# Úřední věstník C 285/13.

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 285 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6113. srpna 2018 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 285

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6113. srpna 2018

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2018/C 285/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2018/C 285/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

Úředním věstníku Evropské unie

1

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | Soudní dvůr |
| 2018/C 285/02 | Věc C-557/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. června 2018 – Evropská komise v. Maltská republika Nesplnění povinnosti státem – Směrnice 2009/147/ES – Ochrana volně žijících ptáků – Odchyt a držení živých jedinců – Druhy patřící do čeledi pěnkavovitých – Zákaz – Odchylný vnitrostátní režim – Pravomoc členských států k provedení odchylek – Podmínky | 2 |
| 2018/C 285/03 | Věc C-5/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 – Polská republika v. Evropský parlament, Rada Evropské unie Žaloba na neplatnost – Rozhodnutí (EU) 2015/1814 – Určení právního základu – Zohlednění účinků aktu – Absence – Článek 192 odst. 1 SFEU – Článek 192 odst. 2 první pododstavec písm. c) SFEU – Opatření významně ovlivňující volbu členského státu mezi různými energetickými zdroji a základní skladbu zásobování členského státu energií – Zásada loajální spolupráce – Článek 15 SEU – Pravomoci Evropské rady – Zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání – Zásada proporcionality – Posouzení dopadů | 3 |
| 2018/C 285/04 | Věc C-15/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht v. Ewald Baumeister Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Směrnice 2004/39/ES – Článek 54 odst. 1 – Rozsah povinnosti zachovat služební tajemství, kterou mají vnitrostátní orgány finančního dohledu – Pojem důvěrné informace | 3 |
| 2018/C 285/05 | Věc C-181/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Sadikou Gnandi v. État belge Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí – Směrnice 2008/115/ES – Článek 3 odst. 2 – Pojem neoprávněný pobyt – Článek 6 – Přijetí rozhodnutí o navrácení před rozhodnutím o opravném prostředku podaném proti zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu rozhodujícím orgánem – Listina základních práv Evropské unie – Článek18, čl. 19 odst. 2 a článek 47 – Zásada nenavracení – Právo na účinný procesní prostředek – Povolení setrvat v členském státě | 4 |
| 2018/C 285/06 | Věc C-480/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Fidelity Funds a další v. Skatteministeriet Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb kapitálu a plateb – Omezení – Zdanění dividend vyplácených subjektům kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) – Dividendy vyplácené společnostmi-rezidenty v členském státě subjektům-rezidentům v jiném členském státě – Osvobození dividend vyplácených společnostmi-rezidenty v členském státě SKIPCP-rezidentům – Odůvodnění – Vyvážené rozdělení daňové pravomoci mezi členskými státy – Soudržnost daňového systému – Přiměřenost | 5 |
| 2018/C 285/07 | Věc C-543/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. června 2018 – Evropská komise v. Spolková republika Německo Nesplnění povinnosti státem – Směrnice 91/676/EHS – Článek 5 odst. 5 a 7 – Příloha II část A body 1 až 3 a 5 – Příloha III odst. 1 body 1 až 3 a odstavec 2 – Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů – Nedostatečnost přijatých opatření – Dodatečná nebo účinnější opatření – Revize akčního plánu – Omezení používání hnojiv – Vyvážené hnojení – Období používání hnojiv – Kapacita zásobníků pro skladování statkových hnojiv – Hnojení strmých a zamrzlých nebo sněhem pokrytých pozemků | 6 |
| 2018/C 285/08 | Věc C-681/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Düsseldorf – Německo) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group v. Orifarm GmbH Řízení o předběžné otázce – Duševní a průmyslové vlastnictví – Patentové právo – Akty o přistoupení k Evropské unii z roku 2003, 2005 a 2012 – Specifický mechanismus – Použitelnost na paralelní dovozy – Nařízení (ES) č. 469/2009 – Výrobek chráněný dodatkovým ochranným osvědčením v jednom členském státě a uváděný na trh majitelem základního patentu v jiném členském státě – Vyčerpání práv z duševního a průmyslového vlastnictví – Chybějící základní patent v nových členských státech – Nařízení (ES) č. 1901/2006 – Prodloužení doby ochrany | 7 |
| 2018/C 285/09 | Věc C-1/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžnou otázku podaná Corte di Appello di Torino – Itálie) – Petronas Lubricants Italy SpA v. Livio Guida (Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (ES) č. 44/2001 – Příslušnost ve věcech týkajících se individuálních pracovních smluv – Článek 20 odst. 2 – Zaměstnavatel žalovaný u soudů členského státu, v němž má sídlo nebo bydliště – Vzájemná žaloba podaná zaměstnavatelem – Určení příslušného soudu) | 8 |
| 2018/C 285/10 | Věc C-20/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin – Německo) – řízení zahájené na návrh Vincenta Pierra Oberlea Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) 650/2012 – Článek 4 – Obecná příslušnost soudu členského státu k rozhodování o dědictví jako o celku – Vnitrostátní právní úprava mezinárodní příslušnosti pro vydávání vnitrostátních dědických osvědčení – Evropské dědické osvědčení | 8 |
| 2018/C 285/11 | Věc C-108/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB Enteco Baltic v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Řízení o předběžné otázce – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 143 odst. 1 písm. d) a čl. 143 odst. 2 – Osvobození od DPH při dovozu – Dovoz, po němž následuje dodání uvnitř Společenství – Podmínky – Důkaz o odeslání či přepravě zboží do jiného členského státu – Přeprava v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně – Převod práva nakládat se zbožím pořizovatele – Daňový podvod – Neexistence povinnosti příslušného orgánu pomoci osobě povinné k dani shromáždit informace nezbytné k prokázání toho, že splnila podmínky pro osvobození od daně | 9 |
| 2018/C 285/12 | Věc C-307/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 26. května 2017 – EUflight.de GmbH v. TUIfly GmbH | 10 |
| 2018/C 285/13 | Věc C-311/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 29. května 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz v. TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/14 | Věc C-316/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. května 2017 – Rainer Hadamek a další v. TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/15 | Věc C-317/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. května 2017 – Gerhard Schneider a Christa Schneider v. TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/16 | Věc C-353/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Iris Michardt a Detlef Michardt v. TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/17 | Věc C-354/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Birgit Förg v. TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/18 | Věc C-355/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2018 – Lutz Leupolt v. TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/19 | Věc C-356/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Johannes Büker a Ursula Münsterteicher v. TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/20 | Věc C-357/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Lydia Wieczorek a Paul Wieczorek v. TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/21 | Věc C-358/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Walter Langguth a Elke Langguth v. TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/22 | Věc C-359/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Marcel Lutz a další v. TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/23 | Věc C-360/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Nicole Hofmann v. TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/24 | Věc C-361/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Ole Feuser v. TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/25 | Věc C-362/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Boris Feuser v. TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/26 | Věc C-394/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. června 2017 – Ines Ewen v. TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/27 | Věc C-403/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 4. července 2017 – Petra Nünemann v. TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/28 | Věc C-409/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 7. července 2017 – Barbara Yvette Müller a další v. TUIfly GmbH | 16 |
| 2018/C 285/29 | Věc C-429/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 17. července 2017 – Bially a další v. TUIfly GmbH | 16 |
| 2018/C 285/30 | Věc C-274/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeits- und Sozialgerichts Wien (Rakousko) dne 23. dubna 2018 – Minoo Schuch-Ghannadan v. Medizinische Universität Wien | 16 |
| 2018/C 285/31 | Věc C-282/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. dubna 2018 společností The Green Effort Ltd proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 23. února 2018 ve věci T-794/17, The Green Effort Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) | 17 |
| 2018/C 285/32 | Věc C-289/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 26. dubna 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH v. Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines | 19 |
| 2018/C 285/33 | Věc C-299/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 2. května 2018 – Stefan Neldner v. Eurowings GmbH | 19 |
| 2018/C 285/34 | Věc C-301/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Bonn (Německo) dne 4. května 2018 – Thomas Leonhard v. DSL Bank | 20 |
| 2018/C 285/35 | Věc C-322/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 14. května 2018 – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina | 20 |
| 2018/C 285/36 | Věc C-324/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 15. května 2018 – Sicilville Srl v. Comune di Brescia | 21 |
| 2018/C 285/37 | Věc C-332/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. května 2018 Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. března 2018 ve věci T-542/11 RENV, Alouminion tis Ellados VEAE v. Evropská komise | 22 |
| 2018/C 285/38 | Věc C-333/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Lombardi Srl v. Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl | 23 |
| 2018/C 285/39 | Věc C-337/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Via Lattea Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 23 |
| 2018/C 285/40 | Věc C-338/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Cooperativa Novalat Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 24 |
| 2018/C 285/41 | Věc C-339/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Veneto Latte Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 25 |
| 2018/C 285/42 | Věc C-347/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Milano (Itálie) dne 28. května 2018 – Advokát Alessandro Salvoni v. Anna Maria Fiermonte | 26 |
| 2018/C 285/43 | Věc C-532/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Reus (Španělsko) dne 30. května 2018 – Jaime Cardus Suárez v. Catalunya Caixa S.A. | 26 |
| 2018/C 285/44 | Věc C-368/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgie) dne 5. června 2018 – Frank Casteels v. Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd | 27 |
| 2018/C 285/45 | Věc C-369/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgie) dne 5. června 2018 – Giovanni Martina v. Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd | 28 |
| 2018/C 285/46 | Věc C-372/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour administrative d'appel de Nancy (Francie) dne 7. června 2018 – Ministre de l'Action et des Comptes publics v. Pan a paní Raymond Dreyer | 29 |
| 2018/C 285/47 | Věc C-376/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Najvyšším súdom Slovenskej republiky (Slovensko) dne 7. června 2018 – Slovenské elektrárne, a.s. v. Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty | 30 |
| 2018/C 285/48 | Věc C-384/18: Žaloba podaná dne 8. června 2018 – Evropská komise v. Belgické království | 31 |
| 2018/C 285/49 | Věc C-434/18: Žaloba podaná dne 29. června 2018 – Evropská komise v. Italská republika | 31 |
| | Tribunál |
| 2018/C 285/50 | Věc T-309/18: Žaloba podaná dne 17. května 2018 – Adis Higiene v. EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS) | 33 |
| 2018/C 285/51 | Věc T-330/18: Žaloba podaná dne 23. května 2018 – Carvalho a další v. Parlament a Rada | 34 |
| 2018/C 285/52 | Věc T-337/18: Žaloba podaná dne 1. června 2018 – Laboratoire Pareva v. Komise | 36 |
| 2018/C 285/53 | Věc T-347/18: Žaloba podaná dne 1. června 2018 – Laboratoire Pareva a Biotech3D v. Komise | 37 |
| 2018/C 285/54 | Věc T-355/18: Žaloba podaná dne 8. června 2018 – Španělsko v. Komise | 38 |
| 2018/C 285/55 | Věc T-374/18: Žaloba podaná dne 19. června 2018 – Labiri v. EHSV | 38 |
| 2018/C 285/56 | Věc T-385/18: Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Aldi v. EUIPO – Crone (CRONE) | 39 |
| 2018/C 285/57 | Věc T-387/18: Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Delta-Sport v. EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT) | 40 |
| 2018/C 285/58 | Věc T-389/18: Žaloba podaná dne 21. června 2018 – Nonnemacher v. EUIPO – Ingram (WKU) | 41 |
| 2018/C 285/59 | Věc T-390/18: Žaloba podaná dne 21. června 2018 – Nonnemacher v. EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION) | 41 |
| 2018/C 285/60 | Věc T-392/18: Žaloba podaná dne 28. června 2018 – Innocenti v. EUIPO – Gemelli (Innocenti) | 42 |
| 2018/C 285/61 | Věc T-398/18: Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Pielczyk v. EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM) | 43 |
| 2018/C 285/62 | Věc T-410/18: Žaloba podaná dne 4. července 2018 – Silgan Closures a Silgan Holdings v. Komise | 44 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

2018/C 285/02

Věc C-557/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. června 2018 – Evropská komise v. Maltská republika Nesplnění povinnosti státem – Směrnice 2009/147/ES – Ochrana volně žijících ptáků – Odchyt a držení živých jedinců – Druhy patřící do čeledi pěnkavovitých – Zákaz – Odchylný vnitrostátní režim – Pravomoc členských států k provedení odchylek – Podmínky

2

2018/C 285/03

Věc C-5/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 – Polská republika v. Evropský parlament, Rada Evropské unie Žaloba na neplatnost – Rozhodnutí (EU) 2015/1814 – Určení právního základu – Zohlednění účinků aktu – Absence – Článek 192 odst. 1 SFEU – Článek 192 odst. 2 první pododstavec písm. c) SFEU – Opatření významně ovlivňující volbu členského státu mezi různými energetickými zdroji a základní skladbu zásobování členského státu energií – Zásada loajální spolupráce – Článek 15 SEU – Pravomoci Evropské rady – Zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání – Zásada proporcionality – Posouzení dopadů

3

2018/C 285/04

Věc C-15/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht v. Ewald Baumeister Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Směrnice 2004/39/ES – Článek 54 odst. 1 – Rozsah povinnosti zachovat služební tajemství, kterou mají vnitrostátní orgány finančního dohledu – Pojem důvěrné informace

3

2018/C 285/05

Věc C-181/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Sadikou Gnandi v. État belge Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí – Směrnice 2008/115/ES – Článek 3 odst. 2 – Pojem neoprávněný pobyt – Článek 6 – Přijetí rozhodnutí o navrácení před rozhodnutím o opravném prostředku podaném proti zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu rozhodujícím orgánem – Listina základních práv Evropské unie – Článek18, čl. 19 odst. 2 a článek 47 – Zásada nenavracení – Právo na účinný procesní prostředek – Povolení setrvat v členském státě

4

2018/C 285/06

Věc C-480/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Fidelity Funds a další v. Skatteministeriet Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb kapitálu a plateb – Omezení – Zdanění dividend vyplácených subjektům kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) – Dividendy vyplácené společnostmi-rezidenty v členském státě subjektům-rezidentům v jiném členském státě – Osvobození dividend vyplácených společnostmi-rezidenty v členském státě SKIPCP-rezidentům – Odůvodnění – Vyvážené rozdělení daňové pravomoci mezi členskými státy – Soudržnost daňového systému – Přiměřenost

5

2018/C 285/07

Věc C-543/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. června 2018 – Evropská komise v. Spolková republika Německo Nesplnění povinnosti státem – Směrnice 91/676/EHS – Článek 5 odst. 5 a 7 – Příloha II část A body 1 až 3 a 5 – Příloha III odst. 1 body 1 až 3 a odstavec 2 – Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů – Nedostatečnost přijatých opatření – Dodatečná nebo účinnější opatření – Revize akčního plánu – Omezení používání hnojiv – Vyvážené hnojení – Období používání hnojiv – Kapacita zásobníků pro skladování statkových hnojiv – Hnojení strmých a zamrzlých nebo sněhem pokrytých pozemků

6

2018/C 285/08

Věc C-681/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Düsseldorf – Německo) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group v. Orifarm GmbH Řízení o předběžné otázce – Duševní a průmyslové vlastnictví – Patentové právo – Akty o přistoupení k Evropské unii z roku 2003, 2005 a 2012 – Specifický mechanismus – Použitelnost na paralelní dovozy – Nařízení (ES) č. 469/2009 – Výrobek chráněný dodatkovým ochranným osvědčením v jednom členském státě a uváděný na trh majitelem základního patentu v jiném členském státě – Vyčerpání práv z duševního a průmyslového vlastnictví – Chybějící základní patent v nových členských státech – Nařízení (ES) č. 1901/2006 – Prodloužení doby ochrany

7

2018/C 285/09

Věc C-1/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžnou otázku podaná Corte di Appello di Torino – Itálie) – Petronas Lubricants Italy SpA v. Livio Guida (Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (ES) č. 44/2001 – Příslušnost ve věcech týkajících se individuálních pracovních smluv – Článek 20 odst. 2 – Zaměstnavatel žalovaný u soudů členského státu, v němž má sídlo nebo bydliště – Vzájemná žaloba podaná zaměstnavatelem – Určení příslušného soudu)

8

2018/C 285/10

Věc C-20/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin – Německo) – řízení zahájené na návrh Vincenta Pierra Oberlea Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) 650/2012 – Článek 4 – Obecná příslušnost soudu členského státu k rozhodování o dědictví jako o celku – Vnitrostátní právní úprava mezinárodní příslušnosti pro vydávání vnitrostátních dědických osvědčení – Evropské dědické osvědčení

8

2018/C 285/11

Věc C-108/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB Enteco Baltic v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Řízení o předběžné otázce – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 143 odst. 1 písm. d) a čl. 143 odst. 2 – Osvobození od DPH při dovozu – Dovoz, po němž následuje dodání uvnitř Společenství – Podmínky – Důkaz o odeslání či přepravě zboží do jiného členského státu – Přeprava v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně – Převod práva nakládat se zbožím pořizovatele – Daňový podvod – Neexistence povinnosti příslušného orgánu pomoci osobě povinné k dani shromáždit informace nezbytné k prokázání toho, že splnila podmínky pro osvobození od daně

9

2018/C 285/12

Věc C-307/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 26. května 2017 – EUflight.de GmbH v. TUIfly GmbH

10

2018/C 285/13

Věc C-311/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 29. května 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz v. TUIfly GmbH

11

2018/C 285/14

Věc C-316/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. května 2017 – Rainer Hadamek a další v. TUIfly GmbH

11

2018/C 285/15

Věc C-317/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. května 2017 – Gerhard Schneider a Christa Schneider v. TUIfly GmbH

11

2018/C 285/16

Věc C-353/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Iris Michardt a Detlef Michardt v. TUIfly GmbH

12

2018/C 285/17

Věc C-354/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Birgit Förg v. TUIfly GmbH

12

2018/C 285/18

Věc C-355/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2018 – Lutz Leupolt v. TUIfly GmbH

12

2018/C 285/19

Věc C-356/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Johannes Büker a Ursula Münsterteicher v. TUIfly GmbH

13

2018/C 285/20

Věc C-357/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Lydia Wieczorek a Paul Wieczorek v. TUIfly GmbH

13

2018/C 285/21

Věc C-358/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Walter Langguth a Elke Langguth v. TUIfly GmbH

13

2018/C 285/22

Věc C-359/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Marcel Lutz a další v. TUIfly GmbH

14

2018/C 285/23

Věc C-360/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Nicole Hofmann v. TUIfly GmbH

14

2018/C 285/24

Věc C-361/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Ole Feuser v. TUIfly GmbH

14

2018/C 285/25

Věc C-362/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Boris Feuser v. TUIfly GmbH

15

2018/C 285/26

Věc C-394/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. června 2017 – Ines Ewen v. TUIfly GmbH

15

2018/C 285/27

Věc C-403/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 4. července 2017 – Petra Nünemann v. TUIfly GmbH

15

2018/C 285/28

Věc C-409/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 7. července 2017 – Barbara Yvette Müller a další v. TUIfly GmbH

16

2018/C 285/29

Věc C-429/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 17. července 2017 – Bially a další v. TUIfly GmbH

16

2018/C 285/30

Věc C-274/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeits- und Sozialgerichts Wien (Rakousko) dne 23. dubna 2018 – Minoo Schuch-Ghannadan v. Medizinische Universität Wien

16

2018/C 285/31

Věc C-282/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. dubna 2018 společností The Green Effort Ltd proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 23. února 2018 ve věci T-794/17, The Green Effort Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

17

2018/C 285/32

Věc C-289/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 26. dubna 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH v. Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

19

2018/C 285/33

Věc C-299/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 2. května 2018 – Stefan Neldner v. Eurowings GmbH

19

2018/C 285/34

Věc C-301/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Bonn (Německo) dne 4. května 2018 – Thomas Leonhard v. DSL Bank

20

2018/C 285/35

Věc C-322/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 14. května 2018 – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina

20

2018/C 285/36

Věc C-324/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 15. května 2018 – Sicilville Srl v. Comune di Brescia

21

2018/C 285/37

Věc C-332/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. května 2018 Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. března 2018 ve věci T-542/11 RENV, Alouminion tis Ellados VEAE v. Evropská komise

22

2018/C 285/38

Věc C-333/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Lombardi Srl v. Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

23

2018/C 285/39

Věc C-337/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Via Lattea Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

23

2018/C 285/40

Věc C-338/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Cooperativa Novalat Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

24

2018/C 285/41

Věc C-339/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Veneto Latte Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

25

2018/C 285/42

Věc C-347/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Milano (Itálie) dne 28. května 2018 – Advokát Alessandro Salvoni v. Anna Maria Fiermonte

26

2018/C 285/43

Věc C-532/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Reus (Španělsko) dne 30. května 2018 – Jaime Cardus Suárez v. Catalunya Caixa S.A.

26

2018/C 285/44

Věc C-368/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgie) dne 5. června 2018 – Frank Casteels v. Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd

27

2018/C 285/45

Věc C-369/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgie) dne 5. června 2018 – Giovanni Martina v. Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd

28

2018/C 285/46

Věc C-372/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour administrative d'appel de Nancy (Francie) dne 7. června 2018 – Ministre de l'Action et des Comptes publics v. Pan a paní Raymond Dreyer

29

2018/C 285/47

Věc C-376/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Najvyšším súdom Slovenskej republiky (Slovensko) dne 7. června 2018 – Slovenské elektrárne, a.s. v. Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

30

2018/C 285/48

Věc C-384/18: Žaloba podaná dne 8. června 2018 – Evropská komise v. Belgické království

31

2018/C 285/49

Věc C-434/18: Žaloba podaná dne 29. června 2018 – Evropská komise v. Italská republika

31

Tribunál

2018/C 285/50

Věc T-309/18: Žaloba podaná dne 17. května 2018 – Adis Higiene v. EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS)

33

2018/C 285/51

Věc T-330/18: Žaloba podaná dne 23. května 2018 – Carvalho a další v. Parlament a Rada

34

2018/C 285/52

Věc T-337/18: Žaloba podaná dne 1. června 2018 – Laboratoire Pareva v. Komise

36

2018/C 285/53

Věc T-347/18: Žaloba podaná dne 1. června 2018 – Laboratoire Pareva a Biotech3D v. Komise

37

2018/C 285/54

Věc T-355/18: Žaloba podaná dne 8. června 2018 – Španělsko v. Komise

38

2018/C 285/55

Věc T-374/18: Žaloba podaná dne 19. června 2018 – Labiri v. EHSV

38

2018/C 285/56

Věc T-385/18: Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Aldi v. EUIPO – Crone (CRONE)

39

2018/C 285/57

Věc T-387/18: Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Delta-Sport v. EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)

40

2018/C 285/58

Věc T-389/18: Žaloba podaná dne 21. června 2018 – Nonnemacher v. EUIPO – Ingram (WKU)

41

2018/C 285/59

Věc T-390/18: Žaloba podaná dne 21. června 2018 – Nonnemacher v. EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)

41

2018/C 285/60

Věc T-392/18: Žaloba podaná dne 28. června 2018 – Innocenti v. EUIPO – Gemelli (Innocenti)

42

2018/C 285/61

Věc T-398/18: Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Pielczyk v. EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM)

43

2018/C 285/62

Věc T-410/18: Žaloba podaná dne 4. července 2018 – Silgan Closures a Silgan Holdings v. Komise

44

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2018/C 285/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 276, 6.8.2018.

Dřívější publikace

Úř. věst. C 268, 30.7.2018.

Úř. věst. C 259, 23.7.2018.

Úř. věst. C 249, 16.7.2018.

Úř. věst. C 240, 9.7.2018.

Úř. věst. C 231, 2.7.2018.

Úř. věst. C 221, 25.6.2018.

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/2

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. června 2018 – Evropská komise v. Maltská republika

(Věc C-557/15) (1)

(„Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2009/147/ES - Ochrana volně žijících ptáků - Odchyt a držení živých jedinců - Druhy patřící do čeledi pěnkavovitých - Zákaz - Odchylný vnitrostátní režim - Pravomoc členských států k provedení odchylek - Podmínky“)

(2018/C 285/02)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K. Mifsud-Bonnici a C. Hermes, zmocněnci)

Žalovaná: Maltská republika (zástupci: A. Buhagiar, zmocněnec, J. Bouckaert, advocaat, L. Cassar Pullicino, avukat)

Výrok

| 1) | Maltská republika tím, že přijala odchylnou právní úpravu, která umožňuje odchyt živých jedinců sedmi druhů volně žijících pěnkavovitých (pěnkava obecná Fringilla coelebs, konopka obecná Carduelis cannabina, stehlík obecný Carduelis carduelis, zvonek zelený Carduelis chloris, dlask tlustozobý Coccothraustes coccothraustes, zvonohlík zahradní Serinus serinus a čížek lesní Carduelis spinus), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z ustanovení čl. 5 písm. a) a e) a čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků ve spojení s čl. 9 odst. 1 této směrnice. |
| --- | --- |

1)

Maltská republika tím, že přijala odchylnou právní úpravu, která umožňuje odchyt živých jedinců sedmi druhů volně žijících pěnkavovitých (pěnkava obecná Fringilla coelebs, konopka obecná Carduelis cannabina, stehlík obecný Carduelis carduelis, zvonek zelený Carduelis chloris, dlask tlustozobý Coccothraustes coccothraustes, zvonohlík zahradní Serinus serinus a čížek lesní Carduelis spinus), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z ustanovení čl. 5 písm. a) a e) a čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků ve spojení s čl. 9 odst. 1 této směrnice.

| 2) | Maltské republice se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Maltské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 7, 11.1.2016.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/3

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 – Polská republika v. Evropský parlament, Rada Evropské unie

(Věc C-5/16) (1)

(„Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí (EU) 2015/1814 - Určení právního základu - Zohlednění účinků aktu - Absence - Článek 192 odst. 1 SFEU - Článek 192 odst. 2 první pododstavec písm. c) SFEU - Opatření významně ovlivňující volbu členského státu mezi různými energetickými zdroji a základní skladbu zásobování členského státu energií - Zásada loajální spolupráce - Článek 15 SEU - Pravomoci Evropské rady - Zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání - Zásada proporcionality - Posouzení dopadů“)

(2018/C 285/03)

Jednací jazyk: polština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Polská republika (zástupci: B. Majczyna, K. Rudzińska, zmocněnci, ve spolupráci s I. Tatarewiczem, ekspert)

Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: A. Tamás a A. Pospíšilová Padowska, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: M. Simm, A. Sikora a K. Pleśniak, zmocněnci)

Vedlejší účastníci podporující žalované: Dánské království (zástupci: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren a C. Thorning, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupce: T. Henze, zmocněnec), Španělské království (zástupci: A. Gavela Llopis a M. A. Sampol Pucurull, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil a S. Ghiandoni, zmocněnci), Švédské království (zástupci: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren a L. Swedenborg, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White a K. Mifsud-Bonnici, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Polské republice se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Evropským parlamentem a Radou Evropské unie. |
| --- | --- |

2)

Polské republice se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Evropským parlamentem a Radou Evropské unie.

| 3) | Dánské království, Spolková republika Německo, Španělské království, Francouzská republika, Švédské království a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Dánské království, Spolková republika Německo, Španělské království, Francouzská republika, Švédské království a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/3

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht v. Ewald Baumeister

(Věc C-15/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Směrnice 2004/39/ES - Článek 54 odst. 1 - Rozsah povinnosti zachovat služební tajemství, kterou mají vnitrostátní orgány finančního dohledu - Pojem ‚důvěrné informace‘“)

(2018/C 285/04)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesverwaltungsgericht

Účastníci původního řízení

Žalobce: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

Žalovaný: Ewald Baumeister

Za přítomnosti: Frank Schmitt, jako pověřený likvidátor společnosti Phoenix Kapitaldienst GmbH

Výrok

| 1) | Článek 54 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že všechny informace týkající se podniku, nad nímž je vykonáván dohled, které tento podnik sdělí příslušnému orgánu, jakož i všechna vyjádření, která jsou obsažena ve spisu o dohledu uvedeného orgánu, včetně jeho korespondence s jinými orgány, nejsou bezpodmínečně důvěrnými informacemi, na které se tudíž vztahuje povinnost zachovávat služební tajemství, jež je stanovena tímto ustanovením. Pod tuto kvalifikaci spadají informace, které mají v držení orgány, jež členské státy určily pro plnění úkolů stanovených touto směrnicí, které zaprvé nejsou veřejné a zadruhé by jejich zpřístupněním mohly být narušeny zájmy fyzické nebo právnické osoby, jež je poskytla, nebo třetí osoby nebo by mohlo být narušeno řádné fungování systému dohledu nad činnostmi investičních podniků, který unijní normotvůrce zřídil přijetím směrnice 2004/39. |
| --- | --- |

1)

Článek 54 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že všechny informace týkající se podniku, nad nímž je vykonáván dohled, které tento podnik sdělí příslušnému orgánu, jakož i všechna vyjádření, která jsou obsažena ve spisu o dohledu uvedeného orgánu, včetně jeho korespondence s jinými orgány, nejsou bezpodmínečně důvěrnými informacemi, na které se tudíž vztahuje povinnost zachovávat služební tajemství, jež je stanovena tímto ustanovením. Pod tuto kvalifikaci spadají informace, které mají v držení orgány, jež členské státy určily pro plnění úkolů stanovených touto směrnicí, které zaprvé nejsou veřejné a zadruhé by jejich zpřístupněním mohly být narušeny zájmy fyzické nebo právnické osoby, jež je poskytla, nebo třetí osoby nebo by mohlo být narušeno řádné fungování systému dohledu nad činnostmi investičních podniků, který unijní normotvůrce zřídil přijetím směrnice 2004/39.

| 2) | Článek 54 odst. 1 směrnice 2004/39 musí být vykládán v tom smyslu, že důvěrnost informací, jež se týkají podniku, nad nímž je vykonáván dohled, které byly sděleny orgánům, jež členské státy určily pro plnění úkolů stanovených touto směrnicí, musí být posuzována v okamžiku zkoumání, které mají tyto orgány provést za účelem rozhodnutí o žádosti o zpřístupnění, jež se týká těchto informací, bez ohledu na kvalifikaci těchto informací v okamžiku, kdy byly sděleny uvedeným orgánům. |
| --- | --- |

2)

Článek 54 odst. 1 směrnice 2004/39 musí být vykládán v tom smyslu, že důvěrnost informací, jež se týkají podniku, nad nímž je vykonáván dohled, které byly sděleny orgánům, jež členské státy určily pro plnění úkolů stanovených touto směrnicí, musí být posuzována v okamžiku zkoumání, které mají tyto orgány provést za účelem rozhodnutí o žádosti o zpřístupnění, jež se týká těchto informací, bez ohledu na kvalifikaci těchto informací v okamžiku, kdy byly sděleny uvedeným orgánům.

| 3) | Článek 54 odst. 1 směrnice 2004/39 musí být vykládán v tom smyslu, že informace, které mají v držení orgány, jež členské státy určily pro plnění úkolů stanovených touto směrnicí, a které mohly být obchodním tajemstvím, avšak pocházejí z doby před pěti a více lety, jsou v důsledku uplynutí času v zásadě považovány za historické a z tohoto důvodu pozbyly své tajné povahy, ledaže výjimečně účastník, který tuto povahu uplatňuje, prokáže, že navzdory svému stáří tyto informace stále představují zásadní znaky jeho obchodního postavení nebo postavení dotčených třetích osob. Takové úvahy neplatí pro informace, které mají v držení tyto orgány a jejichž důvěrnost lze ospravedlnit z jiných důvodů, než je jejich význam pro obchodní postavení dotčených podniků. |
| --- | --- |

3)

Článek 54 odst. 1 směrnice 2004/39 musí být vykládán v tom smyslu, že informace, které mají v držení orgány, jež členské státy určily pro plnění úkolů stanovených touto směrnicí, a které mohly být obchodním tajemstvím, avšak pocházejí z doby před pěti a více lety, jsou v důsledku uplynutí času v zásadě považovány za historické a z tohoto důvodu pozbyly své tajné povahy, ledaže výjimečně účastník, který tuto povahu uplatňuje, prokáže, že navzdory svému stáří tyto informace stále představují zásadní znaky jeho obchodního postavení nebo postavení dotčených třetích osob. Takové úvahy neplatí pro informace, které mají v držení tyto orgány a jejichž důvěrnost lze ospravedlnit z jiných důvodů, než je jejich význam pro obchodní postavení dotčených podniků.

---

(1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/4

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Sadikou Gnandi v. État belge

(Věc C-181/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí - Směrnice 2008/115/ES - Článek 3 odst. 2 - Pojem ‚neoprávněný pobyt‘ - Článek 6 - Přijetí rozhodnutí o navrácení před rozhodnutím o opravném prostředku podaném proti zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu rozhodujícím orgánem - Listina základních práv Evropské unie - Článek18, čl. 19 odst. 2 a článek 47 - Zásada nenavracení - Právo na účinný procesní prostředek - Povolení setrvat v členském státě“)

(2018/C 285/05)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Conseil d'État

Účastníci původního řízení

Žalobce: Sadikou Gnandi

Žalovaný: État belge

Výrok

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, ve spojení se směrnicí Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka a s ohledem na zásadu nenavracení a právo na účinnou právní ochranu, zakotvené v článku 18, čl. 19 odst. 2 a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vydání rozhodnutí o navrácení podle čl. 6 odst. 1 směrnice 2008/115 vůči státnímu příslušníku třetí země, který podal žádost o mezinárodní ochranu, již po zamítnutí této žádosti rozhodujícím orgánem nebo současně s ním v rámci jednoho správního aktu, a tedy před ukončením soudního řízení o opravném prostředku podaném proti tomuto zamítnutí, zejména pod podmínkou, že dotyčný členský stát zaručí, že všechny právní účinky rozhodnutí o navrácení budou pozastaveny do vydání rozhodnutí o tomto opravném prostředku, že uvedený žadatel bude moci během tohoto období požívat práv, která vyplývají ze směrnice Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl, a že se bude moci dovolávat jakékoli změny okolností, jež nastane po přijetí rozhodnutí o navrácení, která by mohla mít významný dopad na posouzení situace dotyčného z hlediska směrnice 2008/115, zejména jejího článku 5, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

---

(1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/5

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Fidelity Funds a další v. Skatteministeriet

(Věc C-480/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu a plateb - Omezení - Zdanění dividend vyplácených subjektům kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) - Dividendy vyplácené společnostmi-rezidenty v členském státě subjektům-rezidentům v jiném členském státě - Osvobození dividend vyplácených společnostmi-rezidenty v členském státě SKIPCP-rezidentům - Odůvodnění - Vyvážené rozdělení daňové pravomoci mezi členskými státy - Soudržnost daňového systému - Přiměřenost“)

(2018/C 285/06)

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Østre Landsret

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Fidelity Funds, Fidelity Investment Funds, Fidelity Institutional Funds

Odpůrce: Skatteministeriet

za přítomnosti: NN (L) SICAV

Výrok

Článek 63 SFEU musí být vykládán tak, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava, o kterou se jedná ve věcech v původních řízeních, na jejímž základě podléhají dividendy vyplácené společností, která je rezidentem v tomto členském státě, subjektu kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)-nerezidentovi srážkové dani, zatímco dividendy vyplácené SKIPCP-rezidentovi téhož členského státu jsou osvobozeny od takové daně za podmínky, že tento subjekt vyplatí svým podílníkům minimální dividendy nebo formálně určí vyplacení minimálních dividend a odvede daň z tohoto skutečného nebo fiktivního vyplacení minimálních dividend k tíži svých podílníků.

---

(1)  Úř. věst. C 419, 14.11.2016.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/6 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/6

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. června 2018 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

(Věc C-543/16) (1)

(„Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/676/EHS - Článek 5 odst. 5 a 7 - Příloha II část A body 1 až 3 a 5 - Příloha III odst. 1 body 1 až 3 a odstavec 2 - Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů - Nedostatečnost přijatých opatření - Dodatečná nebo účinnější opatření - Revize akčního plánu - Omezení používání hnojiv - Vyvážené hnojení - Období používání hnojiv - Kapacita zásobníků pro skladování statkových hnojiv - Hnojení strmých a zamrzlých nebo sněhem pokrytých pozemků“)

(2018/C 285/07)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes a E. Manhaeve, zmocněnci)

Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci)

Vedlejší účastník podporující žalovanou: Dánské království (zástupci: C. Thorning a M. Wolff, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Spolková republika Německo tím, že nepřijala dodatečná nebo účinnější opatření bezprostředně poté, co se ukázalo, že německá opatření přijatá v rámci akčního plánu jsou nedostatečná, a tím, že tento akční program nezměnila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 5 a 7 směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 ze dne 22. října 2008 vykládaného ve spojení s přílohou II částí A body 1 až 3 a 5, jakož i přílohou III odst. 1 body 1 až 3 a odstavcem 2 uvedené směrnice. |
| --- | --- |

1)

Spolková republika Německo tím, že nepřijala dodatečná nebo účinnější opatření bezprostředně poté, co se ukázalo, že německá opatření přijatá v rámci akčního plánu jsou nedostatečná, a tím, že tento akční program nezměnila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 5 a 7 směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 ze dne 22. října 2008 vykládaného ve spojení s přílohou II částí A body 1 až 3 a 5, jakož i přílohou III odst. 1 body 1 až 3 a odstavcem 2 uvedené směrnice.

| 2) | Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/7 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/7

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Düsseldorf – Německo) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group v. Orifarm GmbH

(Věc C-681/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Duševní a průmyslové vlastnictví - Patentové právo - Akty o přistoupení k Evropské unii z roku 2003, 2005 a 2012 - Specifický mechanismus - Použitelnost na paralelní dovozy - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Výrobek chráněný dodatkovým ochranným osvědčením v jednom členském státě a uváděný na trh majitelem základního patentu v jiném členském státě - Vyčerpání práv z duševního a průmyslového vlastnictví - Chybějící základní patent v nových členských státech - Nařízení (ES) č. 1901/2006 - Prodloužení doby ochrany“)

(2018/C 285/08)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Düsseldorf

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group

Žalovaná: Orifarm GmbH

Výrok

| 1) | Specifické mechanismy stanovené v kapitole 2 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lotyšské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, v kapitole I přílohy V Aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie a kapitole 1 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii musí být vykládány v tom smyslu, že umožňují majiteli dodatkového ochranného osvědčení vydaného v jiném členském státě, než jsou nové členské státy, kterých se týkají tyto akty o přistoupení, zabránit paralelnímu dovozu léčivého přípravku pocházejícího z těchto nových členských států v situaci, ve které právní řády těchto členských států stanoví možnost získat rovnocennou ochranu nikoliv ke dni podání přihlášky základního patentu, ale ke dni zveřejnění přihlášky základního patentu nebo podání žádosti o dodatkové ochranné osvědčení v členském státě dovozu, takže majitel nemohl získat patent a odpovídající dodatkové ochranné osvědčení ve státech vývozu. |
| --- | --- |

1)

Specifické mechanismy stanovené v kapitole 2 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lotyšské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, v kapitole I přílohy V Aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie a kapitole 1 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii musí být vykládány v tom smyslu, že umožňují majiteli dodatkového ochranného osvědčení vydaného v jiném členském státě, než jsou nové členské státy, kterých se týkají tyto akty o přistoupení, zabránit paralelnímu dovozu léčivého přípravku pocházejícího z těchto nových členských států v situaci, ve které právní řády těchto členských států stanoví možnost získat rovnocennou ochranu nikoliv ke dni podání přihlášky základního patentu, ale ke dni zveřejnění přihlášky základního patentu nebo podání žádosti o dodatkové ochranné osvědčení v členském státě dovozu, takže majitel nemohl získat patent a odpovídající dodatkové ochranné osvědčení ve státech vývozu.

| 2) | Specifické mechanismy stanovené v kapitole 2 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lotyšské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, v kapitole I přílohy V Aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie a kapitole 1 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii musí být vykládány v tom smyslu, že se použijí na prodloužení stanovené v čl. 36 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 ze dne 12. prosince 2006, o léčivých přípravcích pro pediatrické použití a o změně nařízení (EHS) č. 1768/92, směrnice 2001/20/ES, směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004. |
| --- | --- |

2)

Specifické mechanismy stanovené v kapitole 2 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lotyšské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, v kapitole I přílohy V Aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie a kapitole 1 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii musí být vykládány v tom smyslu, že se použijí na prodloužení stanovené v čl. 36 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 ze dne 12. prosince 2006, o léčivých přípravcích pro pediatrické použití a o změně nařízení (EHS) č. 1768/92, směrnice 2001/20/ES, směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004.

---

(1)  Úř. věst. C 104, 3.4.2017.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/8

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžnou otázku podaná Corte di Appello di Torino – Itálie) – Petronas Lubricants Italy SpA v. Livio Guida

(Věc C-1/17) (1)

((Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Příslušnost ve věcech týkajících se individuálních pracovních smluv - Článek 20 odst. 2 - Zaměstnavatel žalovaný u soudů členského státu, v němž má sídlo nebo bydliště - Vzájemná žaloba podaná zaměstnavatelem - Určení příslušného soudu))

(2018/C 285/09)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Corte di Appello di Torino

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Petronas Lubricants Italy SpA

Žalovaný: Livio Guida

Výrok

Článek 20 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, musí být vykládán v tom smyslu, že v situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, zakládá právo zaměstnavatele podat k soudu, který projednává původní žalobu řádně podanou zaměstnancem, vzájemnou žalobu na základě smlouvy o postoupení pohledávky uzavřené mezi zaměstnavatelem a původním majitelem pohledávky k datu pozdějšímu, než je datum podání původní žaloby zaměstnancem.

---

(1)  JO C 112 du 10.04.2017

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/8

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin – Německo) – řízení zahájené na návrh Vincenta Pierra Oberlea

(Věc C-20/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) 650/2012 - Článek 4 - Obecná příslušnost soudu členského státu k rozhodování o dědictví jako o celku - Vnitrostátní právní úprava mezinárodní příslušnosti pro vydávání vnitrostátních dědických osvědčení - Evropské dědické osvědčení“)

(2018/C 285/10)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Kammergericht Berlin

Účastníci/ Účastnice původního řízení

Žalobce: Vincent Pierre Oberle

Výrok

Článek 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví, že ačkoli zůstavitel neměl v době smrti obvyklý pobyt v uvedeném státě, jeho soudy zůstávají příslušné pro vydání vnitrostátního dědického osvědčení v rámci dědictví s přeshraničním dopadem, pokud se pozůstalost nachází na území daného členského státu nebo pokud zůstavitel měl jeho státní příslušnost.

---

(1)  Úř. věst. C 112, 10.4.2017.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/9 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/9

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB „Enteco Baltic“ v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Věc C-108/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 143 odst. 1 písm. d) a čl. 143 odst. 2 - Osvobození od DPH při dovozu - Dovoz, po němž následuje dodání uvnitř Společenství - Podmínky - Důkaz o odeslání či přepravě zboží do jiného členského státu - Přeprava v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně - Převod práva nakládat se zbožím pořizovatele - Daňový podvod - Neexistence povinnosti příslušného orgánu pomoci osobě povinné k dani shromáždit informace nezbytné k prokázání toho, že splnila podmínky pro osvobození od daně“)

(2018/C 285/11)

Jednací jazyk: litevština

Předkládající soud

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: UAB „Enteco Baltic“

Žalovaný: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Výrok

| 1) | Článek 143 odst. 1 písm. d) a čl. 143 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2009/69/ES ze dne 25. června 2009, musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné orgány členského státu odmítly přiznat osvobození od daně z přidané hodnoty při dovozu čistě na základě toho, že v důsledku změny okolností, k nimž došlo po dovozu, bylo dotčené zboží dodáno jiné osobě povinné k dani, než byla osoba, jejíž identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty bylo uvedeno v dovozním prohlášení, ačkoli dovozce poskytl všechny informace o totožnosti nového pořizovatele příslušným orgánům členského státu dovozu, pokud se prokáže, že hmotněprávní věcné podmínky pro osvobození následného dodání uvnitř Společenství byly skutečně splněny. |
| --- | --- |

1)

Článek 143 odst. 1 písm. d) a čl. 143 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2009/69/ES ze dne 25. června 2009, musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné orgány členského státu odmítly přiznat osvobození od daně z přidané hodnoty při dovozu čistě na základě toho, že v důsledku změny okolností, k nimž došlo po dovozu, bylo dotčené zboží dodáno jiné osobě povinné k dani, než byla osoba, jejíž identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty bylo uvedeno v dovozním prohlášení, ačkoli dovozce poskytl všechny informace o totožnosti nového pořizovatele příslušným orgánům členského státu dovozu, pokud se prokáže, že hmotněprávní věcné podmínky pro osvobození následného dodání uvnitř Společenství byly skutečně splněny.

| 2) | Článek 143 odst. 1 písm. d) směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/69, ve spojení s článkem 138 a čl. 143 odst. 2 písm. c) této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že:






  — | dokumenty, které potvrzují přepravu zboží ze skladu s daňovým dozorem nacházejícího se v členském státě dovozu do skladu s daňovým dozorem nacházejícího se v jiném členském státě, a nikoli přímo pořizovateli, lze považovat za dostatečné důkazy o odeslání nebo přepravě zboží do jiného členského státu ve smyslu těchto ustanovení. |
| --- | --- | --- |

2)

Článek 143 odst. 1 písm. d) směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/69, ve spojení s článkem 138 a čl. 143 odst. 2 písm. c) této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že:

—

dokumenty, které potvrzují přepravu zboží ze skladu s daňovým dozorem nacházejícího se v členském státě dovozu do skladu s daňovým dozorem nacházejícího se v jiném členském státě, a nikoli přímo pořizovateli, lze považovat za dostatečné důkazy o odeslání nebo přepravě zboží do jiného členského státu ve smyslu těchto ustanovení.

| — | takové dokumenty, jako jsou nákladní listy vystavené na základě Úmluvy o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě, podepsané v Ženevě dne 19. května 1956, ve znění Protokolu ze dne 5. července 1978, a elektronické správní doklady přiložené při přepravě zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně, mohou být zohledněny jako důkaz o tom, že v okamžiku dovozu do některého členského státu bylo dotčené zboží určeno k odeslání nebo přepravě do jiného členského státu ve smyslu čl. 143 odst. 2 písm. c) směrnice 2006/112 ve znění změn, jestliže jsou uvedené dokumenty předloženy v tomto okamžiku a obsahují veškeré nezbytné informace. Tyto dokumenty, jakož i potvrzení e-ROR a potvrzení o převzetí vystavené po ukončení přepravy zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně jsou s to prokázat, že uvedené zboží bylo skutečně odesláno nebo přepraveno do jiného členského státu v souladu s čl. 138 odst. 1 směrnice 2006/112, ve znění pozdějších změn. |
| --- | --- |

—

takové dokumenty, jako jsou nákladní listy vystavené na základě Úmluvy o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě, podepsané v Ženevě dne 19. května 1956, ve znění Protokolu ze dne 5. července 1978, a elektronické správní doklady přiložené při přepravě zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně, mohou být zohledněny jako důkaz o tom, že v okamžiku dovozu do některého členského státu bylo dotčené zboží určeno k odeslání nebo přepravě do jiného členského státu ve smyslu čl. 143 odst. 2 písm. c) směrnice 2006/112 ve znění změn, jestliže jsou uvedené dokumenty předloženy v tomto okamžiku a obsahují veškeré nezbytné informace. Tyto dokumenty, jakož i potvrzení e-ROR a potvrzení o převzetí vystavené po ukončení přepravy zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně jsou s to prokázat, že uvedené zboží bylo skutečně odesláno nebo přepraveno do jiného členského státu v souladu s čl. 138 odst. 1 směrnice 2006/112, ve znění pozdějších změn.

| 3) | Článek 143 odst. 1 směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/69, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby orgány členského státu upřely dovozci nárok na osvobození od daně z přidané hodnoty podle tohoto ustanovení pro zboží, které dovezl do tohoto členského státu a které bylo následně dodáno uvnitř Společenství, z důvodu, že toto zboží nebylo předáno přímo pořizovateli, ale převzal jej pořizovatelem určený přepravní podnik a sklad s daňovým dozorem, jestliže dovozce převedl právo nakládat s uvedeným zbožím jako vlastník na pořizovatele. V tomto ohledu je třeba pojem „dodání zboží“ ve smyslu čl. 14 odst. 1 této směrnice ve znění změn vykládat stejným způsobem, jako v kontextu článku 167 uvedené směrnice ve znění pozdějších změn. |
| --- | --- |

3)

Článek 143 odst. 1 směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/69, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby orgány členského státu upřely dovozci nárok na osvobození od daně z přidané hodnoty podle tohoto ustanovení pro zboží, které dovezl do tohoto členského státu a které bylo následně dodáno uvnitř Společenství, z důvodu, že toto zboží nebylo předáno přímo pořizovateli, ale převzal jej pořizovatelem určený přepravní podnik a sklad s daňovým dozorem, jestliže dovozce převedl právo nakládat s uvedeným zbožím jako vlastník na pořizovatele. V tomto ohledu je třeba pojem „dodání zboží“ ve smyslu čl. 14 odst. 1 této směrnice ve znění změn vykládat stejným způsobem, jako v kontextu článku 167 uvedené směrnice ve znění pozdějších změn.

| 4) | Článek 143 odst. 1 písm. d) směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/69, musí být vykládán v tom smyslu, že brání správní praxi, podle níž za takových okolností, jako jsou okolnosti sporu v původním řízení, nemá nárok na osvobození od daně z přidané hodnoty při dovozu dovozce, který jednal v dobré víře, nejsou-li podmínky pro osvobození zboží dodaného následně uvnitř Společenství splněny z důvodu daňového podvodu, jehož se dopustil pořizovatel, ledaže by se prokázalo, že tento dovozce věděl nebo měl vědět, že plnění, které uskutečnil, bylo součástí daňového podvodu, jehož se dopustil pořizovatel, a že nepřijal veškerá opatření, která po něm mohla být rozumně požadována, aby se na tomto daňovém podvodu nepodílel. Pouhá skutečnost, že dovozce a pořizovatel komunikoval pomocí elektronických komunikačních prostředků, nemůže vést k závěru, že dovozce věděl nebo mohl vědět, že se podílí na takovém podvodu. |
| --- | --- |

4)

Článek 143 odst. 1 písm. d) směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/69, musí být vykládán v tom smyslu, že brání správní praxi, podle níž za takových okolností, jako jsou okolnosti sporu v původním řízení, nemá nárok na osvobození od daně z přidané hodnoty při dovozu dovozce, který jednal v dobré víře, nejsou-li podmínky pro osvobození zboží dodaného následně uvnitř Společenství splněny z důvodu daňového podvodu, jehož se dopustil pořizovatel, ledaže by se prokázalo, že tento dovozce věděl nebo měl vědět, že plnění, které uskutečnil, bylo součástí daňového podvodu, jehož se dopustil pořizovatel, a že nepřijal veškerá opatření, která po něm mohla být rozumně požadována, aby se na tomto daňovém podvodu nepodílel. Pouhá skutečnost, že dovozce a pořizovatel komunikoval pomocí elektronických komunikačních prostředků, nemůže vést k závěru, že dovozce věděl nebo mohl vědět, že se podílí na takovém podvodu.

| 5) | Článek 143 odst. 1 směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/69, musí být vykládán v tom smyslu, že příslušné vnitrostátní orgány nejsou povinny při posuzování převodu práva nakládat se zbožím jako vlastník shromáždit informace, které jsou dostupné pouze orgánům veřejné moci. |
| --- | --- |

5)

Článek 143 odst. 1 směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/69, musí být vykládán v tom smyslu, že příslušné vnitrostátní orgány nejsou povinny při posuzování převodu práva nakládat se zbožím jako vlastník shromáždit informace, které jsou dostupné pouze orgánům veřejné moci.

---

(1)  Úř. věst. C 161, 22.5.2017.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/10 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/10

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 26. května 2017 – EUflight.de GmbH v. TUIfly GmbH

(Věc C-307/17)

(2018/C 285/12)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: EUflight.de GmbH

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 8. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/11

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 29. května 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz v. TUIfly GmbH

(Věc C-311/17)

(2018/C 285/13)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Jeannine Wieczarkowiecz

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 8. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/11

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. května 2017 – Rainer Hadamek a další v. TUIfly GmbH

(Věc C-316/17)

(2018/C 285/14)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Rainer Hadamek, Heike Hadamek, Florian Hadamek, Carina Hadamek

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 17. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/11

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. května 2017 – Gerhard Schneider a Christa Schneider v. TUIfly GmbH

(Věc C-317/17)

(2018/C 285/15)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Gerhard Schneider, Christa Schneider

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 17. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/12

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Iris Michardt a Detlef Michardt v. TUIfly GmbH

(Věc C-353/17)

(2018/C 285/16)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastnici původního řízení

Žalobci: Iris Michardt a Detlef Michardt

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 17. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/12

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Birgit Förg v. TUIfly GmbH

(Věc C-354/17)

(2018/C 285/17)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Birgit Förg

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 28. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/12

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2018 – Lutz Leupolt v. TUIfly GmbH

(Věc C-355/17)

(2018/C 285/18)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Lutz Leupolt

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 28. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/13

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Johannes Büker a Ursula Münsterteicher v. TUIfly GmbH

(Věc C-356/17)

(2018/C 285/19)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Johannes Büker, Ursula Münsterteicher

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 17. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/13

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Lydia Wieczorek a Paul Wieczorek v. TUIfly GmbH

(Věc C-357/17)

(2018/C 285/20)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Lydia Wieczorek, Paul Wieczorek

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 17. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/13

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Walter Langguth a Elke Langguth v. TUIfly GmbH

(Věc C-358/17)

(2018/C 285/21)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Walter Langguth, Elke Langguth

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 17. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/14

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Marcel Lutz a další v. TUIfly GmbH

(Věc C-359/17)

(2018/C 285/22)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Marcel Lutz, Janine Lutz, Michelle Lutz, Sarah Lutz

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 18. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/14

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Nicole Hofmann v. TUIfly GmbH

(Věc C-360/17)

(2018/C 285/23)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Nicole Hofmann

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 28. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/14

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Ole Feuser v. TUIfly GmbH

(Věc C-361/17)

(2018/C 285/24)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Ole Feuser

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 28. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/15

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 9. června 2017 – Boris Feuser v. TUIfly GmbH

(Věc C-362/17)

(2018/C 285/25)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgerichts Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Boris Feuser

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 28. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/15

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 30. června 2017 – Ines Ewen v. TUIfly GmbH

(Věc C-394/17)

(2018/C 285/26)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Ines Ewen

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 17. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/15

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 4. července 2017 – Petra Nünemann v. TUIfly GmbH

(Věc C-403/17)

(2018/C 285/27)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Petra Nünemann

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 17. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/16

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 7. července 2017 – Barbara Yvette Müller a další v. TUIfly GmbH

(Věc C-409/17)

(2018/C 285/28)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Barbara Yvette Müller, Stefanie Müller, Michelle Müller

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 28. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/16

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 17. července 2017 – Bially a další v. TUIfly GmbH

(Věc C-429/17)

(2018/C 285/29)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Düsseldorf

Účastníci původního řízení

Žalobce: Bially a další

Žalovaná: TUIfly GmbH

Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 28. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/16

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeits- und Sozialgerichts Wien (Rakousko) dne 23. dubna 2018 – Minoo Schuch-Ghannadan v. Medizinische Universität Wien

(Věc C-274/18)

(2018/C 285/30)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Arbeits- und Sozialgerichts Wien

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Minoo Schuch-Ghannadan

Žalovaná: Medizinische Universität Wien

Předběžné otázky

| 1) | Je třeba užít zásadu „poměrným dílem“ dle ustanovení 4 bodu 2 Rámcové dohody, která je přílohou směrnice 97/81/ES Rady ze dne 15. prosince 1997 (1) o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku, ve spojení se zásadou zákazu diskriminace uvedenou v ustanovení 4 bodu 1, na zákonnou úpravu, dle které celková doba bezprostředně na sebe navazujících pracovních poměrů zaměstnankyně nebo zaměstnance rakouské univerzity, který je zaměstnán nebo která je zaměstnána v rámci projektů financovaných z prostředků třetí strany nebo výzkumných projektů, činí 6 let u zaměstnanců nebo zaměstnankyň na plný úvazek, v případě částečného úvazku však 8 let, a nadto je přípustné, je-li to věcně odůvodněno, zejména z důvodu pokračování nebo dokončení výzkumných projektů nebo publikací, další jednorázové prodloužení až na celkovou dobu 10 let u zaměstnanců na plný úvazek, v případě částečného úvazku až na celkovou dobu 12 let? |
| --- | --- |

1)

Je třeba užít zásadu „poměrným dílem“ dle ustanovení 4 bodu 2 Rámcové dohody, která je přílohou směrnice 97/81/ES Rady ze dne 15. prosince 1997 (1) o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku, ve spojení se zásadou zákazu diskriminace uvedenou v ustanovení 4 bodu 1, na zákonnou úpravu, dle které celková doba bezprostředně na sebe navazujících pracovních poměrů zaměstnankyně nebo zaměstnance rakouské univerzity, který je zaměstnán nebo která je zaměstnána v rámci projektů financovaných z prostředků třetí strany nebo výzkumných projektů, činí 6 let u zaměstnanců nebo zaměstnankyň na plný úvazek, v případě částečného úvazku však 8 let, a nadto je přípustné, je-li to věcně odůvodněno, zejména z důvodu pokračování nebo dokončení výzkumných projektů nebo publikací, další jednorázové prodloužení až na celkovou dobu 10 let u zaměstnanců na plný úvazek, v případě částečného úvazku až na celkovou dobu 12 let?

| 2) | Je zákonná úprava uvedená v první předběžné otázce nepřímou diskriminací na základě pohlaví ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění), když ze všech pracovníků, na které se vztahuje uvedená právní úprava, je dotčen značně vyšší procentní podíl žen než mužů? |
| --- | --- |

2)

Je zákonná úprava uvedená v první předběžné otázce nepřímou diskriminací na základě pohlaví ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění), když ze všech pracovníků, na které se vztahuje uvedená právní úprava, je dotčen značně vyšší procentní podíl žen než mužů?

| 3) | Je třeba vykládat čl. 19 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 (2) o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) v tom smyslu, že pokud se žena, na níž se vztahuje taková právní úprava, jako je úprava uvedená která v první předběžné otázce, dovolává toho, že je nepřímo diskriminována z důvodu pohlaví, neboť na částečný úvazek je zaměstnáno značně více žen než mužů, musí tuto okolnost, zejména ze statistického hlediska podstatně vyšší míru dotčení žen, uplatňovat předložením konkrétních statistických čísel nebo konkrétních okolností a tuto skutečnost vhodnými důkazními prostředky prokázat? |
| --- | --- |

3)

Je třeba vykládat čl. 19 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 (2) o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) v tom smyslu, že pokud se žena, na níž se vztahuje taková právní úprava, jako je úprava uvedená která v první předběžné otázce, dovolává toho, že je nepřímo diskriminována z důvodu pohlaví, neboť na částečný úvazek je zaměstnáno značně více žen než mužů, musí tuto okolnost, zejména ze statistického hlediska podstatně vyšší míru dotčení žen, uplatňovat předložením konkrétních statistických čísel nebo konkrétních okolností a tuto skutečnost vhodnými důkazními prostředky prokázat?

---

(1)  Úř. věst. 1998, L 14, s. 9.

(2)  Úř. věst. 2006, L 204, s. 23.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/17 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/17

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 25. dubna 2018 společností The Green Effort Ltd proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 23. února 2018 ve věci T-794/17, The Green Effort Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

(Věc C-282/18 P)

(2018/C 285/31)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: The Green Effort Ltd (zástupce: A. Ziehm, Rechtsanwalt)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Tribunálu (druhého senátu) ze dne 23. února 2018, věc T-794/17; |
| --- | --- |

—

zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Tribunálu (druhého senátu) ze dne 23. února 2018, věc T-794/17;

| — | zrušil napadená rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil napadená rozhodnutí;

| — | zrušil zrušení zapsané ochranné známky Evropské unie 9 528 001; |
| --- | --- |

—

zrušil zrušení zapsané ochranné známky Evropské unie 9 528 001;

| — | zamítl návrh na zrušení práv; |
| --- | --- |

—

zamítl návrh na zrušení práv;

| — | vyhověl návrhu na „Restitution in integrum“; |
| --- | --- |

—

vyhověl návrhu na „Restitution in integrum“;

| — | získal a posoudil dokumenty z řízení EUIPO – řízení o neplatnosti 12343 C, 10757 C, 10524 C, a námitková řízení B 002165119; B 002199274; B 002344565; B 002367038; B 002513086, a B 002513151; |
| --- | --- |

—

získal a posoudil dokumenty z řízení EUIPO – řízení o neplatnosti 12343 C, 10757 C, 10524 C, a námitková řízení B 002165119; B 002199274; B 002344565; B 002367038; B 002513086, a B 002513151;

| — | uložil EUIPO a navrhovatelce v řízení o neplatnosti, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené navrhovatelkou kasačního opravného prostředku. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a navrhovatelce v řízení o neplatnosti, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené navrhovatelkou kasačního opravného prostředku.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelka vznáší na podporu svého kasačního opravného prostředku následujících šest důvodů kasačního opravného prostředku, kdy prvním důvodem kasačního opravného prostředku je napadáno rozhodnutí Tribunálu a druhý až šestý žalobní důvod vycházejí z nesprávnosti rozhodnutí z jiných důvodů.

První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení čl. 3 odst. 4 rozhodnutí výkonného řediteli úřadu č. 17-4 ze dne 16. srpna 2017 o komunikaci elektronickými prostředky.

Argumenty na podporu návrhového žádání: Tribunál nezohlednil skutečnost, že v případě oznámení je třeba mít za to, že bylo učiněno pátý kalendářní den po dni, ve kterém byl dokument vytvořen systémy EUIPO. Z tohoto důvodu Tribunál nesprávně vypočítal lhůtu pro podání žaloby proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. září 2017.

Druhý důvod kasačního opravného prostředku: kasační opravný prostředek je třeba prohlásit za opodstatněný, neboť napadená rozhodnutí EUIPO porušují práva navrhovatelky, jelikož návrh na neplatnost podaný navrhovatelkou v řízení o neplatnosti byl nepřípustný z důvodu zneužívající povahy a nesprávného skutkového tvrzení.

Třetí důvod kasačního opravného prostředku: kasační opravný prostředek je třeba prohlásit za opodstatněný, neboť napadená rozhodnutí EUIPO porušují právo navrhovatelky, neboť důkaz majitele o řádném užívání byl EUIPO předložen v zákonné lhůtě podle nařízení Komise (ES) č. 2868/95 (1).

Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: kasační opravný prostředek je třeba prohlásit za opodstatněný, neboť napadená rozhodnutí EUIPO porušují práva navrhovatelky, neboť důkaz majitele o řádném užívání byl EUIPO předložen ve lhůtách stanovených EUIPO.

Pátý důvod kasačního opravného prostředku: kasační opravný prostředek je třeba prohlásit za opodstatněný, neboť napadená rozhodnutí EUIPO porušují práva navrhovatelky, neboť pokud EUIPO neobdržel důkaz o řádném užívání prostřednictvím systému elektronické komunikace a/nebo faxovým přenosem, došlo k tomu kvůli technickým selháním v těchto systémech.

Šestý důvod kasačního opravného prostředku: kasační opravný prostředek je třeba prohlásit za opodstatněný, neboť napadená rozhodnutí EUIPO porušují práva navrhovatelky, jelikož EUIPO a následně odvolací senát protiprávně zamítly návrh navrhovatelky domáhající se restitutio in integrum.

---

(1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1995, L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/19

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 26. dubna 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH v. Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

(Věc C-289/18)

(2018/C 285/32)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Handelsgericht Wien

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: KAMU Passenger & IT Services GmbH

Žalovaná: Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

Předběžná otázka

Je třeba jako „přímo navazující let“ ve smyslu článku 2 písm. h) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 261/2004 (1) kvalifikovat další let z cílového letiště předchozího letu, který si cestující zarezervoval spolu s prvním letem a pro který obdržel pouze jednu letenku s jedním číslem letenky, s přihlédnutím ke skutečnosti, že plánovaná doba mezi oběma lety činila o něco více než 13 hodin?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/19

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 2. května 2018 – Stefan Neldner v. Eurowings GmbH

(Věc C-299/18)

(2018/C 285/33)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Düsseldorf

Účastníci původního řízení

Žalobce: Stefan Neldner

Žalovaná: Eurowings GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Může být nárok na náhradu škody poskytnutý vnitrostátním právem směřující k náhradě dodatečných cestovních výdajů, které vznikly v důsledku zrušení rezervovaného letu, odečten od práva na náhradu škody podle článku 7 nařízení (1), pokud letecký dopravce splnil své povinnosti podle čl. 8 odst. 1 nařízení? |
| --- | --- |

1)

Může být nárok na náhradu škody poskytnutý vnitrostátním právem směřující k náhradě dodatečných cestovních výdajů, které vznikly v důsledku zrušení rezervovaného letu, odečten od práva na náhradu škody podle článku 7 nařízení (1), pokud letecký dopravce splnil své povinnosti podle čl. 8 odst. 1 nařízení?

| 2) | Je-li odečtení možné: Platí to i pro náklady náhradní dopravy do jiného než cílového místa určení letecké cesty, pokud cestující odmítne náhradní přepravu nabídnutou leteckým dopravcem do cílového místa určení letecké cesty? |
| --- | --- |

2)

Je-li odečtení možné: Platí to i pro náklady náhradní dopravy do jiného než cílového místa určení letecké cesty, pokud cestující odmítne náhradní přepravu nabídnutou leteckým dopravcem do cílového místa určení letecké cesty?

| 3) | Je-li odečtení možné: Může letecký dopravce kdykoli uplatnit odpočet nebo tento odpočet závisí na tom, do jaké míry jej připouští vnitrostátní právo nebo jej soud považuje za přiměřený? |
| --- | --- |

3)

Je-li odečtení možné: Může letecký dopravce kdykoli uplatnit odpočet nebo tento odpočet závisí na tom, do jaké míry jej připouští vnitrostátní právo nebo jej soud považuje za přiměřený?

| 4) | V případě, že se tato skutečnost řídí vnitrostátním právem nebo má-li o ní soud rozhodnout na základě svého uvážení: je účelem náhrady, která je stanovena v článku 7 nařízení, výlučně odškodnění cestujících za utrpěné nepohodlí a časovou ztrátu v důsledku zrušení letu, nebo pokrývá rovněž majetkovou újmu? |
| --- | --- |

4)

V případě, že se tato skutečnost řídí vnitrostátním právem nebo má-li o ní soud rozhodnout na základě svého uvážení: je účelem náhrady, která je stanovena v článku 7 nařízení, výlučně odškodnění cestujících za utrpěné nepohodlí a časovou ztrátu v důsledku zrušení letu, nebo pokrývá rovněž majetkovou újmu?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/20

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Bonn (Německo) dne 4. května 2018 – Thomas Leonhard v. DSL Bank

(Věc C-301/18)

(2018/C 285/34)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Bonn

Účastníci původního řízení

Žalobce: Thomas Leonhard

Žalovaná: DSL Bank

Předběžná otázka

Musí být čl. 7 odst. 4 směrnice 2002/65/ES (1) vykládán v tom smyslu, že brání předpisu členského státu, který po vyjádření odstoupení od spotřebitelské smlouvy o půjčce uzavřené na dálku stanoví, že poskytovatel musí spotřebiteli zaplatit nad rámec částky, kterou obdržel od spotřebitele podle smlouvy uzavřené na dálku, také náhradu za užitky z této částky?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/EHS a směrnic 97/7/ES a 98/27/ES (Úř. věst.2002, L 271, s. 16; Zvl.vyd. 06/004, s. 321).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/20

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 14. května 2018 – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina

(Věc C-322/18)

(2018/C 285/35)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Účastnice původního řízení:

Žalobkyně: Schiaffini Travel SpA

Žalovaná: Comune di Latina

Předběžné otázky

| 1) | Musí se čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1370/2007 (1) (konkrétně pokud jde o zákaz uvedený v písm. „b“ a „d“ pro vnitřního provozovatele účastnit se nabídkových řízení extra moenia) použít či nikoli i na smlouvy uzavřené před vstupem tohoto nařízení v platnost? |
| --- | --- |

1)

Musí se čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1370/2007 (1) (konkrétně pokud jde o zákaz uvedený v písm. „b“ a „d“ pro vnitřního provozovatele účastnit se nabídkových řízení extra moenia) použít či nikoli i na smlouvy uzavřené před vstupem tohoto nařízení v platnost?

| 2) | Je teoreticky možné kvalifikovat jako „vnitřního provozovatele“ na základě téhož nařízení a případně per analogiam s účelem judikatury vytvořené na základě institutu „in house providing“ právnickou osobu veřejného práva, která uzavřela přímo smlouvu na služby místní dopravy s veřejným orgánem, pokud je prvně uvedená osoba přímo spojena s veřejným orgánem z hlediska organizačního a z hlediska kontroly a jejíž základní kapitál vlastní stát (zcela nebo pro quota, v takovém případě společně s dalšími veřejnými orgány)? |
| --- | --- |

2)

Je teoreticky možné kvalifikovat jako „vnitřního provozovatele“ na základě téhož nařízení a případně per analogiam s účelem judikatury vytvořené na základě institutu „in house providing“ právnickou osobu veřejného práva, která uzavřela přímo smlouvu na služby místní dopravy s veřejným orgánem, pokud je prvně uvedená osoba přímo spojena s veřejným orgánem z hlediska organizačního a z hlediska kontroly a jejíž základní kapitál vlastní stát (zcela nebo pro quota, v takovém případě společně s dalšími veřejnými orgány)?

| 3) | Je s ohledem na přímo uzavřenou smlouvu na služby spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1370/2007 skutečnost, že po uzavření smlouvy uvedený orgán veřejné moci zřídí veřejný správní orgán s organizačními pravomocemi na dotčené služby (přičemž státu zůstane výlučná pravomoc udělovat koncese), orgán, který nevykonává žádnou „podobnou kontrolu“ nad subjektem, kterému byly služby přímo zadány, okolností, která může vést k tomu, že dotčené uzavření smlouvy nebude podléhat režimu uvedenému v čl. 5 odst. 2 nařízení, či nikoli? |
| --- | --- |

3)

Je s ohledem na přímo uzavřenou smlouvu na služby spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1370/2007 skutečnost, že po uzavření smlouvy uvedený orgán veřejné moci zřídí veřejný správní orgán s organizačními pravomocemi na dotčené služby (přičemž státu zůstane výlučná pravomoc udělovat koncese), orgán, který nevykonává žádnou „podobnou kontrolu“ nad subjektem, kterému byly služby přímo zadány, okolností, která může vést k tomu, že dotčené uzavření smlouvy nebude podléhat režimu uvedenému v čl. 5 odst. 2 nařízení, či nikoli?

| 4) | Vede původní doba platnosti smlouvy uzavřené přímo přesahující třicetiletou lhůtu, která uplyne 3. prosince 2039 [lhůta počínající ode dne vstupu nařízení (ES) 1370/2007 v platnost] k neslučitelnosti uzavření smlouvy se zásadami uvedenými v ustanovení článku 5 ve spojení s ustanovením čl. 8 odst. 3 téhož nařízení, nebo tato nesrovnalost musí být považována za automaticky napravenou, a to pro všechny právní účely, implicitním omezením ex lege (čl. 8 odst. 3) na tuto třicetiletou lhůtu? |
| --- | --- |

4)

Vede původní doba platnosti smlouvy uzavřené přímo přesahující třicetiletou lhůtu, která uplyne 3. prosince 2039 [lhůta počínající ode dne vstupu nařízení (ES) 1370/2007 v platnost] k neslučitelnosti uzavření smlouvy se zásadami uvedenými v ustanovení článku 5 ve spojení s ustanovením čl. 8 odst. 3 téhož nařízení, nebo tato nesrovnalost musí být považována za automaticky napravenou, a to pro všechny právní účely, implicitním omezením ex lege (čl. 8 odst. 3) na tuto třicetiletou lhůtu?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70 (Úř. věst. L 315, s. 1).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/21

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 15. května 2018 – Sicilville Srl v. Comune di Brescia

(Věc C-324/18)

(2018/C 285/36)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Sicilville Srl

Odpůrkyně: Comune di Brescia

Předběžná otázka

Brání unijní právo, a konkrétně čl. 57 odst. 4 směrnice 2014/24/EU (1) o zadávání veřejných zakázek, ve spojení s bodem 101 odůvodnění uvedené směrnice a zásadami proporcionality a rovného zacházení, takové vnitrostátní právní úpravě, jako je předmětná právní úprava, která v případě povinného vyloučení hospodářského subjektu z důvodu „vážného profesního pochybení“ stanoví, že pokud profesní pochybení zapříčinilo předčasné ukončení smlouvy na veřejnou zakázku, může být hospodářský subjekt vyloučen pouze v případě, že ukončení smlouvy nebylo napadeno u soudu nebo bylo potvrzeno výsledkem soudního řízení?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. L 94, s. 65).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/22

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. května 2018 Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. března 2018 ve věci T-542/11 RENV, Alouminion tis Ellados VEAE v. Evropská komise

(Věc C-332/18 P)

(2018/C 285/37)

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon (zástupci: N. Korogiannakis, N. Keramidas, E. Chrysafis, D. Diakopoulos, a K. Struckmann, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Svým kasačním opravným prostředkem „Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon“ navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 13. března 2018 ve věci T-542/11 RENV (EU:T:2018:132); |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 13. března 2018 ve věci T-542/11 RENV (EU:T:2018:132);

| — | sám ve věci rozhodl; |
| --- | --- |

—

sám ve věci rozhodl;

| — | zrušil rozhodnutí Komise ze dne 13. července 2011; a |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise ze dne 13. července 2011; a

| — | uložil Evropské komisi náhradu nákladů vzniklých navrhovatelce v průběhu celého řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Evropské komisi náhradu nákladů vzniklých navrhovatelce v průběhu celého řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelka uplatňuje tři důvody kasačního opravného prostředku:

| 1) | Nesprávné právní posouzení a zkreslení skutkového stavu v rámci posouzení Tribunálem ohledně toho, zda dotčené opatření představuje státní podporu a zejména zda toto opatření přináší „výhodu“, ohledně posouzení výhody, odmítnutí přezkoumat otázku hospodářského odůvodnění a nesprávného použití důkazního břemene, jelikož Řecká republika nevznesla tyto argumenty v průběhu správního řízení, a nesprávné právní posouzení argumentů navrhovatelky, pokud jde o „kritérium soukromého investora“. |
| --- | --- |

1)

Nesprávné právní posouzení a zkreslení skutkového stavu v rámci posouzení Tribunálem ohledně toho, zda dotčené opatření představuje státní podporu a zejména zda toto opatření přináší „výhodu“, ohledně posouzení výhody, odmítnutí přezkoumat otázku hospodářského odůvodnění a nesprávného použití důkazního břemene, jelikož Řecká republika nevznesla tyto argumenty v průběhu správního řízení, a nesprávné právní posouzení argumentů navrhovatelky, pokud jde o „kritérium soukromého investora“.

| 2) | Nesprávné právní posouzení při hodnocení „selektivity“ výhody. |
| --- | --- |

2)

Nesprávné právní posouzení při hodnocení „selektivity“ výhody.

| 3) | Nesprávné právní posouzení a zkreslení důkazů, pokud jde o účinky dotčeného opatření na obchod a hospodářskou soutěž. |
| --- | --- |

3)

Nesprávné právní posouzení a zkreslení důkazů, pokud jde o účinky dotčeného opatření na obchod a hospodářskou soutěž.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/23

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Lombardi Srl v. Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

(Věc C-333/18)

(2018/C 285/38)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Lombardi Srl

Odpůrkyně: Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

Předběžná otázka

„Může být čl. 1 odst. 1 třetí pododstavec a odst. 3 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (1), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007 (2), vykládán v tom smyslu, že pokud se zadávacího řízení účastnilo více podniků a tyto podniky nejsou žalovány u soudu (a v každém případě proti nabídkám těchto podniků nebyla podána žaloba), umožňuje, aby soud, na základě procesní autonomie přiznané členským státům, posoudil určitost zájmu, který v hlavní žalobě uvádí soutěžitel, vůči kterému je podána vylučovací incidenční žaloba, která je považována za opodstatněnou, a to s využitím procesních nástrojů, které právní řád poskytuje, a tím zajistil ochranu tomuto subjektivnímu postoji s ohledem na ustálené vnitrostátní zásady v oblasti žalobního návrhu (článek 112 občanského soudního řádu), prokázání uvedeného zájmu (článek 2697 občanského zákoníku), subjektivních omezení pravomocně rozsouzené věci, která nastává pouze mezi procesními stranami řízení a nemůže se vztahovat na postavení subjektů, kterých se spor netýká (článek 2909 občanského zákoníku)?“

---

(1)  (Úř. věst. L 395, s. 33).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, kterou se mění směrnice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokud jde o zvýšení účinnosti přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek (Úř. věst. L 335, s. 31).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/23

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Via Lattea Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Věc C-337/18)

(2018/C 285/39)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Via Lattea Scrl, Alba Gilberto, Antonio Barausse, Gabriele Barausse, Azienda Agricola Benvegnù Gianni Battista e Giangaetano s.s., Domenico Brogliato s.s., Cesare Filippi, Michele Filippi, Fontana Fidenzio e Fabrizio s.s., Giovanni Gastaldello, Tiziano Giaretta, Azienda Agricola Guadagnin Gianni ed Emanuele s.s., Il Moretto di Martinazza Laura s.s., Marini Alessandro e Domenico s.s., Azienda Agricola Milan Sergio & C. s.s., Matteo Mosele, Luciano Mosele, Ennio Mosele, Renato Munaretto, Azienda Agricola Pain di Gazzola Luigi, Azienda Agricola Parise Luigi, Angelo, Francesco e Giancarlo, Sillo Zefferino Maurizio s.s., Storti Danilo e Nicoletta s.s., Tosatto Paolo e Federico s.s., Vivaldo Emilio e Pierino s.s., Giuseppe Zanettin

Odpůrci: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Předběžné otázky

| 1) | Má být unijní právo v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že rozpor mezi ustanovením vnitrostátního právního předpisu a čl. 2 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 (1) vede v důsledku k neexistenci povinnosti producentů uhradit doplňkovou dávku za podmínek stanovených tímto nařízením? |
| --- | --- |

1)

Má být unijní právo v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že rozpor mezi ustanovením vnitrostátního právního předpisu a čl. 2 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 (1) vede v důsledku k neexistenci povinnosti producentů uhradit doplňkovou dávku za podmínek stanovených tímto nařízením?

| 2) | Má být unijní právo, zejména pak obecná zásada ochrany legitimního očekávání, v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že ochrana legitimního očekávání nemůže být poskytnuta subjektům, které splnily povinnosti uložené členským státem a měly prospěch z účinků spojených se splněním této povinnosti, pokud je tato povinnost v rozporu s unijním právem? |
| --- | --- |

2)

Má být unijní právo, zejména pak obecná zásada ochrany legitimního očekávání, v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že ochrana legitimního očekávání nemůže být poskytnuta subjektům, které splnily povinnosti uložené členským státem a měly prospěch z účinků spojených se splněním této povinnosti, pokud je tato povinnost v rozporu s unijním právem?

| 3) | Mají být článek 9 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 (2) a pojem unijního práva „prioritní kategorie“ v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 2 třetí pododstavec nařízení vlády s mocí zákona č. 157/2004, který stanoví rozdílné způsoby vrácení přeplatku, přičemž s ohledem na časové rozvržení a způsob vrácení rozlišuje mezi producenty, kteří jednali v souladu s vnitrostátním ustanovením, jež se ukázalo být v rozporu s unijním právem a producenty, kteří toto vnitrostátní ustanovení nedodrželi? |
| --- | --- |

3)

Mají být článek 9 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 (2) a pojem unijního práva „prioritní kategorie“ v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 2 třetí pododstavec nařízení vlády s mocí zákona č. 157/2004, který stanoví rozdílné způsoby vrácení přeplatku, přičemž s ohledem na časové rozvržení a způsob vrácení rozlišuje mezi producenty, kteří jednali v souladu s vnitrostátním ustanovením, jež se ukázalo být v rozporu s unijním právem a producenty, kteří toto vnitrostátní ustanovení nedodrželi?

---

(1)  Nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 405, s. 1).

(2)  Nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 ze dne 9. července 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3950/92, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků

(Úř. věst. L 187, s. 19; Zvl. vyd. 03/33, s. 104).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/24 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Cooperativa Novalat Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Věc C-338/18)

(2018/C 285/40)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Cooperativa Novalat Scrl, Antico Giuseppe e Figli s.s., Impresa Barutta Livio, Impresa Cusinato Giulio, Impresa Danesa Cisino, Impresa Faggian Rudi, Furlan Diego e Stefano s.s., Impresa Furlan Marco, Impresa Massaro Leo Valter, Impresa Reginato Guido, Impresa Sachespi Lucio, Impresa Salmaso Luigi, Impresa Schiavon Denis, Impresa Zanetti Narciso

Odpůrci: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Předběžné otázky

| 1) | Má být unijní právo v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že rozpor mezi ustanovením vnitrostátního právního předpisu a čl. 2 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 (1) vede v důsledku k neexistenci povinnosti producentů uhradit doplňkovou dávku za podmínek stanovených tímto nařízením? |
| --- | --- |

1)

Má být unijní právo v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že rozpor mezi ustanovením vnitrostátního právního předpisu a čl. 2 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 (1) vede v důsledku k neexistenci povinnosti producentů uhradit doplňkovou dávku za podmínek stanovených tímto nařízením?

| 2) | Má být unijní právo, zejména pak obecná zásada ochrany legitimního očekávání, v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že ochrana legitimního očekávání nemůže být poskytnuta subjektům, které splnily povinnosti uložené členským státem a měly prospěch z účinků spojených se splněním této povinnosti, pokud je tato povinnost v rozporu s unijním právem? |
| --- | --- |

2)

Má být unijní právo, zejména pak obecná zásada ochrany legitimního očekávání, v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že ochrana legitimního očekávání nemůže být poskytnuta subjektům, které splnily povinnosti uložené členským státem a měly prospěch z účinků spojených se splněním této povinnosti, pokud je tato povinnost v rozporu s unijním právem?

| 3) | Mají být článek 9 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 (2) a pojem unijního práva „prioritní kategorie“ v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 2 třetí pododstavec nařízení vlády s mocí zákona č. 157/2004, který stanoví rozdílné způsoby vrácení přeplatku, přičemž s ohledem na časové rozvržení a způsob vrácení rozlišuje mezi producenty, kteří jednali v souladu s vnitrostátním ustanovením, jež se ukázalo být v rozporu s unijním právem a producenty, kteří toto vnitrostátní ustanovení nedodrželi? |
| --- | --- |

3)

Mají být článek 9 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 (2) a pojem unijního práva „prioritní kategorie“ v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 2 třetí pododstavec nařízení vlády s mocí zákona č. 157/2004, který stanoví rozdílné způsoby vrácení přeplatku, přičemž s ohledem na časové rozvržení a způsob vrácení rozlišuje mezi producenty, kteří jednali v souladu s vnitrostátním ustanovením, jež se ukázalo být v rozporu s unijním právem a producenty, kteří toto vnitrostátní ustanovení nedodrželi?

---

(1)  Nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 405, s. 1).

(2)  Nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 ze dne 9. července 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3950/92, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků

(Úř. věst. L 187, s. 19; Zvl. vyd. 03/33, s. 104).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/25 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. května 2018 – Veneto Latte Scrl a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Věc C-339/18)

(2018/C 285/41)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Veneto Latte Scrl, Bovolenta Luca e Matteo s.s., Greco Andrea e Alessando s.s., Ruzza Vanel e Gloriano s.s., Azienda Agricola Marangona di Tamiso Rossano

Odpůrci: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Předběžné otázky

| 1) | Má být unijní právo v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že rozpor mezi ustanovením vnitrostátního právního předpisu a čl. 2 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 (1) vede v důsledku k neexistenci povinnosti producentů uhradit doplňkovou dávku za podmínek stanovených tímto nařízením? |
| --- | --- |

1)

Má být unijní právo v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že rozpor mezi ustanovením vnitrostátního právního předpisu a čl. 2 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 (1) vede v důsledku k neexistenci povinnosti producentů uhradit doplňkovou dávku za podmínek stanovených tímto nařízením?

| 2) | Má být unijní právo, zejména pak obecná zásada ochrany legitimního očekávání, v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že ochrana legitimního očekávání nemůže být poskytnuta subjektům, které splnily povinnosti uložené členským státem a měly prospěch z účinků spojených se splněním této povinnosti, pokud je tato povinnost v rozporu s unijním právem? |
| --- | --- |

2)

Má být unijní právo, zejména pak obecná zásada ochrany legitimního očekávání, v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládáno v tom smyslu, že ochrana legitimního očekávání nemůže být poskytnuta subjektům, které splnily povinnosti uložené členským státem a měly prospěch z účinků spojených se splněním této povinnosti, pokud je tato povinnost v rozporu s unijním právem?

| 3) | Mají být článek 9 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 (2) a pojem unijního práva „prioritní kategorie“ v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 2 třetí pododstavec nařízení vlády s mocí zákona č. 157/2004, který stanoví rozdílné způsoby vrácení přeplatku, přičemž s ohledem na časové rozvržení a způsob vrácení rozlišuje mezi producenty, kteří jednali v souladu s vnitrostátním ustanovením, jež se ukázalo být v rozporu s unijním právem a producenty, kteří toto vnitrostátní ustanovení nedodrželi? |
| --- | --- |

3)

Mají být článek 9 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 (2) a pojem unijního práva „prioritní kategorie“ v takové situaci, jako je situace, která je předmětem sporu v původním řízení, vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 2 třetí pododstavec nařízení vlády s mocí zákona č. 157/2004, který stanoví rozdílné způsoby vrácení přeplatku, přičemž s ohledem na časové rozvržení a způsob vrácení rozlišuje mezi producenty, kteří jednali v souladu s vnitrostátním ustanovením, jež se ukázalo být v rozporu s unijním právem a producenty, kteří toto vnitrostátní ustanovení nedodrželi?

---

(1)  Nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 405, s. 1).

(2)  Nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 ze dne 9. července 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3950/92, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků

(Úř. věst. L 187, s. 19; Zvl. vyd. 03/33, s. 104).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/26

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Milano (Itálie) dne 28. května 2018 – Advokát Alessandro Salvoni v. Anna Maria Fiermonte

(Věc C-347/18)

(2018/C 285/42)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale di Milano

Účastníci původního řízení

Žalobce: Advokát Alessandro Salvoni

Žalovaná: Anna Maria Fiermonte

Předběžná otázka

Musí být článek 53 nařízení (EU) č. 1215/2012 (1) a článek 47 Listiny základních práv Evropské unie vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby soud původu, který byl s odkazem na konečné rozhodnutí požádán o vydání osvědčení podle článku 53 nařízení (EU) č. 1215/2012, mohl vykonat pravomoci z úřední povinnosti k ověření porušení ustanovení kapitoly II oddílu 4 nařízení Brusel Ibis [nařízení (EU) č. 1215/2012], a to za účelem informování spotřebitele o případně zjištěném porušení a umožnění toho, aby tento spotřebitel učinil informované rozhodnutí ohledně možnosti využít opravný prostředek podle článku 45 tohoto nařízení?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 351, s. 1).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/26

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Reus (Španělsko) dne 30. května 2018 – Jaime Cardus Suárez v. Catalunya Caixa S.A.

(Věc C-532/18)

(2018/C 285/43)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de Primera Instancia de Reus

Účastníci původního řízení

Žalobce: Jaime Cardus Suárez

Žalovaná: Catalunya Caixa S.A.

Předběžné otázky

| 1) | 1.1. | Musí být čl. 1 odst. 2 směrnice 93/13 (1) vykládán v tom smyslu, že na smluvní ujednání, do kterého je včleněn oficiální index, IRPH, upravený právním předpisem, se nevztahují ustanovení směrnice, i když se uvedený index neuplatňuje kogentně nezávisle na jeho volbě ani nemá povahu zástupného indexu v situaci, kdy se strany nedohodnou jinak? |
| --- | --- | --- |

1)

1.1.

Musí být čl. 1 odst. 2 směrnice 93/13 (1) vykládán v tom smyslu, že na smluvní ujednání, do kterého je včleněn oficiální index, IRPH, upravený právním předpisem, se nevztahují ustanovení směrnice, i když se uvedený index neuplatňuje kogentně nezávisle na jeho volbě ani nemá povahu zástupného indexu v situaci, kdy se strany nedohodnou jinak?

| 1.2. | Musí být čl. 1 odst. 2 směrnice 93/13 vykládán v tom smyslu, že na smluvní ujednání, do kterého je včleněn oficiální index, IRPH, se navzdory tomu, že tento index je upraven právním předpisem, vztahují ustanovení směrnice, jestliže je takovým smluvním ujednáním pozměněno ustanovení správního předpisu, v němž je index IRPH definován, o záporném rozdílu, který by se v případě, že je tento index použit jako smluvní sazba, měl uplatnit za účelem vyrovnání RPSN hypoteční operace s tržní RPSN, neboť v takovém případě lze mít za to, že nebyla dodržena smluvní rovnováha stanovená vnitrostátním zákonodárcem? |
| --- | --- |

1.2.

Musí být čl. 1 odst. 2 směrnice 93/13 vykládán v tom smyslu, že na smluvní ujednání, do kterého je včleněn oficiální index, IRPH, se navzdory tomu, že tento index je upraven právním předpisem, vztahují ustanovení směrnice, jestliže je takovým smluvním ujednáním pozměněno ustanovení správního předpisu, v němž je index IRPH definován, o záporném rozdílu, který by se v případě, že je tento index použit jako smluvní sazba, měl uplatnit za účelem vyrovnání RPSN hypoteční operace s tržní RPSN, neboť v takovém případě lze mít za to, že nebyla dodržena smluvní rovnováha stanovená vnitrostátním zákonodárcem?

| 2) | 2.1. | Vylučuje skutečnost, že referenční index, IRPH, včleněný poskytovatelem služeb do ujednání smlouvy o úvěru je upraven právními nebo správními předpisy, povinnost soudu – pro účely považování daného ujednání za ujednání sepsané jasným a srozumitelným jazykem ve smyslu čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 – ověřovat, zda byly spotřebiteli sděleny všechny informace o takovém indexu, jež mohou mít vliv na rozsah jeho závazku? |
| --- | --- | --- |

2)

2.1.

Vylučuje skutečnost, že referenční index, IRPH, včleněný poskytovatelem služeb do ujednání smlouvy o úvěru je upraven právními nebo správními předpisy, povinnost soudu – pro účely považování daného ujednání za ujednání sepsané jasným a srozumitelným jazykem ve smyslu čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 – ověřovat, zda byly spotřebiteli sděleny všechny informace o takovém indexu, jež mohou mít vliv na rozsah jeho závazku?

| 2.2. | Brání směrnice 93/13 takové judikatuře, podle které je povinnost transparentnosti splněna pouhým odkazem na oficiální index v předem stanoveném ujednání, aniž lze po poskytovateli služeb, který takové ujednání používá, vyžadovat jakékoli jiné relevantní informace, nebo je naopak pro splnění povinnosti transparentnosti nezbytné, aby poskytovatel služeb, který takové ujednání používá, poskytl informace o nastavení, dosahu a konkrétním fungování mechanismu tohoto referenčního indexu? |
| --- | --- |

2.2.

Brání směrnice 93/13 takové judikatuře, podle které je povinnost transparentnosti splněna pouhým odkazem na oficiální index v předem stanoveném ujednání, aniž lze po poskytovateli služeb, který takové ujednání používá, vyžadovat jakékoli jiné relevantní informace, nebo je naopak pro splnění povinnosti transparentnosti nezbytné, aby poskytovatel služeb, který takové ujednání používá, poskytl informace o nastavení, dosahu a konkrétním fungování mechanismu tohoto referenčního indexu?

| 2.3. | Musí být čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 vykládán v tom smyslu, že ze skutečnosti, že nejsou spotřebiteli poskytnuty informace o nastavení, fungování a dosavadním vývoji IRPH a o jeho pravděpodobném vývoji v budoucnu, alespoň v krátkodobém a střednědobém horizontu, lze s ohledem vědomosti, které má o těchto okolnostech poskytovatel služeb v okamžiku uzavírání smlouvy, vyvodit závěr, že ujednání, do kterého je včleněn, není sepsáno jasným a srozumitelným jazykem ve smyslu čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13? |
| --- | --- |

2.3.

Musí být čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 vykládán v tom smyslu, že ze skutečnosti, že nejsou spotřebiteli poskytnuty informace o nastavení, fungování a dosavadním vývoji IRPH a o jeho pravděpodobném vývoji v budoucnu, alespoň v krátkodobém a střednědobém horizontu, lze s ohledem vědomosti, které má o těchto okolnostech poskytovatel služeb v okamžiku uzavírání smlouvy, vyvodit závěr, že ujednání, do kterého je včleněn, není sepsáno jasným a srozumitelným jazykem ve smyslu čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13?

| 2.4. | Musí být požadavek na transparentnost ujednání podle čl. 4 odst. 2 směrnice vykládán v tom smyslu, že vyžaduje, aby spotřebitel byl informován o samotných podzákonných předpisech upravujících referenční index a jeho obsah, neboť jde o informace relevantní k tomu, aby si dokázal uvědomit finanční a právní význam ujednání, do kterého je takový index včleněn? |
| --- | --- |

2.4.

Musí být požadavek na transparentnost ujednání podle čl. 4 odst. 2 směrnice vykládán v tom smyslu, že vyžaduje, aby spotřebitel byl informován o samotných podzákonných předpisech upravujících referenční index a jeho obsah, neboť jde o informace relevantní k tomu, aby si dokázal uvědomit finanční a právní význam ujednání, do kterého je takový index včleněn?

| 2.5. | Může reklama a informace poskytnuté poskytovatelem služeb, jež mohou spotřebitele v okamžiku, kdy uděluje souhlas se smlouvou o úvěru odkazující na IRPH, uvést v omyl, představovat okolnost, ze které může soud vycházet při posuzování zneužívající povahy smluvního ujednání podle čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13? |
| --- | --- |

2.5.

Může reklama a informace poskytnuté poskytovatelem služeb, jež mohou spotřebitele v okamžiku, kdy uděluje souhlas se smlouvou o úvěru odkazující na IRPH, uvést v omyl, představovat okolnost, ze které může soud vycházet při posuzování zneužívající povahy smluvního ujednání podle čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13?

| 3) | 3.1. | V případě určení, že dané ujednání je zneužívající, takže úvěr by měl být splácen bezúročně, neměla by být s ohledem na skutečnost, že by v důsledku neplatnosti a odstranění ujednání o variabilním úroku odpadl – čistě z hlediska finanční instituce – důvod pro uzavření smlouvy, připuštěna možnost zhojit takovou smlouvu změnou obsahu zneužívajícího ujednání tak, že se namísto indexu prohlášeného za neplatný uplatní jakýkoli jiný referenční index? Byly by v takovém případě výklad a zhojení smlouvy v rozporu s článkem 6 směrnice 93/13? |
| --- | --- | --- |

3)

3.1.

V případě určení, že dané ujednání je zneužívající, takže úvěr by měl být splácen bezúročně, neměla by být s ohledem na skutečnost, že by v důsledku neplatnosti a odstranění ujednání o variabilním úroku odpadl – čistě z hlediska finanční instituce – důvod pro uzavření smlouvy, připuštěna možnost zhojit takovou smlouvu změnou obsahu zneužívajícího ujednání tak, že se namísto indexu prohlášeného za neplatný uplatní jakýkoli jiný referenční index? Byly by v takovém případě výklad a zhojení smlouvy v rozporu s článkem 6 směrnice 93/13?

---

(1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288, oprava v Úř. věst. 2016, L 303, s. 26).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/27

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgie) dne 5. června 2018 – Frank Casteels v. Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd

(Věc C-368/18)

(2018/C 285/44)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Justice de paix du troisième canton de Charleroi

Účastníci původního řízení

Žalobce: Frank Casteels

Žalovaná: Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd

Předběžné otázky

Znění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, které se týká výkladu čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (1), [je] následující:

| — | spadá okolnost dotčená v projednávané věci, tedy stávka zaměstnanců odbavovací společnosti na letišti odletu dotčeného letu, pod pojem „událost“ ve smyslu bodu 22 rozsudku ze dne 22. prosince 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), nebo pod pojem „mimořádná okolnost“ ve smyslu bodu 14 odůvodnění uvedeného nařízení, jak je vykládán v rozsudku ze dne 31. ledna 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), nebo se tyto pojmy překrývají; |
| --- | --- |

—

spadá okolnost dotčená v projednávané věci, tedy stávka zaměstnanců odbavovací společnosti na letišti odletu dotčeného letu, pod pojem „událost“ ve smyslu bodu 22 rozsudku ze dne 22. prosince 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), nebo pod pojem „mimořádná okolnost“ ve smyslu bodu 14 odůvodnění uvedeného nařízení, jak je vykládán v rozsudku ze dne 31. ledna 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), nebo se tyto pojmy překrývají;

| — | musí být čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 vykládán v tom smyslu, že taková událost, jako je událost dotčená v tomto sporu, tedy stávka zaměstnanců odbavovací společnosti na letišti odletu dotčeného letu, musí být považována za událost vlastní běžnému výkonu činnosti leteckého dopravce a tedy nemůže být kvalifikována jako „mimořádná okolnost“, která osvobozuje leteckého dopravce od jeho povinnosti nahradit škodu cestujícím v případě zrušení letu provozovaného dotčeným letadlem; |
| --- | --- |

—

musí být čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 vykládán v tom smyslu, že taková událost, jako je událost dotčená v tomto sporu, tedy stávka zaměstnanců odbavovací společnosti na letišti odletu dotčeného letu, musí být považována za událost vlastní běžnému výkonu činnosti leteckého dopravce a tedy nemůže být kvalifikována jako „mimořádná okolnost“, která osvobozuje leteckého dopravce od jeho povinnosti nahradit škodu cestujícím v případě zrušení letu provozovaného dotčeným letadlem;

| — | pokud taková událost, jako je událost dotčená v projednávaném sporu, tedy stávka zaměstnanců odbavovací společnosti na letišti odletu dotčeného letu, musí být považována za „mimořádnou okolnost“, je třeba z toho vyvodit, že se jedná o „mimořádnou okolnost“, které letecký dopravce nemohl zabránit ani tehdy, když byla přijata všechna přiměřená opatření? |
| --- | --- |

—

pokud taková událost, jako je událost dotčená v projednávaném sporu, tedy stávka zaměstnanců odbavovací společnosti na letišti odletu dotčeného letu, musí být považována za „mimořádnou okolnost“, je třeba z toho vyvodit, že se jedná o „mimořádnou okolnost“, které letecký dopravce nemohl zabránit ani tehdy, když byla přijata všechna přiměřená opatření?

| — | musí být skutečnost, že stávka byla oznámena, považována za skutečnost, v jejímž důsledku taková událost, jako je událost dotčená v tomto sporu, tedy stávka zaměstnanců odbavovací společnosti na letišti odletu dotčeného letu, nespadá pod pojem „mimořádné okolnosti“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91? |
| --- | --- |

—

musí být skutečnost, že stávka byla oznámena, považována za skutečnost, v jejímž důsledku taková událost, jako je událost dotčená v tomto sporu, tedy stávka zaměstnanců odbavovací společnosti na letišti odletu dotčeného letu, nespadá pod pojem „mimořádné okolnosti“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91?

---

(1)  Úř. věst. L 46, s. 1.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/28 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgie) dne 5. června 2018 – Giovanni Martina v. Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd

(Věc C-369/18)

(2018/C 285/45)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Justice de paix du troisième canton de Charleroi

Účastnice původního řízení

Žalobce: Giovanni Martina

Žalovaná: Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd

Předběžné otázky

Znění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, které se týká výkladu čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (1), [je] následující:

| — | zda okolnost dotčená v projednávaném sporu, a sice rozlití paliva na rozjezdovou dráhu, které vedlo k uzavření této dráhy, spadá pod pojem „událost“ ve smyslu bodu 22 rozsudku ze dne 22. prosince 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), nebo pod pojem „mimořádná okolnost“ ve smyslu bodu 14 odůvodnění uvedeného nařízení, jak je vykládán v rozsudku ze dne 31. ledna 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), nebo zda se tyto pojmy překrývají; |
| --- | --- |

—

zda okolnost dotčená v projednávaném sporu, a sice rozlití paliva na rozjezdovou dráhu, které vedlo k uzavření této dráhy, spadá pod pojem „událost“ ve smyslu bodu 22 rozsudku ze dne 22. prosince 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), nebo pod pojem „mimořádná okolnost“ ve smyslu bodu 14 odůvodnění uvedeného nařízení, jak je vykládán v rozsudku ze dne 31. ledna 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), nebo zda se tyto pojmy překrývají;

| — | zda čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 musí být vykládán v tom smyslu, že taková událost, jako je událost dotčená v projednávaném sporu, a sice rozlití paliva na rozjezdovou dráhu, které vedlo k uzavření této dráhy, musí být považována za událost, která je vlastní běžnému výkonu činnosti leteckého dopravce, a v důsledku toho nemůže být kvalifikována jako „mimořádná okolnost“, která by mohla leteckého dopravce osvobodit od jeho povinnosti nahradit škodu cestujícím v případě významného zpoždění letu provozovaného tímto letadlem; |
| --- | --- |

—

zda čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 musí být vykládán v tom smyslu, že taková událost, jako je událost dotčená v projednávaném sporu, a sice rozlití paliva na rozjezdovou dráhu, které vedlo k uzavření této dráhy, musí být považována za událost, která je vlastní běžnému výkonu činnosti leteckého dopravce, a v důsledku toho nemůže být kvalifikována jako „mimořádná okolnost“, která by mohla leteckého dopravce osvobodit od jeho povinnosti nahradit škodu cestujícím v případě významného zpoždění letu provozovaného tímto letadlem;

| — | pokud taková událost, jako je událost dotčená v projednávaném sporu, a sice rozlití paliva na rozjezdovou dráhu, které vedlo k uzavření této dráhy, musí být považována za „mimořádnou okolnost“, je třeba z toho vyvodit, že se jedná o „mimořádnou okolnost, které letecký dopravce nemohl zabránit ani tehdy, když byla přijata všechna přiměřená opatření? |
| --- | --- |

—

pokud taková událost, jako je událost dotčená v projednávaném sporu, a sice rozlití paliva na rozjezdovou dráhu, které vedlo k uzavření této dráhy, musí být považována za „mimořádnou okolnost“, je třeba z toho vyvodit, že se jedná o „mimořádnou okolnost, které letecký dopravce nemohl zabránit ani tehdy, když byla přijata všechna přiměřená opatření?

---

(1)  Úř. věst. L 46, s. 1.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/29 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/29

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour administrative d'appel de Nancy (Francie) dne 7. června 2018 – Ministre de l'Action et des Comptes publics v. Pan a paní Raymond Dreyer

(Věc C-372/18)

(2018/C 285/46)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour administrative d'appel de Nancy

Účastníci původního řízení

Žalobce: Ministre de l'Action et des Comptes publics

Žalovaní: Pan a paní Raymond Dreyerovi

Předběžná otázka

Souvisí příspěvky určené pro Caisse nationale de solidarité pour l’autonomie (národní fond solidarity pro osobní nezávislost, CNSA), které přispívají na financování výše uvedených sporných dávek [a to příspěvek na osobní nezávislost (APA) a vyrovnávací příspěvek na zdravotní postižení (PCH)], přímo a dostatečně relevantně s některými částmi systému sociálního zabezpečení uvedenými v článku 3 nařízení (ES) č. 883/2004 (1) , a spadají tak do působnosti tohoto nařízení pouze z toho důvodu, že se tyto dávky vztahují na jedno z rizik uvedených v tomto článku 3 a jsou poskytovány bez jakéhokoli volného uvážení na základě zákonem stanovené situace?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst L 166, s. 1).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/30 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Najvyšším súdom Slovenskej republiky (Slovensko) dne 7. června 2018 – Slovenské elektrárne, a.s. v. Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

(Věc C-376/18)

(2018/C 285/47)

Jednací jazyk: slovenština

Předkládající soud

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Slovenské elektrárne, a.s.

Žalovaný: Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

Předběžné otázky

| 1. | Má se Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (1) ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES („Třetí elektroenergetická směrnice“) vykládat tak, že jejímu cíli a zejména článku 3 odporuje, aby právní úprava členského státu [,] jakou je právní úprava dotřená ve věci v původním řízení, zaváděla jako zvláštní opatření odvodovou povinnost regulovaných subjektů, včetně držitelů povolení na dodávku elektřiny vydaného příslušným regulačním orgánem daného členského státu („úřad“ a „regulovaný subjekt“), určené v závislosti na jejich hospodářském výsledku nejen v domácím prostředí[,] ale i dosaženého z jejich činností prováděných v zahraničí, která






  i) | ovlivňuje svobodu regulovaných subjektů nastavit plně konkurenční cenu za dodávku elektřiny na zahraničních trzích s elektřinou, a tedy také konkurenční proces na těchto trzích; |
| --- | --- | --- |

1.

Má se Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (1) ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES („Třetí elektroenergetická směrnice“) vykládat tak, že jejímu cíli a zejména článku 3 odporuje, aby právní úprava členského státu [,] jakou je právní úprava dotřená ve věci v původním řízení, zaváděla jako zvláštní opatření odvodovou povinnost regulovaných subjektů, včetně držitelů povolení na dodávku elektřiny vydaného příslušným regulačním orgánem daného členského státu („úřad“ a „regulovaný subjekt“), určené v závislosti na jejich hospodářském výsledku nejen v domácím prostředí[,] ale i dosaženého z jejich činností prováděných v zahraničí, která

i)

ovlivňuje svobodu regulovaných subjektů nastavit plně konkurenční cenu za dodávku elektřiny na zahraničních trzích s elektřinou, a tedy také konkurenční proces na těchto trzích;

| ii) | ztěžuje regulovaným subjektům konkurenceschopnost vůči zahraničním dodavatelům provádějícím dodávky na slovenském trhu s elektřinou, pokud oba dodávají i elektřinu na určitém zahraničním trhu, protože zahraniční dodavatel nemá dodávku elektřiny v zahraničí zatíženou takovou odvodovou povinností; |
| --- | --- |

ii)

ztěžuje regulovaným subjektům konkurenceschopnost vůči zahraničním dodavatelům provádějícím dodávky na slovenském trhu s elektřinou, pokud oba dodávají i elektřinu na určitém zahraničním trhu, protože zahraniční dodavatel nemá dodávku elektřiny v zahraničí zatíženou takovou odvodovou povinností;

| iii) | odrazuje nové soutěžitele od vstupu na trh dodávky elektřiny ve Slovenské republice, jakož i v zahraničí, protože taková odvodová povinnost by zatěžovala i jejich výnosy z neregulovaných činnosti, a to i tehdy, kdyby následně v určitém období sice měli povolení na dodávku elektřiny, ale jejich výnosy z dodávky elektřiny by byly nulové; |
| --- | --- |

iii)

odrazuje nové soutěžitele od vstupu na trh dodávky elektřiny ve Slovenské republice, jakož i v zahraničí, protože taková odvodová povinnost by zatěžovala i jejich výnosy z neregulovaných činnosti, a to i tehdy, kdyby následně v určitém období sice měli povolení na dodávku elektřiny, ale jejich výnosy z dodávky elektřiny by byly nulové;

| iv) | může nutit slovenské regulované subjekty, aby požádali úřad o zrušení povolení, resp. zahraniční dodavatele elektřiny, aby požádali o zrušení povolení na dodávku elektřiny vydané jejich domovským regulačním úřadem, protože zrušení povolení na dodávku elektřiny je jediným způsobem, jakým se určitá osoba může zbavit statusu regulovaného subjektu podle dotčené právní úpravy, pokud tato osoba nechce mít zatížené i příjmy ze svých jiných činností? |
| --- | --- |

iv)

může nutit slovenské regulované subjekty, aby požádali úřad o zrušení povolení, resp. zahraniční dodavatele elektřiny, aby požádali o zrušení povolení na dodávku elektřiny vydané jejich domovským regulačním úřadem, protože zrušení povolení na dodávku elektřiny je jediným způsobem, jakým se určitá osoba může zbavit statusu regulovaného subjektu podle dotčené právní úpravy, pokud tato osoba nechce mít zatížené i příjmy ze svých jiných činností?

| 2. | Má se Třetí elektroenergetická směrnice vykládat tak, že do skupiny opatření, které Třetí elektroenergetická směrnice umožňuje členskému státu přijmout, i kdyby měli jít proti cíli Třetí elektroenergetické směrnice, nespadá zvláštní opatření, jakým je opatření dotčené v původním řízení, spočívající v odvodové povinnosti regulovaných subjektů, včetně držitelů povolení na dodávku elektřiny vydaného úřadem, určenou v závislosti na jejich hospodářském výsledku, včetně hospodářského výsledku dosaženého z jejich činností prováděných v zahraničí, jelikož dotčené opatření nepředstavuje prostředek pro boj proti změně klimatu ani prostředek související s bezpečností dodávky elektřiny, resp. prostředek k dosažení jiného cíle sledovaného Třetí elektroenergetickou směrnicí? |
| --- | --- |

2.

Má se Třetí elektroenergetická směrnice vykládat tak, že do skupiny opatření, které Třetí elektroenergetická směrnice umožňuje členskému státu přijmout, i kdyby měli jít proti cíli Třetí elektroenergetické směrnice, nespadá zvláštní opatření, jakým je opatření dotčené v původním řízení, spočívající v odvodové povinnosti regulovaných subjektů, včetně držitelů povolení na dodávku elektřiny vydaného úřadem, určenou v závislosti na jejich hospodářském výsledku, včetně hospodářského výsledku dosaženého z jejich činností prováděných v zahraničí, jelikož dotčené opatření nepředstavuje prostředek pro boj proti změně klimatu ani prostředek související s bezpečností dodávky elektřiny, resp. prostředek k dosažení jiného cíle sledovaného Třetí elektroenergetickou směrnicí?

| 3. | Má se Třetí elektroenergetická směrnice vykládat tak [,] že právní úprava členského státu [,] jakou je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, zavádějící zvláštní opatření spočívající v odvodové povinnosti regulovaných subjektů, včetně držitelů povolení na dodávku elektřiny vydaného úřadem, určenou v závislosti na jejich hospodářském výsledku, včetně hospodářského výsledku dosaženého z jejich činností prováděných v zahraničí, nesplňuje ani požadavky transparentnosti, ani zákazu diskriminace a rovností přístupu k zákazníkům ve smyslu článku 3 Třetí elektroenergetické směrnice, protože zatěžuje regulovaný subjekt i výnosy (z dodávky elektřiny nebo z jiných činností) ze zahraničí, avšak držiteli povolení na dodávku elektřiny na základě „pasportizace“ povolení na dodávku elektřiny vydaného v jeho domovském státě zatěžuje jen výnosy ze Slovenské republiky? |
| --- | --- |

3.

Má se Třetí elektroenergetická směrnice vykládat tak [,] že právní úprava členského státu [,] jakou je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, zavádějící zvláštní opatření spočívající v odvodové povinnosti regulovaných subjektů, včetně držitelů povolení na dodávku elektřiny vydaného úřadem, určenou v závislosti na jejich hospodářském výsledku, včetně hospodářského výsledku dosaženého z jejich činností prováděných v zahraničí, nesplňuje ani požadavky transparentnosti, ani zákazu diskriminace a rovností přístupu k zákazníkům ve smyslu článku 3 Třetí elektroenergetické směrnice, protože zatěžuje regulovaný subjekt i výnosy (z dodávky elektřiny nebo z jiných činností) ze zahraničí, avšak držiteli povolení na dodávku elektřiny na základě „pasportizace“ povolení na dodávku elektřiny vydaného v jeho domovském státě zatěžuje jen výnosy ze Slovenské republiky?

---

(1)  Úř. věst., L 211, s. 55

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/31

---

Žaloba podaná dne 8. června 2018 – Evropská komise v. Belgické království

(Věc C-384/18)

(2018/C 285/48)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Tserepa-Lacombe, L. Malferrari, zmocněnci)

Žalovaný: Belgické království

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | určil, že Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 25 směrnice 2006/123/ES (1) a z článku 49 SFEU; |
| --- | --- |

—

určil, že Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 25 směrnice 2006/123/ES (1) a z článku 49 SFEU;

| — | uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Belgické království tím, že (i) zakázalo výkon činnosti účetního současně s činností zprostředkovatele, pojišťovacího agenta, realitního makléře nebo s jakoukoli bankovní činností nebo činností v oboru finančních služeb a zároveň (ii) umožnilo senátům Institut professionnel des comptables et Fiscalistes agrées (Komora akreditovaných účetních a daňových poradců, IPCF) zakázat výkon činnosti účetního současně s jakoukoli zemědělskou, řemeslnou nebo obchodní činností, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 25 směrnice 2006/123/ES a z článku 49 SFEU.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. 2006, L 376, s. 36).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/31

---

Žaloba podaná dne 29. června 2018 – Evropská komise v. Italská republika

(Věc C-434/18)

(2018/C 285/49)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia, G. Gattinara, zmocněnci)

Žalovaná: Italská republika

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr

| — | určil, že Italská republika tím, že Komisi neoznámila vnitrostátní program pro nakládání s vyhořelým jaderným palivem a radioaktivním odpadem, porušila svoji povinnost vyplývající z čl. 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euroatom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem (1); |
| --- | --- |

—

určil, že Italská republika tím, že Komisi neoznámila vnitrostátní program pro nakládání s vyhořelým jaderným palivem a radioaktivním odpadem, porušila svoji povinnost vyplývající z čl. 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euroatom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem (1);

| — | uložil Italské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Článek 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euroatom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, stanoví, že členské státy oznámí Komisi poprvé obsah svého vnitrostátního programu zahrnujícího všechny body uvedené v článku 12 též směrnice „co nejdříve“, nejpozději však do 23. srpna 2015.

Komise uvádí, že podle informací poskytnutých Italskou republikou ve fázi před zahájením soudního řízení k tomuto oznámení nedošlo, jelikož italské orgány ještě Komisi nepředložily konečné znění vnitrostátního programu přijatého pro nakládání s vyhořelým jaderným palivem a radioaktivním odpadem.

---

(1)  Úř. věst. L 199, s. 48.

---

Tribunál

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/33

---

Žaloba podaná dne 17. května 2018 – Adis Higiene v. EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS)

(Věc T-309/18)

(2018/C 285/50)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Adis Higiene, SL (Pozuelo de Alarcón, Španělsko) (zástupkyně: M. Sanmartín Sanmartín, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Farecla Products Ltd (Ware, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka G3 EXTRA PLUS – Ochranná známka Evropské unie č. 15 064 207

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. března 2018 ve věci R 2134/2017-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané důvody

| — | Porušení článku 42 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 22 nařízení č. 2868/95. |
| --- | --- |

—

Porušení článku 42 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 22 nařízení č. 2868/95.

| — | Porušení článků 94, 95 a 107 nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení článků 94, 95 a 107 nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001.

| — | Porušení povinnosti uvést odůvodnění. |
| --- | --- |

—

Porušení povinnosti uvést odůvodnění.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/34 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/34

---

Žaloba podaná dne 23. května 2018 – Carvalho a další v. Parlament a Rada

(Věc T-330/18)

(2018/C 285/51)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobci: Armando Carvalho (Santa Comba Dão, Portugalsko) a 36 dalších (zástupci: profesor G. Winter, R. Verheyen, advokát, a H. Leith, Barrister)

Žalovaní: Rada Evropské unie a Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | konstatoval, že „akty o emisích skleníkových plynů“ (1) jsou protiprávní v rozsahu, v němž povolují v období 2021–2030 emise skleníkových plynů v objemu, který v roce 2021 odpovídá 80 % úrovní emisí z roku 1990 a v roce 2030 klesá na 60 % úrovní emisí z roku 1990; |
| --- | --- |

—

konstatoval, že „akty o emisích skleníkových plynů“ (1) jsou protiprávní v rozsahu, v němž povolují v období 2021–2030 emise skleníkových plynů v objemu, který v roce 2021 odpovídá 80 % úrovní emisí z roku 1990 a v roce 2030 klesá na 60 % úrovní emisí z roku 1990;

| — | zrušil akty o emisích skleníkových plynů v rozsahu, v němž stanoví cíl snížit do roku 2030 emise skleníkových plynů o 40 % oproti úrovním z roku 1990, a zejména čl. 9 odst. 2 směrnice 2003/87/ES ve znění pozměněném naposledy směrnicí 2018/410, čl. 4 odst. 2 a Přílohu 1 nařízení 2018/842 a článek 4 nařízení 2018/841; |
| --- | --- |

—

zrušil akty o emisích skleníkových plynů v rozsahu, v němž stanoví cíl snížit do roku 2030 emise skleníkových plynů o 40 % oproti úrovním z roku 1990, a zejména čl. 9 odst. 2 směrnice 2003/87/ES ve znění pozměněném naposledy směrnicí 2018/410, čl. 4 odst. 2 a Přílohu 1 nařízení 2018/842 a článek 4 nařízení 2018/841;

| — | uložil žalovaným, aby na základě aktů o emisích skleníkových plynů přijali opatření, která stanoví snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 o 50 % až 60 % úrovní emisí z roku 1990 nebo o větší objem dle uvážení Tribunálu; |
| --- | --- |

—

uložil žalovaným, aby na základě aktů o emisích skleníkových plynů přijali opatření, která stanoví snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 o 50 % až 60 % úrovní emisí z roku 1990 nebo o větší objem dle uvážení Tribunálu;

| — | alternativně, pokud Tribunál neshledá důvody pro uložení povinnosti přijmout opatření a pokud vydá rozhodnutí o zrušení cílů v oblasti snižování emisí příliš pozdě na to, aby mohla být příslušná ustanovení pozměněna před rokem 2021, žalobci žádají Tribunál, aby rozhodl, že sporná ustanovení aktů o emisích skleníkových plynů zůstávají v platnosti až do určitého data, dokdy musí být pozměněna v souladu s právními normami vyšší právní síly; |
| --- | --- |

—

alternativně, pokud Tribunál neshledá důvody pro uložení povinnosti přijmout opatření a pokud vydá rozhodnutí o zrušení cílů v oblasti snižování emisí příliš pozdě na to, aby mohla být příslušná ustanovení pozměněna před rokem 2021, žalobci žádají Tribunál, aby rozhodl, že sporná ustanovení aktů o emisích skleníkových plynů zůstávají v platnosti až do určitého data, dokdy musí být pozměněna v souladu s právními normami vyšší právní síly;

| — | uložil žalovaným náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci deset žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod se týká jejich návrhu na zrušení a vychází z toho, že Unie má povinnost vyplývající z norem vyšší právní síly předcházet škodám způsobeným změnou klimatu, a to na základě povinnosti mezinárodního obyčejového práva, která státům zakazuje působit škody, a na základě povinnosti zabránit škodám v článku 191 SFEU. Unie má rovněž povinnost zabránit porušování základních práv chráněných Listinou základních práv Evropské unie způsobenému změnou klimatu. Tato práva zahrnují právo na život a na fyzickou nedotknutelnost, právo vykonávat povolání, právo na vlastnictví, práva dětí a právo na rovné zacházení. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod se týká jejich návrhu na zrušení a vychází z toho, že Unie má povinnost vyplývající z norem vyšší právní síly předcházet škodám způsobeným změnou klimatu, a to na základě povinnosti mezinárodního obyčejového práva, která státům zakazuje působit škody, a na základě povinnosti zabránit škodám v článku 191 SFEU. Unie má rovněž povinnost zabránit porušování základních práv chráněných Listinou základních práv Evropské unie způsobenému změnou klimatu. Tato práva zahrnují právo na život a na fyzickou nedotknutelnost, právo vykonávat povolání, právo na vlastnictví, práva dětí a právo na rovné zacházení.

| 2. | Druhý žalobní důvod se týká jejich návrhu na zrušení a vychází z toho, že vzhledem k příčinné souvislosti mezi emisí skleníkových plynů a nebezpečnou změnou klimatu je Unie odpovědná za přijetí opatření za účelem regulace emisí skleníkových plynů v Unii, aby bylo zabráněno těmto škodám a porušování základních práv. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod se týká jejich návrhu na zrušení a vychází z toho, že vzhledem k příčinné souvislosti mezi emisí skleníkových plynů a nebezpečnou změnou klimatu je Unie odpovědná za přijetí opatření za účelem regulace emisí skleníkových plynů v Unii, aby bylo zabráněno těmto škodám a porušování základních práv.

| 3. | Třetí žalobní důvod se týká jejich návrhu na zrušení a vychází z toho, že změna klimatu již způsobuje škody a porušování základních práv a bude tomu tak i nadále. Jakékoli další emise skleníkových plynů, které k těmto dopadům přispívají, proto budou protiprávní, ledaže je lze ospravedlnit objektivními důvody a pokud Unie usilovala o jejich snížení v rozsahu svých technických a ekonomických možností. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod se týká jejich návrhu na zrušení a vychází z toho, že změna klimatu již způsobuje škody a porušování základních práv a bude tomu tak i nadále. Jakékoli další emise skleníkových plynů, které k těmto dopadům přispívají, proto budou protiprávní, ledaže je lze ospravedlnit objektivními důvody a pokud Unie usilovala o jejich snížení v rozsahu svých technických a ekonomických možností.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod se týká jejich návrhu na zrušení a vychází z toho, že se Unie nemůže dovolávat žádného takového důvodu ve vztahu k přijetí cílů stanovených v aktech o emisích skleníkových plynů, a to z následujících důvodů:






  — | Tyto cíle povolují emise v objemu, který značně přesahuje spravedlivý podíl Unie na emisním rozpočtu, který vyplývá z cíle stanoveného v Pařížské dohodě o maximálním možném globálním nárůstu průměrné teploty o 1,5 oC nebo výrazně pod 2 oC; |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod se týká jejich návrhu na zrušení a vychází z toho, že se Unie nemůže dovolávat žádného takového důvodu ve vztahu k přijetí cílů stanovených v aktech o emisích skleníkových plynů, a to z následujících důvodů:

—

Tyto cíle povolují emise v objemu, který značně přesahuje spravedlivý podíl Unie na emisním rozpočtu, který vyplývá z cíle stanoveného v Pařížské dohodě o maximálním možném globálním nárůstu průměrné teploty o 1,5 oC nebo výrazně pod 2 oC;

| — | Tyto cíle byly stanoveny, aniž žalovaní posoudili rozsah technických a ekonomických možností Unie snižovat emise. Zvolené cíle byly stanoveny spíše jakožto nákladově nejefektivnější prostředek k naplnění předchozích dlouhodobých emisních cílů, které byly od té doby nahrazeny Pařížskou dohodou; |
| --- | --- |

—

Tyto cíle byly stanoveny, aniž žalovaní posoudili rozsah technických a ekonomických možností Unie snižovat emise. Zvolené cíle byly stanoveny spíše jakožto nákladově nejefektivnější prostředek k naplnění předchozích dlouhodobých emisních cílů, které byly od té doby nahrazeny Pařížskou dohodou;

| — | Důkazy, které mají žalovaní k dispozici, ukazují, že Unie ve skutečnosti měla nezbytné možnosti k tomu, aby přijala opatření o snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 alespoň o 50 % až 60 % úrovní emisí z roku 1990. |
| --- | --- |

—

Důkazy, které mají žalovaní k dispozici, ukazují, že Unie ve skutečnosti měla nezbytné možnosti k tomu, aby přijala opatření o snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 alespoň o 50 % až 60 % úrovní emisí z roku 1990.

| 5. | Pátý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a opět vychází z toho, že Unie má povinnost vyplývající z norem vyšší právní síly předcházet škodám způsobeným změnou klimatu, a to na základě povinnosti mezinárodního obyčejového práva, která státům zakazuje působit škody, a na základě povinnosti zabránit škodám v článku 191 SFEU. Má rovněž povinnost zabránit porušování základních práv chráněných Listinou základních práv Evropské unie způsobenému změnou klimatu. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a opět vychází z toho, že Unie má povinnost vyplývající z norem vyšší právní síly předcházet škodám způsobeným změnou klimatu, a to na základě povinnosti mezinárodního obyčejového práva, která státům zakazuje působit škody, a na základě povinnosti zabránit škodám v článku 191 SFEU. Má rovněž povinnost zabránit porušování základních práv chráněných Listinou základních práv Evropské unie způsobenému změnou klimatu.

| 6. | Šestý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z toho, že Unie vzhledem ke své odpovědnosti za emise skleníkových plynů porušila tyto dřívější povinnosti:






  — | Porušila povinnost předcházet působení škod od roku 1992, kdy byla přijata Rámcová úmluva OSN o změně klimatu a kdy změna klimatu vešla v obecnou známost; |
| --- | --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z toho, že Unie vzhledem ke své odpovědnosti za emise skleníkových plynů porušila tyto dřívější povinnosti:

—

Porušila povinnost předcházet působení škod od roku 1992, kdy byla přijata Rámcová úmluva OSN o změně klimatu a kdy změna klimatu vešla v obecnou známost;

| — | Porušení povinnosti ze strany Unie nabylo na závažnosti v roce 2009, kdy vstoupily v platnost článek 191 SFEU a Listina základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení povinnosti ze strany Unie nabylo na závažnosti v roce 2009, kdy vstoupily v platnost článek 191 SFEU a Listina základních práv Evropské unie;

| — | V těchto okamžicích byly podle žalobců další emise skleníkových plynů zakázány, ledaže byla tato činnost objektivně ospravedlněna. Unie netvrdí a ani nemůže tvrdit, že úroveň emisí, kterou v průběhu tohoto období povolila, odpovídala jejím technickým a ekonomickým možnostem snižovat emise. |
| --- | --- |

—

V těchto okamžicích byly podle žalobců další emise skleníkových plynů zakázány, ledaže byla tato činnost objektivně ospravedlněna. Unie netvrdí a ani nemůže tvrdit, že úroveň emisí, kterou v průběhu tohoto období povolila, odpovídala jejím technickým a ekonomickým možnostem snižovat emise.

| 7. | Sedmý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z toho, že Unie nyní pokračuje v porušování povinností tím, že stanovila cíle snižování emisí v aktech o emisích skleníkových plynů. Jak je uvedeno v žalobních důvodech týkajících se jejich návrhu na zrušení, akty o emisích skleníkových plynů nesnižují emise a povolují další emise v objemu, který je protiprávní a nelze jej odůvodnit. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z toho, že Unie nyní pokračuje v porušování povinností tím, že stanovila cíle snižování emisí v aktech o emisích skleníkových plynů. Jak je uvedeno v žalobních důvodech týkajících se jejich návrhu na zrušení, akty o emisích skleníkových plynů nesnižují emise a povolují další emise v objemu, který je protiprávní a nelze jej odůvodnit.

| 8. | Osmý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z toho, že porušení povinností ze strany Unie je dostatečně závažným porušením právní normy, která přiznává práva jednotlivcům. Unie nemá žádnou diskreční pravomoc nezvážit nebo nepřijmout opatření na snížení emisí v rámci jejích technických a ekonomických možností. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z toho, že porušení povinností ze strany Unie je dostatečně závažným porušením právní normy, která přiznává práva jednotlivcům. Unie nemá žádnou diskreční pravomoc nezvážit nebo nepřijmout opatření na snížení emisí v rámci jejích technických a ekonomických možností.

| 9. | Devátý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z toho, že porušení povinností měla za následek nebezpečnou změnu klimatu, která způsobila majetkové škody některým z žalobců a která bude žalobcům způsobovat tyto a další druhy škod i v budoucnu. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z toho, že porušení povinností měla za následek nebezpečnou změnu klimatu, která způsobila majetkové škody některým z žalobců a která bude žalobcům způsobovat tyto a další druhy škod i v budoucnu.

| 10. | Desátý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z povinnosti Unie zajistit, že její postup je v souladu s právní povinností snižovat emise dle jejích technických a ekonomických možností, což podle důkazů odpovídá snížení do roku 2030 alespoň o 50 % až 60 % úrovní emisí z roku 1990. Žalobci žádají Tribunál, aby v tomto smyslu uložil povinnost přijmout opatření. |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod se týká jejich návrhu na uložení povinnosti přijmout opatření a vychází z povinnosti Unie zajistit, že její postup je v souladu s právní povinností snižovat emise dle jejích technických a ekonomických možností, což podle důkazů odpovídá snížení do roku 2030 alespoň o 50 % až 60 % úrovní emisí z roku 1990. Žalobci žádají Tribunál, aby v tomto smyslu uložil povinnost přijmout opatření.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/410 ze dne 14. března 2018, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem posílení nákladově efektivních způsobů snižování emisí a investic do nízkouhlíkových technologií a rozhodnutí (EU) 2015/1814 (Úř. věst. 2018, L 76, s. 3); nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842 ze dne 30. května 2018 o závazném každoročním snižování emisí skleníkových plynů členskými státy v období 2021–2030 přispívajícím k opatřením v oblasti klimatu za účelem splnění závazků podle Pařížské dohody a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 (Úř. věst. 2018, L 156, s. 26) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 ze dne 30. května 2018 o zahrnutí emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 a rozhodnutí č. 529/2013/EU (Úř. věst. 2018, L 156, s. 1). (Žalobci v žalobě odkazují na nařízení 2018/842 a 2018/841 ve znění přijatém Radou dne 14. května 2018 před podepsáním a zveřejněním v Úředním věstníku.)

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/36 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/36

---

Žaloba podaná dne 1. června 2018 – Laboratoire Pareva v. Komise

(Věc T-337/18)

(2018/C 285/52)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Francie) (zástupci: K. Van Maldegem a S. Englebert, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2018/619 (1) ze dne 20. dubna 2018 o neschválení PHMB (1415; 4.7) jako stávající účinné látky pro použití v biocidních přípravcích typu 1, 5 a 6 podle nařízení 528/2012 (2) (dále jen „napadené rozhodnutí“); a |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2018/619 (1) ze dne 20. dubna 2018 o neschválení PHMB (1415; 4.7) jako stávající účinné látky pro použití v biocidních přípravcích typu 1, 5 a 6 podle nařízení 528/2012 (2) (dále jen „napadené rozhodnutí“); a

| — | uložil žalované náhradu nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí bylo žalovanou přijato v rozporu se Smlouvou o fungování Evropské unie (SFEU), unijním sekundárním právem a zásadami unijního práva. Žalobkyně se proto domáhá zrušení napadeného rozhodnutí na základě těchto tří důvodů:

| 1. | První žalobní důvod vycházející z podstatných procesních pochybení:






  — | žalovaná nedodržela procesní kroky, které měla učinit před přijetím napadeného rozhodnutí. Žalovaná porušila podstatná procesní pravidla stanovená v čl. 6 odst. 7 písm. a) a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014, (3) která mohla vést k jinému výsledku, kdyby byla dodržena. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z podstatných procesních pochybení:

—

žalovaná nedodržela procesní kroky, které měla učinit před přijetím napadeného rozhodnutí. Žalovaná porušila podstatná procesní pravidla stanovená v čl. 6 odst. 7 písm. a) a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014, (3) která mohla vést k jinému výsledku, kdyby byla dodržena.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení:






  — | Žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že při posouzení PHMB zohlednila irelevantní faktory a že nevzala náležitě a dostatečně v úvahu konkrétní faktory, které mají význam pro PHMB žalobkyně. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení:

—

Žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že při posouzení PHMB zohlednila irelevantní faktory a že nevzala náležitě a dostatečně v úvahu konkrétní faktory, které mají význam pro PHMB žalobkyně.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení základních zásad unijního práva a práva na obhajobu.






  — | Žalovaná nezajistila, aby měla žalobkyně možnost úplně, náležitě a účinně předložit během řízení připomínky. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení základních zásad unijního práva a práva na obhajobu.

—

Žalovaná nezajistila, aby měla žalobkyně možnost úplně, náležitě a účinně předložit během řízení připomínky.

---

(1)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2018/619 ze dne 20. dubna 2018 o neschválení PHMB (1415; 4.7) jako stávající účinné látky pro použití v biocidních přípravcích typu 1, 5 a 6 (Úř. vest. 2018, L 102, s. 21).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. 2012, L 167, s. 1).

(3)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014 ze dne 4. srpna 2014 , týkající se pracovního programu systematického přezkumu všech stávajících účinných látek obsažených v biocidních přípravcích, které jsou uvedeny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 (Úř. věst. 2014, L 294, s. 1).

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/37 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/37

---

Žaloba podaná dne 1. června 2018 – Laboratoire Pareva a Biotech3D v. Komise

(Věc T-347/18)

(2018/C 285/53)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Francie) a Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Rakousko) (zástupci: K. Van Maldegem a S. Englebert, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | zrušil prováděcí nařízení Evropské komise (EU) 2016/613 (1) ze dne 20. dubna 2018, kterým se schvaluje látka PHMB (1415; 4.7) jako stávající účinná látka pro použití v biocidních přípravcích typu 2 a 4, vydané na základě nařízení 528/2012 (2) (dále jen „napadený akt“); a |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Evropské komise (EU) 2016/613 (1) ze dne 20. dubna 2018, kterým se schvaluje látka PHMB (1415; 4.7) jako stávající účinná látka pro použití v biocidních přípravcích typu 2 a 4, vydané na základě nařízení 528/2012 (2) (dále jen „napadený akt“); a

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou v podstatě shodné s žalobními důvody uvedenými ve věci T-337/18, Laboratoire Pareva v. Komise.

---

(1)  Prováděcí nařízení Komise ze dne 20. dubna 2018, kterým se schvaluje látka PHMB (1415; 4.7) jako stávající účinná látka pro použití v biocidních přípravcích typu 2 a 4 (Úř. věst. 2018, L 102, s. 1)

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. 2012, L 167, s. 1)

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/38

---

Žaloba podaná dne 8. června 2018 – Španělsko v. Komise

(Věc T-355/18)

(2018/C 285/54)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobce: Španělské království (zástupce: M. García-Valdecasas Dorrego, agente)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil oznámení |
| --- | --- |

—

zrušil oznámení

| — | a uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

a uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

Hlavní důvody a argumenty

Tato žaloba směřuje proti oznámení otevřeného veřejného řízení za účelem obsazení míst administrátorů v oblasti veřejné služby (AD 6) EPSO/AD/340/18 a EPSO/AD/341/18.

Na podporu žaloby vznáší žalobce čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází z porušení článků 1 a 2 nařízení č. 1/58, článku 22 SFEU a článku 1d služebního řádu tím, že omezila režim komunikace mezi EPSO a uchazečem, která probíhá výhradně anglicky, francouzsky a německy, včetně formuláře přihlášky. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z porušení článků 1 a 2 nařízení č. 1/58, článku 22 SFEU a článku 1d služebního řádu tím, že omezila režim komunikace mezi EPSO a uchazečem, která probíhá výhradně anglicky, francouzsky a německy, včetně formuláře přihlášky.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z porušení článků 1 a 6 nařízení č. 1/58, článku 22 SFEU, čl. 1d odst. 1 a 6, článek 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu, protože volna druhého jazyka je neoprávněně omezena na čtyři jazyky, a to angličtinu, francouzštinu, němčinu a italštinu, přičemž ostatní úřední jazyky Evropské unie byly vyloučeny. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z porušení článků 1 a 6 nařízení č. 1/58, článku 22 SFEU, čl. 1d odst. 1 a 6, článek 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu, protože volna druhého jazyka je neoprávněně omezena na čtyři jazyky, a to angličtinu, francouzštinu, němčinu a italštinu, přičemž ostatní úřední jazyky Evropské unie byly vyloučeny.

| 3. | Třetí důvod vychází ze skutečnosti, že zvolení angličtiny, francouzštiny, němčiny a italštiny představuje svévolnou volbu vedoucí k diskriminaci z důvodu jazyka zakázanou článkem 1 nařízení č. 1/58, článkem 22 CDFUE, čl. 1d odst. 1 a 6, článkem 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu. |
| --- | --- |

3.

Třetí důvod vychází ze skutečnosti, že zvolení angličtiny, francouzštiny, němčiny a italštiny představuje svévolnou volbu vedoucí k diskriminaci z důvodu jazyka zakázanou článkem 1 nařízení č. 1/58, článkem 22 CDFUE, čl. 1d odst. 1 a 6, článkem 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu.

| 4. | Čtvrtý důvod vychází ze skutečnosti, že napadené oznámení výslovně neuvádí, že jazyk 1 musí být jazyk, v němž uchazeči mají alespoň úroveň C 1 (hluboké porozumění), která vede k diskriminaci na základě státní příslušnosti a diskriminaci z důvodu „mluveného“ jazyka, což je porušením článku 1 nařízení č. 1/58, článku 22 CDFUE, čl. 1d odst. 1 a 6, článku 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý důvod vychází ze skutečnosti, že napadené oznámení výslovně neuvádí, že jazyk 1 musí být jazyk, v němž uchazeči mají alespoň úroveň C 1 (hluboké porozumění), která vede k diskriminaci na základě státní příslušnosti a diskriminaci z důvodu „mluveného“ jazyka, což je porušením článku 1 nařízení č. 1/58, článku 22 CDFUE, čl. 1d odst. 1 a 6, článku 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/38

---

Žaloba podaná dne 19. června 2018 – Labiri v. EHSV

(Věc T-374/18)

(2018/C 285/55)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Vassiliki Labiri (Brusel, Belgie) (zástupce: J.-N. Louis, advokát)

Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | vyzval žalovaného v rámci organizačních procesních opatření k předložení rozhodnutí generálního tajemníka EHSV ze dne 30. března 2016, podle kterého se proti vedoucímu oddělení na půdě žalovaného nevznáší žádné obvinění; |
| --- | --- |

—

vyzval žalovaného v rámci organizačních procesních opatření k předložení rozhodnutí generálního tajemníka EHSV ze dne 30. března 2016, podle kterého se proti vedoucímu oddělení na půdě žalovaného nevznáší žádné obvinění;

| — | rozhodl, že






  — | rozhodnutí generálního tajemníka EHSV ze dne 3. března 2016, že se proti vedoucímu oddělení na půdě žalovaného nevznáší žádné obvinění a že se žádost o pomoc / stížnost ze dne 14. prosince 2007 odkládá, se zrušuje; |
| --- | --- | --- |

—

rozhodl, že

—

rozhodnutí generálního tajemníka EHSV ze dne 3. března 2016, že se proti vedoucímu oddělení na půdě žalovaného nevznáší žádné obvinění a že se žádost o pomoc / stížnost ze dne 14. prosince 2007 odkládá, se zrušuje;

| — | EHSV se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

EHSV se ukládá náhrada nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod, vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění, jež vyplývá z čl. 25 druhého pododstavce služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), a z porušení zásad spolupráce vyplývajících z dohody o správní spolupráci mezi Evropským hospodářským a sociálním výborem (EHSV) a Výborem regionů ze dne 17. prosince 2007. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod, vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění, jež vyplývá z čl. 25 druhého pododstavce služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), a z porušení zásad spolupráce vyplývajících z dohody o správní spolupráci mezi Evropským hospodářským a sociálním výborem (EHSV) a Výborem regionů ze dne 17. prosince 2007.

| 2. | Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 24 prvního pododstavce služebního řádu a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, který každému přiznává právo na řádnou správu. Napadené rozhodnutí bylo konkrétně přijato v rozporu s právem žalobce být vyslechnut a s jeho právem na obhajobu. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 24 prvního pododstavce služebního řádu a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, který každému přiznává právo na řádnou správu. Napadené rozhodnutí bylo konkrétně přijato v rozporu s právem žalobce být vyslechnut a s jeho právem na obhajobu.

| 3. | Třetí žalobní důvod, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, jehož se měl EHSV dopustit při přijetí rozhodnutí o odložení, ve kterém se protiprávně zmiňuje jednak narovnání učiněné ve věci před Soudem pro veřejnou službu a jednak závěry ze správního šetření, ve kterém nebylo nikdy zkoumáno, zda skutky, které byly předmětem stížnosti žalobce, mohly objektivně zakládat psychické obtěžování. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, jehož se měl EHSV dopustit při přijetí rozhodnutí o odložení, ve kterém se protiprávně zmiňuje jednak narovnání učiněné ve věci před Soudem pro veřejnou službu a jednak závěry ze správního šetření, ve kterém nebylo nikdy zkoumáno, zda skutky, které byly předmětem stížnosti žalobce, mohly objektivně zakládat psychické obtěžování.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/39 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/39

---

Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Aldi v. EUIPO – Crone (CRONE)

(Věc T-385/18)

(2018/C 285/56)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: Rechtsanwälte N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a M. Minkner)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Christoph Michael Crone (Krefeld, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CRONE č. 14 854 533

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2018, ve věci R 1100/2017-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/40 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/40

---

Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Delta-Sport v. EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)

(Věc T-387/18)

(2018/C 285/57)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Delta-Sport Handelskontor GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: M. Krogmann, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Delta Enterprise Corp. (New York, New York, Spojené státy americké)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie DELTA SPORT – Přihláška č. 14 327 911

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. dubna 2018 ve věci R 1894/2017-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených před pátým odvolacím senátem; |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených před pátým odvolacím senátem;

| — | přijal všechna další opatření, která považuje za vhodná. |
| --- | --- |

—

přijal všechna další opatření, která považuje za vhodná.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/41

---

Žaloba podaná dne 21. června 2018 – Nonnemacher v. EUIPO – Ingram (WKU)

(Věc T-389/18)

(2018/C 285/58)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Německo) (zástupce: C. Zierhut, Rechtsanwalt)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Paul Ingram (Birmingham, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie WKU – ochranná známka Evropské unie č. 11 482 841

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. dubna 2018, ve věci R 399/2017-1

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

| — | Porušení článku 61 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení článku 61 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/41

---

Žaloba podaná dne 21. června 2018 – Nonnemacher v. EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)

(Věc T-390/18)

(2018/C 285/59)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Německo) (zástupce: Rechtsanwalt C. Zierhut)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Paul Ingram (Birmingham, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

Sporná ochranná známka: WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION – Ochranná známka Evropské unie č. 11 523 958

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. dubna 2018, ve věci R 409/2017-1

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení článku 61 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/100. |
| --- | --- |

—

Porušení článku 61 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/100.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/42 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/42

---

Žaloba podaná dne 28. června 2018 – Innocenti v. EUIPO – Gemelli (Innocenti)

(Věc T-392/18)

(2018/C 285/60)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Innocenti SA (Lugano, Švýcarsko) (zástupce: N. Ferretti, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Filippo Gemelli (Turín, Itálie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Odvolatel v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Innocenti“ – Přihláška č. 7 502 181

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. dubna 2018, ve věci R 2336/2010-5

Návrhové žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | změnil rozhodnutí pátého odvolacího senátu č. 2336/2010-5 tak, že ho zruší, a zamítl námitky Filippa Gemelliho vůči ochranné známce 007502181. |
| --- | --- |

—

změnil rozhodnutí pátého odvolacího senátu č. 2336/2010-5 tak, že ho zruší, a zamítl námitky Filippa Gemelliho vůči ochranné známce 007502181.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Nedodržení lhůty pro předložení dokumentace, která dokládá zbavení práv z důvodu neužívání, u Tribunale di Torino (soud v Turínu); |
| --- | --- |

—

Nedodržení lhůty pro předložení dokumentace, která dokládá zbavení práv z důvodu neužívání, u Tribunale di Torino (soud v Turínu);

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/43 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/43

---

Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Pielczyk v. EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM)

(Věc T-398/18)

(2018/C 285/61)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Radoslaw Pielczyk (Klijndijk, Nizozemsko) (zástupce: K. Kielar, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Thalgo TCH (Roquebrune-sur-Argens, Francie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

Sporná ochranná známka: Ochranná známka Evropské unie č. 11 649 324

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. dubna 2018, ve spojených věcech R 979/2017-4 a R 1070/2017-4

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil částečně napadené rozhodnutí, konkrétně v rozsahu, v němž odvolací senát:






  a) | zamítl odvolání žalobce R 979/2017-4 |
| --- | --- | --- |

—

zrušil částečně napadené rozhodnutí, konkrétně v rozsahu, v němž odvolací senát:

a)

zamítl odvolání žalobce R 979/2017-4

| b) | částečně vyhověl návrhu na zrušení podle odvolání Thalgo TCH R 1070/2017-4 pro zboží třídy 3 Niceského třídění; |
| --- | --- |

b)

částečně vyhověl návrhu na zrušení podle odvolání Thalgo TCH R 1070/2017-4 pro zboží třídy 3 Niceského třídění;

| c) | prohlásil ochrannou známku EU č. 11 649 324 za zrušenou rovněž pro uvedené zboží třídy 3; |
| --- | --- |

c)

prohlásil ochrannou známku EU č. 11 649 324 za zrušenou rovněž pro uvedené zboží třídy 3;

| d) | potvrdil rozhodnutí EUIPO ze dne 21. března 2017 (řízení o zrušení 11 974 C) v části, v níž byla podle rozhodnutí ochranná známka žalobce zrušena pro zboží třídy 3; |
| --- | --- |

d)

potvrdil rozhodnutí EUIPO ze dne 21. března 2017 (řízení o zrušení 11 974 C) v části, v níž byla podle rozhodnutí ochranná známka žalobce zrušena pro zboží třídy 3;

| — | uložil společnosti Thalgo TCH náhradu nákladů řízení před zrušovacím oddělením EUIPO a před odvolacím senátem EUIPO; |
| --- | --- |

—

uložil společnosti Thalgo TCH náhradu nákladů řízení před zrušovacím oddělením EUIPO a před odvolacím senátem EUIPO;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení článku 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení článku 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení pravidla 22 bodů 3 a 4 ve spojení s pravidlem 40 bodem 6 nařízení Komise (ES) č. 2868/95; |
| --- | --- |

—

Porušení pravidla 22 bodů 3 a 4 ve spojení s pravidlem 40 bodem 6 nařízení Komise (ES) č. 2868/95;

| — | Porušení článku 64 odst. 2 a 3 ve spojení s čl. 18 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení článku 64 odst. 2 a 3 ve spojení s čl. 18 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 13.8.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 285/44 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 285/44

---

Žaloba podaná dne 4. července 2018 – Silgan Closures a Silgan Holdings v. Komise

(Věc T-410/18)

(2018/C 285/62)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Silgan Closures GmbH (Mnichov, Německo), Silgan Holdings Inc. (Stamford, Connecticut, Spojené státy) (zástupci: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder a V. Weiss, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí podle článku 264 SFEU v rozsahu, v němž se týká žalobkyň; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí podle článku 264 SFEU v rozsahu, v němž se týká žalobkyň;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Touto žalobou se žalobkyně domáhají částečného zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 2466 final ze dne 19. dubna 2018 o zahájení řízení podle čl. 2 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 773/2004 (1) ve věci AT.40522 – Pandora.

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tyto žalobní důvody:

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení zásady subsidiarity






  — | V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise napadeným rozhodnutím zbavuje právního základu řízení, o kterém rozhoduje v téže věci Bundeskartellamt (Spolkový úřad na ochranu hospodářské soutěže) a které před ním již probíhá více než tři roky a dospělo do stadia, v němž lze vydat rozhodnutí. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení zásady subsidiarity

—

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise napadeným rozhodnutím zbavuje právního základu řízení, o kterém rozhoduje v téže věci Bundeskartellamt (Spolkový úřad na ochranu hospodářské soutěže) a které před ním již probíhá více než tři roky a dospělo do stadia, v němž lze vydat rozhodnutí.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality






  — | V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nebylo nezbytné k tomu, aby Komise mohla provést zamýšlené audity, a nebylo přiměřené vzhledem k potížím, jež přináší žalobkyním, s ohledem na rovnováhu dotčených zájmů. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality

—

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nebylo nezbytné k tomu, aby Komise mohla provést zamýšlené audity, a nebylo přiměřené vzhledem k potížím, jež přináší žalobkyním, s ohledem na rovnováhu dotčených zájmů.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění.






  — | V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise v rozporu s článkem 296 SFEU v napadeném rozhodnutí neuvedla důvody, na jejichž základě má za to, že zahájení řízení bylo nezbytné a opodstatněné ve světle zásad subsidiarity a proporcionality. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění.

—

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise v rozporu s článkem 296 SFEU v napadeném rozhodnutí neuvedla důvody, na jejichž základě má za to, že zahájení řízení bylo nezbytné a opodstatněné ve světle zásad subsidiarity a proporcionality.

| 4. | Zneužití pravomoci






  — | V rámci čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že o zahájení řízení Komisí bylo rozhodnuto za tím účelem, aby žalobkyním bylo možné uložit sankce podle systému sankcí stanoveného v nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (2). |
| --- | --- | --- |

4.

Zneužití pravomoci

—

V rámci čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že o zahájení řízení Komisí bylo rozhodnuto za tím účelem, aby žalobkyním bylo možné uložit sankce podle systému sankcí stanoveného v nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (2).

---

(1)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. 2004, L 123, s. 18).

(2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

---