# Den Europæiske Unions C 319/10.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 319 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 61. årgang10. september 2018 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 319

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

61. årgang10. september 2018

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2018/C 319/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2018/C 319/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2018/C 319/02 | Sag C-356/15: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. juli 2018 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien (Traktatbrud — social sikring — forordning (EF) nr. 883/2004 — artikel 11 og 12 samt artikel 76, stk. 6 — forordning (EF) nr. 987/2009 — artikel 5 — udstationering af arbejdstagere — tilknytning til en social sikringsordning — bekæmpelse af svig — A1-attest — medlemsstatens afslag på anerkendelse af udøvelsen af erhvervsmæssig aktivitet i tilfælde af svig og misbrug) | 2 |
| 2018/C 319/03 | Sag C-540/16: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. juli 2018 — Spika UAB, Senoji Baltija AB, Stekutis UAB og Prekybos namai Aistra UAB mod Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litauen) (Præjudiciel forelæggelse — fælles fiskeripolitik — forordning (EU) nr. 1380/2013 — artikel 16, stk. 6, og artikel 17 — tildeling af fiskerimuligheder — national lovgivning, som fastsætter en metode, der er baseret på gennemsigtige og objektive kriterier — ulige vilkår for operatører i denne sektor — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 16 og 20 — frihed til at oprette og drive egen virksomhed — ligebehandling — proportionalitet) | 3 |
| 2018/C 319/04 | Sag C-629/16: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. juli 2018 — sag anlagt af CX (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse — international godstransport ad landevej — aftale om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet — artikel 9 — tillægsprotokol — artikel 41 og 42 — fri udveksling af tjenesteydelser — standstill-klausul — afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet — artikel 5 og 7 — frie varebevægelser — national lovgivning, der begrænser retten for godstransportvirksomheder med hjemsted i Tyrkiet til at lade deres køretøjer køre på den pågældende medlemsstats område — krav om enten en tilladelse, der tildeles inden for rammerne af en fast kvote i medfør af en bilateral aftale indgået mellem den nævnte medlemsstat og Tyrkiet, eller en tilladelse til en enkelt transport, der er af væsentlig offentlig interesse) | 4 |
| 2018/C 319/05 | Sag C-14/17: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. juli 2018 — VAR, Srl og Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM) mod Iveco Orecchia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — offentlige kontrakter — direktiv 2004/17/EF — artikel 34 — levering af reservedele til busser og trolleybusser — tekniske specifikationer — tilsvarende produkter — mulighed for at godtgøre ligheden efter tildelingen af kontrakten) | 4 |
| 2018/C 319/06 | Sag C-15/17: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juli 2018 — Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp. mod Rajavartiolaitos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse — Montego Bay-konventionen — artikel 220, stk. 6 — kyststatens kompetence — Domstolens kompetence til at fortolke bestemmelser i international ret — direktiv 2005/35/EF — forurening forårsaget af skibe — artikel 7, stk. 2 — Marpol 73/78-konventionen — olieudtømning foretaget af et udenlandsk fartøj i transit i den eksklusive økonomiske zone — omstændigheder, hvorunder en kyststat kan indlede retsforfølgning mod et udenlandsk fartøj — retten til fri sejlads — beskyttelse af havmiljøet — betydelig skade eller trussel om betydelig skade på kystlinjen, på beslægtede interesser eller på nogen ressourcer i søterritoriet eller i den eksklusive økonomiske zone — klart objektivt bevis) | 5 |
| 2018/C 319/07 | Sag C-25/17: Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. juli 2018 — sag indledt af Tietosuojavaltuutettu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse — beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger — direktiv 95/46/EF — direktivets anvendelsesområde — artikel 3 — indsamling af personoplysninger foretaget af et religiøst samfunds medlemmer i forbindelse med deres forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør — artikel 2, litra c) — begrebet register med personoplysninger — artikel 2, litra d) — begrebet registeransvarlig — artikel 10, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) | 7 |
| 2018/C 319/08 | Sag C-60/17: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 11. juli 2018 — Ángel Somoza Hermo og Ilunión Seguridad SA mod Esabe Vigilancia SA og Fondo de Garantia Salarial (FOGASA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 2001/23/EF — artikel 1, stk. 1 — overførsel af virksomhed — artikel 3, stk. 1 — varetagelse af arbejdstagernes rettigheder — subrogation i arbejdskontrakterne, som sker i medfør af bestemmelser i en kollektiv overenskomst — kollektiv overenskomst, der udelukker en forpligtelse for virksomhedens overdrager og erhverver til at hæfte solidarisk for forpligtelser, herunder lønmæssige forpligtelser, der udspringer af arbejdskontrakter inden overdragelsen af denne virksomhed) | 8 |
| 2018/C 319/09 | Sag C-88/17: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juli 2018 — Zurich Insurance PLC og Metso Minerals Oy mod Abnormal Load Services (International) Limited (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse — samarbejde på det civil- og handelsretlige område — forordning (EF) nr. 44/2001 — retternes kompetence — artikel 5, nr. 1), litra b), andet led — kompetence for retten på det sted, der er opfyldelsessted for forpligtelsen — det sted, hvor tjenesteydelserne leveres — aftale om transport af varer mellem to medlemsstater — transport i forskellige stadier og med forskellige transportmidler) | 8 |
| 2018/C 319/10 | Sag C-89/17: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. juli 2018 — Secretary of State for the Home Department mod Rozanne Banger (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse — unionsborgerskab — artikel 21 TEUF — unionsborgeres ret til at færdes og opholde sig frit på Den Europæiske Unions område — direktiv 2004/38/EF — artikel 3, stk. 2, første afsnit, litra b) — partner, med hvem unionsborgeren har en behørigt dokumenteret varig tilknytning — tilbagevenden til den medlemsstat, hvor unionsborgeren er statsborger — ansøgning om opholdstilladelse — grundig undersøgelse af ansøgerens personlige omstændigheder — artikel 15 og 31 — effektiv domstolsbeskyttelse — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 47) | 9 |
| 2018/C 319/11 | Sag C-154/17: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 11. juli 2018 — SIA E LATS mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa — Letland) (Præjudiciel forelæggelse — skatter og afgifter — merværdiafgift — direktiv 2006/112/EF — artikel 311, stk. 1, nr. 1) — særordning for brugte genstande — begrebet brugte genstande — genstande, som indeholder ædle metaller eller ædle sten, og videresælges af en forretningsdrivende — forarbejdning af disse genstande efter salg — genanvendelse af ædle metaller eller ædle sten — begrebet ædle metaller eller ædle sten) | 10 |
| 2018/C 319/12 | Sag C-192/17: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 11. juli 2018 — COBRA SpA mod Ministero dello Sviluppo Economico (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 1999/5/EF — gensidig anerkendelse af radio- og teleterminaludstyrs overensstemmelse — harmoniserede standarder foreligger — fabrikantens behov for at henvende sig til et bemyndiget organ — angivelse af identifikationsnummer på et bemyndiget organ) | 11 |
| 2018/C 319/13 | Forenede sager C-397/17 og C-398/17: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 12. juli 2018 — Profit Europe NV mod Belgische Staat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse — forordning (EØF) nr. 2658/87 — toldunion og fælles toldtarif — tarifering — kombineret nomenklatur — underposition 7307 11 10, 7307 19 10 og 7307 19 90 — rørfittings af støbejern med kuglegrafit) | 11 |
| 2018/C 319/14 | Sag C-726/17 P: Appel iværksat den 22. december 2017 af Tetra Pharm (1997) Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 23. oktober 2017 i sag T-441/16 — Tetra Pharm (1997) mod EUIPO | 12 |
| 2018/C 319/15 | Sag C-320/18 P: Appel iværksat den 14. maj 2018 af Crocs, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 14. marts 2018 i sag T-651/16 — Crocs mod EUIPO | 12 |
| 2018/C 319/16 | Sag C-420/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nederlandene) den 26. juni 2018 — IO, procesdeltager: Inspecteur van de rijksbelastingsdienst | 13 |
| 2018/C 319/17 | Sag C-438/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) den 4. juli 2018 — Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira | 14 |
| 2018/C 319/18 | Sag C-451/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Győri Ítélőtábla (Ungarn) den 10. juli 2018 — Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft. mod DAF TRUCKS N.V. | 15 |
| | Retten |
| 2018/C 319/19 | Sag T-372/18: Sag anlagt den 20. juni 2018 — Colombani mod EU-Udenrigstjenesten | 16 |
| 2018/C 319/20 | Sag T-376/18: Sag anlagt den 14. juni 2018 — Front Polisario mod Rådet | 16 |
| 2018/C 319/21 | Sag T-407/18: Sag anlagt den 2. juli 2018 — WP mod EUIPO | 18 |
| 2018/C 319/22 | Sag T-408/18: Sag anlagt den 3. juli 2018 — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis mod Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (EACEA) | 18 |
| 2018/C 319/23 | Sag T-419/18: Sag anlagt den 10. juli 2018 — Crédit agricole og Crédit agricole Corporate and Investment Bank mod Kommissionen | 19 |
| 2018/C 319/24 | Sag T-428/18: Sag anlagt den 12. juli 2018 — McDreams Hotel mod EUIPO — McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!) | 20 |
| 2018/C 319/25 | Sag T-430/18: Sag anlagt den 10. juli 2018 — American Airlines mod Kommissionen | 21 |
| 2018/C 319/26 | Sag T-431/18: Sag anlagt den 12. juli 2018 — WN mod Parlamentet | 22 |
| 2018/C 319/27 | Sag T-432/18: Sag anlagt den 13. juli 2018 — Palo mod Kommissionen | 23 |
| 2018/C 319/28 | Sag T-438/18: Sag anlagt den 18. juli 2018 — Pareto Trading mod EUIPO — Bikor og Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH) | 23 |
| 2018/C 319/29 | Sag T-448/18: Sag anlagt den 18. juli 2018 — Ryanair m.fl. mod Kommissionen | 24 |
| 2018/C 319/30 | Sag T-458/18: Sag anlagt den 27. juli 2018 — Multifit mod EUIPO (real nature) | 25 |
| 2018/C 319/31 | Sag T-438/17: Rettens kendelse af 11. juli 2018 — The Scotch Whisky Association mod EUIPO — José Estévez (JOHN COR) | 26 |
| 2018/C 319/32 | Sag T-469/17: Rettens kendelse af 11. juli 2018 — The Scotch Whisky Association mod EUIPO — José Estévez (JOHN COR) | 26 |
| 2018/C 319/33 | Sag T-10/18: Rettens kendelse af 11. juli 2018 — Eesti Apteekide Ühendus mod Kommissionen | 26 |
| 2018/C 319/34 | Sag T-103/18: Rettens kendelse af 6. juli 2018 — S & V Technologies mod EUIPO — Smoothline (Smoothline) | 27 |
| 2018/C 319/35 | Sag T-134/18: Rettens kendelse af 11. juli 2018 — Monster Energy mod EUIPO — Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH) | 27 |
| 2018/C 319/36 | Sag T-238/18: Rettens kendelse af 4. juli 2018 — Netflix International og Netflix mod Kommissionen | 27 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2018/C 319/02

Sag C-356/15: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. juli 2018 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien (Traktatbrud — social sikring — forordning (EF) nr. 883/2004 — artikel 11 og 12 samt artikel 76, stk. 6 — forordning (EF) nr. 987/2009 — artikel 5 — udstationering af arbejdstagere — tilknytning til en social sikringsordning — bekæmpelse af svig — A1-attest — medlemsstatens afslag på anerkendelse af udøvelsen af erhvervsmæssig aktivitet i tilfælde af svig og misbrug)

2

2018/C 319/03

Sag C-540/16: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. juli 2018 — Spika UAB, Senoji Baltija AB, Stekutis UAB og Prekybos namai Aistra UAB mod Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litauen) (Præjudiciel forelæggelse — fælles fiskeripolitik — forordning (EU) nr. 1380/2013 — artikel 16, stk. 6, og artikel 17 — tildeling af fiskerimuligheder — national lovgivning, som fastsætter en metode, der er baseret på gennemsigtige og objektive kriterier — ulige vilkår for operatører i denne sektor — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 16 og 20 — frihed til at oprette og drive egen virksomhed — ligebehandling — proportionalitet)

3

2018/C 319/04

Sag C-629/16: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. juli 2018 — sag anlagt af CX (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse — international godstransport ad landevej — aftale om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet — artikel 9 — tillægsprotokol — artikel 41 og 42 — fri udveksling af tjenesteydelser — standstill-klausul — afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet — artikel 5 og 7 — frie varebevægelser — national lovgivning, der begrænser retten for godstransportvirksomheder med hjemsted i Tyrkiet til at lade deres køretøjer køre på den pågældende medlemsstats område — krav om enten en tilladelse, der tildeles inden for rammerne af en fast kvote i medfør af en bilateral aftale indgået mellem den nævnte medlemsstat og Tyrkiet, eller en tilladelse til en enkelt transport, der er af væsentlig offentlig interesse)

4

2018/C 319/05

Sag C-14/17: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. juli 2018 — VAR, Srl og Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM) mod Iveco Orecchia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — offentlige kontrakter — direktiv 2004/17/EF — artikel 34 — levering af reservedele til busser og trolleybusser — tekniske specifikationer — tilsvarende produkter — mulighed for at godtgøre ligheden efter tildelingen af kontrakten)

4

2018/C 319/06

Sag C-15/17: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juli 2018 — Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp. mod Rajavartiolaitos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse — Montego Bay-konventionen — artikel 220, stk. 6 — kyststatens kompetence — Domstolens kompetence til at fortolke bestemmelser i international ret — direktiv 2005/35/EF — forurening forårsaget af skibe — artikel 7, stk. 2 — Marpol 73/78-konventionen — olieudtømning foretaget af et udenlandsk fartøj i transit i den eksklusive økonomiske zone — omstændigheder, hvorunder en kyststat kan indlede retsforfølgning mod et udenlandsk fartøj — retten til fri sejlads — beskyttelse af havmiljøet — betydelig skade eller trussel om betydelig skade på kystlinjen, på beslægtede interesser eller på nogen ressourcer i søterritoriet eller i den eksklusive økonomiske zone — klart objektivt bevis)

5

2018/C 319/07

Sag C-25/17: Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. juli 2018 — sag indledt af Tietosuojavaltuutettu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse — beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger — direktiv 95/46/EF — direktivets anvendelsesområde — artikel 3 — indsamling af personoplysninger foretaget af et religiøst samfunds medlemmer i forbindelse med deres forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør — artikel 2, litra c) — begrebet register med personoplysninger — artikel 2, litra d) — begrebet registeransvarlig — artikel 10, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)

7

2018/C 319/08

Sag C-60/17: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 11. juli 2018 — Ángel Somoza Hermo og Ilunión Seguridad SA mod Esabe Vigilancia SA og Fondo de Garantia Salarial (FOGASA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 2001/23/EF — artikel 1, stk. 1 — overførsel af virksomhed — artikel 3, stk. 1 — varetagelse af arbejdstagernes rettigheder — subrogation i arbejdskontrakterne, som sker i medfør af bestemmelser i en kollektiv overenskomst — kollektiv overenskomst, der udelukker en forpligtelse for virksomhedens overdrager og erhverver til at hæfte solidarisk for forpligtelser, herunder lønmæssige forpligtelser, der udspringer af arbejdskontrakter inden overdragelsen af denne virksomhed)

8

2018/C 319/09

Sag C-88/17: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juli 2018 — Zurich Insurance PLC og Metso Minerals Oy mod Abnormal Load Services (International) Limited (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse — samarbejde på det civil- og handelsretlige område — forordning (EF) nr. 44/2001 — retternes kompetence — artikel 5, nr. 1), litra b), andet led — kompetence for retten på det sted, der er opfyldelsessted for forpligtelsen — det sted, hvor tjenesteydelserne leveres — aftale om transport af varer mellem to medlemsstater — transport i forskellige stadier og med forskellige transportmidler)

8

2018/C 319/10

Sag C-89/17: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. juli 2018 — Secretary of State for the Home Department mod Rozanne Banger (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse — unionsborgerskab — artikel 21 TEUF — unionsborgeres ret til at færdes og opholde sig frit på Den Europæiske Unions område — direktiv 2004/38/EF — artikel 3, stk. 2, første afsnit, litra b) — partner, med hvem unionsborgeren har en behørigt dokumenteret varig tilknytning — tilbagevenden til den medlemsstat, hvor unionsborgeren er statsborger — ansøgning om opholdstilladelse — grundig undersøgelse af ansøgerens personlige omstændigheder — artikel 15 og 31 — effektiv domstolsbeskyttelse — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 47)

9

2018/C 319/11

Sag C-154/17: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 11. juli 2018 — SIA E LATS mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa — Letland) (Præjudiciel forelæggelse — skatter og afgifter — merværdiafgift — direktiv 2006/112/EF — artikel 311, stk. 1, nr. 1) — særordning for brugte genstande — begrebet brugte genstande — genstande, som indeholder ædle metaller eller ædle sten, og videresælges af en forretningsdrivende — forarbejdning af disse genstande efter salg — genanvendelse af ædle metaller eller ædle sten — begrebet ædle metaller eller ædle sten)

10

2018/C 319/12

Sag C-192/17: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 11. juli 2018 — COBRA SpA mod Ministero dello Sviluppo Economico (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 1999/5/EF — gensidig anerkendelse af radio- og teleterminaludstyrs overensstemmelse — harmoniserede standarder foreligger — fabrikantens behov for at henvende sig til et bemyndiget organ — angivelse af identifikationsnummer på et bemyndiget organ)

11

2018/C 319/13

Forenede sager C-397/17 og C-398/17: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 12. juli 2018 — Profit Europe NV mod Belgische Staat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse — forordning (EØF) nr. 2658/87 — toldunion og fælles toldtarif — tarifering — kombineret nomenklatur — underposition 7307 11 10, 7307 19 10 og 7307 19 90 — rørfittings af støbejern med kuglegrafit)

11

2018/C 319/14

Sag C-726/17 P: Appel iværksat den 22. december 2017 af Tetra Pharm (1997) Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 23. oktober 2017 i sag T-441/16 — Tetra Pharm (1997) mod EUIPO

12

2018/C 319/15

Sag C-320/18 P: Appel iværksat den 14. maj 2018 af Crocs, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 14. marts 2018 i sag T-651/16 — Crocs mod EUIPO

12

2018/C 319/16

Sag C-420/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nederlandene) den 26. juni 2018 — IO, procesdeltager: Inspecteur van de rijksbelastingsdienst

13

2018/C 319/17

Sag C-438/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) den 4. juli 2018 — Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira

14

2018/C 319/18

Sag C-451/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Győri Ítélőtábla (Ungarn) den 10. juli 2018 — Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft. mod DAF TRUCKS N.V.

15

Retten

2018/C 319/19

Sag T-372/18: Sag anlagt den 20. juni 2018 — Colombani mod EU-Udenrigstjenesten

16

2018/C 319/20

Sag T-376/18: Sag anlagt den 14. juni 2018 — Front Polisario mod Rådet

16

2018/C 319/21

Sag T-407/18: Sag anlagt den 2. juli 2018 — WP mod EUIPO

18

2018/C 319/22

Sag T-408/18: Sag anlagt den 3. juli 2018 — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis mod Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (EACEA)

18

2018/C 319/23

Sag T-419/18: Sag anlagt den 10. juli 2018 — Crédit agricole og Crédit agricole Corporate and Investment Bank mod Kommissionen

19

2018/C 319/24

Sag T-428/18: Sag anlagt den 12. juli 2018 — McDreams Hotel mod EUIPO — McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)

20

2018/C 319/25

Sag T-430/18: Sag anlagt den 10. juli 2018 — American Airlines mod Kommissionen

21

2018/C 319/26

Sag T-431/18: Sag anlagt den 12. juli 2018 — WN mod Parlamentet

22

2018/C 319/27

Sag T-432/18: Sag anlagt den 13. juli 2018 — Palo mod Kommissionen

23

2018/C 319/28

Sag T-438/18: Sag anlagt den 18. juli 2018 — Pareto Trading mod EUIPO — Bikor og Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)

23

2018/C 319/29

Sag T-448/18: Sag anlagt den 18. juli 2018 — Ryanair m.fl. mod Kommissionen

24

2018/C 319/30

Sag T-458/18: Sag anlagt den 27. juli 2018 — Multifit mod EUIPO (real nature)

25

2018/C 319/31

Sag T-438/17: Rettens kendelse af 11. juli 2018 — The Scotch Whisky Association mod EUIPO — José Estévez (JOHN COR)

26

2018/C 319/32

Sag T-469/17: Rettens kendelse af 11. juli 2018 — The Scotch Whisky Association mod EUIPO — José Estévez (JOHN COR)

26

2018/C 319/33

Sag T-10/18: Rettens kendelse af 11. juli 2018 — Eesti Apteekide Ühendus mod Kommissionen

26

2018/C 319/34

Sag T-103/18: Rettens kendelse af 6. juli 2018 — S & V Technologies mod EUIPO — Smoothline (Smoothline)

27

2018/C 319/35

Sag T-134/18: Rettens kendelse af 11. juli 2018 — Monster Energy mod EUIPO — Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)

27

2018/C 319/36

Sag T-238/18: Rettens kendelse af 4. juli 2018 — Netflix International og Netflix mod Kommissionen

27

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2018/C 319/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 311 af 3.9.2018

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 301 af 27.8.2018

EUT C 294 af 20.8.2018

EUT C 285 af 13.8.2018

EUT C 276 af 6.8.2018

EUT C 268 af 30.7.2018

EUT C 259 af 23.7.2018

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/2 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/2

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. juli 2018 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien

(Sag C-356/15) (1)

((Traktatbrud - social sikring - forordning (EF) nr. 883/2004 - artikel 11 og 12 samt artikel 76, stk. 6 - forordning (EF) nr. 987/2009 - artikel 5 - udstationering af arbejdstagere - tilknytning til en social sikringsordning - bekæmpelse af svig - A1-attest - medlemsstatens afslag på anerkendelse af udøvelsen af erhvervsmæssig aktivitet i tilfælde af svig og misbrug))

(2018/C 319/02)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved D. Martin, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved L. Van den Broeck og M. Jacobs, som befuldmægtigede, bistået af avocat P. Paepe)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Irland (ved E. Creedon, M. Browne, G. Hodge og A. Joyce, som befuldmægtigede, bistået af C. Toland, BL)

Konklusion

| 1) | Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 1, artikel 12, stk. 1, og artikel 76, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 465/2012 af 22. maj 2012, samt artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning nr. 883/2004, idet det har vedtaget artikel 23 og 24 i rammeloven af 27. december 2012. |
| --- | --- |

1)

Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 1, artikel 12, stk. 1, og artikel 76, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 465/2012 af 22. maj 2012, samt artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning nr. 883/2004, idet det har vedtaget artikel 23 og 24 i rammeloven af 27. december 2012.

| 2) | I øvrigt frifindes Kongeriget Belgien. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Kongeriget Belgien.

| 3) | Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 302 af 14.9.2015.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/3 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/3

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. juli 2018 — »Spika« UAB, »Senoji Baltija« AB, »Stekutis« UAB og »Prekybos namai Aistra« UAB mod Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litauen)

(Sag C-540/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - fælles fiskeripolitik - forordning (EU) nr. 1380/2013 - artikel 16, stk. 6, og artikel 17 - tildeling af fiskerimuligheder - national lovgivning, som fastsætter en metode, der er baseret på gennemsigtige og objektive kriterier - ulige vilkår for operatører i denne sektor - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 16 og 20 - frihed til at oprette og drive egen virksomhed - ligebehandling - proportionalitet))

(2018/C 319/03)

Processprog: litauisk

Den forelæggende ret

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Parter i hovedsagen

Sagsøgere:»Spika« UAB, »Senoji Baltija« AB, »Stekutis« UAB og »Prekybos namai Aistra« UAB

Sagsøgt: Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos

Procesdeltagere: Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, »Sedija« BUAB, V. Malinausko gamybinė-komercinė firma »Stilma«, »Starkis« UAB, »Banginis« UAB, »Baltijos šprotai« UAB, »Monistico« UAB, »Ramsun« UAB, »Rikneda« UAB, »Laivitė« AB, »Baltijos jūra« UAB, »Baltlanta« UAB, »Grinvita« UAB, »Strimelė« UAB og »Baltijos žuvys« BUAB

Konklusion

Artikel 16, stk. 6, og artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF og artikel 16 og 20 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, hvorved denne medlemsstat, idet den baserer sig på et gennemsigtigt og objektivt kriterium, vedtager en metode til fordeling af fiskerimuligheder, der kan føre til en ulige behandling af operatører, som har fiskerfartøjer, der fører dens flag, for så vidt som nævnte metode forfølger en eller flere almene interesser, der er anerkendt af Den Europæiske Union, og overholder proportionalitetsprincippet.

---

(1)  EUT C 6 af 9.1.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/4

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. juli 2018 — sag anlagt af CX (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-629/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - international godstransport ad landevej - aftale om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet - artikel 9 - tillægsprotokol - artikel 41 og 42 - fri udveksling af tjenesteydelser - »standstill«-klausul - afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet - artikel 5 og 7 - frie varebevægelser - national lovgivning, der begrænser retten for godstransportvirksomheder med hjemsted i Tyrkiet til at lade deres køretøjer køre på den pågældende medlemsstats område - krav om enten en tilladelse, der tildeles inden for rammerne af en fast kvote i medfør af en bilateral aftale indgået mellem den nævnte medlemsstat og Tyrkiet, eller en tilladelse til en enkelt transport, der er af væsentlig offentlig interesse))

(2018/C 319/04)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

CX

Procesdeltager: Bezirkshauptmannschaft Schärding

Konklusion

Bestemmelserne i aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, som blev undertegnet den 12. september 1963 i Ankara, dels af Republikken Tyrkiet, dels af EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963, den tillægsprotokol, som blev undertegnet den 23. november 1970 i Bruxelles, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972, og afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet den 22. december 1995 om iværksættelse af slutfasen af toldunionen skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, i medfør af hvilken vejgodstransportvirksomheder med hjemsted i Tyrkiet kun kan udføre godstransport ad landevej til denne medlemsstat eller gennem dens område, hvis de råder over dokumenter, der udstedes inden for rammerne af en kvote, der er fastsat for denne type af transport i medfør af den bilaterale aftale, der er indgået mellem den nævnte medlemsstat og Republikken Tyrkiet, eller de har fået meddelt en tilladelse i medfør af en væsentlig offentlig interesse, for så vidt som denne lovgivning ikke indebærer en ny restriktion for den frie udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i den nævnte tillægsprotokols artikel 41, stk. 1, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 104 af 3.4.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/4

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. juli 2018 — VAR, Srl og Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM) mod Iveco Orecchia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-14/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - offentlige kontrakter - direktiv 2004/17/EF - artikel 34 - levering af reservedele til busser og trolleybusser - tekniske specifikationer - tilsvarende produkter - mulighed for at godtgøre ligheden efter tildelingen af kontrakten))

(2018/C 319/05)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: VAR, Srl og Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM)

Sagsøgt: Iveco Orecchia SpA

Konklusion

Artikel 34, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester skal fortolkes således, at ordregiveren, når de tekniske specifikationer, som fremgår af udbudsdokumenterne, henviser til et mærke, til en bestemt oprindelse eller til en bestemt produktion, skal kræve, at tilbudsgiveren allerede i sit tilbud godtgør, at der er lighed mellem de produkter, som vedkommende tilbyder, og de produkter, der er fastsat i de tekniske specifikationer.

---

(1)  EUT C 168 af 29.5.17.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/5 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/5

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juli 2018 — Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp. mod Rajavartiolaitos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland)

(Sag C-15/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - Montego Bay-konventionen - artikel 220, stk. 6 - kyststatens kompetence - Domstolens kompetence til at fortolke bestemmelser i international ret - direktiv 2005/35/EF - forurening forårsaget af skibe - artikel 7, stk. 2 - Marpol 73/78-konventionen - olieudtømning foretaget af et udenlandsk fartøj i transit i den eksklusive økonomiske zone - omstændigheder, hvorunder en kyststat kan indlede retsforfølgning mod et udenlandsk fartøj - retten til fri sejlads - beskyttelse af havmiljøet - betydelig skade eller trussel om betydelig skade på kystlinjen, på beslægtede interesser eller på nogen ressourcer i søterritoriet eller i den eksklusive økonomiske zone - klart objektivt bevis))

(2018/C 319/06)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp.

Sagsøgt: Rajavartiolaitos

Konklusion

| 1) | Artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention, undertegnet i Montego Bay den 10. december 1982, og artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/35/EF af 7. september 2005 om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner, herunder strafferetlige sanktioner, for ulovlig forurening, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/123/EF af 21. oktober 2009, skal fortolkes således, at udtrykket »klart objektivt bevis« som omhandlet i disse bestemmelser vedrører ikke blot den omstændighed, at der er begået en overtrædelse, men ligeledes beviset for konsekvenserne af denne overtrædelse. |
| --- | --- |

1)

Artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention, undertegnet i Montego Bay den 10. december 1982, og artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/35/EF af 7. september 2005 om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner, herunder strafferetlige sanktioner, for ulovlig forurening, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/123/EF af 21. oktober 2009, skal fortolkes således, at udtrykket »klart objektivt bevis« som omhandlet i disse bestemmelser vedrører ikke blot den omstændighed, at der er begået en overtrædelse, men ligeledes beviset for konsekvenserne af denne overtrædelse.

| 2) | Udtrykket »kystlinjen eller [...] beslægtede interesser« i artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og i artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal fortolkes således, at det i princippet har den samme betydning som udtrykket »kyster eller [...] dermed forbundne interesser« i artikel I, stk. 1, og i artikel II, stk. 4, i den internationale konvention om indgriben på det åbne hav i tilfælde af olieforureningsulykker, indgået i Bruxelles den 29. november 1969, idet det forholder sig således, at denne artikel 220, stk. 6, ligeledes finder anvendelse på ikke-levende ressourcer i kyststatens søterritorium og på alle ressourcer i dennes eksklusive økonomiske zone. |
| --- | --- |

2)

Udtrykket »kystlinjen eller [...] beslægtede interesser« i artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og i artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal fortolkes således, at det i princippet har den samme betydning som udtrykket »kyster eller [...] dermed forbundne interesser« i artikel I, stk. 1, og i artikel II, stk. 4, i den internationale konvention om indgriben på det åbne hav i tilfælde af olieforureningsulykker, indgået i Bruxelles den 29. november 1969, idet det forholder sig således, at denne artikel 220, stk. 6, ligeledes finder anvendelse på ikke-levende ressourcer i kyststatens søterritorium og på alle ressourcer i dennes eksklusive økonomiske zone.

| 3) | Artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal fortolkes således, at ressourcer i en kyststats søterritorium eller i dens eksklusive økonomiske zone som omhandlet i disse bestemmelser vedrører udnyttede arter, men ligeledes levende arter, som er knyttet til eller afhængige af udnyttede arter, såsom de dyre- og plantearter, som anvendes som føde af de udnyttede arter. |
| --- | --- |

3)

Artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal fortolkes således, at ressourcer i en kyststats søterritorium eller i dens eksklusive økonomiske zone som omhandlet i disse bestemmelser vedrører udnyttede arter, men ligeledes levende arter, som er knyttet til eller afhængige af udnyttede arter, såsom de dyre- og plantearter, som anvendes som føde af de udnyttede arter.

| 4) | Der skal i princippet ikke tages hensyn til begrebet »væsentlig forurening« i artikel 220, stk. 5, i De Forenede Nationers Havretskonvention ved anvendelsen af denne konventions artikel 220, stk. 6, og ved anvendelsen af artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, og navnlig ved bedømmelsen af konsekvenserne af en overtrædelse, således som defineret i disse bestemmelser. |
| --- | --- |

4)

Der skal i princippet ikke tages hensyn til begrebet »væsentlig forurening« i artikel 220, stk. 5, i De Forenede Nationers Havretskonvention ved anvendelsen af denne konventions artikel 220, stk. 6, og ved anvendelsen af artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, og navnlig ved bedømmelsen af konsekvenserne af en overtrædelse, således som defineret i disse bestemmelser.

| 5) | Med henblik på at bedømme konsekvenserne af en overtrædelse således som defineret i artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og i artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal der tages hensyn til alle de indicier, som gør det muligt at fastslå, at der er blevet forvoldt betydelig skade eller risikerer at blive forvoldt betydelig skade på kyststatens ejendom og beslægtede interesser, samt at bedømme omfanget af den skade, der er blevet forvoldt eller risikerer at blive forvoldt på denne ejendom eller disse interesser, idet der navnlig skal tages hensyn til:






  — | den kumulative karakter af berøringen af en del af, endog al denne ejendom og alle disse beslægtede interesser samt kyststatens varierende sårbarhed hvad angår berøringen af forskellig ejendom og forskellige beslægtede interesser |
| --- | --- | --- |

5)

Med henblik på at bedømme konsekvenserne af en overtrædelse således som defineret i artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og i artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal der tages hensyn til alle de indicier, som gør det muligt at fastslå, at der er blevet forvoldt betydelig skade eller risikerer at blive forvoldt betydelig skade på kyststatens ejendom og beslægtede interesser, samt at bedømme omfanget af den skade, der er blevet forvoldt eller risikerer at blive forvoldt på denne ejendom eller disse interesser, idet der navnlig skal tages hensyn til:

—

den kumulative karakter af berøringen af en del af, endog al denne ejendom og alle disse beslægtede interesser samt kyststatens varierende sårbarhed hvad angår berøringen af forskellig ejendom og forskellige beslægtede interesser

| — | udtømningens forudsigelige skadelige konsekvenser for nævnte ejendom og beslægtede interesser på grundlag ikke blot af de videnskabelige data, der er til rådighed, men ligeledes karakteren af det eller de skadelige stoffer i den pågældende udtømning og den nævnte udtømnings størrelse, retning, hastighed og udbredelsesvarighed. |
| --- | --- |

—

udtømningens forudsigelige skadelige konsekvenser for nævnte ejendom og beslægtede interesser på grundlag ikke blot af de videnskabelige data, der er til rådighed, men ligeledes karakteren af det eller de skadelige stoffer i den pågældende udtømning og den nævnte udtømnings størrelse, retning, hastighed og udbredelsesvarighed.

| 6) | Østersøområdets særlige geografiske og økologiske forhold og sårbarhed har indvirkning på betingelserne for anvendelse af artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, hvad angår definitionen og kvalificeringen af overtrædelsen samt, imidlertid ikke automatisk, på bedømmelsen af omfanget af den skade, som denne overtrædelse har forvoldt på kyststatens ejendom og beslægtede interesser. |
| --- | --- |

6)

Østersøområdets særlige geografiske og økologiske forhold og sårbarhed har indvirkning på betingelserne for anvendelse af artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, hvad angår definitionen og kvalificeringen af overtrædelsen samt, imidlertid ikke automatisk, på bedømmelsen af omfanget af den skade, som denne overtrædelse har forvoldt på kyststatens ejendom og beslægtede interesser.

| 7) | Artikel 1, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal fortolkes således, at den ikke tillader medlemsstaterne at anvende strengere bestemmelser, i overensstemmelse med folkeretten, end de bestemmelser, der er fastsat i dette direktivs artikel 7, stk. 2, når denne finder anvendelse, idet det forholder sig således, at kyststaterne har beføjelse til at træffe andre foranstaltninger med tilsvarende rækkevidde som dem, der er fastsat i nævnte artikel 220, stk. 6. |
| --- | --- |

7)

Artikel 1, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal fortolkes således, at den ikke tillader medlemsstaterne at anvende strengere bestemmelser, i overensstemmelse med folkeretten, end de bestemmelser, der er fastsat i dette direktivs artikel 7, stk. 2, når denne finder anvendelse, idet det forholder sig således, at kyststaterne har beføjelse til at træffe andre foranstaltninger med tilsvarende rækkevidde som dem, der er fastsat i nævnte artikel 220, stk. 6.

---

(1)  EUT C 86 af 20.3.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/7

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. juli 2018 — sag indledt af Tietosuojavaltuutettu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)

(Sag C-25/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger - direktiv 95/46/EF - direktivets anvendelsesområde - artikel 3 - indsamling af personoplysninger foretaget af et religiøst samfunds medlemmer i forbindelse med deres forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør - artikel 2, litra c) - begrebet »register med personoplysninger« - artikel 2, litra d) - begrebet »registeransvarlig« - artikel 10, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder))

(2018/C 319/07)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Parter i hovedsagen

Tietosuojavaltuutettu

Procesdeltager: Jehovan todistajat — uskonnollinen yhdyskunta

Konklusion

| 1) | Artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, sammenholdt med artikel 10, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at et trossamfunds medlemmers indsamling af personoplysninger i forbindelse med forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør og den efterfølgende behandling af disse personoplysninger hverken udgør behandling af personoplysninger, som foretages under udøvelsen af aktiviteter som omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 2, første led, eller behandling af personoplysninger foretaget af fysiske personer ved udøvelsen af rent personlige eller familiemæssige aktiviteter som omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 2, andet led. |
| --- | --- |

1)

Artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, sammenholdt med artikel 10, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at et trossamfunds medlemmers indsamling af personoplysninger i forbindelse med forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør og den efterfølgende behandling af disse personoplysninger hverken udgør behandling af personoplysninger, som foretages under udøvelsen af aktiviteter som omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 2, første led, eller behandling af personoplysninger foretaget af fysiske personer ved udøvelsen af rent personlige eller familiemæssige aktiviteter som omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 2, andet led.

| 2) | Artikel 2, litra c), i direktiv 95/46 skal fortolkes således, at begrebet »register« som omhandlet i denne bestemmelse omfatter en samling af personoplysninger, der er indsamlet i forbindelse med forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør, og som omfatter navne og adresser samt andre oplysninger vedrørende de besøgte personer, når disse oplysninger er struktureret i henhold til kriterier, der i praksis gør det muligt let at hente disse frem til senere brug. Det er ikke nødvendigt, for at en sådan samling kan være omfattet af dette begreb, at den omfatter kartotekskort, konkrete fortegnelser eller andre søgesystemer. |
| --- | --- |

2)

Artikel 2, litra c), i direktiv 95/46 skal fortolkes således, at begrebet »register« som omhandlet i denne bestemmelse omfatter en samling af personoplysninger, der er indsamlet i forbindelse med forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør, og som omfatter navne og adresser samt andre oplysninger vedrørende de besøgte personer, når disse oplysninger er struktureret i henhold til kriterier, der i praksis gør det muligt let at hente disse frem til senere brug. Det er ikke nødvendigt, for at en sådan samling kan være omfattet af dette begreb, at den omfatter kartotekskort, konkrete fortegnelser eller andre søgesystemer.

| 3) | Artikel 2, litra d), i direktiv 95/46, sammenholdt med artikel 10, stk. 1, i chartret om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at et trossamfund kan holdes ansvarligt, sammen med dets forkyndende medlemmer, for behandlingen af personoplysninger foretaget af sidstnævnte i forbindelse med forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør, som organiseres, koordineres og tilskyndes af dette trossamfund, uden at det i denne forbindelse er påkrævet, at trossamfundet har adgang til disse oplysninger, eller at det har udstedt skriftlige retningslinjer eller anvisninger til dets medlemmer vedrørende denne behandling. |
| --- | --- |

3)

Artikel 2, litra d), i direktiv 95/46, sammenholdt med artikel 10, stk. 1, i chartret om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at et trossamfund kan holdes ansvarligt, sammen med dets forkyndende medlemmer, for behandlingen af personoplysninger foretaget af sidstnævnte i forbindelse med forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør, som organiseres, koordineres og tilskyndes af dette trossamfund, uden at det i denne forbindelse er påkrævet, at trossamfundet har adgang til disse oplysninger, eller at det har udstedt skriftlige retningslinjer eller anvisninger til dets medlemmer vedrørende denne behandling.

---

(1)  EUT C 86 af 20.3.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/8

---

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 11. juli 2018 — Ángel Somoza Hermo og Ilunión Seguridad SA mod Esabe Vigilancia SA og Fondo de Garantia Salarial (FOGASA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Spanien)

(Sag C-60/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2001/23/EF - artikel 1, stk. 1 - overførsel af virksomhed - artikel 3, stk. 1 - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - subrogation i arbejdskontrakterne, som sker i medfør af bestemmelser i en kollektiv overenskomst - kollektiv overenskomst, der udelukker en forpligtelse for virksomhedens overdrager og erhverver til at hæfte solidarisk for forpligtelser, herunder lønmæssige forpligtelser, der udspringer af arbejdskontrakter inden overdragelsen af denne virksomhed))

(2018/C 319/08)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Ángel Somoza Hermo og Ilunión Seguridad SA

Sagsøgte: Esabe Vigilancia SA og Fondo de Garantia Salarial (FOGASA)

Konklusion

| 1) | Artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter skal fortolkes således, at dette direktiv finder anvendelse i en situation, hvori en ordregiver opsiger en kontrakt om levering af overvågningstjenesteydelser indgået med en virksomhed og med henblik på udførelsen af denne ydelse indgår en ny kontrakt med en anden virksomhed, der i medfør af en kollektiv overenskomst overtager en efter antal og kvalifikationer betydelig del af den arbejdsstyrke, som den første virksomhed beskæftigede med at udføre den nævnte ydelse, for så vidt som operationen ledsages af overførslen af en økonomisk enhed mellem de to berørte virksomheder. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter skal fortolkes således, at dette direktiv finder anvendelse i en situation, hvori en ordregiver opsiger en kontrakt om levering af overvågningstjenesteydelser indgået med en virksomhed og med henblik på udførelsen af denne ydelse indgår en ny kontrakt med en anden virksomhed, der i medfør af en kollektiv overenskomst overtager en efter antal og kvalifikationer betydelig del af den arbejdsstyrke, som den første virksomhed beskæftigede med at udføre den nævnte ydelse, for så vidt som operationen ledsages af overførslen af en økonomisk enhed mellem de to berørte virksomheder.

| 2) | Den Europæiske Unions Domstol har ikke kompetence til at besvare det andet spørgsmål, der er blevet forelagt af Tribunal Superior de Justicia de Galicia (øverste regionale domstol i Galicien, Spanien) ved afgørelse af 30. december 2016. |
| --- | --- |

2)

Den Europæiske Unions Domstol har ikke kompetence til at besvare det andet spørgsmål, der er blevet forelagt af Tribunal Superior de Justicia de Galicia (øverste regionale domstol i Galicien, Spanien) ved afgørelse af 30. december 2016.

---

(1)  EUT C 121 af 18.4.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/8

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juli 2018 — Zurich Insurance PLC og Metso Minerals Oy mod Abnormal Load Services (International) Limited (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland)

(Sag C-88/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - samarbejde på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - retternes kompetence - artikel 5, nr. 1), litra b), andet led - kompetence for retten på det sted, der er opfyldelsessted for forpligtelsen - det sted, hvor tjenesteydelserne leveres - aftale om transport af varer mellem to medlemsstater - transport i forskellige stadier og med forskellige transportmidler))

(2018/C 319/09)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Zurich Insurance PLC og Metso Minerals Oy

Sagsøgt: Abnormal Load Services (International) Limited

Konklusion

Artikel 5, nr. 1), litra b), andet led, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at såvel varens afsendelsessted som leveringssted i forbindelse med en aftale om godstransport mellem medlemsstater i forskellige stadier, med stop undervejs, og ved hjælp af forskellige transportmidler, som den i hovedsagen omhandlede aftale, kan være stedet for levering af transportydelsen som omhandlet i denne bestemmelse.

---

(1)  EUT C 112 af 10.4.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/9 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/9

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. juli 2018 — Secretary of State for the Home Department mod Rozanne Banger (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-89/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - unionsborgerskab - artikel 21 TEUF - unionsborgeres ret til at færdes og opholde sig frit på Den Europæiske Unions område - direktiv 2004/38/EF - artikel 3, stk. 2, første afsnit, litra b) - partner, med hvem unionsborgeren har en behørigt dokumenteret varig tilknytning - tilbagevenden til den medlemsstat, hvor unionsborgeren er statsborger - ansøgning om opholdstilladelse - grundig undersøgelse af ansøgerens personlige omstændigheder - artikel 15 og 31 - effektiv domstolsbeskyttelse - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 47))

(2018/C 319/10)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Secretary of State for the Home Department

Sagsøgt: Rozanne Banger

Konklusion

| 1) | Artikel 21, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at den forpligter den medlemsstat, hvori en unionsborger er statsborger, til at lette meddelelsen af en opholdstilladelse for en ikke-registreret partner, der er tredjelandsstatsborger, og med hvem unionsborgeren har en behørigt dokumenteret varig tilknytning, når den nævnte unionsborger efter at have udøvet sin ret til fri bevægelighed til at arbejde i en anden medlemsstat i overensstemmelse med betingelserne fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF med sin partner vender tilbage til den medlemsstat, hvor den pågældende er statsborger, for at tage ophold dér. |
| --- | --- |

1)

Artikel 21, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at den forpligter den medlemsstat, hvori en unionsborger er statsborger, til at lette meddelelsen af en opholdstilladelse for en ikke-registreret partner, der er tredjelandsstatsborger, og med hvem unionsborgeren har en behørigt dokumenteret varig tilknytning, når den nævnte unionsborger efter at have udøvet sin ret til fri bevægelighed til at arbejde i en anden medlemsstat i overensstemmelse med betingelserne fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF med sin partner vender tilbage til den medlemsstat, hvor den pågældende er statsborger, for at tage ophold dér.

| 2) | Artikel 21, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at en afgørelse, hvorved der gives afslag på udstedelsen af en opholdstilladelse til en tredjelandsstatsborger, der er ikke-registreret partner til en unionsborger, når unionsborgeren efter at have udøvet sin ret til fri bevægelighed til at arbejde i en anden medlemsstat i overensstemmelse med de i direktiv 2004/38 fastsatte betingelser med sin partner vender tilbage til den medlemsstat, hvor den pågældende er statsborger, for at tage ophold dér, skal baseres på en grundig undersøgelse af ansøgerens personlige omstændigheder og skal være begrundet. |
| --- | --- |

2)

Artikel 21, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at en afgørelse, hvorved der gives afslag på udstedelsen af en opholdstilladelse til en tredjelandsstatsborger, der er ikke-registreret partner til en unionsborger, når unionsborgeren efter at have udøvet sin ret til fri bevægelighed til at arbejde i en anden medlemsstat i overensstemmelse med de i direktiv 2004/38 fastsatte betingelser med sin partner vender tilbage til den medlemsstat, hvor den pågældende er statsborger, for at tage ophold dér, skal baseres på en grundig undersøgelse af ansøgerens personlige omstændigheder og skal være begrundet.

| 3) | Artikel 3, stk. 2, i direktiv 2004/38 skal fortolkes således, at de i denne bestemmelse omhandlede tredjelandsstatsborgere skal have adgang til retsmidler med henblik på at anfægte en afgørelse, der er truffet med hensyn til dem, om ikke at meddele opholdstilladelse, hvorefter den nationale ret skal undersøge, om afslaget hviler på et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag, og om de proceduremæssige garantier er blevet overholdt. Disse garantier omfatter de nationale myndigheders pligt til at foretage en grundig undersøgelse af ansøgerens personlige omstændigheder og begrunde ethvert afslag på indrejse eller ophold. |
| --- | --- |

3)

Artikel 3, stk. 2, i direktiv 2004/38 skal fortolkes således, at de i denne bestemmelse omhandlede tredjelandsstatsborgere skal have adgang til retsmidler med henblik på at anfægte en afgørelse, der er truffet med hensyn til dem, om ikke at meddele opholdstilladelse, hvorefter den nationale ret skal undersøge, om afslaget hviler på et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag, og om de proceduremæssige garantier er blevet overholdt. Disse garantier omfatter de nationale myndigheders pligt til at foretage en grundig undersøgelse af ansøgerens personlige omstændigheder og begrunde ethvert afslag på indrejse eller ophold.

---

(1)  EUT C 129 af 24.4.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/10

---

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 11. juli 2018 — SIA »E LATS« mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa — Letland)

(Sag C-154/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - artikel 311, stk. 1, nr. 1) - særordning for brugte genstande - begrebet »brugte genstande« - genstande, som indeholder ædle metaller eller ædle sten, og videresælges af en forretningsdrivende - forarbejdning af disse genstande efter salg - genanvendelse af ædle metaller eller ædle sten - begrebet »ædle metaller eller ædle sten«))

(2018/C 319/11)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākā tiesa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SIA »E LATS«

Sagsøgt: Valsts ieņēmumu dienests

Konklusion

Artikel 311, stk. 1, nr. 1), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at begrebet »brugte genstande« ikke omfatter brugte genstande, som indeholder ædle metaller eller ædle sten, hvis disse genstande ikke længere kan opfylde deres oprindelige funktionalitet og kun har bevaret de funktionaliteter, der er iboende i disse metaller og sten, hvilket det tilkommer den nationale ret at vurdere under hensyn til alle de relevante objektive omstændigheder i hver enkelt sag.

---

(1)  EUT C 195 af 19.6.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/11 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/11

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 11. juli 2018 — COBRA SpA mod Ministero dello Sviluppo Economico (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-192/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 1999/5/EF - gensidig anerkendelse af radio- og teleterminaludstyrs overensstemmelse - harmoniserede standarder foreligger - fabrikantens behov for at henvende sig til et bemyndiget organ - angivelse af identifikationsnummer på et bemyndiget organ))

(2018/C 319/12)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: COBRA SpA

Sagsøgt: Ministero dello Sviluppo Economico

Konklusion

| 1) | Artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2009 af 18. juni 2009, skal fortolkes således, at en fabrikant af radioudstyr, når han gør brug af proceduren i nævnte direktivs bilag III, andet stykke, og anvender harmoniserede standarder for at fastlægge de i dette stykke omhandlede radioprøvningssæt, ikke skal henvende sig til et bemyndiget organ som omhandlet i direktivets artikel 11, stk. 1, og således ikke skal supplere CE-mærkningen med identifikationsnummeret på det bemyndigede organ. |
| --- | --- |

1)

Artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2009 af 18. juni 2009, skal fortolkes således, at en fabrikant af radioudstyr, når han gør brug af proceduren i nævnte direktivs bilag III, andet stykke, og anvender harmoniserede standarder for at fastlægge de i dette stykke omhandlede radioprøvningssæt, ikke skal henvende sig til et bemyndiget organ som omhandlet i direktivets artikel 11, stk. 1, og således ikke skal supplere CE-mærkningen med identifikationsnummeret på det bemyndigede organ.

| 2) | Artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 1999/5, som ændret ved forordning nr. 596/2009, skal fortolkes således, at en fabrikant af radioudstyr, når han har gjort brug af proceduren i nævnte direktivs bilag III og har anvendt de harmoniserede standarder, der fastlægger de væsentlige radioprøvningssæt, der skal udføres, ikke skal supplere CE-mærkningen med identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, som han af egen drift har konsulteret uden at være forpligtet hertil for at få bekræftet listen over de væsentlige radioprøvningssæt indeholdt i disse harmoniserede standarder. |
| --- | --- |

2)

Artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 1999/5, som ændret ved forordning nr. 596/2009, skal fortolkes således, at en fabrikant af radioudstyr, når han har gjort brug af proceduren i nævnte direktivs bilag III og har anvendt de harmoniserede standarder, der fastlægger de væsentlige radioprøvningssæt, der skal udføres, ikke skal supplere CE-mærkningen med identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, som han af egen drift har konsulteret uden at være forpligtet hertil for at få bekræftet listen over de væsentlige radioprøvningssæt indeholdt i disse harmoniserede standarder.

---

(1)  EUT C 231 af 17.7.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/11 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/11

---

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 12. juli 2018 — Profit Europe NV mod Belgische Staat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgien)

(Forenede sager C-397/17 og C-398/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - forordning (EØF) nr. 2658/87 - toldunion og fælles toldtarif - tarifering - kombineret nomenklatur - underposition 7307 11 10, 7307 19 10 og 7307 19 90 - rørfittings af støbejern med kuglegrafit))

(2018/C 319/13)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Profit Europe NV

Sagsøgt: Belgische Staat

Konklusion

Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1001/2013 af 4. oktober 2013, skal fortolkes således, at rørfittings af støbejern med kuglegrafit skal tariferes i underposition 7307 19 90 heri.

---

(1)  EUT C 300 af 11.9.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/12

---

Appel iværksat den 22. december 2017 af Tetra Pharm (1997) Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 23. oktober 2017 i sag T-441/16 — Tetra Pharm (1997) mod EUIPO

(Sag C-726/17 P)

(2018/C 319/14)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Tetra Pharm (1997) Ltd (ved adwokat T. Grucelski)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret og Sebapharma GmbH & Co. KG

Domstolen (Tiende Afdeling) har ved kendelse af 11. juli 2018 afvist appellen.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/12

---

Appel iværksat den 14. maj 2018 af Crocs, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 14. marts 2018 i sag T-651/16 — Crocs mod EUIPO

(Sag C-320/18 P)

(2018/C 319/15)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Crocs, Inc. (ved solicitor J. Guise og solicitor D. Knight)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) og Gifi Diffusion

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Annullation af den appellerede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Annullation af den appellerede afgørelse.

| — | Hvis Domstolen giver medhold i den første påstand, anmoder appellanten om, at Domstolen ligeledes annullerer appelkammerets afgørelse og stadfæster førsteinstansens afgørelse. |
| --- | --- |

—

Hvis Domstolen giver medhold i den første påstand, anmoder appellanten om, at Domstolen ligeledes annullerer appelkammerets afgørelse og stadfæster førsteinstansens afgørelse.

| — | Hvis Domstolen giver medhold i den anden påstand, anmoder appellanten om, at den appellerede afgørelse tilsidesættes og at Retten pålægges at indskrænke dens betragtninger til de faktuelle og retlige spørgsmål, der behandles i appelkammerets afgørelse. Hvis Retten konkluderer, at den ikke kan opretholde appelkammerets afgørelse, når Website Disclosures betragtes isoleret, anmoder appellanten om, at Retten henviser sagen til appelkammeret for yderligere overvejelser om, hvorvidt Fort Lauderdale Disclosures og Sales Disclosures falder ind under undtagelsen i artikel 7 (1). |
| --- | --- |

—

Hvis Domstolen giver medhold i den anden påstand, anmoder appellanten om, at den appellerede afgørelse tilsidesættes og at Retten pålægges at indskrænke dens betragtninger til de faktuelle og retlige spørgsmål, der behandles i appelkammerets afgørelse. Hvis Retten konkluderer, at den ikke kan opretholde appelkammerets afgørelse, når Website Disclosures betragtes isoleret, anmoder appellanten om, at Retten henviser sagen til appelkammeret for yderligere overvejelser om, hvorvidt Fort Lauderdale Disclosures og Sales Disclosures falder ind under undtagelsen i artikel 7 (1).

| — | Hvis Domstolen giver medhold i den tredje påstand, anmoder appellanten om, at den appellerede afgørelse tilsidesættes for så vidt angår anvendelsen af artikel 7 og at Retten pålægges at foretage en fornyet bedømmelse af beviserne under hensyntagen til ordlyden af artikel 7 og ved anvendelse af en sandsynlighedsafvejning. |
| --- | --- |

—

Hvis Domstolen giver medhold i den tredje påstand, anmoder appellanten om, at den appellerede afgørelse tilsidesættes for så vidt angår anvendelsen af artikel 7 og at Retten pålægges at foretage en fornyet bedømmelse af beviserne under hensyntagen til ordlyden af artikel 7 og ved anvendelse af en sandsynlighedsafvejning.

| — | Hvis Domstolen giver medhold i den fjerde påstand, anmoder appellanten om, at den appellerede afgørelse annulleres, og at sagen fordeles til en anden af Rettens afdelinger med henblik på yderligere behandling. |
| --- | --- |

—

Hvis Domstolen giver medhold i den fjerde påstand, anmoder appellanten om, at den appellerede afgørelse annulleres, og at sagen fordeles til en anden af Rettens afdelinger med henblik på yderligere behandling.

| — | Appellanten har også nedlagt påstand om, at Domstolen pålægger appelindstævnte at betale sagsomkostningerne i henhold til artikel 137 og artikel 184 i Domstolens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Appellanten har også nedlagt påstand om, at Domstolen pålægger appelindstævnte at betale sagsomkostningerne i henhold til artikel 137 og artikel 184 i Domstolens procesreglement.

Anbringender og væsentligste argumenter

| 1) | Første anbringende — Tilsidesættelse af forordningens artikel 63

  Retten foretog en forkert fortolkning og anvendelse af artikel 63, idet den ikke annullerede appelkammerets afgørelse, for så vidt som den tillod fremlæggelse af nye beviser. |
| --- | --- |

1)

Første anbringende — Tilsidesættelse af forordningens artikel 63

Retten foretog en forkert fortolkning og anvendelse af artikel 63, idet den ikke annullerede appelkammerets afgørelse, for så vidt som den tillod fremlæggelse af nye beviser.

| 2) | Andet anbringende — Tilsidesættelse af forordningens artikel 61

  Retten tilsidesatte artikel 61 ved reelt at afgøre faktuelle spørgsmål, som ikke var blevet undersøgt af appelkammeret i dets afgørelse og ikke faldt ind under området for appellen. Som sådan overskred Retten sin kompetence til at annullere eller ændre appelkammerets afgørelse. |
| --- | --- |

2)

Andet anbringende — Tilsidesættelse af forordningens artikel 61

Retten tilsidesatte artikel 61 ved reelt at afgøre faktuelle spørgsmål, som ikke var blevet undersøgt af appelkammeret i dets afgørelse og ikke faldt ind under området for appellen. Som sådan overskred Retten sin kompetence til at annullere eller ændre appelkammerets afgørelse.

| 3) | Tredje anbringende — Tilsidesættelse af forordningens artikel 7

  Retten tilsidesatte artikel 7 ved at anvende et forkert beviskrav. Herved tilkendegav Retten også, at prøvelsen kræver specifikke beviser, frem for at anvende den retlige prøvelse på de beviser, der var fremlagt under sagen. Endelig forkastede Retten fejlagtigt appellantens argument om, at der kan tages hensyn til en kvantitativ faktor ved anvendelsen af artikel 7. |
| --- | --- |

3)

Tredje anbringende — Tilsidesættelse af forordningens artikel 7

Retten tilsidesatte artikel 7 ved at anvende et forkert beviskrav. Herved tilkendegav Retten også, at prøvelsen kræver specifikke beviser, frem for at anvende den retlige prøvelse på de beviser, der var fremlagt under sagen. Endelig forkastede Retten fejlagtigt appellantens argument om, at der kan tages hensyn til en kvantitativ faktor ved anvendelsen af artikel 7.

| 4) | Fjerde anbringende — Ulovlig sammensætning af Retten (Syvende Afdeling)

  Rettens Syvende Afdeling var ikke sammensat korrekt. Dommer Kornezov blev udnævnt til Retten fra Personaleretten i 2016. Imidlertid blev det senere fastslået, at dommer Kornezov’s udnævnelse til Personaleretten var behæftet med en processuel fejl. Hvis dommer Kornezov ikke havde haft sæde i Personaleretten i 2016, ville hans udnævnelse til Retten ikke have været mulig før 2019. Som sådan forekommer det, at hans udnævnelse til Retten også er behæftet med en processuel fejl. Den appellerede afgørelse må derfor tilsidesættes og sagen hjemvises til en anden af Rettens afdelinger. |
| --- | --- |

4)

Fjerde anbringende — Ulovlig sammensætning af Retten (Syvende Afdeling)

Rettens Syvende Afdeling var ikke sammensat korrekt. Dommer Kornezov blev udnævnt til Retten fra Personaleretten i 2016. Imidlertid blev det senere fastslået, at dommer Kornezov’s udnævnelse til Personaleretten var behæftet med en processuel fejl. Hvis dommer Kornezov ikke havde haft sæde i Personaleretten i 2016, ville hans udnævnelse til Retten ikke have været mulig før 2019. Som sådan forekommer det, at hans udnævnelse til Retten også er behæftet med en processuel fejl. Den appellerede afgørelse må derfor tilsidesættes og sagen hjemvises til en anden af Rettens afdelinger.

---

(1)  Artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 af 12.12.2001 om EF-design (EFT 2002, L 3, s. 1).

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nederlandene) den 26. juni 2018 — IO, procesdeltager: Inspecteur van de rijksbelastingsdienst

(Sag C-420/18)

(2018/C 319/16)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

Parter i hovedsagen

Sagsøger: IO

Procesdeltager: Inspecteur van de rijksbelastingsdienst

Præjudicielt spørgsmål

Udøver et medlem af bestyrelsen for en stiftelse, som med hensyn til arbejds- og aflønningsvilkår befinder sig i en underordnet stilling i forhold til denne bestyrelse, men som derudover ikke befinder sig i underordnet stilling i forhold til bestyrelsen eller stiftelsen, selvstændigt økonomisk virksomhed som omhandlet i artikel 9 og 10 i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem?

---

(1)  EUT 2006, L 347, s. 1.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/14 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) den 4. juli 2018 — Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira

(Sag C-438/18)

(2018/C 319/17)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er artikel 23, stk. 1, litra c), i lov om selskabsskat, i den affattelse, der var gældende i 2013, og artikel 23, stk. 1 og 2, litra c), i samme lov, i den affattelse, der var gældende i 2014, forenelige med EU-retten, hvis de fortolkes således, at renter betalt i forbindelse med lån, som tredjemand har optaget (som det overtagne selskab kunne have fradraget, såfremt fusionen ikke havde fundet sted) for at erhverve det overtagende datterselskabs kapital, og som er blevet overført som følge af fusionen, ophører med at kunne fradrages i det overtagende selskabs indtægter efter en omvendt fusion? Kan det navnlig fastslås, at den manglende mulighed for at fradrage renterne udgør en hindring eller en begrænsning for de fusioner, der er omfattet af anvendelsesområdet for Rådets direktiv 2009/133/EF (1), som både tilsidesætter direktivets principper og formål samt dets artikel 4? |
| --- | --- |

1)

Er artikel 23, stk. 1, litra c), i lov om selskabsskat, i den affattelse, der var gældende i 2013, og artikel 23, stk. 1 og 2, litra c), i samme lov, i den affattelse, der var gældende i 2014, forenelige med EU-retten, hvis de fortolkes således, at renter betalt i forbindelse med lån, som tredjemand har optaget (som det overtagne selskab kunne have fradraget, såfremt fusionen ikke havde fundet sted) for at erhverve det overtagende datterselskabs kapital, og som er blevet overført som følge af fusionen, ophører med at kunne fradrages i det overtagende selskabs indtægter efter en omvendt fusion? Kan det navnlig fastslås, at den manglende mulighed for at fradrage renterne udgør en hindring eller en begrænsning for de fusioner, der er omfattet af anvendelsesområdet for Rådets direktiv 2009/133/EF (1), som både tilsidesætter direktivets principper og formål samt dets artikel 4?

| 2) | Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares således, at udelukkelsen af muligheden for at fradrage disse renter er forenelig med direktivet, berøres dette svar da af den omstændighed, at denne korrektion ikke er sket i overensstemmelse med bestemmelsen om forebyggelse af misbrug, der er fastlagt i direktivet (artikel 15), eller den nationale lovgivning, der gennemfører direktivet (artikel 73, stk. 10, i lov om selskabsskat), men derimod i henhold til en anden bestemmelse i national ret (artikel 23 i lov om selskabsskat)? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares således, at udelukkelsen af muligheden for at fradrage disse renter er forenelig med direktivet, berøres dette svar da af den omstændighed, at denne korrektion ikke er sket i overensstemmelse med bestemmelsen om forebyggelse af misbrug, der er fastlagt i direktivet (artikel 15), eller den nationale lovgivning, der gennemfører direktivet (artikel 73, stk. 10, i lov om selskabsskat), men derimod i henhold til en anden bestemmelse i national ret (artikel 23 i lov om selskabsskat)?

---

(1)  Rådets direktiv 2009/133/EF af 19.10.2009 om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, partiel spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater og ved flytning af et SE’s eller SCE’s vedtægtsmæssige hjemsted mellem medlemsstater (EUT 2009, L 310, s. 34).

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Győri Ítélőtábla (Ungarn) den 10. juli 2018 — Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft. mod DAF TRUCKS N.V.

(Sag C-451/18)

(2018/C 319/18)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Győri Ítélőtábla

Parter i hovedsagen

Sagsøger og appellant: Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft.

Sagsøgt og appelindstævnt: DAF TRUCKS N.V.

Præjudicielt spørgsmål

Kan den specielle kompetenceregel i artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1) fortolkes således, at »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået«, skal danne grundlag for fastsættelsen af kompetencen, såfremt

| — | sagsøgeren, som hævder at have lidt et tab, har sit hjemsted, hovedvirksomhed eller formueinteresser i den pågældende medlemsstat |
| --- | --- |

—

sagsøgeren, som hævder at have lidt et tab, har sit hjemsted, hovedvirksomhed eller formueinteresser i den pågældende medlemsstat

| — | sagsøgerens krav, som er rettet mod en enkelt sagsøgt, nemlig en lastbilproducent med hjemsted i en anden medlemsstat, er baseret på en overtrædelse [konstateret] ved [en afgørelse] fra Europa-Kommissionen i medfør af artikel 101, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (tidligere artikel 81, stk. 1, TEF) bestående i hemmelige aftaler om prissætning og stigninger i bruttopriserne inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og denne afgørelse er rettet mod flere andre adressater ud over sagsøgte |
| --- | --- |

—

sagsøgerens krav, som er rettet mod en enkelt sagsøgt, nemlig en lastbilproducent med hjemsted i en anden medlemsstat, er baseret på en overtrædelse [konstateret] ved [en afgørelse] fra Europa-Kommissionen i medfør af artikel 101, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (tidligere artikel 81, stk. 1, TEF) bestående i hemmelige aftaler om prissætning og stigninger i bruttopriserne inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og denne afgørelse er rettet mod flere andre adressater ud over sagsøgte

| — | sagsøgeren alene købte lastbiler fremstillet af andre virksomheder, som deltog i kartellet |
| --- | --- |

—

sagsøgeren alene købte lastbiler fremstillet af andre virksomheder, som deltog i kartellet

| — | der ikke er nogen oplysninger, der indikerer, at nogle af de møder, der blev kvalificeret som møder med konkurrencebegrænsende formål, blev afholdt i forumstaten |
| --- | --- |

—

der ikke er nogen oplysninger, der indikerer, at nogle af de møder, der blev kvalificeret som møder med konkurrencebegrænsende formål, blev afholdt i forumstaten

| — | sagsøgeren almindeligvis købte sine lastbiler — efter dens opfattelse til fordrejede priser — i forumstaten, og med henblik herpå indgik leasingkontrakter med købspligt med virksomheder, der opererede i den pågældende medlemsstat, men sagsøgeren ifølge selskabets egne anbringender forhandlede direkte med forhandlerne af køretøjerne, og leasinggiveren lagde sin egen fortjenstmargen samt leasingomkostningerne oven i de priser, som sagsøgeren havde indgået aftale om, og ejendomsretten over køretøjerne overgik til sagsøgeren, når leasingkontrakten var opfyldt, dvs. ved dens udløb? |
| --- | --- |

—

sagsøgeren almindeligvis købte sine lastbiler — efter dens opfattelse til fordrejede priser — i forumstaten, og med henblik herpå indgik leasingkontrakter med købspligt med virksomheder, der opererede i den pågældende medlemsstat, men sagsøgeren ifølge selskabets egne anbringender forhandlede direkte med forhandlerne af køretøjerne, og leasinggiveren lagde sin egen fortjenstmargen samt leasingomkostningerne oven i de priser, som sagsøgeren havde indgået aftale om, og ejendomsretten over køretøjerne overgik til sagsøgeren, når leasingkontrakten var opfyldt, dvs. ved dens udløb?

---

(1)  EUT 2012, L. 351, s. 1.

---

Retten

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/16

---

Sag anlagt den 20. juni 2018 — Colombani mod EU-Udenrigstjenesten

(Sag T-372/18)

(2018/C 319/19)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Jean-Marc Colombani (Bruxelles, Belgien) (ved advokat N. de Montigny)

Sagsøgt: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen fra EU-Udenrigstjenestens generaldirektør for budget og administration af 9. november 2017 (ADMIN(2017)21) om udarbejdelse af listen over forfremmede tjenestemænd i forfremmelsesåret 2017, for så vidt som sagsøgeren ikke er opført herpå. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen fra EU-Udenrigstjenestens generaldirektør for budget og administration af 9. november 2017 (ADMIN(2017)21) om udarbejdelse af listen over forfremmede tjenestemænd i forfremmelsesåret 2017, for så vidt som sagsøgeren ikke er opført herpå.

| — | EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrørende et anbringende om, at de almindelige gennemførelsesbestemmelser, som EU-Udenrigstjenesten anvendte på forfremmelsesproceduren, er ulovlige. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrørende et anbringende om, at de almindelige gennemførelsesbestemmelser, som EU-Udenrigstjenesten anvendte på forfremmelsesproceduren, er ulovlige.

| 2. | Andet anbringende vedrørende en tjenstlig fejl, manglende overholdelse af proceduren forud for vedtagelsen af listen over de tjenestemænd, der blev foreslået forfremmet, og forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrørende en tjenstlig fejl, manglende overholdelse af proceduren forud for vedtagelsen af listen over de tjenestemænd, der blev foreslået forfremmet, og forskelsbehandling.

| 3. | Tredje anbringende vedrørende EU-Udenrigstjenestens tilsidesættelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 45. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrørende EU-Udenrigstjenestens tilsidesættelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 45.

| 4. | Fjerde anbringende vedrørende anlæggelsen af et åbenbart urigtigt skøn for så vidt angår sagsøgerens fortjenester og forskelsbehandling ved bedømmelsen af kriteriet om anciennitet. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrørende anlæggelsen af et åbenbart urigtigt skøn for så vidt angår sagsøgerens fortjenester og forskelsbehandling ved bedømmelsen af kriteriet om anciennitet.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/16

---

Sag anlagt den 14. juni 2018 — Front Polisario mod Rådet

(Sag T-376/18)

(2018/C 319/20)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et Rio de oro (Front Polisario) (ved advokat G. Devers)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling.

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet til prøvelse af Rådets afgørelse af den 16. april 2018 om bemyndigelse af Kommissionen til på Den Europæiske Unions vegne at indlede forhandlinger om ændring af fiskeripartnerskabsaftalen og om indgåelse af en protokol med Kongeriget Marokko (afgørelse, der ikke er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende) anført ti anbringender.

| 1. | Første anbringende om Rådets manglende kompetence til at vedtage den anfægtede afgørelse, for så vidt som Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko ikke har kompetence til at forhandle internationale aftaler, som omfatter Vestsahara, på vegne af dette områdes befolkning, således som repræsenteret ved Front Polisario. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om Rådets manglende kompetence til at vedtage den anfægtede afgørelse, for så vidt som Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko ikke har kompetence til at forhandle internationale aftaler, som omfatter Vestsahara, på vegne af dette områdes befolkning, således som repræsenteret ved Front Polisario.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af forpligtelsen til at undersøge alle relevante elementer i den foreliggende sag, for så vidt som Rådet, da det vedtog den anfægtede afgørelse, ikke tog hensyn til Domstolens praksis vedrørende spørgsmålet om Vestsahara. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af forpligtelsen til at undersøge alle relevante elementer i den foreliggende sag, for så vidt som Rådet, da det vedtog den anfægtede afgørelse, ikke tog hensyn til Domstolens praksis vedrørende spørgsmålet om Vestsahara.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af forpligtelsen til at undersøge spørgsmålet om overholdelse af de grundlæggende rettigheder og den humanitære folkeret, for så vidt som det fremgår af den anfægtede afgørelse, at Rådet ikke har undersøgt spørgsmålet om overholdelse af de grundlæggende rettigheder og den humanitære folkeret. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af forpligtelsen til at undersøge spørgsmålet om overholdelse af de grundlæggende rettigheder og den humanitære folkeret, for så vidt som det fremgår af den anfægtede afgørelse, at Rådet ikke har undersøgt spørgsmålet om overholdelse af de grundlæggende rettigheder og den humanitære folkeret.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af retten til forsvar, for så vidt som Rådet ikke indledte nogen drøftelser med Front Polisario, som er den eneste repræsentant for befolkningen i Vestsahara, forud for vedtagelsen af den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af retten til forsvar, for så vidt som Rådet ikke indledte nogen drøftelser med Front Polisario, som er den eneste repræsentant for befolkningen i Vestsahara, forud for vedtagelsen af den anfægtede afgørelse.

| 5. | Femte anbringende om Rådets tilsidesættelse af sin forpligtelse til at efterkomme Domstolens domme, for så vidt som den anfægtede afgørelse ser bort fra præmisserne i Domstolens domme i sag C-104/16 P og C-266/16. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om Rådets tilsidesættelse af sin forpligtelse til at efterkomme Domstolens domme, for så vidt som den anfægtede afgørelse ser bort fra præmisserne i Domstolens domme i sag C-104/16 P og C-266/16.

| 6. | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de væsentlige principper og værdier, der er retningsgivende for Unionen på internationalt plan, idet afgørelsen for det første benægter Vestsaharas befolknings eksistens og erstatter den med begrebet »berørte befolkningsgrupper«, og idet afgørelsen for det andet bemyndiger indledningen af forhandlinger med Kongeriget Marokko i forbindelse med dets annekteringspolitik med hensyn til Vestsahara og de systematiske krænkelser af grundlæggende rettigheder, som opretholdelsen af denne politik kræver. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de væsentlige principper og værdier, der er retningsgivende for Unionen på internationalt plan, idet afgørelsen for det første benægter Vestsaharas befolknings eksistens og erstatter den med begrebet »berørte befolkningsgrupper«, og idet afgørelsen for det andet bemyndiger indledningen af forhandlinger med Kongeriget Marokko i forbindelse med dets annekteringspolitik med hensyn til Vestsahara og de systematiske krænkelser af grundlæggende rettigheder, som opretholdelsen af denne politik kræver.

| 7. | Syvende anbringende om tilsidesættelse af retten til selvbestemmelse, for så vidt som afgørelsen for det første med hensyn til retten til selvbestemmelse benægter Vestsaharas befolknings eksistens og ødelægger dette folks nationale enhed, og den for det andet bemyndiger indledningen af forhandlinger med Kongeriget Marokko i strid med Vestsahara særskilte og særlige status og dette områdes befolknings vedvarende suverænitet over naturressourcerne. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om tilsidesættelse af retten til selvbestemmelse, for så vidt som afgørelsen for det første med hensyn til retten til selvbestemmelse benægter Vestsaharas befolknings eksistens og ødelægger dette folks nationale enhed, og den for det andet bemyndiger indledningen af forhandlinger med Kongeriget Marokko i strid med Vestsahara særskilte og særlige status og dette områdes befolknings vedvarende suverænitet over naturressourcerne.

| 8. | Ottende anbringende om tilsidesættelse af princippet om traktaters relative virkning, for så vidt som den anfægtede afgørelse nægter Vestsaharas befolkning, som repræsenteret ved Front Polisario, egenskab som tredjemand i forholdet mellem EU og Marokko. |
| --- | --- |

8.

Ottende anbringende om tilsidesættelse af princippet om traktaters relative virkning, for så vidt som den anfægtede afgørelse nægter Vestsaharas befolkning, som repræsenteret ved Front Polisario, egenskab som tredjemand i forholdet mellem EU og Marokko.

| 9. | Niende anbringende om tilsidesættelse af den humanitære folkeret og internationale strafferet, idet de ved den anfægtede afgørelse bemyndigede forhandlinger for det første bliver ført i forbindelse med Kongeriget Marokkos annekteringspolitik med hensyn til Vestsahara, og idet den nævnte afgørelse ved anvendelsen af begrebet »berørte befolkningsgrupper« for det andet godkender den ulovlige overførsel af marokkanske bosættere til det besatte sahariske område. |
| --- | --- |

9.

Niende anbringende om tilsidesættelse af den humanitære folkeret og internationale strafferet, idet de ved den anfægtede afgørelse bemyndigede forhandlinger for det første bliver ført i forbindelse med Kongeriget Marokkos annekteringspolitik med hensyn til Vestsahara, og idet den nævnte afgørelse ved anvendelsen af begrebet »berørte befolkningsgrupper« for det andet godkender den ulovlige overførsel af marokkanske bosættere til det besatte sahariske område.

| 10. | Tiende anbringende om Unionens tilsidesættelse af forpligtelsen til ikke-anerkendelse, idet afgørelsen ved at bemyndige indledningen af forhandlinger med Kongeriet Marokko med hensyn til Vestsahara giver alvorlige krænkelser af folkeretten begået af de marokkanske besættelsesstyrker mod Vestsaharas befolkning gyldighed. |
| --- | --- |

10.

Tiende anbringende om Unionens tilsidesættelse af forpligtelsen til ikke-anerkendelse, idet afgørelsen ved at bemyndige indledningen af forhandlinger med Kongeriet Marokko med hensyn til Vestsahara giver alvorlige krænkelser af folkeretten begået af de marokkanske besættelsesstyrker mod Vestsaharas befolkning gyldighed.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/18

---

Sag anlagt den 2. juli 2018 — WP mod EUIPO

(Sag T-407/18)

(2018/C 319/21)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: WP (ved advokat Tettenborn)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af EUIPO’s afgørelse af 6. oktober 2017 om afslag på en ny forlængelse af sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat i henhold til artikel 2, litra f), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

—

Annullation af EUIPO’s afgørelse af 6. oktober 2017 om afslag på en ny forlængelse af sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat i henhold til artikel 2, litra f), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at EUIPO med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat legalitetsprincippet ved en tilsidesættelse af de relevante bestemmelser i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, navnlig ansættelsesvilkårenes artikel 56 og vedtægtens artikel 110, og at den anfægtede afgørelse mangler retligt grundlag. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at EUIPO med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat legalitetsprincippet ved en tilsidesættelse af de relevante bestemmelser i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, navnlig ansættelsesvilkårenes artikel 56 og vedtægtens artikel 110, og at den anfægtede afgørelse mangler retligt grundlag.

| 2. | Andet anbringende om, at EUIPO med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat legalitetsprincippet, har anlagt et åbenbart urigtigt skøn og har tilsidesat dets omsorgspligt over for de ansatte. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at EUIPO med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat legalitetsprincippet, har anlagt et åbenbart urigtigt skøn og har tilsidesat dets omsorgspligt over for de ansatte.

| 3. | Tredje anbringende om, at EUIPO med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat kravene i forordning nr. 45/2001 (1), navnlig artikel 27, stk. 2, litra b), i forordning 45/2001. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at EUIPO med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat kravene i forordning nr. 45/2001 (1), navnlig artikel 27, stk. 2, litra b), i forordning 45/2001.

| 4. | Fjerde anbringende om, at EUIPO med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat ligebehandlingsprincippet. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at EUIPO med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat ligebehandlingsprincippet.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18.12.2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT 2001, L 8, s. 1).

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/18

---

Sag anlagt den 3. juli 2018 — Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis mod Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (EACEA)

(Sag T-408/18)

(2018/C 319/22)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessaloniki, Grækenland) (ved advokat S. Paliou)

Sagsøgt: Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (EACEA)

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at sagsøgtes krav i debitnota nr. 3241804913 af 16. april 2018 om, at sagsøgeren tilbagebetaler en del af den modtagne støtte til projektet ENHSA (European Network of Heads of Schools of Architecture), er ubegrundet hvad angår 77 169,78 EUR, og det fastslås, at dette beløb svarer til støtteberettigede udgifter. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagsøgtes krav i debitnota nr. 3241804913 af 16. april 2018 om, at sagsøgeren tilbagebetaler en del af den modtagne støtte til projektet ENHSA (European Network of Heads of Schools of Architecture), er ubegrundet hvad angår 77 169,78 EUR, og det fastslås, at dette beløb svarer til støtteberettigede udgifter.

| — | Det fastslås, at sagsøgtes krav i debitnota nr. 3241804682 af 9. april 2018 om, at sagsøgeren tilbagebetaler en del af den modtagne støtte til projektet ARCHI-MUNDUS, svarende til 28 976,83 EUR, er ubegrundet, og det fastslås, at dette beløb udgør støtteberettigede udgifter. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagsøgtes krav i debitnota nr. 3241804682 af 9. april 2018 om, at sagsøgeren tilbagebetaler en del af den modtagne støtte til projektet ARCHI-MUNDUS, svarende til 28 976,83 EUR, er ubegrundet, og det fastslås, at dette beløb udgør støtteberettigede udgifter.

| — | Sagsøgte pålægges at tilbagebetale ovennævnte beløb med tillæg af renter. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte pålægges at tilbagebetale ovennævnte beløb med tillæg af renter.

| — | Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med dette søgsmål har Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis anfægtet EACEA’s krav fremsat i debitnota nr. 3241804913 af 16. april 2018 på 84 955,12 EUR vedrørende projektet ENHSA. Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis har endvidere anfægtet EACEA’s krav fremsat i debitnota nr. 3241804682 af 9. april 2018 på 28 976,83 EUR vedrørende projektet ARCHI-MUNDUS.

De nævnte krav er fremsat efter en kontrol på stedet foretaget af EACEA på sagsøgerens faciliteter, hvorved EACEA rejste tvivl om virkningen af udgifterne til den faste godtgørelse til møder afholdt inden for rammerne af projekterne ENHSA og ARCHI-MUNDUS.

I denne forbindelse har sagsøgeren nedlagt påstand om, at Den Europæiske Unions Ret for begge handlingsplaner fastslår, at den faste (daglige) godtgørelse til de mødedeltagere, som ikke taler græsk, udgør støtteberettigede udgifter.

Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis har gjort gældende, at de af EACEA bestridte udgifter er støtteberettigede, hvilket bekræftes af det materiale, som sagsøgeren fremlagde for EACEA under kontrollen på stedet og under den senere udveksling af skrivelser.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/19 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/19

---

Sag anlagt den 10. juli 2018 — Crédit agricole og Crédit agricole Corporate and Investment Bank mod Kommissionen

(Sag T-419/18)

(2018/C 319/23)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Crédit agricole SA (Montrouge, Frankrig) og Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge) (ved advokaterne J.-P. Tran Thiet, M. Powell, J. Jourdan og J.-J. Lemonnier)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Afgørelsen annulleres, for så vidt som de af sagsøgerne fremsatte begæringer om fortrolig behandling heri forkastes. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen annulleres, for så vidt som de af sagsøgerne fremsatte begæringer om fortrolig behandling heri forkastes.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for deres søgsmål til prøvelse af Kommissionens afgørelse C(2018) 2743 final af 27. april 2018 om de indsigelser mod videregivelsen af oplysninger, som sagsøgerne har fremsat på grundlag af artikel 8 i afgørelse 2011/695/EU vedtaget af formanden for Europa-Kommissionen den 13. oktober 2011 (EUT 2011, L 275, s. 29) om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager (sag AT.39914 — rentederivater i euro (forlig)), har sagsøgerne fremsat to anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at offentliggørelsen af oplysninger om sagsøgerne angående udvekslinger mellem handlende forud for overtrædelsesperioden er i strid med uskyldsformodningen. Kommissionen er i denne forbindelse ikke berettiget til at offentliggøre en afgørelse, der indeholder hentydninger til retsstridige adfærdsformer, som sagsøgerne ikke kan bestride. Der blev således i den anfægtede afgørelse begået en retlig fejl ved, at sagsøgernes begæringer om fortrolig behandling af disse oplysninger blev forkastet. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at offentliggørelsen af oplysninger om sagsøgerne angående udvekslinger mellem handlende forud for overtrædelsesperioden er i strid med uskyldsformodningen. Kommissionen er i denne forbindelse ikke berettiget til at offentliggøre en afgørelse, der indeholder hentydninger til retsstridige adfærdsformer, som sagsøgerne ikke kan bestride. Der blev således i den anfægtede afgørelse begået en retlig fejl ved, at sagsøgernes begæringer om fortrolig behandling af disse oplysninger blev forkastet.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at offentliggørelsen, inden Retten havde afsagt dom om sagens realitet i sag T-113/17, Crédit agricole og Crédit Agricole Corporate and Investment Bank mod Kommissionen, af oplysninger indeholdende hentydninger til en retsstridig adfærd fra sagsøgernes side — som disse sidstnævnte har bestridt for Retten — udgør en tilsidesættelse af uskyldsformodningen. Der blev følgelig i den anfægtede afgørelse begået en retlig fejl ved, at sagsøgernes begæringer om fortrolig behandling af disse oplysninger blev forkastet. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at offentliggørelsen, inden Retten havde afsagt dom om sagens realitet i sag T-113/17, Crédit agricole og Crédit Agricole Corporate and Investment Bank mod Kommissionen, af oplysninger indeholdende hentydninger til en retsstridig adfærd fra sagsøgernes side — som disse sidstnævnte har bestridt for Retten — udgør en tilsidesættelse af uskyldsformodningen. Der blev følgelig i den anfægtede afgørelse begået en retlig fejl ved, at sagsøgernes begæringer om fortrolig behandling af disse oplysninger blev forkastet.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/20 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/20

---

Sag anlagt den 12. juli 2018 — McDreams Hotel mod EUIPO — McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)

(Sag T-428/18)

(2018/C 319/24)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: McDreams Hotel GmbH (Feldkirchen, Tyskland) (ved advokat S. Schenk)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Delaware, De Forenede Stater)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: McDreams Hotel GmbH

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis! — registreringsansøgning nr. 1 47 35 435

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. april 2018 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 972/2017-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og art. 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og art. 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/21 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/21

---

Sag anlagt den 10. juli 2018 — American Airlines mod Kommissionen

(Sag T-430/18)

(2018/C 319/25)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: American Airlines, Inc. (Fort Worth, Texas, De Forenede Stater) (ved solicitor J. Poitras og advokaterne J. Ruiz Calzado og J. Wileur)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse om godkendelse af hævdvundne rettigheder (afgørelse C(2018) 2788 af 30. april 2018) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse om godkendelse af hævdvundne rettigheder (afgørelse C(2018) 2788 af 30. april 2018) annulleres.

| — | Kommissionen og eventuelle intervenienter til støtte for Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen og eventuelle intervenienter til støtte for Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

| — | Der træffes enhver anden afgørelse, som er passende henset til sagens omstændigheder. |
| --- | --- |

—

Der træffes enhver anden afgørelse, som er passende henset til sagens omstændigheder.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har anført, at Europa-Kommissionen både begik retlige fejl og anlagde åbenbart urigtige skøn ved vedtagelsen af afgørelse C(2018) 2788 af 30. april 2018, hvori Kommissionen fastslog, at Delta var berettiget til at erhverve hævdvundne rettigheder over de afgangs- og ankomsttidspunkter, som American Airlines havde stillet til rådighed i henhold til de tilsagn, der blev afgivet i sag M.6607 (herefter »tilsagnene«).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen begik en retlig fejl ved at anvende den forkerte retlige standard for erhvervelse af hævdvundne rettigheder i henhold til tilsagnene.
  Sagsøgeren har anført, at Kommissionen ved vurderingen af, hvorvidt Delta havde gjort »passende brug« af afgangs- og ankomsttidspunkterne i henhold til tilsagnene, besluttede, at den eneste analyse, der skulle foretages, var at efterprøve, at Delta ikke befandt sig i en situation med »misbrug«. Sagsøgeren har yderligere anført, at en undersøgelse af ordlyden af, sammenhængen for og formålet med tilsagnene — i modsætning til Kommissionens opfattelse — fører til den konklusion, at »fravær af misbrug« ikke er relevant, og at den korrekte fortolkning af begrebet »passende brug« i tilsagnene ville have krævet, at Kommissionen efterprøvede, hvorvidt brugen af afgangs- og ankomsttidspunkterne var »i overensstemmelse med det tilbud«, som Delta formelt afgav for at modtage afgangs- og ankomsttidspunkterne. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen begik en retlig fejl ved at anvende den forkerte retlige standard for erhvervelse af hævdvundne rettigheder i henhold til tilsagnene.

Sagsøgeren har anført, at Kommissionen ved vurderingen af, hvorvidt Delta havde gjort »passende brug« af afgangs- og ankomsttidspunkterne i henhold til tilsagnene, besluttede, at den eneste analyse, der skulle foretages, var at efterprøve, at Delta ikke befandt sig i en situation med »misbrug«. Sagsøgeren har yderligere anført, at en undersøgelse af ordlyden af, sammenhængen for og formålet med tilsagnene — i modsætning til Kommissionens opfattelse — fører til den konklusion, at »fravær af misbrug« ikke er relevant, og at den korrekte fortolkning af begrebet »passende brug« i tilsagnene ville have krævet, at Kommissionen efterprøvede, hvorvidt brugen af afgangs- og ankomsttidspunkterne var »i overensstemmelse med det tilbud«, som Delta formelt afgav for at modtage afgangs- og ankomsttidspunkterne.

| 2. | Andet anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med åbenbart urigtige skøn, eftersom det deri fastslås, at Delta opfyldte kravet om »passende brug«.
  Sagsøgeren har anført, at Kommissionen, eftersom Delta valgte at afvige fra sit tilbud, var forpligtet til at tage stilling til, hvorvidt denne afvigelse og det endelige niveau for brugen af afgangs- og ankomsttidspunkterne kunne accepteres under hensyn til det relevante økonomiske bevismateriale og analysen, med henblik på at sikre konkurrencen og følgelig sikre, at forbrugerfordelene blev maksimeret. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med åbenbart urigtige skøn, eftersom det deri fastslås, at Delta opfyldte kravet om »passende brug«.

Sagsøgeren har anført, at Kommissionen, eftersom Delta valgte at afvige fra sit tilbud, var forpligtet til at tage stilling til, hvorvidt denne afvigelse og det endelige niveau for brugen af afgangs- og ankomsttidspunkterne kunne accepteres under hensyn til det relevante økonomiske bevismateriale og analysen, med henblik på at sikre konkurrencen og følgelig sikre, at forbrugerfordelene blev maksimeret.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/22 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/22

---

Sag anlagt den 12. juli 2018 — WN mod Parlamentet

(Sag T-431/18)

(2018/C 319/26)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: WN (ved advokaterne L. Levi og A. Champetier)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af sagsøgtes afgørelse af 28. september 2017 om at bringe sagsøgerens kontrakt til ophør. |
| --- | --- |

—

Annullation af sagsøgtes afgørelse af 28. september 2017 om at bringe sagsøgerens kontrakt til ophør.

| — | Om fornødent annullation af sagsøgtes afgørelse af 4. april 2018 om afslag på sagsøgtes klage af 7. november 2017. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annullation af sagsøgtes afgørelse af 4. april 2018 om afslag på sagsøgtes klage af 7. november 2017.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning for det ikke-økonomiske tab, denne har lidt, opgjort til 20 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning for det ikke-økonomiske tab, denne har lidt, opgjort til 20 000 EUR.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale de omkostninger, sagsøgeren har afholdt i forbindelse med denne sag. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale de omkostninger, sagsøgeren har afholdt i forbindelse med denne sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.

| 1. | Første anbringende om processuelle fejl, herunder tilsidesættelse af retten til forsvar og navnlig af retten til at blive hørt og tilsidesættelse af begrundelsespligten. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om processuelle fejl, herunder tilsidesættelse af retten til forsvar og navnlig af retten til at blive hørt og tilsidesættelse af begrundelsespligten.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af bestemmelserne vedrørende forligsproceduren og navnlig artikel 23 og 25 i gennemførelsesbestemmelserne til afsnit VII i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af bestemmelserne vedrørende forligsproceduren og navnlig artikel 23 og 25 i gennemførelsesbestemmelserne til afsnit VII i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af vedtægtens artikel 1d, artikel 21 og 23 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og direktiv 2006/54/EF. (1) |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af vedtægtens artikel 1d, artikel 21 og 23 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og direktiv 2006/54/EF. (1)

| 4. | Fjerde anbringende om, at sagsøgte har anlagt et åbenbart urigtigt skøn i relation til elementer indeholdt i de anfægtede afgørelser. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at sagsøgte har anlagt et åbenbart urigtigt skøn i relation til elementer indeholdt i de anfægtede afgørelser.

| 5. | Femte anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning, tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af de berettigede forventninger og tilsidesættelse af sagsøgtes omsorgspligt over for sagsøgeren. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning, tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af de berettigede forventninger og tilsidesættelse af sagsøgtes omsorgspligt over for sagsøgeren.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5.7.2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (EUT 2006, L 204, s. 23).

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/23

---

Sag anlagt den 13. juli 2018 — Palo mod Kommissionen

(Sag T-432/18)

(2018/C 319/27)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Peeter Palo (Tallinn, Estland) (ved advokaterne L. Levi og A. Blot)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af sagsøgtes afgørelse af 5. oktober 2017 om ikke at tildele sagsøgeren de udtrædelsespenge, der er fastsat i artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten. |
| --- | --- |

—

Annullation af sagsøgtes afgørelse af 5. oktober 2017 om ikke at tildele sagsøgeren de udtrædelsespenge, der er fastsat i artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.

| — | Annullation af sagsøgtes afgørelse af 10. april 2018 om afslag på sagsøgerens klage af 11. december 2017 over førnævnte afgørelse. |
| --- | --- |

—

Annullation af sagsøgtes afgørelse af 10. april 2018 om afslag på sagsøgerens klage af 11. december 2017 over førnævnte afgørelse.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale en erstatning til sagsøgeren for det lidte økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale en erstatning til sagsøgeren for det lidte økonomiske tab.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale en erstatning til sagsøgeren for det lidte ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale en erstatning til sagsøgeren for det lidte ikke-økonomiske tab.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om forbud mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om forbud mod forskelsbehandling.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af de berettigede forventninger. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af de berettigede forventninger.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og af omsorgspligten. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og af omsorgspligten.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/23

---

Sag anlagt den 18. juli 2018 — Pareto Trading mod EUIPO — Bikor og Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)

(Sag T-438/18)

(2018/C 319/28)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Pareto Trading Co., Inc.(Carlstadt, New Jersey, De Forenede Stater) (ved advokaterne I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina og V. Balaguer Fuentes)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

De andre parter i sagen for appelkammeret: Bikor Elżbieta Korbut (Gdańsk, Polen) og Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Gdańsk)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Bikor Elżbieta Korbut og Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket BIKOR EGYPTIAN EARTH — EU-varemærkeregistrering nr. 9 561 788

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. april 2018 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 1826/2015-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med behandlingen ved ugyldighedsafdelingen og for Første Appelkammer ved EUIPO af den sag, der har ført til nærværende søgsmål. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med behandlingen ved ugyldighedsafdelingen og for Første Appelkammer ved EUIPO af den sag, der har ført til nærværende søgsmål.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/24

---

Sag anlagt den 18. juli 2018 — Ryanair m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-448/18)

(2018/C 319/29)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Ryanair DAC (Swords, Irland), Airport Marketing Services Ltd (Dublin, Irland) og FR Financing (Malta) Ltd (Douglas, Isle of Man) (ved advokaterne E. Vahida og I. Metaxas-Maranghidis samt solicitor B. Byrne)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Artikel 5 og 6 i Europa-Kommissionens afgørelse (EU) 2018/628 af 11. november 2016 i statsstøttesag SA.24221 (2011/C) (ex 2011/NN) gennemført af Østrig til fordel for Klagenfurt lufthavn, Ryanair og andre luftfartsselskaber, der benytter lufthavnen (EUT 2018 L 107, s. 1), annulleres, og den nævnte afgørelses artikel 9, 10 og 11 annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Artikel 5 og 6 i Europa-Kommissionens afgørelse (EU) 2018/628 af 11. november 2016 i statsstøttesag SA.24221 (2011/C) (ex 2011/NN) gennemført af Østrig til fordel for Klagenfurt lufthavn, Ryanair og andre luftfartsselskaber, der benytter lufthavnen (EUT 2018 L 107, s. 1), annulleres, og den nævnte afgørelses artikel 9, 10 og 11 annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgerne.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat seks anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter bestemmelserne om forældelsesfrister i artikel 15 i forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (1) og artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 TEUF (2) og ikke indeholder nogen begrundelse, idet den tiårige forældelsesfrist gjaldt for to aftaler fra 2002, der ikke desto mindre blev taget stilling til i afgørelsen. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter bestemmelserne om forældelsesfrister i artikel 15 i forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (1) og artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 TEUF (2) og ikke indeholder nogen begrundelse, idet den tiårige forældelsesfrist gjaldt for to aftaler fra 2002, der ikke desto mindre blev taget stilling til i afgørelsen.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om god forvaltningsskik og sagsøgernes ret til forsvar, idet Kommissionen undlod at give sagsøgerne aktindsigt i undersøgelsens sagsakter og undlod at give dem mulighed for effektivt at gøre deres synspunkter gældende. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om god forvaltningsskik og sagsøgernes ret til forsvar, idet Kommissionen undlod at give sagsøgerne aktindsigt i undersøgelsens sagsakter og undlod at give dem mulighed for effektivt at gøre deres synspunkter gældende.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 107, stk. 1, TEUF, fordi Kommissionen fejlagtigt tilregnede staten ansvaret for indgåelsen af aftalerne med sagsøgerne. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 107, stk. 1, TEUF, fordi Kommissionen fejlagtigt tilregnede staten ansvaret for indgåelsen af aftalerne med sagsøgerne.

| 4. | Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 107, stk. 1, TEUF, fordi Kommissionen ikke har påvist, at der foreligger selektivitet. |
| --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 107, stk. 1, TEUF, fordi Kommissionen ikke har påvist, at der foreligger selektivitet.

| 5. | Med det femte anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, fordi Kommissionen fejlagtigt konkluderede, at arrangementerne mellem lufthavnen og sagsøgerne gav sagsøgerne en fordel. Kommissionen forkastede fejlagtigt den mulighed, at en del af markedsføringstjenesterne kunne være blevet købt til formål af almen interesse, nægtede fejlagtigt at acceptere den af sagsøgerne foreslåede sammenlignende analyse, anlagde åbenbare urigtige skøn og undlod at give en begrundelse i sin rentabilitetsanalyse ved at støtte sine konklusioner på ufuldstændige, upålidelige og uhensigtsmæssige data. Kommissionen undlod tillige at tillægge de tjenester, der blev leveret i henhold til aftalerne om markedsføringstjenester, en passende værdi, forkastede med urette rationalet bag lufthavnens beslutning om at købe markedsføringstjenester og så med urette bort fra de mere vidtrækkende fordele for lufthavnen ved Ryanairs beflyvninger. |
| --- | --- |

5.

Med det femte anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, fordi Kommissionen fejlagtigt konkluderede, at arrangementerne mellem lufthavnen og sagsøgerne gav sagsøgerne en fordel. Kommissionen forkastede fejlagtigt den mulighed, at en del af markedsføringstjenesterne kunne være blevet købt til formål af almen interesse, nægtede fejlagtigt at acceptere den af sagsøgerne foreslåede sammenlignende analyse, anlagde åbenbare urigtige skøn og undlod at give en begrundelse i sin rentabilitetsanalyse ved at støtte sine konklusioner på ufuldstændige, upålidelige og uhensigtsmæssige data. Kommissionen undlod tillige at tillægge de tjenester, der blev leveret i henhold til aftalerne om markedsføringstjenester, en passende værdi, forkastede med urette rationalet bag lufthavnens beslutning om at købe markedsføringstjenester og så med urette bort fra de mere vidtrækkende fordele for lufthavnen ved Ryanairs beflyvninger.

| 6. | Med det sjette anbringende gøres det subsidiært gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF og artikel 108, stk. 2, TEUF, idet Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn og begik en retlig fejl ved sin fastsættelse af størrelsen af den tilbagesøgningspligtige støtte, ved sine instrukser til medlemsstaten, hvori det antydes, at justeringen af størrelsen af den tilbagesøgningspligtige støtte er frivillig, og på grund af en modstrid mellem den anfægtede afgørelses begrundelse og dens dispositive del. |
| --- | --- |

6.

Med det sjette anbringende gøres det subsidiært gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF og artikel 108, stk. 2, TEUF, idet Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn og begik en retlig fejl ved sin fastsættelse af størrelsen af den tilbagesøgningspligtige støtte, ved sine instrukser til medlemsstaten, hvori det antydes, at justeringen af størrelsen af den tilbagesøgningspligtige støtte er frivillig, og på grund af en modstrid mellem den anfægtede afgørelses begrundelse og dens dispositive del.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT 1999, L 83, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13.7.2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT 2015, L 248, s. 9).

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/25 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/25

---

Sag anlagt den 27. juli 2018 — Multifit mod EUIPO (real nature)

(Sag T-458/18)

(2018/C 319/30)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Tyskland) (ved advokaterne N. Weber og P. Gentili)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Registrering af EU-ordmærket real nature — registreringsansøgning nr. 16 660 425

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 28. maj 2018 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2650/2017-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/26 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/26

---

Rettens kendelse af 11. juli 2018 — The Scotch Whisky Association mod EUIPO — José Estévez (JOHN COR)

(Sag T-438/17) (1)

(2018/C 319/31)

Processprog: spansk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 309 af 18.9.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/26 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/26

---

Rettens kendelse af 11. juli 2018 — The Scotch Whisky Association mod EUIPO — José Estévez (JOHN COR)

(Sag T-469/17) (1)

(2018/C 319/32)

Processprog: spansk

Formanden for Rettens Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 309 af 18.9.2017.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/26 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/26

---

Rettens kendelse af 11. juli 2018 — Eesti Apteekide Ühendus mod Kommissionen

(Sag T-10/18) (1)

(2018/C 319/33)

Processprog: engelsk

Formanden for Niende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 104 af 19.3.2018.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/27 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/27

---

Rettens kendelse af 6. juli 2018 — S & V Technologies mod EUIPO — Smoothline (Smoothline)

(Sag T-103/18) (1)

(2018/C 319/34)

Processprog: tysk

Rettens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 134 af 16.4.2018.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/27 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/27

---

Rettens kendelse af 11. juli 2018 — Monster Energy mod EUIPO — Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)

(Sag T-134/18) (1)

(2018/C 319/35)

Processprog: engelsk

Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 142 af 23.4.2018.

---

| 10.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 319/27 |
| --- | --- | --- | --- |

10.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 319/27

---

Rettens kendelse af 4. juli 2018 — Netflix International og Netflix mod Kommissionen

(Sag T-238/18) (1)

(2018/C 319/36)

Processprog: engelsk

Rettens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 231 af 2.7.2018.

---