# Jurnalul Oficial C 285/13 a

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 285 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6113 august 2018 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 285

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6113 august 2018

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2018/C 285/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2018/C 285/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2018/C 285/02 | Cauza C-557/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Malta (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Directiva 2009/147/CE – Conservarea păsărilor sălbatice – Capturarea și păstrarea de exemplare vii – Specii aparținând familiei cintezelor – Interzicere – Regim derogatoriu național – Competența de derogare a statelor membre – Condiții) | 2 |
| 2018/C 285/03 | Cauza C-5/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 – Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare – Decizia (UE) 2015/1814 – Stabilirea temeiului juridic – Luarea în considerare a efectelor actului – Inexistență – Articolul 192 alineatul (1) TFUE – Articolul 192 alineatul (2) primul paragraf litera (c) TFUE – Măsuri care aduc atingere în mod semnificativ opțiunii unui stat membru între diferite surse de energie și structurii generale a alimentării sale cu energie – Principiul cooperării loiale – Articolul 15 TUE – Competențele Consiliului European – Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime – Principiul proporționalității – Evaluare a impactului] | 3 |
| 2018/C 285/04 | Cauza C-15/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesverwaltungsgericht – Germania) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister [Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Directiva 2004/39/CE – Articolul 54 alineatul (1) – Întinderea obligației de a păstra secretul profesional care incumbă autorităților naționale de supraveghere financiară – Noțiunea informație confidențială] | 3 |
| 2018/C 285/05 | Cauza C-181/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – Sadikou Gnandi/État belge [Trimitere preliminară – Spațiu de libertate, securitate și justiție – Returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală – Directiva 2008/115/CE – Articolul 3 punctul 2 – Noțiunea ședere ilegală – Articolul 6 – Adoptarea unei decizii de returnare înainte de soluționarea căii de atac împotriva respingerii cererii de protecție internațională de către autoritatea responsabilă – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 18, articolul 19 alineatul (2) și articolul 47 – Principiul nereturnării – Dreptul la o cale de atac efectivă – Permisiunea de a rămâne într-un stat membru] | 4 |
| 2018/C 285/06 | Cauza C-480/16: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Fidelity Funds și alții/Skatteministeriet [Trimitere preliminară – Libera circulație a capitalurilor și libertatea plăților – Restricții – Impozitarea dividendelor plătite organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) – Dividende plătite de societăți rezidente într-un stat membru unor OPCVM-uri nerezidente – Scutirea dividendelor plătite de societățile rezidente într-un stat membru unor OPCVM-uri rezidente – Justificări – Repartizare echilibrată a competenței de impozitare între statele membre – Coerența regimului fiscal – Proporționalitate] | 5 |
| 2018/C 285/07 | Cauza C-543/16: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 21 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Directiva 91/676/CEE – Articolul 5 alineatele (5) și (7) – Anexa II A punctele 1-3 și 5 – Anexa III alineatul (1) punctele 1-3 și alineatul (2) – Protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole – Insuficiența măsurilor în vigoare – Măsuri suplimentare sau acțiuni consolidate – Revizuirea programului de acțiune – Limitarea împrăștierii – Fertilizare echilibrată – Perioade de împrăștiere – Capacitatea bazinelor destinate stocării efluenților de la complexe zootehnice – Împrăștiere pe suprafețe cu înclinație mare și pe soluri înghețate sau acoperite de zăpadă) | 6 |
| 2018/C 285/08 | Cauza C-681/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH [Trimitere preliminară – Proprietate intelectuală și industrială – Dreptul brevetelor – Actele de aderare la Uniunea Europeană din 2003, din 2005 și din 2012 – Mecanism specific – Aplicabilitate în cazul importurilor paralele – Regulamentul (CE) nr. 469/2009 – Produs protejat printr-un certificat suplimentar de protecție într-un stat membru și comercializat de titularul brevetului de bază într-un alt stat membru – Epuizarea drepturilor de proprietate intelectuală și industrială – Lipsa unui brevet de bază în noile state membre – Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 – Prelungirea perioadei de protecție] | 7 |
| 2018/C 285/09 | Cauza C-1/17: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di Appello di Torino – Italia) – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (CE) nr. 44/2001 – Competența în materia contractelor individuale de muncă – Articolul 20 alineatul (2) – Angajator acționat în justiție în fața instanțelor din statul membru pe teritoriul căruia are domiciliul – Cerere reconvențională formulată de angajator – Stabilirea instanței competente] | 8 |
| 2018/C 285/10 | Cauza C-20/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Kammergericht Berlin – Germania) – procedura inițiată de Vincent Pierre Oberle [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (UE) nr. 650/2012 – Articolul 4 – Competența generală a unei instanțe judecătorești dintr-un stat membru de a hotărî cu privire la succesiune în ansamblul său – Reglementare națională care guvernează competența internațională în materia întocmirii certificatelor naționale de moștenitor – Certificatul european de moștenitor] | 8 |
| 2018/C 285/11 | Cauza C-108/17: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Vilniaus apygardos administracinis teismas – Lituania) – UAB Enteco Baltic/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 143 alineatul (1) litera (d) și articolul 143 alineatul (2) – Scutiri de TVA la import – Import urmat de o livrare intracomunitară – Condiții – Dovada expedierii sau a transportului bunurilor către un alt stat membru – Transport în regim suspensiv de accize – Transfer al dreptului de a dispune de bunuri către cumpărător – Fraudă fiscală – Inexistența unei obligații a autorității competente de a ajuta persoana impozabilă să colecteze informațiile necesare pentru a dovedi îndeplinirea condițiilor scutirii] | 9 |
| 2018/C 285/12 | Cauza C-307/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 26 mai 2017 – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH | 10 |
| 2018/C 285/13 | Cauza C-311/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 29 mai 2018 – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/14 | Cauza C-316/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 mai 2017 – Rainer Hadamek și alții/TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/15 | Cauza C-317/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 mai 2017 – Gerhard Schneider și Christa Schneider/TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/16 | Cauza C-353/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Iris Michardt și Detlef Michardt/TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/17 | Cauza C-354/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Birgit Förg/TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/18 | Cauza C-355/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Lutz Leupolt/TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/19 | Cauza C-356/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Johannes Büker și Ursula Münsterteicher/TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/20 | Cauza C-357/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2018 – Lydia Wieczorek, Paul Wieczorek/TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/21 | Cauza C-358/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Walter Langguth și Elke Langguth/TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/22 | Cauza C-359/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Hannover (Germania) la Amtsgericht Hannover – Marcel Lutz și alții/TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/23 | Cauza C-360/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Nicole Hofmann/TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/24 | Cauza C-361/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Ole Feuser/TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/25 | Cauza C-362/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Boris Feuser/TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/26 | Cauza C-394/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 iunie 2017 – Ines Ewen/TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/27 | Cauza C-403/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Hannover (Germania) la 4 iulie 2017 – Petra Nünemann/TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/28 | Cauza C-409/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 7 iulie 2017 – Barbara Yvette Müller și alții/TUIfly GmbH | 16 |
| 2018/C 285/29 | Cauza C-429/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Düsseldorf (Germania) la 17 iulie 2017 – Bially și alții/TUIfly GmbH | 16 |
| 2018/C 285/30 | Cauza C-274/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austria) la 23 aprilie 2018 – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien | 16 |
| 2018/C 285/31 | Cauza C-282/18 P: Recurs introdus la 25 aprilie 2018 de The Green Effort Ltd împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a doua) din 23 februarie 2018 în cauza T-794/17, The Green Effort Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală | 17 |
| 2018/C 285/32 | Cauza C-289/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 26 aprilie 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines | 19 |
| 2018/C 285/33 | Cauza C-299/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 2 mai 2018 – Stefan Neldner/Eurowings GmbH | 19 |
| 2018/C 285/34 | Cauza C-301/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Bonn (Germania) la 4 mai 2018 – Thomas Leonhard/DSL Bank | 20 |
| 2018/C 285/35 | Cauza C-322/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 14 mai 2018 – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina | 20 |
| 2018/C 285/36 | Cauza C-324/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 15 mai 2018 – Sicilville Srl/Comune di Brescia | 21 |
| 2018/C 285/37 | Cauza C-332/18 P: Recurs introdus la 21 mai 2018 de Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 13 martie 2018 în cauza T-542/11 RENV, Alouminion tis Ellados VEAE/Comisia Europeană | 22 |
| 2018/C 285/38 | Cauza C-333/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Lombardi Srl/Comune di Auletta și alții | 23 |
| 2018/C 285/39 | Cauza C-337/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Via Lattea Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 23 |
| 2018/C 285/40 | Cauza C-338/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Cooperativa Novalat Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 24 |
| 2018/C 285/41 | Cauza C-339/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Veneto Latte Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 25 |
| 2018/C 285/42 | Cauza C-347/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Milano (Italia) la 28 mai 2018 – Avv. Alessandro Salvoni/Anna Maria Fiermonte | 26 |
| 2018/C 285/43 | Cauza C-352/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia de Reus (Spania) la 30 mai 2018 – Jaime Cardus Suárez/Catalunya Caixa S.A. | 26 |
| 2018/C 285/44 | Cauza C-368/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgia) la 5 iunie 2018 – Frank Casteels/Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd | 27 |
| 2018/C 285/45 | Cauza C-369/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgia) la 5 iunie 2018 – Giovanni Martina/Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd | 28 |
| 2018/C 285/46 | Cauza C-372/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Nancy (Franța) la 7 iunie 2018 – Ministre de l'Action et des Comptes publics/Domnul și doamna Raymond Dreyer | 29 |
| 2018/C 285/47 | Cauza C-376/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacia) la 7 iunie 2018 – Slovenské elektrárne, a.s./Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty | 30 |
| 2018/C 285/48 | Cauza C-384/18: Acțiune introdusă la 8 iunie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei | 31 |
| 2018/C 285/49 | Cauza C-434/18: Acțiune introdusă la 29 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Italiană | 31 |
| | Tribunalul |
| 2018/C 285/50 | Cauza T-309/18: Acțiune introdusă la 17 mai 2018 – Adis Higiene/EUIPO – Farecla Products Ltd (G3 EXTRA PLUS) | 33 |
| 2018/C 285/51 | Cauza T-330/18: Acțiune introdusă la 23 mai 2018 – Carvalho și alții/Parlamentul și Consiliul | 34 |
| 2018/C 285/52 | Cauza T-337/18: Acțiune introdusă la 1 iunie 2018 – Laboratoire Pareva/Comisia | 36 |
| 2018/C 285/53 | Cauza T-347/18: Acțiune introdusă la 1 iunie 2018 – Laboratoire Pareva și Biotech3D/Comisia | 37 |
| 2018/C 285/54 | Cauza T-355/18: Acțiune introdusă la 8 iunie 2018 – Spania/Comisia | 38 |
| 2018/C 285/55 | Cauza T-374/18: Acțiune introdusă la 19 iunie 2018 – Labiri/CESE | 38 |
| 2018/C 285/56 | Cauza T-385/18: Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Aldi/EUIPO – Crone (CRONE) | 39 |
| 2018/C 285/57 | Cauza T-387/18: Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT) | 40 |
| 2018/C 285/58 | Cauza T-389/18: Acțiune introdusă la 21 iunie 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU) | 41 |
| 2018/C 285/59 | Cauza T-390/18: Acțiune introdusă la 21 iunie 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION) | 41 |
| 2018/C 285/60 | Cauza T-392/18: Acțiune introdusă la 28 iunie 2018 – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti) | 42 |
| 2018/C 285/61 | Cauza T-398/18: Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM) | 43 |
| 2018/C 285/62 | Cauza T-410/18: Acțiune introdusă la 4 iulie 2018 – Silgan Closures și Silgan Holdings/Comisia | 44 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2018/C 285/02

Cauza C-557/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Malta (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Directiva 2009/147/CE – Conservarea păsărilor sălbatice – Capturarea și păstrarea de exemplare vii – Specii aparținând familiei cintezelor – Interzicere – Regim derogatoriu național – Competența de derogare a statelor membre – Condiții)

2

2018/C 285/03

Cauza C-5/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 – Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare – Decizia (UE) 2015/1814 – Stabilirea temeiului juridic – Luarea în considerare a efectelor actului – Inexistență – Articolul 192 alineatul (1) TFUE – Articolul 192 alineatul (2) primul paragraf litera (c) TFUE – Măsuri care aduc atingere în mod semnificativ opțiunii unui stat membru între diferite surse de energie și structurii generale a alimentării sale cu energie – Principiul cooperării loiale – Articolul 15 TUE – Competențele Consiliului European – Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime – Principiul proporționalității – Evaluare a impactului]

3

2018/C 285/04

Cauza C-15/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesverwaltungsgericht – Germania) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister [Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Directiva 2004/39/CE – Articolul 54 alineatul (1) – Întinderea obligației de a păstra secretul profesional care incumbă autorităților naționale de supraveghere financiară – Noțiunea informație confidențială]

3

2018/C 285/05

Cauza C-181/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – Sadikou Gnandi/État belge [Trimitere preliminară – Spațiu de libertate, securitate și justiție – Returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală – Directiva 2008/115/CE – Articolul 3 punctul 2 – Noțiunea ședere ilegală – Articolul 6 – Adoptarea unei decizii de returnare înainte de soluționarea căii de atac împotriva respingerii cererii de protecție internațională de către autoritatea responsabilă – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 18, articolul 19 alineatul (2) și articolul 47 – Principiul nereturnării – Dreptul la o cale de atac efectivă – Permisiunea de a rămâne într-un stat membru]

4

2018/C 285/06

Cauza C-480/16: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Fidelity Funds și alții/Skatteministeriet [Trimitere preliminară – Libera circulație a capitalurilor și libertatea plăților – Restricții – Impozitarea dividendelor plătite organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) – Dividende plătite de societăți rezidente într-un stat membru unor OPCVM-uri nerezidente – Scutirea dividendelor plătite de societățile rezidente într-un stat membru unor OPCVM-uri rezidente – Justificări – Repartizare echilibrată a competenței de impozitare între statele membre – Coerența regimului fiscal – Proporționalitate]

5

2018/C 285/07

Cauza C-543/16: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 21 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Directiva 91/676/CEE – Articolul 5 alineatele (5) și (7) – Anexa II A punctele 1-3 și 5 – Anexa III alineatul (1) punctele 1-3 și alineatul (2) – Protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole – Insuficiența măsurilor în vigoare – Măsuri suplimentare sau acțiuni consolidate – Revizuirea programului de acțiune – Limitarea împrăștierii – Fertilizare echilibrată – Perioade de împrăștiere – Capacitatea bazinelor destinate stocării efluenților de la complexe zootehnice – Împrăștiere pe suprafețe cu înclinație mare și pe soluri înghețate sau acoperite de zăpadă)

6

2018/C 285/08

Cauza C-681/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH [Trimitere preliminară – Proprietate intelectuală și industrială – Dreptul brevetelor – Actele de aderare la Uniunea Europeană din 2003, din 2005 și din 2012 – Mecanism specific – Aplicabilitate în cazul importurilor paralele – Regulamentul (CE) nr. 469/2009 – Produs protejat printr-un certificat suplimentar de protecție într-un stat membru și comercializat de titularul brevetului de bază într-un alt stat membru – Epuizarea drepturilor de proprietate intelectuală și industrială – Lipsa unui brevet de bază în noile state membre – Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 – Prelungirea perioadei de protecție]

7

2018/C 285/09

Cauza C-1/17: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di Appello di Torino – Italia) – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (CE) nr. 44/2001 – Competența în materia contractelor individuale de muncă – Articolul 20 alineatul (2) – Angajator acționat în justiție în fața instanțelor din statul membru pe teritoriul căruia are domiciliul – Cerere reconvențională formulată de angajator – Stabilirea instanței competente]

8

2018/C 285/10

Cauza C-20/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Kammergericht Berlin – Germania) – procedura inițiată de Vincent Pierre Oberle [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (UE) nr. 650/2012 – Articolul 4 – Competența generală a unei instanțe judecătorești dintr-un stat membru de a hotărî cu privire la succesiune în ansamblul său – Reglementare națională care guvernează competența internațională în materia întocmirii certificatelor naționale de moștenitor – Certificatul european de moștenitor]

8

2018/C 285/11

Cauza C-108/17: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Vilniaus apygardos administracinis teismas – Lituania) – UAB Enteco Baltic/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 143 alineatul (1) litera (d) și articolul 143 alineatul (2) – Scutiri de TVA la import – Import urmat de o livrare intracomunitară – Condiții – Dovada expedierii sau a transportului bunurilor către un alt stat membru – Transport în regim suspensiv de accize – Transfer al dreptului de a dispune de bunuri către cumpărător – Fraudă fiscală – Inexistența unei obligații a autorității competente de a ajuta persoana impozabilă să colecteze informațiile necesare pentru a dovedi îndeplinirea condițiilor scutirii]

9

2018/C 285/12

Cauza C-307/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 26 mai 2017 – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

10

2018/C 285/13

Cauza C-311/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 29 mai 2018 – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH

11

2018/C 285/14

Cauza C-316/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 mai 2017 – Rainer Hadamek și alții/TUIfly GmbH

11

2018/C 285/15

Cauza C-317/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 mai 2017 – Gerhard Schneider și Christa Schneider/TUIfly GmbH

11

2018/C 285/16

Cauza C-353/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Iris Michardt și Detlef Michardt/TUIfly GmbH

12

2018/C 285/17

Cauza C-354/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Birgit Förg/TUIfly GmbH

12

2018/C 285/18

Cauza C-355/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Lutz Leupolt/TUIfly GmbH

12

2018/C 285/19

Cauza C-356/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Johannes Büker și Ursula Münsterteicher/TUIfly GmbH

13

2018/C 285/20

Cauza C-357/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2018 – Lydia Wieczorek, Paul Wieczorek/TUIfly GmbH

13

2018/C 285/21

Cauza C-358/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Walter Langguth și Elke Langguth/TUIfly GmbH

13

2018/C 285/22

Cauza C-359/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Hannover (Germania) la Amtsgericht Hannover – Marcel Lutz și alții/TUIfly GmbH

14

2018/C 285/23

Cauza C-360/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Nicole Hofmann/TUIfly GmbH

14

2018/C 285/24

Cauza C-361/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Ole Feuser/TUIfly GmbH

14

2018/C 285/25

Cauza C-362/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Boris Feuser/TUIfly GmbH

15

2018/C 285/26

Cauza C-394/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 iunie 2017 – Ines Ewen/TUIfly GmbH

15

2018/C 285/27

Cauza C-403/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Hannover (Germania) la 4 iulie 2017 – Petra Nünemann/TUIfly GmbH

15

2018/C 285/28

Cauza C-409/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 7 iulie 2017 – Barbara Yvette Müller și alții/TUIfly GmbH

16

2018/C 285/29

Cauza C-429/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Düsseldorf (Germania) la 17 iulie 2017 – Bially și alții/TUIfly GmbH

16

2018/C 285/30

Cauza C-274/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austria) la 23 aprilie 2018 – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien

16

2018/C 285/31

Cauza C-282/18 P: Recurs introdus la 25 aprilie 2018 de The Green Effort Ltd împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a doua) din 23 februarie 2018 în cauza T-794/17, The Green Effort Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

17

2018/C 285/32

Cauza C-289/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 26 aprilie 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

19

2018/C 285/33

Cauza C-299/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 2 mai 2018 – Stefan Neldner/Eurowings GmbH

19

2018/C 285/34

Cauza C-301/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Bonn (Germania) la 4 mai 2018 – Thomas Leonhard/DSL Bank

20

2018/C 285/35

Cauza C-322/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 14 mai 2018 – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina

20

2018/C 285/36

Cauza C-324/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 15 mai 2018 – Sicilville Srl/Comune di Brescia

21

2018/C 285/37

Cauza C-332/18 P: Recurs introdus la 21 mai 2018 de Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 13 martie 2018 în cauza T-542/11 RENV, Alouminion tis Ellados VEAE/Comisia Europeană

22

2018/C 285/38

Cauza C-333/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Lombardi Srl/Comune di Auletta și alții

23

2018/C 285/39

Cauza C-337/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Via Lattea Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

23

2018/C 285/40

Cauza C-338/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Cooperativa Novalat Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

24

2018/C 285/41

Cauza C-339/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Veneto Latte Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

25

2018/C 285/42

Cauza C-347/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Milano (Italia) la 28 mai 2018 – Avv. Alessandro Salvoni/Anna Maria Fiermonte

26

2018/C 285/43

Cauza C-352/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia de Reus (Spania) la 30 mai 2018 – Jaime Cardus Suárez/Catalunya Caixa S.A.

26

2018/C 285/44

Cauza C-368/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgia) la 5 iunie 2018 – Frank Casteels/Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd

27

2018/C 285/45

Cauza C-369/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgia) la 5 iunie 2018 – Giovanni Martina/Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd

28

2018/C 285/46

Cauza C-372/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Nancy (Franța) la 7 iunie 2018 – Ministre de l'Action et des Comptes publics/Domnul și doamna Raymond Dreyer

29

2018/C 285/47

Cauza C-376/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacia) la 7 iunie 2018 – Slovenské elektrárne, a.s./Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

30

2018/C 285/48

Cauza C-384/18: Acțiune introdusă la 8 iunie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei

31

2018/C 285/49

Cauza C-434/18: Acțiune introdusă la 29 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Italiană

31

Tribunalul

2018/C 285/50

Cauza T-309/18: Acțiune introdusă la 17 mai 2018 – Adis Higiene/EUIPO – Farecla Products Ltd (G3 EXTRA PLUS)

33

2018/C 285/51

Cauza T-330/18: Acțiune introdusă la 23 mai 2018 – Carvalho și alții/Parlamentul și Consiliul

34

2018/C 285/52

Cauza T-337/18: Acțiune introdusă la 1 iunie 2018 – Laboratoire Pareva/Comisia

36

2018/C 285/53

Cauza T-347/18: Acțiune introdusă la 1 iunie 2018 – Laboratoire Pareva și Biotech3D/Comisia

37

2018/C 285/54

Cauza T-355/18: Acțiune introdusă la 8 iunie 2018 – Spania/Comisia

38

2018/C 285/55

Cauza T-374/18: Acțiune introdusă la 19 iunie 2018 – Labiri/CESE

38

2018/C 285/56

Cauza T-385/18: Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Aldi/EUIPO – Crone (CRONE)

39

2018/C 285/57

Cauza T-387/18: Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)

40

2018/C 285/58

Cauza T-389/18: Acțiune introdusă la 21 iunie 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU)

41

2018/C 285/59

Cauza T-390/18: Acțiune introdusă la 21 iunie 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)

41

2018/C 285/60

Cauza T-392/18: Acțiune introdusă la 28 iunie 2018 – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti)

42

2018/C 285/61

Cauza T-398/18: Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM)

43

2018/C 285/62

Cauza T-410/18: Acțiune introdusă la 4 iulie 2018 – Silgan Closures și Silgan Holdings/Comisia

44

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2018/C 285/01)

Ultima publicație

JO C 276, 6.8.2018.

Publicații anterioare

JO C 268, 30.7.2018.

JO C 259, 23.7.2018.

JO C 249, 16.7.2018.

JO C 240, 9.7.2018.

JO C 231, 2.7.2018.

JO C 221, 25.6.2018.

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/2

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Malta

(Cauza C-557/15) (1)

((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2009/147/CE - Conservarea păsărilor sălbatice - Capturarea și păstrarea de exemplare vii - Specii aparținând familiei cintezelor - Interzicere - Regim derogatoriu național - Competența de derogare a statelor membre - Condiții))

(2018/C 285/02)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Mifsud-Bonnici și C. Hermes, agenți)

Pârâtă: Republica Malta (reprezentanți: A. Buhagiar, agent, J. Bouckaert, advocaat, L. Cassar Pullicino, avukat)

Dispozitivul

| 1) | Prin adoptarea regimului derogatoriu care permite capturarea vie a șapte specii de cinteze sălbatice (cinteză Fringilla coelebs, cânepar Carduelis cannabina, sticlete Carduelis carduelis, florinte Carduelis chloris, botgros Coccothraustes coccothraustes, cănăraș Serinus serinus și scatiu Carduelis spinus), Republica Malta nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 5 literele (a) și (e) și ale articolului 8 alineatul (1) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice coroborate cu articolul 9 alineatul (1) din această directivă. |
| --- | --- |

1)

Prin adoptarea regimului derogatoriu care permite capturarea vie a șapte specii de cinteze sălbatice (cinteză Fringilla coelebs, cânepar Carduelis cannabina, sticlete Carduelis carduelis, florinte Carduelis chloris, botgros Coccothraustes coccothraustes, cănăraș Serinus serinus și scatiu Carduelis spinus), Republica Malta nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 5 literele (a) și (e) și ale articolului 8 alineatul (1) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice coroborate cu articolul 9 alineatul (1) din această directivă.

| 2) | Obligă Republica Malta la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Republica Malta la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 7, 11.1.2016.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/3

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 – Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

(Cauza C-5/16) (1)

([Acțiune în anulare - Decizia (UE) 2015/1814 - Stabilirea temeiului juridic - Luarea în considerare a efectelor actului - Inexistență - Articolul 192 alineatul (1) TFUE - Articolul 192 alineatul (2) primul paragraf litera (c) TFUE - Măsuri care aduc atingere în mod semnificativ opțiunii unui stat membru între diferite surse de energie și structurii generale a alimentării sale cu energie - Principiul cooperării loiale - Articolul 15 TUE - Competențele Consiliului European - Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime - Principiul proporționalității - Evaluare a impactului])

(2018/C 285/03)

Limba de procedură: polona

Părțile

Reclamantă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, K. Rudzińska, agenți, asistați de I. Tatarewicz, ekspert)

Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: A. Tamás și A. Pospíšilová Padowska, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm, A. Sikora, și K. Pleśniak, agenți)

Intervenienți în susținerea pârâtelor: Regatul Danemarcei (reprezentanți: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren și C. Thorning, agenți), Republica Federală Germania (reprezentant: T. Henze, agent), Regatul Spaniei (reprezentanți: A. Gavela Llopis și M. A. Sampol Pucurull, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil și S. Ghiandoni, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren și L. Swedenborg, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2)

Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

| 3) | Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Regatul Suediei, precum și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Regatul Suediei, precum și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 98, 14.3.2016.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/3

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesverwaltungsgericht – Germania) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister

(Cauza C-15/16) (1)

([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Directiva 2004/39/CE - Articolul 54 alineatul (1) - Întinderea obligației de a păstra secretul profesional care incumbă autorităților naționale de supraveghere financiară - Noțiunea „informație confidențială”])

(2018/C 285/04)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesverwaltungsgericht

Părțile din procedura principală

Recurent: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

Intimat: Ewald Baumeister

cu participarea: Frank Schmitt, în calitate de lichidator al Phoenix Kapitaldienst GmbH

Dispozitivul

| 1) | Articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că informațiile referitoare la întreprinderea supravegheată, pe care aceasta le-a comunicat autorității competente, precum și declarațiile acestei autorități din dosarul său de supraveghere, inclusiv corespondența acesteia cu alte organisme, nu constituie, toate, în mod necondiționat, informații confidențiale care intră, așadar, sub incidența obligației de păstrare a secretului profesional prevăzute la această dispoziție. Această calificare se aplică informațiilor deținute de autoritățile desemnate de statele membre pentru a îndeplini funcțiile prevăzute de această directivă, care, în primul rând, nu au caracter public și care, în al doilea rând, prin divulgare ar risca să aducă atingere intereselor persoanei fizice sau juridice care le-a furnizat sau terților ori bunei funcționări a sistemului de control al activității întreprinderilor de investiții pe care legiuitorul Uniunii l-a instituit prin adoptarea Directivei 2004/39. |
| --- | --- |

1)

Articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că informațiile referitoare la întreprinderea supravegheată, pe care aceasta le-a comunicat autorității competente, precum și declarațiile acestei autorități din dosarul său de supraveghere, inclusiv corespondența acesteia cu alte organisme, nu constituie, toate, în mod necondiționat, informații confidențiale care intră, așadar, sub incidența obligației de păstrare a secretului profesional prevăzute la această dispoziție. Această calificare se aplică informațiilor deținute de autoritățile desemnate de statele membre pentru a îndeplini funcțiile prevăzute de această directivă, care, în primul rând, nu au caracter public și care, în al doilea rând, prin divulgare ar risca să aducă atingere intereselor persoanei fizice sau juridice care le-a furnizat sau terților ori bunei funcționări a sistemului de control al activității întreprinderilor de investiții pe care legiuitorul Uniunii l-a instituit prin adoptarea Directivei 2004/39.

| 2) | Articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2004/39 trebuie interpretat în sensul că este necesar să se aprecieze caracterul confidențial al informațiilor referitoare la întreprinderea supravegheată, pe care aceasta le-a comunicat autorităților desemnate de statele membre pentru a îndeplini funcțiile prevăzute de această directivă, la data examinării pe care aceste autorități trebuie să o efectueze pentru a se pronunța asupra cererii de divulgare cu privire la respectivele informații, indiferent de calificarea acestora la momentul la care au fost comunicate autorităților menționate. |
| --- | --- |

2)

Articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2004/39 trebuie interpretat în sensul că este necesar să se aprecieze caracterul confidențial al informațiilor referitoare la întreprinderea supravegheată, pe care aceasta le-a comunicat autorităților desemnate de statele membre pentru a îndeplini funcțiile prevăzute de această directivă, la data examinării pe care aceste autorități trebuie să o efectueze pentru a se pronunța asupra cererii de divulgare cu privire la respectivele informații, indiferent de calificarea acestora la momentul la care au fost comunicate autorităților menționate.

| 3) | Articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2004/39 trebuie interpretat în sensul că informațiile deținute de autoritățile desemnate de statele membre pentru a îndeplini funcțiile prevăzute de această directivă care au putut să constituie secrete de afaceri, dar care datează de cinci ani sau mai mult se consideră, în principiu, din cauza trecerii timpului, că sunt istorice și că și-au pierdut, din acest motiv, caracterul secret, cu excepția cazului în care, în mod excepțional, partea care se prevalează de acest caracter demonstrează că, în pofida vechimii lor, aceste informații constituie încă elemente esențiale ale poziției sale comerciale sau ale celor ale terților în cauză. Astfel de considerații nu sunt aplicabile în ceea ce privește informațiile deținute de aceste autorități a căror confidențialitate s-ar putea justifica pentru alte motive decât importanța lor pentru poziția comercială a întreprinderilor în cauză. |
| --- | --- |

3)

Articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2004/39 trebuie interpretat în sensul că informațiile deținute de autoritățile desemnate de statele membre pentru a îndeplini funcțiile prevăzute de această directivă care au putut să constituie secrete de afaceri, dar care datează de cinci ani sau mai mult se consideră, în principiu, din cauza trecerii timpului, că sunt istorice și că și-au pierdut, din acest motiv, caracterul secret, cu excepția cazului în care, în mod excepțional, partea care se prevalează de acest caracter demonstrează că, în pofida vechimii lor, aceste informații constituie încă elemente esențiale ale poziției sale comerciale sau ale celor ale terților în cauză. Astfel de considerații nu sunt aplicabile în ceea ce privește informațiile deținute de aceste autorități a căror confidențialitate s-ar putea justifica pentru alte motive decât importanța lor pentru poziția comercială a întreprinderilor în cauză.

---

(1)  JO C 111, 29.3.2016.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/4

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – Sadikou Gnandi/État belge

(Cauza C-181/16) (1)

([Trimitere preliminară - Spațiu de libertate, securitate și justiție - Returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală - Directiva 2008/115/CE - Articolul 3 punctul 2 - Noțiunea „ședere ilegală” - Articolul 6 - Adoptarea unei decizii de returnare înainte de soluționarea căii de atac împotriva respingerii cererii de protecție internațională de către autoritatea responsabilă - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 18, articolul 19 alineatul (2) și articolul 47 - Principiul nereturnării - Dreptul la o cale de atac efectivă - Permisiunea de a rămâne într-un stat membru])

(2018/C 285/05)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamant: Sadikou Gnandi

Pârât: État belge

Dispozitivul

Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală în coroborare cu Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat și în lumina principiului nereturnării și a dreptului la o cale de atac efectivă, consacrate la articolul 18, la articolul 19 alineatul (2) și la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretată în sensul că nu se opune adoptării unei decizii de returnare în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2008/115, împotriva unui resortisant al unei țări terțe care a formulat o cerere de protecție internațională, din momentul respingerii acestei cereri de către autoritatea responsabilă sau cumulativ cu aceasta în cadrul unui singur act administrativ și, așadar, înainte de soluționarea căii de atac jurisdicționale împotriva acestei respingeri, cu condiția, în special, ca statul membru în cauză să garanteze că ansamblul efectelor juridice ale deciziei de returnare sunt suspendate în așteptarea soluționării acestei căi de atac, ca solicitantul să poată beneficia, în această perioadă, de drepturile care decurg din Directiva 2003/9/CE a Consiliului din 27 ianuarie 2003 de stabilire a standardelor minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre, și ca acesta să se poată prevala de orice schimbare a circumstanțelor intervenită după adoptarea deciziei de returnare, care ar fi de natură să aibă un impact semnificativ asupra aprecierii situației persoanei în cauză în raport cu Directiva 2008/115, în special cu articolul 5 din aceasta, aspect a cărui verificare revine instanței naționale.

---

(1)  JO C 191, 30.5.2016.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/5

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Fidelity Funds și alții/Skatteministeriet

(Cauza C-480/16) (1)

([Trimitere preliminară - Libera circulație a capitalurilor și libertatea plăților - Restricții - Impozitarea dividendelor plătite organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) - Dividende plătite de societăți rezidente într-un stat membru unor OPCVM-uri nerezidente - Scutirea dividendelor plătite de societățile rezidente într-un stat membru unor OPCVM-uri rezidente - Justificări - Repartizare echilibrată a competenței de impozitare între statele membre - Coerența regimului fiscal - Proporționalitate])

(2018/C 285/06)

Limba de procedură: daneza

Instanța de trimitere

Østre Landsret

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Fidelity Funds și alții

Pârât: Skatteministeriet

Cu participarea: NN (L) SICAV

Dispozitivul

Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru, precum cea în discuție în litigiile principale, în temeiul căreia dividendele distribuite de o societate rezidentă în acest stat membru unui organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) nerezident sunt supuse unui impozit reținut la sursă, în timp ce dividendele distribuite unui OPCVM rezident în același stat membru sunt scutite de un astfel de impozit reținut la sursă, cu condiția ca acest organism să efectueze o distribuire minimă către propriii deținători de titluri de participare sau să determine, tehnic, o distribuire minimă și să încaseze un impozit pe această distribuire minimă reală sau fictivă în sarcina propriilor deținători de titluri de participare.

---

(1)  JO C 419, 14.11.2016.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/6 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/6

---

Hotărârea Curții (Camera a noua) din 21 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania

(Cauza C-543/16) (1)

((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/676/CEE - Articolul 5 alineatele (5) și (7) - Anexa II A punctele 1-3 și 5 - Anexa III alineatul (1) punctele 1-3 și alineatul (2) - Protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole - Insuficiența măsurilor în vigoare - Măsuri suplimentare sau acțiuni consolidate - Revizuirea programului de acțiune - Limitarea împrăștierii - Fertilizare echilibrată - Perioade de împrăștiere - Capacitatea bazinelor destinate stocării efluenților de la complexe zootehnice - Împrăștiere pe suprafețe cu înclinație mare și pe soluri înghețate sau acoperite de zăpadă))

(2018/C 285/07)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Hermes și E. Manhaeve, agenți)

Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și J. Möller, agenți)

Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentanți: C. Thorning și M. Wolff, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Prin neadoptarea unor măsuri suplimentare sau a unor acțiuni consolidate din momentul în care s-a dovedit că măsurile programului de acțiune german erau insuficiente și prin nerevizuirea acestui program de acțiune, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatele (5) și (7) din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1137/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2008, coroborat cu anexa II A punctele 1-3 și 5, precum și cu anexa III alineatul (1) punctele 1 – 3 și alineatul (2) din această directivă. |
| --- | --- |

1)

Prin neadoptarea unor măsuri suplimentare sau a unor acțiuni consolidate din momentul în care s-a dovedit că măsurile programului de acțiune german erau insuficiente și prin nerevizuirea acestui program de acțiune, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatele (5) și (7) din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1137/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2008, coroborat cu anexa II A punctele 1-3 și 5, precum și cu anexa III alineatul (1) punctele 1 – 3 și alineatul (2) din această directivă.

| 2) | Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată |
| --- | --- |

2)

Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată

---

(1)  JO C 6, 9.1.2017

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/7 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/7

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH

(Cauza C-681/16) (1)

([Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală și industrială - Dreptul brevetelor - Actele de aderare la Uniunea Europeană din 2003, din 2005 și din 2012 - Mecanism specific - Aplicabilitate în cazul importurilor paralele - Regulamentul (CE) nr. 469/2009 - Produs protejat printr-un certificat suplimentar de protecție într-un stat membru și comercializat de titularul brevetului de bază într-un alt stat membru - Epuizarea drepturilor de proprietate intelectuală și industrială - Lipsa unui brevet de bază în noile state membre - Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 - Prelungirea perioadei de protecție])

(2018/C 285/08)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Düsseldorf

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group

Pârâtă: Orifarm GmbH

Dispozitivul

| 1) | Mecanismele specifice prevăzute în capitolul 2 din anexa IV la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, în capitolul 1 din anexa V la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană și în capitolul 1 din anexa IV la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Croația, precum și adaptările la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice trebuie interpretate în sensul că permit titularului unui certificat suplimentar de protecție, eliberat într-un alt stat membru decât noile state membre vizate de aceste acte de aderare, să se opună importului paralel al unui medicament provenit din aceste noi state membre în situația în care ordinile juridice ale acestor din urmă state nu prevedeau posibilitatea obținerii unei protecții echivalente la data introducerii cererii de brevet de bază, ci la data publicării cererii de brevet de bază și/sau a introducerii cererii de certificat suplimentar de protecție în statul membru de import, astfel încât titularului îi era imposibil să obțină un brevet și un certificat suplimentar de protecție echivalent în statele de export. |
| --- | --- |

1)

Mecanismele specifice prevăzute în capitolul 2 din anexa IV la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, în capitolul 1 din anexa V la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană și în capitolul 1 din anexa IV la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Croația, precum și adaptările la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice trebuie interpretate în sensul că permit titularului unui certificat suplimentar de protecție, eliberat într-un alt stat membru decât noile state membre vizate de aceste acte de aderare, să se opună importului paralel al unui medicament provenit din aceste noi state membre în situația în care ordinile juridice ale acestor din urmă state nu prevedeau posibilitatea obținerii unei protecții echivalente la data introducerii cererii de brevet de bază, ci la data publicării cererii de brevet de bază și/sau a introducerii cererii de certificat suplimentar de protecție în statul membru de import, astfel încât titularului îi era imposibil să obțină un brevet și un certificat suplimentar de protecție echivalent în statele de export.

| 2) | Mecanismele specifice prevăzute în capitolul 2 din anexa IV la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, în capitolul 1 din anexa V la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană și în capitolul 1 din anexa IV la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Croația, precum și adaptările la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice trebuie interpretate în sensul că se aplică prelungirii prevăzute la articolul 36 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind medicamentele de uz pediatric și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1768/92, a Directivei 2001/20/CE, a Directivei 2001/83/CE și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004. |
| --- | --- |

2)

Mecanismele specifice prevăzute în capitolul 2 din anexa IV la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, în capitolul 1 din anexa V la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană și în capitolul 1 din anexa IV la Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Croația, precum și adaptările la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice trebuie interpretate în sensul că se aplică prelungirii prevăzute la articolul 36 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind medicamentele de uz pediatric și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1768/92, a Directivei 2001/20/CE, a Directivei 2001/83/CE și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004.

---

(1)  JO C 104, 3.4.2017.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/8

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di Appello di Torino – Italia) – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida

(Cauza C-1/17) (1)

([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competența în materia contractelor individuale de muncă - Articolul 20 alineatul (2) - Angajator acționat în justiție în fața instanțelor din statul membru pe teritoriul căruia are domiciliul - Cerere reconvențională formulată de angajator - Stabilirea instanței competente])

(2018/C 285/09)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Corte di Appello di Torino

Părțile din procedura principală

Apelantă: Petronas Lubricants Italy SpA

Intimat: Livio Guida

Dispozitivul

Articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, acesta conferă angajatorului dreptul de a introduce în fața instanței sesizate în mod legal cu cererea principală formulată de un angajat o cerere reconvențională întemeiată pe un contract de cesiune de creanță încheiat, între angajator și titularul inițial al creanței, la o dată ulterioară introducerii acestei cereri principale.

---

(1)  JO C 112, 10.4.2017.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/8

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Kammergericht Berlin – Germania) – procedura inițiată de Vincent Pierre Oberle

(Cauza C-20/17) (1)

([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (UE) nr. 650/2012 - Articolul 4 - Competența generală a unei instanțe judecătorești dintr-un stat membru de a hotărî cu privire la succesiune în ansamblul său - Reglementare națională care guvernează competența internațională în materia întocmirii certificatelor naționale de moștenitor - Certificatul european de moștenitor])

(2018/C 285/10)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Kammergericht Berlin

Părțile din procedura principală

Reclamant: Vincent Pierre Oberle

Dispozitivul

Articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 650/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești și acceptarea și executarea actelor autentice în materie de succesiuni și privind crearea unui certificat european de moștenitor trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede că, deși defunctul nu își avea reședința obișnuită în acest stat membru în momentul decesului, instanțele din acest din urmă stat rămân competente să elibereze certificate naționale de moștenitor, în cadrul unei succesiuni cu elemente de extraneitate, atunci când unele bunuri succesorale sunt situate pe teritoriul statului membru menționat sau dacă defunctul avea cetățenia aceluiași stat membru.

---

(1)  JO C 112, 10.4.2017.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/9 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/9

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Vilniaus apygardos administracinis teismas – Lituania) – UAB „Enteco Baltic”/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Cauza C-108/17) (1)

([Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 143 alineatul (1) litera (d) și articolul 143 alineatul (2) - Scutiri de TVA la import - Import urmat de o livrare intracomunitară - Condiții - Dovada expedierii sau a transportului bunurilor către un alt stat membru - Transport în regim suspensiv de accize - Transfer al dreptului de a dispune de bunuri către cumpărător - Fraudă fiscală - Inexistența unei obligații a autorității competente de a ajuta persoana impozabilă să colecteze informațiile necesare pentru a dovedi îndeplinirea condițiilor scutirii])

(2018/C 285/11)

Limba de procedură: lituaniana

Instanța de trimitere

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Părțile din procedura principală

Reclamantă: UAB „Enteco Baltic”

Pârât: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Dispozitivul

| 1) | Articolul 143 alineatul (1) litera (d) și articolul 143 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69/CE a Consiliului din 25 iunie 2009, trebuie să fie interpretate în sensul că se opun ca autoritățile competente ale unui stat membru să refuze scutirea de taxa pe valoarea adăugată la import pentru simplul motiv că, în urma unei schimbări a circumstanțelor care a intervenit ulterior importului, produsele în discuție au fost livrate unei alte persoane impozabile decât cea al cărei număr de identificare în scopuri de taxă pe valoarea adăugată era indicat în declarația de import, deși importatorul a comunicat toate informațiile referitoare la identitatea noului cumpărător autorităților competente ale statului membru de import, cu condiția să se demonstreze că sunt efectiv întrunite condițiile de fond pentru scutirea livrării intracomunitare subsecvente. |
| --- | --- |

1)

Articolul 143 alineatul (1) litera (d) și articolul 143 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69/CE a Consiliului din 25 iunie 2009, trebuie să fie interpretate în sensul că se opun ca autoritățile competente ale unui stat membru să refuze scutirea de taxa pe valoarea adăugată la import pentru simplul motiv că, în urma unei schimbări a circumstanțelor care a intervenit ulterior importului, produsele în discuție au fost livrate unei alte persoane impozabile decât cea al cărei număr de identificare în scopuri de taxă pe valoarea adăugată era indicat în declarația de import, deși importatorul a comunicat toate informațiile referitoare la identitatea noului cumpărător autorităților competente ale statului membru de import, cu condiția să se demonstreze că sunt efectiv întrunite condițiile de fond pentru scutirea livrării intracomunitare subsecvente.

| 2) | Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, coroborat cu articolul 138 și cu articolul 143 alineatul (2) litera (c) din această directivă, astfel cum a fost modificată, trebuie să fie interpretat în sensul că:






  — | documentele prin care se confirmă transportul de bunuri de la un antrepozit fiscal situat în statul membru de import care nu are ca destinație cumpărătorul, ci un antrepozit fiscal situat în alt stat membru, pot fi considerate elemente de probă suficiente în ceea ce privește expedierea sau transportul acestor bunuri către un alt stat membru; |
| --- | --- | --- |

2)

Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, coroborat cu articolul 138 și cu articolul 143 alineatul (2) litera (c) din această directivă, astfel cum a fost modificată, trebuie să fie interpretat în sensul că:

—

documentele prin care se confirmă transportul de bunuri de la un antrepozit fiscal situat în statul membru de import care nu are ca destinație cumpărătorul, ci un antrepozit fiscal situat în alt stat membru, pot fi considerate elemente de probă suficiente în ceea ce privește expedierea sau transportul acestor bunuri către un alt stat membru;

| — | documentele precum scrisorile de expediție întocmite pe baza Convenției referitoare la contractul de transport internațional de mărfuri pe șosele, semnată la Geneva la 19 mai 1956, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 5 iulie 1978, și documentele administrative electronice care însoțesc deplasarea bunurilor în regim suspensiv de accize pot fi luate în considerare pentru a se demonstra că, la momentul importului într un stat membru, bunurile în discuție sunt destinate să fie expediate sau transportate către un alt stat membru, în sensul articolului 143 alineatul (2) litera (c) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată, cu condiția ca documentele menționate să fie prezentate la acest moment și să cuprindă toate informațiile necesare. Aceste documente, precum și confirmările electronice ale livrării produselor și raportul de primire întocmit la finalul unei deplasări în regim suspensiv de accize sunt de natură să demonstreze că bunurile menționate sunt efectiv expediate sau transportate către un alt stat membru, în conformitate cu articolul 138 alineatul (1) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată. |
| --- | --- |

—

documentele precum scrisorile de expediție întocmite pe baza Convenției referitoare la contractul de transport internațional de mărfuri pe șosele, semnată la Geneva la 19 mai 1956, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 5 iulie 1978, și documentele administrative electronice care însoțesc deplasarea bunurilor în regim suspensiv de accize pot fi luate în considerare pentru a se demonstra că, la momentul importului într un stat membru, bunurile în discuție sunt destinate să fie expediate sau transportate către un alt stat membru, în sensul articolului 143 alineatul (2) litera (c) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată, cu condiția ca documentele menționate să fie prezentate la acest moment și să cuprindă toate informațiile necesare. Aceste documente, precum și confirmările electronice ale livrării produselor și raportul de primire întocmit la finalul unei deplasări în regim suspensiv de accize sunt de natură să demonstreze că bunurile menționate sunt efectiv expediate sau transportate către un alt stat membru, în conformitate cu articolul 138 alineatul (1) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată.

| 3) | Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune ca autoritățile unui stat membru să îi refuze unui importator beneficiul dreptului la scutirea de taxa pe valoarea adăugată, prevăzut de această dispoziție, pentru importurile de bunuri pe care le a efectuat în acest stat membru și care au fost urmate de o livrare intracomunitară, pentru motivul că aceste bunuri nu au fost transmise direct cumpărătorului, ci au fost preluate de întreprinderi de transport și de antrepozite fiscale desemnate de acesta, atunci când dreptul de a dispune de bunurile menționate în calitate de proprietar a fost transferat de importator cumpărătorului. În acest cadru, noțiunea „livrare de bunuri”, în sensul articolului 14 alineatul (1) din această directivă, astfel cum a fost modificată, trebuie să fie interpretată în același mod ca în contextul articolului 167 din directiva menționată, astfel cum a fost modificată. |
| --- | --- |

3)

Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune ca autoritățile unui stat membru să îi refuze unui importator beneficiul dreptului la scutirea de taxa pe valoarea adăugată, prevăzut de această dispoziție, pentru importurile de bunuri pe care le a efectuat în acest stat membru și care au fost urmate de o livrare intracomunitară, pentru motivul că aceste bunuri nu au fost transmise direct cumpărătorului, ci au fost preluate de întreprinderi de transport și de antrepozite fiscale desemnate de acesta, atunci când dreptul de a dispune de bunurile menționate în calitate de proprietar a fost transferat de importator cumpărătorului. În acest cadru, noțiunea „livrare de bunuri”, în sensul articolului 14 alineatul (1) din această directivă, astfel cum a fost modificată, trebuie să fie interpretată în același mod ca în contextul articolului 167 din directiva menționată, astfel cum a fost modificată.

| 4) | Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei practici administrative în temeiul căreia, în împrejurări precum cele din litigiul principal, beneficiul dreptului la scutirea de taxa pe valoarea adăugată la import îi este refuzat importatorului de bună credință atunci când condițiile privind scutirea livrării intracomunitare subsecvente nu sunt întrunite din cauza unei fraude fiscale săvârșite de cumpărător, cu excepția cazului în care se demonstrează că importatorul știa sau ar fi trebuit să știe că operațiunea făcea parte dintr-o fraudă săvârșită de cumpărător și nu a luat toate măsurile rezonabile care îi stăteau în putere pentru a evita participarea sa la această fraudă. Simplul fapt că importatorul și cumpărătorul au comunicat prin mijloace de comunicare electronică nu poate permite să se prezume că importatorul știa sau putea să știe că participa la o asemenea fraudă. |
| --- | --- |

4)

Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei practici administrative în temeiul căreia, în împrejurări precum cele din litigiul principal, beneficiul dreptului la scutirea de taxa pe valoarea adăugată la import îi este refuzat importatorului de bună credință atunci când condițiile privind scutirea livrării intracomunitare subsecvente nu sunt întrunite din cauza unei fraude fiscale săvârșite de cumpărător, cu excepția cazului în care se demonstrează că importatorul știa sau ar fi trebuit să știe că operațiunea făcea parte dintr-o fraudă săvârșită de cumpărător și nu a luat toate măsurile rezonabile care îi stăteau în putere pentru a evita participarea sa la această fraudă. Simplul fapt că importatorul și cumpărătorul au comunicat prin mijloace de comunicare electronică nu poate permite să se prezume că importatorul știa sau putea să știe că participa la o asemenea fraudă.

| 5) | Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, trebuie să fie interpretat în sensul că autoritățile naționale competente nu sunt obligate, atunci când examinează transferul dreptului de a dispune de bunuri în calitate de proprietar, să colecteze informații la care pot avea acces numai autoritățile publice. |
| --- | --- |

5)

Articolul 143 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/69, trebuie să fie interpretat în sensul că autoritățile naționale competente nu sunt obligate, atunci când examinează transferul dreptului de a dispune de bunuri în calitate de proprietar, să colecteze informații la care pot avea acces numai autoritățile publice.

---

(1)  JO C 161, 22.5.2017.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/10 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/10

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 26 mai 2017 – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

(Cauza C-307/17)

(2018/C 285/12)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamantă: EUflight.de GmbH

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 8 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/11

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 29 mai 2018 – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH

(Cauza C-311/17)

(2018/C 285/13)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Jeannine Wieczarkowiecz

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 8 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/11

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 mai 2017 – Rainer Hadamek și alții/TUIfly GmbH

(Cauza C-316/17)

(2018/C 285/14)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Rainer Hadamek, Heike Hadamek, Florian Hadamek, Carina Hadamek

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 17 mai 2018 cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/11

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 mai 2017 – Gerhard Schneider și Christa Schneider/TUIfly GmbH

(Cauza C-317/17)

(2018/C 285/15)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Gerhard Schneider, Christa Schneider

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 17 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/12

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Iris Michardt și Detlef Michardt/TUIfly GmbH

(Cauza C-353/17)

(2018/C 285/16)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Iris Michardt, Detlef Michardt

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 17 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/12

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Birgit Förg/TUIfly GmbH

(Cauza C-354/17)

(2018/C 285/17)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Birgit Förg

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 28 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/12

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Lutz Leupolt/TUIfly GmbH

(Cauza C-355/17)

(2018/C 285/18)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Lutz Leupolt

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 28 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/13

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Johannes Büker și Ursula Münsterteicher/TUIfly GmbH

(Cauza C-356/17)

(2018/C 285/19)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Johannes Büker, Ursula Münsterteicher

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 17 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/13

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2018 – Lydia Wieczorek, Paul Wieczorek/TUIfly GmbH

(Cauza C-357/17)

(2018/C 285/20)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Lydia Wieczorek, Paul Wieczorek

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța din 17 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/13

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Walter Langguth și Elke Langguth/TUIfly GmbH

(Cauza C-358/17)

(2018/C 285/21)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Walter Langguth, Elke Langguth

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 28 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/14

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Hannover (Germania) la Amtsgericht Hannover – Marcel Lutz și alții/TUIfly GmbH

(Cauza C-359/17)

(2018/C 285/22)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Marcel Lutz, Janine Lutz, Michelle Lutz, Sarah Lutz

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța din 18 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/14

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Nicole Hofmann/TUIfly GmbH

(Cauza C-360/17)

(2018/C 285/23)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Nicole Hofmann

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 28 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/14

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Ole Feuser/TUIfly GmbH

(Cauza C-361/17)

(2018/C 285/24)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Ole Feuser

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța din 28 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/15

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 9 iunie 2017 – Boris Feuser/TUIfly GmbH

(Cauza C-362/17)

(2018/C 285/25)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Boris Feuser

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 28 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/15

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 30 iunie 2017 – Ines Ewen/TUIfly GmbH

(Cauza C-394/17)

(2018/C 285/26)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Ines Ewen

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 17 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/15

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Hannover (Germania) la 4 iulie 2017 – Petra Nünemann/TUIfly GmbH

(Cauza C-403/17)

(2018/C 285/27)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Petra Nünemann

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 17 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 7 iulie 2017 – Barbara Yvette Müller și alții/TUIfly GmbH

(Cauza C-409/17)

(2018/C 285/28)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamante: Barbara Yvette Müller, Stefanie Müller, Michelle Müller

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 28 mai 2018, cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Düsseldorf (Germania) la 17 iulie 2017 – Bially și alții/TUIfly GmbH

(Cauza C-429/17)

(2018/C 285/29)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Düsseldorf

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Bially și alții

Pârâtă: TUIfly GmbH

Prin Ordonanța Curții din 28 mai 2018 cauza a fost radiată din registrul Curții.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austria) la 23 aprilie 2018 – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien

(Cauza C-274/18)

(2018/C 285/30)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Arbeits- und Sozialgericht Wien

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Minoo Schuch-Ghannadan

Pârâtă: Medizinische Universität Wien

Întrebările preliminare

| 1) | Principiul pro rata temporis, prevăzut la clauza 4 punctul 2 din Acordul-cadru din anexa la Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 (1) privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, coroborat cu principiul nediscriminării prevăzut la clauza 4 punctul 1 din acordul-cadru, trebuie aplicat unei dispoziții legale potrivit căreia durata totală a raporturilor de muncă consecutive ale unui lucrător/lucrătoare la o universitate din Austria, angajat(ă) în cadrul unor proiecte finanțate din fonduri externe sau al unor proiecte de cercetare, este de 6 ani în cazul lucrătorilor cu normă întreagă, și de 8 ani în cazul muncii pe fracțiune de normă, iar, în plus, atunci când este justificat de motive obiective, în special pentru continuarea sau finalizarea unor proiecte de cercetare sau unor publicații, se admite o singură prelungire suplimentară până la 10 ani în cazul lucrătorilor cu normă întreagă și până la 12 ani în cazul muncii pe fracțiune de normă? |
| --- | --- |

1)

Principiul pro rata temporis, prevăzut la clauza 4 punctul 2 din Acordul-cadru din anexa la Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 (1) privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, coroborat cu principiul nediscriminării prevăzut la clauza 4 punctul 1 din acordul-cadru, trebuie aplicat unei dispoziții legale potrivit căreia durata totală a raporturilor de muncă consecutive ale unui lucrător/lucrătoare la o universitate din Austria, angajat(ă) în cadrul unor proiecte finanțate din fonduri externe sau al unor proiecte de cercetare, este de 6 ani în cazul lucrătorilor cu normă întreagă, și de 8 ani în cazul muncii pe fracțiune de normă, iar, în plus, atunci când este justificat de motive obiective, în special pentru continuarea sau finalizarea unor proiecte de cercetare sau unor publicații, se admite o singură prelungire suplimentară până la 10 ani în cazul lucrătorilor cu normă întreagă și până la 12 ani în cazul muncii pe fracțiune de normă?

| 2) | O reglementare precum cea descrisă la prima întrebare preliminară constituie o discriminare indirectă pe motive de sex, în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă), atunci când afectează un procent considerabil mai ridicat de lucrători de sex feminin decât de lucrători de sex masculin? |
| --- | --- |

2)

O reglementare precum cea descrisă la prima întrebare preliminară constituie o discriminare indirectă pe motive de sex, în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă), atunci când afectează un procent considerabil mai ridicat de lucrători de sex feminin decât de lucrători de sex masculin?

| 3) | Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 (2) privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) trebuie interpretat în sensul că o femeie care, considerând că intră în domeniul de aplicare al unei reglementări precum cea de la prima întrebare preliminară, invocă faptul că a fost discriminată indirect pe motive de sex pentru că numărul femeilor încadrate în muncă pe fracțiune de normă este semnificativ mai mare decât cel al bărbaților încadrați în muncă pe fracțiune de normă, trebuie să susțină această împrejurare, în special faptul că, din punct de vedere statistic femeile sunt afectate într-o măsură considerabil mai mare, prin prezentarea unor date statistice concrete sau a unor împrejurări concrete și să dovedească acest fapt prin probe concludente? |
| --- | --- |

3)

Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 (2) privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) trebuie interpretat în sensul că o femeie care, considerând că intră în domeniul de aplicare al unei reglementări precum cea de la prima întrebare preliminară, invocă faptul că a fost discriminată indirect pe motive de sex pentru că numărul femeilor încadrate în muncă pe fracțiune de normă este semnificativ mai mare decât cel al bărbaților încadrați în muncă pe fracțiune de normă, trebuie să susțină această împrejurare, în special faptul că, din punct de vedere statistic femeile sunt afectate într-o măsură considerabil mai mare, prin prezentarea unor date statistice concrete sau a unor împrejurări concrete și să dovedească acest fapt prin probe concludente?

---

(1)  JO 1998, L 14, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 35

(2)  JO 2006, L 204, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 262

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/17 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/17

---

Recurs introdus la 25 aprilie 2018 de The Green Effort Ltd împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a doua) din 23 februarie 2018 în cauza T-794/17, The Green Effort Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

(Cauza C-282/18 P)

(2018/C 285/31)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: The Green Effort Ltd (reprezentant: A. Ziehm, avocat)

Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Curții:

| — | anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 23 februarie 2018 (cauza T-794/17); |
| --- | --- |

—

anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 23 februarie 2018 (cauza T-794/17);

| — | anularea deciziilor contestate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziilor contestate;

| — | anularea decăderii din drepturile conferite de marca Uniunii Europene înregistrate cu numărul 9 528 001; |
| --- | --- |

—

anularea decăderii din drepturile conferite de marca Uniunii Europene înregistrate cu numărul 9 528 001;

| — | respingerea cererii de decădere din drepturi; |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de decădere din drepturi;

| — | admiterea cererii de restitutio in integrum formulate de recurentă; |
| --- | --- |

—

admiterea cererii de restitutio in integrum formulate de recurentă;

| — | obținerea și referirea la documentele din procedurile desfășurate în fața EUIPO, respectiv procedurile de anulare 12343 C, 10757 C și 10524 C și procedurile de opoziție B 002165119, B 002199274, B 002344565, B 002367038, B 002513086 și B 002513151; |
| --- | --- |

—

obținerea și referirea la documentele din procedurile desfășurate în fața EUIPO, respectiv procedurile de anulare 12343 C, 10757 C și 10524 C și procedurile de opoziție B 002165119, B 002199274, B 002344565, B 002367038, B 002513086 și B 002513151;

| — | obligarea EUIPO și a autoarei cererii de decădere să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale recurentei. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a autoarei cererii de decădere să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale recurentei.

Motivele și principalele argumente

Recurenta își întemeiază recursul pe următoarele șase motive, potrivit cărora ordonanța Tribunalului s-a întemeiat pe primul motiv de recurs, iar celelalte patru motive arată că decizia camerei de recurs nu este fondată pentru alte motive.

Primul motiv de recurs: încălcarea articolului 3 alineatul (4) din Decizia nr. EX 17-4 a directorului executiv al Oficiului din 16 august 2017 privind comunicarea pe cale electronică.

Argumente în susținerea recursului: Tribunalul a omis faptul că notificarea este considerată efectuată în a cincea zi calendaristică de la data creării documentului în sistemele EUIPO. Pentru acest motiv, Tribunalul a calculat incorect termenul de introducere a acțiunii împotriva Deciziei Camerei a doua a EUIPO din 11 septembrie 2017.

Al doilea motiv de recurs: recursul trebuie declarat întemeiat întrucât deciziile contestate de EUIPO încalcă drepturile recurentei deoarece cererea de decădere introdusă de autoarea cererii de decăderii era inadmisibilă ca urmare a relei-credințe și a unei incorecte expuneri a situației de fapt.

Al treilea motiv de recurs: recursul trebuie declarat întemeiat întrucât deciziile contestate de EUIPO încalcă drepturile recurentei deoarece dovada utilizării serioase prezentate de titular a fost transmisă EUIPO în termenele legale prevăzute de Regulamentul (CE) al Comisiei nr. 2868/95 (1).

Al patrulea motiv de recurs: recursul trebuie declarat întemeiat întrucât deciziile contestate de EUIPO încalcă drepturile recurentei deoarece dovada utilizării serioase prezentate de titular a fost transmisă EUIPO în termenele stabilite de acesta.

Al cincilea motiv de recurs: recursul trebuie declarat întemeiat întrucât deciziile contestate de EUIPO încalcă drepturile recurente deoarece, dacă EUIPO nu a primit dovada utilizării serioase prin intermediul sistemului de comunicare electronică și/sau prin fax, aceasta s-a întâmplat din cauza deficiențelor tehnice ale acestor sisteme.

Al șaselea motiv de recurs: recursul trebuie declarat întemeiat întrucât deciziile contestate de EUIPO încalcă drepturile recurentei deoarece EUIPO, iar ulterior și Camera a doua de recurs au respins în mod neîntemeiat cererea de restitutio in integrum formulată de recurentă.

---

(1)  Regulamentul (CE) al Comisiei nr. 2868/95 din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995, L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 26 aprilie 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

(Cauza C-289/18)

(2018/C 285/32)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Handelsgericht Wien

Părțile din procedura principală

Reclamantă: KAMU Passenger & IT Services GmbH

Pârâtă: Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

Întrebarea preliminară

Un zbor de corespondență de la aeroportul de destinație al zborului anterior, pe care un pasager de transport aerian l-a rezervat odată cu primul zbor și pentru care a primit doar un bilet cu un singur număr de bilet, poate fi calificat drept un „zbor cu legătură directă” în sensul articolului 2 litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (1), având în vedere intervalul de timp programat de puțin peste 13 ore între cele două zboruri?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004 L 46, p. 1, Ediţie specială, 07/vol. 12, p. 218).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 2 mai 2018 – Stefan Neldner/Eurowings GmbH

(Cauza C-299/18)

(2018/C 285/33)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Düsseldorf

Părțile din procedura principală

Reclamant: Stefan Neldner

Pârâtă: Eurowings GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | O compensație prevăzută la articolul 7 din regulament (1) poate fi dedusă din compensația acordată de legislația naţională cu titlu de rambursare a costurilor suplimentare de călătorie suportate în caz de anulare a unui zbor rezervat, în cazul în care operatorul de transport aerian și-a îndeplinit obligațiile care îi revin potrivit articolului 8 alineatul (1) din același regulament? |
| --- | --- |

1)

O compensație prevăzută la articolul 7 din regulament (1) poate fi dedusă din compensația acordată de legislația naţională cu titlu de rambursare a costurilor suplimentare de călătorie suportate în caz de anulare a unui zbor rezervat, în cazul în care operatorul de transport aerian și-a îndeplinit obligațiile care îi revin potrivit articolului 8 alineatul (1) din același regulament?

| 2) | Presupunând că o asemenea deducere este posibilă, aceasta privește și costurile de redirecționare alternativă până la o altă destinație decât destinația finală a zborului, dacă pasagerul refuză redirecționarea de substituție oferită de operatorul de transport aerian până la destinația finală a zborului? |
| --- | --- |

2)

Presupunând că o asemenea deducere este posibilă, aceasta privește și costurile de redirecționare alternativă până la o altă destinație decât destinația finală a zborului, dacă pasagerul refuză redirecționarea de substituție oferită de operatorul de transport aerian până la destinația finală a zborului?

| 3) | În cazul în care o astfel de deducere este posibilă, operatorul de transport aerian o poate efectua mereu sau aceasta depinde de măsura în care ea este permisă de legislaţia naţională sau este considerată echitabilă de o instanță? |
| --- | --- |

3)

În cazul în care o astfel de deducere este posibilă, operatorul de transport aerian o poate efectua mereu sau aceasta depinde de măsura în care ea este permisă de legislaţia naţională sau este considerată echitabilă de o instanță?

| 4) | În cazul în care determinantă este legislaţia naţională sau instanței îi revine sarcina de a pronunța o decizie discreționară: compensația prevăzută la articolul 7 din regulament acoperă doar neplăcerile și pierderea de timp suferite de pasageri ca urmare a anulării zborului sau acoperă, de asemenea, daunele materiale suferite? |
| --- | --- |

4)

În cazul în care determinantă este legislaţia naţională sau instanței îi revine sarcina de a pronunța o decizie discreționară: compensația prevăzută la articolul 7 din regulament acoperă doar neplăcerile și pierderea de timp suferite de pasageri ca urmare a anulării zborului sau acoperă, de asemenea, daunele materiale suferite?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Bonn (Germania) la 4 mai 2018 – Thomas Leonhard/DSL Bank

(Cauza C-301/18)

(2018/C 285/34)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Bonn

Părțile din procedura principală

Reclamant: Thomas Leonhard

Pârâtă: DSL Bank

Întrebarea preliminară

Articolul 7 alineatul (4) din Directiva 2002/65/CE (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții de drept național, care prevede că, după comunicarea retragerii dintr-un contract de credit de consum încheiat la distanță, furnizorul trebuie să îi restituie consumatorului, pe lângă suma pe care a primit-o în executarea acestui contract, și o compensație pentru utilizarea acestei sume?

---

(1)  Directiva 2002/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 privind comercializarea la distanță a serviciilor financiare de consum și de modificare a Directivei 90/619/CEE a Consiliului și a Directivelor 97/7/CE și 98/27/CE (JO 2002 L 271, p. 16, Ediție specială, 06/vol. 4, p. 183)

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 14 mai 2018 – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina

(Cauza C-322/18)

(2018/C 285/35)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Schiaffini Travel SpA

Pârâtă: Comune di Latina

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 (1) (în mod special în ceea ce privește interdicția – prevăzută la literele (b) și (d) – ca un operator intern să participe la proceduri competitive de atribuire extra moenia) trebuie sau nu trebuie să fie aplicat și atribuirilor efectuate la o dată anterioară intrării în vigoare a aceluiași regulament? |
| --- | --- |

1)

Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 (1) (în mod special în ceea ce privește interdicția – prevăzută la literele (b) și (d) – ca un operator intern să participe la proceduri competitive de atribuire extra moenia) trebuie sau nu trebuie să fie aplicat și atribuirilor efectuate la o dată anterioară intrării în vigoare a aceluiași regulament?

| 2) | Se poate considera în mod abstract că are calitatea de „operator intern” – în sensul aceluiași regulament și eventual prin analogie, sub aspectul finalității, cu jurisprudența referitoare la sistemul in house providing – o persoană juridică de drept public care beneficiază de o atribuire directă a serviciului de transport local de către autoritatea statală, atunci când cea dintâi este legată direct de cea de a doua din perspectiva organizării și a controlului, iar capitalul său social este deținut de statul în cauză (integral sau pro quota, în acest din urmă caz împreună cu alte organisme publice)? |
| --- | --- |

2)

Se poate considera în mod abstract că are calitatea de „operator intern” – în sensul aceluiași regulament și eventual prin analogie, sub aspectul finalității, cu jurisprudența referitoare la sistemul in house providing – o persoană juridică de drept public care beneficiază de o atribuire directă a serviciului de transport local de către autoritatea statală, atunci când cea dintâi este legată direct de cea de a doua din perspectiva organizării și a controlului, iar capitalul său social este deținut de statul în cauză (integral sau pro quota, în acest din urmă caz împreună cu alte organisme publice)?

| 3) | În cazul unei atribuiri directe de servicii care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1370/2007, faptul că, ulterior atribuirii, autoritatea statală menționată înființează un organism public administrativ care are competențe organizatorice în privința serviciilor în discuție (statul păstrând însă competența exclusivă de a dispune de licența de concesiune) – organism care nu exercită niciun „control asemănător” asupra entității căreia îi sunt atribuite serviciile în mod direct – constituie sau nu constituie o împrejurare susceptibilă să excludă atribuirea în cauză din domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (2) din regulament? |
| --- | --- |

3)

În cazul unei atribuiri directe de servicii care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1370/2007, faptul că, ulterior atribuirii, autoritatea statală menționată înființează un organism public administrativ care are competențe organizatorice în privința serviciilor în discuție (statul păstrând însă competența exclusivă de a dispune de licența de concesiune) – organism care nu exercită niciun „control asemănător” asupra entității căreia îi sunt atribuite serviciile în mod direct – constituie sau nu constituie o împrejurare susceptibilă să excludă atribuirea în cauză din domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (2) din regulament?

| 4) | Data inițială de expirare a unei atribuiri directe stabilită după termenul de 30 de ani care expiră la 3 decembrie 2039 [termen care începe să curgă de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007] implică în orice caz neconformitatea atribuirii cu principiile enunțate la articolul 5 coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din același regulament sau neregularitatea menționată trebuie considerată ca fiind remediată automat, cu toate efectele juridice, prin reducerea implicită ex lege [articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf] la acest termen de 30 de ani? |
| --- | --- |

4)

Data inițială de expirare a unei atribuiri directe stabilită după termenul de 30 de ani care expiră la 3 decembrie 2039 [termen care începe să curgă de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007] implică în orice caz neconformitatea atribuirii cu principiile enunțate la articolul 5 coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din același regulament sau neregularitatea menționată trebuie considerată ca fiind remediată automat, cu toate efectele juridice, prin reducerea implicită ex lege [articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf] la acest termen de 30 de ani?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO 2007, L 315, p. 1).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/21

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 15 mai 2018 – Sicilville Srl/Comune di Brescia

(Cauza C-324/18)

(2018/C 285/36)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelantă: Sicilville Srl

Intimată: Comune di Brescia

Întrebarea preliminară

Dreptul Uniunii Europene, mai precis articolul 57 alineatul (4) din Directiva 2014/24/UE (1) privind achizițiile publice, coroborat cu considerentul (101) al aceleiași directive și cu principiile proporționalității și egalității de tratament, se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în speță, care definește drept motiv de excludere obligatorie a unui operator economic „abaterea profesională gravă” și care precizează că, în cazul în care abaterea profesională a cauzat rezilierea anticipată a unui contract de achiziții publice, operatorul poate fi exclus numai dacă rezilierea nu este contestată sau este confirmată în urma unei proceduri judiciare?

---

(1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO L 94, p. 65).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/22

---

Recurs introdus la 21 mai 2018 de Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 13 martie 2018 în cauza T-542/11 RENV, Alouminion tis Ellados VEAE/Comisia Europeană

(Cauza C-332/18 P)

(2018/C 285/37)

Limba de procedură: greaca

Părțile

Recurentă: Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon (reprezentanți: N. Korogiannakis, N. Keramidas, E. Chrysafis, D. Diakopoulos și K. Struckmann, avocați)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)

Concluziile recurentei

Prin intermediul prezentului recurs, „Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon” solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 13 martie 2018 în cauza Τ-542/11 RENV (EU:T:2018:132); |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 13 martie 2018 în cauza Τ-542/11 RENV (EU:T:2018:132);

| — | soluționarea litigiului de către Curte; |
| --- | --- |

—

soluționarea litigiului de către Curte;

| — | anularea deciziei Comisiei din 13 iulie 2011; și |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comisiei din 13 iulie 2011; și

| — | obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în întreaga procedură de recurentă. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în întreaga procedură de recurentă.

Motivele și principalele argumente

Recurenta invocă trei motive de recurs:

| 1) | erori de drept și denaturări ale situației de fapt în contextul aprecierii de către Tribunal a aspectului dacă măsura în litigiu constituia un ajutor de stat și mai precis dacă această măsură constituia un „avantaj”, în cadrul aprecierii acestui avantaj, în cadrul refuzului de a examina aspectul justificării economice și în cadrul aplicării eronate a sarcinii probei în măsura în care Republica Elenă nu a invocat astfel de argumente în cadrul procedurii administrative; și eroare de drept în aprecierea argumentelor recurentei privind „criteriul investitorului privat”; |
| --- | --- |

1)

erori de drept și denaturări ale situației de fapt în contextul aprecierii de către Tribunal a aspectului dacă măsura în litigiu constituia un ajutor de stat și mai precis dacă această măsură constituia un „avantaj”, în cadrul aprecierii acestui avantaj, în cadrul refuzului de a examina aspectul justificării economice și în cadrul aplicării eronate a sarcinii probei în măsura în care Republica Elenă nu a invocat astfel de argumente în cadrul procedurii administrative; și eroare de drept în aprecierea argumentelor recurentei privind „criteriul investitorului privat”;

| 2) | o eroare de drept în aprecierea naturii „selective” a avantajului; și |
| --- | --- |

2)

o eroare de drept în aprecierea naturii „selective” a avantajului; și

| 3) | erori de drept și denaturări ale elementelor de probă în ceea ce privește efectele măsurii în litigiu asupra comerțului și a concurenței. |
| --- | --- |

3)

erori de drept și denaturări ale elementelor de probă în ceea ce privește efectele măsurii în litigiu asupra comerțului și a concurenței.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/23

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Lombardi Srl/Comune di Auletta și alții

(Cauza C-333/18)

(2018/C 285/38)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelantă: Lombardi Srl

Intimate: Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

Întrebarea preliminară

Articolul 1 alineatul (1) al treilea paragraf și alineatul (3) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 (2), poate fi interpretat în sensul că permite, atunci când la procedura de cerere de ofertă au participat mai multe întreprinderi, iar acestea nu au fost acționate în justiție (și, în orice caz, împotriva ofertelor unora dintre ele nu a fost introdusă o cale de atac), rămânerea la aprecierea instanței, în temeiul autonomiei procedurale recunoscute statelor membre, a evaluării caracterului concret al interesului invocat în cadrul acțiunii principale de ofertantul împotriva căruia a fost introdusă o acțiune incidentă exclusivă considerată întemeiată, utilizând mijloacele procedurale puse la dispoziția ordinii juridice și armonizând astfel protecția poziției subiective în raport cu principiile naționale consacrate în ceea ce privește determinarea cadrului procesual, (articolul 112 din Codul de procedură civilă), dovada interesului invocat (articolul 2697 din Codul civil) și limitele subiective ale autorității de lucru judecat, care se dobândește numai între părțile din procedură și nu poate privi poziția părților care nu au legătură cu litigiul (articolul 2909 din Codul civil)?

---

(1)  (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237).

(2)  Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 de modificare a Directivelor 89/665/CEE și 92/13/CEE ale Consiliului în ceea ce privește ameliorarea eficacității căilor de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice (JO L 335, p. 31).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/23

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Via Lattea Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Cauza C-337/18)

(2018/C 285/39)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelanți: Via Lattea Scrl, Alba Gilberto, Antonio Barausse, Gabriele Barausse, Azienda Agricola Benvegnù Gianni Battista e Giangaetano s.s., Domenico Brogliato s.s., Cesare Filippi, Michele Filippi, Fontana Fidenzio e Fabrizio s.s., Giovanni Gastaldello, Tiziano Giaretta, Azienda Agricola Guadagnin Gianni ed Emanuele s.s., Il Moretto di Martinazza Laura s.s., Marini Alessandro e Domenico s.s., Azienda Agricola Milan Sergio & C. s.s., Matteo Mosele, Luciano Mosele, Ennio Mosele, Renato Munaretto, Azienda Agricola Pain di Gazzola Luigi, Azienda Agricola Parise Luigi, Angelo, Francesco e Giancarlo, Sillo Zefferino Maurizio s.s., Storti Danilo e Nicoletta s.s., Tosatto Paolo e Federico s.s., Vivaldo Emilio e Pierino s.s., Giuseppe Zanettin

Intimate: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Întrebările preliminare

| 1) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că neconformitatea unei dispoziții legislative a unui stat membru cu articolul 2 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 (1) determină, drept consecință, inexistența obligației producătorilor de a plăti prelevarea suplimentară atunci când sunt îndeplinite condițiile stabilite de același regulament? |
| --- | --- |

1)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că neconformitatea unei dispoziții legislative a unui stat membru cu articolul 2 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 (1) determină, drept consecință, inexistența obligației producătorilor de a plăti prelevarea suplimentară atunci când sunt îndeplinite condițiile stabilite de același regulament?

| 2) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene și, în special, principiul general al protecției încrederii legitime trebuie interpretate în sensul că nu poate fi protejată încrederea unor entități care au respectat o obligație prevăzută de un stat membru și care au beneficiat de efectele legate de respectarea obligației menționate, în cazul în care a rezultat că această obligație este contrară dreptului Uniunii Europene? |
| --- | --- |

2)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene și, în special, principiul general al protecției încrederii legitime trebuie interpretate în sensul că nu poate fi protejată încrederea unor entități care au respectat o obligație prevăzută de un stat membru și care au beneficiat de efectele legate de respectarea obligației menționate, în cazul în care a rezultat că această obligație este contrară dreptului Uniunii Europene?

| 3) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1392/2001 (2) din 9 iulie 2001 și noțiunea „categorie prioritară” în sensul dreptului Uniunii se opun unei dispoziții a unui stat membru, cum este articolul 2 alineatul 3 din Decretul-lege nr. 157/2004 adoptat de Republica Italiană, care prevede modalități diferențiate de restituire a prelevării suplimentare excedentare, făcând distincție, în ceea ce privește perioadele și modalitățile de restituire, între producătorii care au avut încredere în obligația de respectare a unei dispoziții naționale despre care s-a constatat că este contrară dreptului Uniunii și producătorii care nu au respectat această dispoziție? |
| --- | --- |

3)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1392/2001 (2) din 9 iulie 2001 și noțiunea „categorie prioritară” în sensul dreptului Uniunii se opun unei dispoziții a unui stat membru, cum este articolul 2 alineatul 3 din Decretul-lege nr. 157/2004 adoptat de Republica Italiană, care prevede modalități diferențiate de restituire a prelevării suplimentare excedentare, făcând distincție, în ceea ce privește perioadele și modalitățile de restituire, între producătorii care au avut încredere în obligația de respectare a unei dispoziții naționale despre care s-a constatat că este contrară dreptului Uniunii și producătorii care nu au respectat această dispoziție?

---

(1)  Regulamentul (CEE) n. 3950/92 al Consiliului din 28 decembrie 1992 de instituire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO 1992, L 405, p. 1).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 1392/2001 al Comisiei din 9 iulie 2001 de stabilire a modalităților de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 1992 de instituire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO 2001, L 187, p. 19).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/24 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/24

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Cooperativa Novalat Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Cauza C-338/18)

(2018/C 285/40)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelanți: Cooperativa Novalat Scrl, Antico Giuseppe e Figli s.s., Impresa Barutta Livio, Impresa Cusinato Giulio, Impresa Danesa Cisino, Impresa Faggian Rudi, Furlan Diego e Stefano s.s., Impresa Furlan Marco, Impresa Massaro Leo Valter, Impresa Reginato Guido, Impresa Sachespi Lucio, Impresa Salmaso Luigi, Impresa Schiavon Denis, Impresa Zanetti Narciso

Intimate: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Întrebările preliminare

| 1) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că neconformitatea unei dispoziții legislative a unui stat membru cu articolul 2 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 (1) determină, drept consecință, inexistența obligației producătorilor de a plăti prelevarea suplimentară atunci când sunt îndeplinite condițiile stabilite de același regulament? |
| --- | --- |

1)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că neconformitatea unei dispoziții legislative a unui stat membru cu articolul 2 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 (1) determină, drept consecință, inexistența obligației producătorilor de a plăti prelevarea suplimentară atunci când sunt îndeplinite condițiile stabilite de același regulament?

| 2) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene și, în special, principiul general al protecției încrederii legitime trebuie interpretate în sensul că nu poate fi protejată încrederea unor entități care au respectat o obligație prevăzută de un stat membru și care au beneficiat de efectele legate de respectarea obligației menționate, în cazul în care a rezultat că această obligație este contrară dreptului Uniunii Europene? |
| --- | --- |

2)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene și, în special, principiul general al protecției încrederii legitime trebuie interpretate în sensul că nu poate fi protejată încrederea unor entități care au respectat o obligație prevăzută de un stat membru și care au beneficiat de efectele legate de respectarea obligației menționate, în cazul în care a rezultat că această obligație este contrară dreptului Uniunii Europene?

| 3) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1392/2001 (2) din 9 iulie 2001 și noțiunea „categorie prioritară” în sensul dreptului Uniunii se opun unei dispoziții a unui stat membru, cum este articolul 2 alineatul 3 din Decretul lege nr. 157/2004 adoptat de Republica Italiană, care prevede modalități diferențiate de restituire a prelevării suplimentare excedentare, făcând distincție, în ceea ce privește perioadele și modalitățile de restituire, între producătorii care au avut încredere în obligația de respectare a unei dispoziții naționale despre care s-a constatat că este contrară dreptului Uniunii și producătorii care nu au respectat această dispoziție? |
| --- | --- |

3)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1392/2001 (2) din 9 iulie 2001 și noțiunea „categorie prioritară” în sensul dreptului Uniunii se opun unei dispoziții a unui stat membru, cum este articolul 2 alineatul 3 din Decretul lege nr. 157/2004 adoptat de Republica Italiană, care prevede modalități diferențiate de restituire a prelevării suplimentare excedentare, făcând distincție, în ceea ce privește perioadele și modalitățile de restituire, între producătorii care au avut încredere în obligația de respectare a unei dispoziții naționale despre care s-a constatat că este contrară dreptului Uniunii și producătorii care nu au respectat această dispoziție?

---

(1)  Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 28 decembrie 1992 de instituire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO 1992, L 405, p. 1).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 1392/2001 al Comisiei din 9 iulie 2001 de stabilire a modalităților de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului de instituire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO 2001, L 187, p. 19).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/25 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/25

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 mai 2018 – Veneto Latte Scrl și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Cauza C-339/18)

(2018/C 285/41)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelante: Veneto Latte Scrl, Bovolenta Luca e Matteo s.s., Greco Andrea e Alessando s.s., Ruzza Vanel e Gloriano s.s., Azienda Agricola Marangona di Tamiso Rossano

Intimate: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Întrebările preliminare

| 1) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că neconformitatea unei dispoziții legislative a unui stat membru cu articolul 2 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 (1) determină, drept consecință, inexistența obligației producătorilor de a plăti prelevarea suplimentară atunci când sunt îndeplinite condițiile stabilite de același regulament? |
| --- | --- |

1)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că neconformitatea unei dispoziții legislative a unui stat membru cu articolul 2 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 (1) determină, drept consecință, inexistența obligației producătorilor de a plăti prelevarea suplimentară atunci când sunt îndeplinite condițiile stabilite de același regulament?

| 2) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene și, în special, principiul general al protecției încrederii legitime trebuie interpretate în sensul că nu poate fi protejată încrederea unor entități care au respectat o obligație prevăzută de un stat membru și care au beneficiat de efectele legate de respectarea obligației menționate, în cazul în care a rezultat că această obligație este contrară dreptului Uniunii Europene? |
| --- | --- |

2)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, dreptul Uniunii Europene și, în special, principiul general al protecției încrederii legitime trebuie interpretate în sensul că nu poate fi protejată încrederea unor entități care au respectat o obligație prevăzută de un stat membru și care au beneficiat de efectele legate de respectarea obligației menționate, în cazul în care a rezultat că această obligație este contrară dreptului Uniunii Europene?

| 3) | Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1392/2001 (2) din 9 iulie 2001 și noțiunea „categorie prioritară” în sensul dreptului Uniunii se opun unei dispoziții a unui stat membru, cum este articolul 2 alineatul 3 din Decretul-lege nr. 157/2004 adoptat de Republica Italiană, care prevede modalități diferențiate de restituire a prelevării suplimentare excedentare, făcând distincție, în ceea ce privește perioadele și modalitățile de restituire, între producătorii care au avut încredere în obligația de respectare a unei dispoziții naționale despre care s-a constatat că este contrară dreptului Uniunii și producătorii care nu au respectat această dispoziție? |
| --- | --- |

3)

Într-o situație precum cea descrisă și care face obiectul litigiului principal, articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1392/2001 (2) din 9 iulie 2001 și noțiunea „categorie prioritară” în sensul dreptului Uniunii se opun unei dispoziții a unui stat membru, cum este articolul 2 alineatul 3 din Decretul-lege nr. 157/2004 adoptat de Republica Italiană, care prevede modalități diferențiate de restituire a prelevării suplimentare excedentare, făcând distincție, în ceea ce privește perioadele și modalitățile de restituire, între producătorii care au avut încredere în obligația de respectare a unei dispoziții naționale despre care s-a constatat că este contrară dreptului Uniunii și producătorii care nu au respectat această dispoziție?

---

(1)  Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 28 decembrie 1992 de instituire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO 1992, L 405, p. 1).

(2)  Regulamentul nr. 1392/2001 al Comisiei din 9 iulie 2001 de stabilire a modalităților de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 1992 de instituire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO 2001, L 187, p. 19).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/26

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Milano (Italia) la 28 mai 2018 – Avv. Alessandro Salvoni/Anna Maria Fiermonte

(Cauza C-347/18)

(2018/C 285/42)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale di Milano

Părțile din procedura principală

Reclamant: Avv. Alessandro Salvoni

Pârâtă: Anna Maria Fiermonte

Întrebarea preliminară

Articolul 53 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că se opun posibilității instanței din statul de origine, sesizată cu o cerere de emitere a certificatului prevăzut la articolul 53 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 cu privire la o hotărâre definitivă, de a exercita din oficiu prerogative vizând verificarea încălcării dispozițiilor cuprinse în capitolul II secțiunea 4 din Regulamentul Bruxelles Ia în scopul de a informa consumatorul cu privire la încălcarea eventual constatată și de a permite aceluiași consumator să evalueze în cunoștință de cauză posibilitatea de a recurge la calea de atac prevăzută la articolul 45 din același regulament?

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 351, p. 1).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/26

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia de Reus (Spania) la 30 mai 2018 – Jaime Cardus Suárez/Catalunya Caixa S.A.

(Cauza C-352/18)

(2018/C 285/43)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de Primera Instancia de Reus

Părțile din procedura principală

Reclamant: Jaime Cardus Suárez

Pârâtă: Catalunya Caixa S.A.

Întrebările preliminare

| 1) | 1.1 | Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/13 (1) trebuie interpretat în sensul că o clauză contractuală care conține un indice oficial, IRPH, reglementat de o dispoziție legală, nu intră în domeniul de aplicare al directivei, chiar dacă indicele respectiv nu se aplică în mod obligatoriu, indiferent dacă este ales, și nu are caracter supletiv în lipsa unui acord între părți? |
| --- | --- | --- |

1)

1.1

Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/13 (1) trebuie interpretat în sensul că o clauză contractuală care conține un indice oficial, IRPH, reglementat de o dispoziție legală, nu intră în domeniul de aplicare al directivei, chiar dacă indicele respectiv nu se aplică în mod obligatoriu, indiferent dacă este ales, și nu are caracter supletiv în lipsa unui acord între părți?

| 1.2 | Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că o clauză contractuală care conține un indice oficial, IRPH, reglementat de o dispoziție legală, intră în domeniul de aplicare al directivei, având în vedere că, în cuprinsul clauzei contractuale respective, dispoziția conținută în norma administrativă care reglementează indicele IRPH se modifică în ceea ce privește diferența negativă care ar trebui aplicată în cazul în care indicele respectiv este utilizat drept rată contractuală, cu scopul de a echivala dobânda anuală efectivă (DAE) aferentă operațiunii ipotecare cu cea a pieței, putând să se prezume, astfel, că a fost afectat echilibrul contractual stabilit de legiuitorul național? |
| --- | --- |

1.2

Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că o clauză contractuală care conține un indice oficial, IRPH, reglementat de o dispoziție legală, intră în domeniul de aplicare al directivei, având în vedere că, în cuprinsul clauzei contractuale respective, dispoziția conținută în norma administrativă care reglementează indicele IRPH se modifică în ceea ce privește diferența negativă care ar trebui aplicată în cazul în care indicele respectiv este utilizat drept rată contractuală, cu scopul de a echivala dobânda anuală efectivă (DAE) aferentă operațiunii ipotecare cu cea a pieței, putând să se prezume, astfel, că a fost afectat echilibrul contractual stabilit de legiuitorul național?

| 2) | 2.1 | Faptul că indicele de referință IRPH, care este inclus de profesionist într-o clauză a unui contract de împrumut, este reglementat printr-un act cu putere de lege sau de un act administrativ exclude obligația instanței de a verifica dacă consumatorului i s-au comunicat toate elementele privind indicele respectiv, care ar putea afecta consimțământul acestuia, în vederea stabilirii aspectului dacă clauza a fost redactată în mod clar și inteligibil, în sensul articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13? |
| --- | --- | --- |

2)

2.1

Faptul că indicele de referință IRPH, care este inclus de profesionist într-o clauză a unui contract de împrumut, este reglementat printr-un act cu putere de lege sau de un act administrativ exclude obligația instanței de a verifica dacă consumatorului i s-au comunicat toate elementele privind indicele respectiv, care ar putea afecta consimțământul acestuia, în vederea stabilirii aspectului dacă clauza a fost redactată în mod clar și inteligibil, în sensul articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13?

| 2.2 | O jurisprudență în temeiul căreia se consideră că obligația de transparență este îndeplinită prin simpla referire la indicele oficial în cuprinsul clauzei prestabilite, fără ca profesionistului care a inclus clauza în contract să îi revină obligația de a furniza alte informații în această privință, este contrară Directivei 93/13, sau, dimpotrivă, în vederea respectării obligației de transparență, este necesar ca partea mai puternică să furnizeze informații referitoare la structura, la întinderea și la modul concret de funcționare a mecanismului acestui indice de referință? |
| --- | --- |

2.2

O jurisprudență în temeiul căreia se consideră că obligația de transparență este îndeplinită prin simpla referire la indicele oficial în cuprinsul clauzei prestabilite, fără ca profesionistului care a inclus clauza în contract să îi revină obligația de a furniza alte informații în această privință, este contrară Directivei 93/13, sau, dimpotrivă, în vederea respectării obligației de transparență, este necesar ca partea mai puternică să furnizeze informații referitoare la structura, la întinderea și la modul concret de funcționare a mecanismului acestui indice de referință?

| 2.3 | Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că omisiunea de a informa consumatorul cu privire la structura, la modul de funcționare și la evoluția anterioară a IRPH, precum și la evoluția viitoare previzibilă, cel puțin pe termen scurt sau mediu, având în vedere cunoștințele profesionistului cu privire la aceste elemente la momentul încheierii contractului, permite să se considere că clauza care conține indicele nu este redactată în mod clar și inteligibil, în sensul articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13? |
| --- | --- |

2.3

Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că omisiunea de a informa consumatorul cu privire la structura, la modul de funcționare și la evoluția anterioară a IRPH, precum și la evoluția viitoare previzibilă, cel puțin pe termen scurt sau mediu, având în vedere cunoștințele profesionistului cu privire la aceste elemente la momentul încheierii contractului, permite să se considere că clauza care conține indicele nu este redactată în mod clar și inteligibil, în sensul articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13?

| 2.4 | Cerința privind transparența clauzei, prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din directivă, trebuie interpretată în sensul că impune ca consumatorul să fi fost informat cu privire la actele cu putere de lege care reglementau indicele de referință și conținutul său, deoarece este vorba despre informații relevante pentru înțelegerea importanței economice și juridice pe care o prezintă clauza care conținea indicele respectiv? |
| --- | --- |

2.4

Cerința privind transparența clauzei, prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din directivă, trebuie interpretată în sensul că impune ca consumatorul să fi fost informat cu privire la actele cu putere de lege care reglementau indicele de referință și conținutul său, deoarece este vorba despre informații relevante pentru înțelegerea importanței economice și juridice pe care o prezintă clauza care conținea indicele respectiv?

| 2.5 | Publicitatea și informarea realizată de partea mai puternică, susceptibilă să inducă în eroare consumatorul la momentul încheierii contractului de împrumut raportat la IRPH, poate reprezenta un element pe care instanța să își întemeieze aprecierea caracterului abuziv al clauzei contractuale, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13? |
| --- | --- |

2.5

Publicitatea și informarea realizată de partea mai puternică, susceptibilă să inducă în eroare consumatorul la momentul încheierii contractului de împrumut raportat la IRPH, poate reprezenta un element pe care instanța să își întemeieze aprecierea caracterului abuziv al clauzei contractuale, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13?

| 3) | 3.1 | În cazul în care se apreciază că respectiva clauză este abuzivă, astfel că împrumutul trebuie rambursat fără dobândă, faptul că, în urma declarării nulității și a înlăturării clauzei privind dobânda variabilă, a dispărut motivul pentru care a fost încheiat contractul exclusiv din perspectiva instituției bancare, permite să se admită posibilitatea de revizuire a contractului respectiv prin modificarea conținutului clauzei abuzive și prin aplicarea oricărui alt indice de referință în locul celui declarat nul? În acest caz, interpretarea și revizuirea contractului ar fi contrare articolului 6 din Directiva 93/13? |
| --- | --- | --- |

3)

3.1

În cazul în care se apreciază că respectiva clauză este abuzivă, astfel că împrumutul trebuie rambursat fără dobândă, faptul că, în urma declarării nulității și a înlăturării clauzei privind dobânda variabilă, a dispărut motivul pentru care a fost încheiat contractul exclusiv din perspectiva instituției bancare, permite să se admită posibilitatea de revizuire a contractului respectiv prin modificarea conținutului clauzei abuzive și prin aplicarea oricărui alt indice de referință în locul celui declarat nul? În acest caz, interpretarea și revizuirea contractului ar fi contrare articolului 6 din Directiva 93/13?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (
  JO 1993, L 95, p. 29
  , Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/27

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgia) la 5 iunie 2018 – Frank Casteels/Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd

(Cauza C-368/18)

(2018/C 285/44)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Justice de paix du troisième canton de Charleroi

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Frank Casteels

Pârâtă: Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd

Întrebările preliminare

Cererea de decizie preliminară privind interpretarea articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (1) are următorul cuprins:

| — | împrejurarea în discuție în prezentul litigiu, și anume greva angajaților societății de handling la aeroportul de plecare a zborului în cauză, intră în domeniul de aplicare al noțiunii „eveniment” în sensul punctului 22 din Hotărârea din 22 decembrie 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), sau în cel al noțiunii „împrejurare excepțională” în sensul considerentului (14) al regulamentului menționat, astfel cum a fost interpretată prin Hotărârea din 31 ianuarie 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), sau aceste două noțiuni se suprapun; |
| --- | --- |

—

împrejurarea în discuție în prezentul litigiu, și anume greva angajaților societății de handling la aeroportul de plecare a zborului în cauză, intră în domeniul de aplicare al noțiunii „eveniment” în sensul punctului 22 din Hotărârea din 22 decembrie 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771), sau în cel al noțiunii „împrejurare excepțională” în sensul considerentului (14) al regulamentului menționat, astfel cum a fost interpretată prin Hotărârea din 31 ianuarie 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), sau aceste două noțiuni se suprapun;

| — | articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume greva angajaților societății de handling la aeroportul de plecare a zborului în cauză, trebuie considerat un eveniment inerent desfășurării normale a activității operatorului de transport aerian și, prin urmare, nu poate fi calificat drept „împrejurare excepțională” care poate exonera operatorul de transport aerian de obligația de a plăti o compensație pasagerilor în cazul unei anulări a unui zbor efectuat de avionul respectiv; |
| --- | --- |

—

articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume greva angajaților societății de handling la aeroportul de plecare a zborului în cauză, trebuie considerat un eveniment inerent desfășurării normale a activității operatorului de transport aerian și, prin urmare, nu poate fi calificat drept „împrejurare excepțională” care poate exonera operatorul de transport aerian de obligația de a plăti o compensație pasagerilor în cazul unei anulări a unui zbor efectuat de avionul respectiv;

| — | dacă un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume greva angajaților societății de handling la aeroportul de plecare a zborului respectiv, trebuie considerat o „împrejurare excepțională”, trebuie să se deducă de aici că este vorba, în cazul operatorului de transport aerian, despre o „împrejurare excepțională” care nu ar fi putut fi evitată chiar dacă s-ar fi luat toate măsurile rezonabile? |
| --- | --- |

—

dacă un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume greva angajaților societății de handling la aeroportul de plecare a zborului respectiv, trebuie considerat o „împrejurare excepțională”, trebuie să se deducă de aici că este vorba, în cazul operatorului de transport aerian, despre o „împrejurare excepțională” care nu ar fi putut fi evitată chiar dacă s-ar fi luat toate măsurile rezonabile?

| — | faptul că greva a fost anunțată trebuie considerat ca având drept consecință că un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume greva angajaților societății de handling la aeroportul de plecare a zborului în cauză, nu intră în domeniul de aplicare al noțiunii „împrejurări excepționale” în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91? |
| --- | --- |

—

faptul că greva a fost anunțată trebuie considerat ca având drept consecință că un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume greva angajaților societății de handling la aeroportul de plecare a zborului în cauză, nu intră în domeniul de aplicare al noțiunii „împrejurări excepționale” în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91?

---

(1)  JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/28 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/28

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgia) la 5 iunie 2018 – Giovanni Martina/Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd

(Cauza C-369/18)

(2018/C 285/45)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Justice de paix du troisième canton de Charleroi

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Giovanni Martina

Pârâtă: Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd

Întrebările preliminare

Cererea de decizie preliminară privind interpretarea articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (1) are următorul cuprins:

| — | împrejurarea în discuție în prezentul litigiu, respectiv scurgerea de combustibil pe o pistă de decolare care a condus la închiderea acestei piste, intră în domeniul de aplicare al noțiunii „eveniment” în sensul punctului 22 din Hotărârea din 22 decembrie 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771) sau în cel al noțiunii „împrejurare excepțională” în sensul considerentului (14) al regulamentului menționat, astfel cum a fost interpretată prin Hotărârea din 31 ianuarie 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), sau aceste două noțiuni se suprapun; |
| --- | --- |

—

împrejurarea în discuție în prezentul litigiu, respectiv scurgerea de combustibil pe o pistă de decolare care a condus la închiderea acestei piste, intră în domeniul de aplicare al noțiunii „eveniment” în sensul punctului 22 din Hotărârea din 22 decembrie 2008, Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771) sau în cel al noțiunii „împrejurare excepțională” în sensul considerentului (14) al regulamentului menționat, astfel cum a fost interpretată prin Hotărârea din 31 ianuarie 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), sau aceste două noțiuni se suprapun;

| — | articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume scurgerea de combustibil pe o pistă de decolare care a condus la închiderea acestei piste, trebuie considerat ca fiind un eveniment inerent desfășurării normale a activității operatorului de transport aerian și, prin urmare, nu poate fi calificat drept „împrejurare excepțională” care exonerează operatorul de transport aerian de obligația de a plăti o compensație pasagerilor în cazul unei întârzieri prelungite a unui zbor efectuat de acest avion; |
| --- | --- |

—

articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume scurgerea de combustibil pe o pistă de decolare care a condus la închiderea acestei piste, trebuie considerat ca fiind un eveniment inerent desfășurării normale a activității operatorului de transport aerian și, prin urmare, nu poate fi calificat drept „împrejurare excepțională” care exonerează operatorul de transport aerian de obligația de a plăti o compensație pasagerilor în cazul unei întârzieri prelungite a unui zbor efectuat de acest avion;

| — | un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume scurgerea de combustibil pe o pistă de decolare care a condus la închiderea pistei respective, trebuie considerat ca fiind o „împrejurare excepțională”, trebuie să se deducă de aici că este vorba, în cazul operatorului de transport aerian, despre o „împrejurare excepțională” care nu ar fi putut fi evitată chiar dacă s-ar fi luat toate măsurile rezonabile? |
| --- | --- |

—

un eveniment precum cel în discuție în prezentul litigiu, și anume scurgerea de combustibil pe o pistă de decolare care a condus la închiderea pistei respective, trebuie considerat ca fiind o „împrejurare excepțională”, trebuie să se deducă de aici că este vorba, în cazul operatorului de transport aerian, despre o „împrejurare excepțională” care nu ar fi putut fi evitată chiar dacă s-ar fi luat toate măsurile rezonabile?

---

(1)  JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/29 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/29

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Nancy (Franța) la 7 iunie 2018 – Ministre de l'Action et des Comptes publics/Domnul și doamna Raymond Dreyer

(Cauza C-372/18)

(2018/C 285/46)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour administrative d'appel de Nancy

Părțile din procedura principală

Apelant: Ministre de l'Action et des Comptes publics

Intimați: domnul și doamna Raymond Dreyer

Întrebarea preliminară

Prelevările alocate Caisse nationale de solidarité pour l’autonomie, care contribuie la finanțarea prestațiilor în litigiu, au o legătură directă și suficient de relevantă cu anumite ramuri de securitate socială enumerate la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (1) și, în consecință, intră în domeniul de aplicare al acestui regulament pentru simplul motiv că prestațiile respective se raportează la unul dintre riscurile enumerate la articolul 3 menționat și sunt acordate pe baza unei situații definite legal, independent de orice apreciere discreționară?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, p. 1, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 82).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/30 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/30

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacia) la 7 iunie 2018 – Slovenské elektrárne, a.s./Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

(Cauza C-376/18)

(2018/C 285/47)

Limba de procedură: slovaca

Instanța de trimitere

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Părțile din procedura principală

Reclamantă în primă instanță: Slovenské elektrárne, a.s.

Pârâtă în primă instanță: Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

Întrebările preliminare

| 1) | Directiva 2009/72/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (denumită în continuare „A treia directivă privind energia electrică”) trebuie interpretată în sensul că este incompatibilă cu obiectivul său și, în special, cu articolul 3 din aceasta o reglementare națională, precum cea în discuție în procedura principală, care instituie o măsură specială constând într-o prelevare obligatorie în sarcina entităților reglementate, inclusiv a titularilor unei autorizații de furnizare a energiei electrice acordate de autoritatea competentă de reglementare din statul membru în cauză (denumite în continuare „autoritatea” și, respectiv, „entitatea reglementată”), care este stabilită în funcție de rezultatul economic pe care l-au realizat nu numai la nivel național, ci și prin exercitarea activității în străinătate, prelevare care:






  i) | afectează libertatea entităților reglementate de a stabili un preț pe deplin competitiv pentru furnizarea energiei electrice pe piețele externe ale energiei electrice și, prin urmare, și concurența pe piețele menționate; |
| --- | --- | --- |

1)

Directiva 2009/72/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (denumită în continuare „A treia directivă privind energia electrică”) trebuie interpretată în sensul că este incompatibilă cu obiectivul său și, în special, cu articolul 3 din aceasta o reglementare națională, precum cea în discuție în procedura principală, care instituie o măsură specială constând într-o prelevare obligatorie în sarcina entităților reglementate, inclusiv a titularilor unei autorizații de furnizare a energiei electrice acordate de autoritatea competentă de reglementare din statul membru în cauză (denumite în continuare „autoritatea” și, respectiv, „entitatea reglementată”), care este stabilită în funcție de rezultatul economic pe care l-au realizat nu numai la nivel național, ci și prin exercitarea activității în străinătate, prelevare care:

i)

afectează libertatea entităților reglementate de a stabili un preț pe deplin competitiv pentru furnizarea energiei electrice pe piețele externe ale energiei electrice și, prin urmare, și concurența pe piețele menționate;

| ii) | reduce competitivitatea entităților reglementate în raport cu furnizorii de energie electrică străini care desfășoară activități pe piața slovacă a energiei electrice, în cazul în care și unii și ceilalți aprovizionează cu energie electrică și o anumită piață externă, întrucât, pentru furnizarea energiei electrice în străinătate, operatorul străin nu este supus unei astfel de prelevări obligatorii; |
| --- | --- |

ii)

reduce competitivitatea entităților reglementate în raport cu furnizorii de energie electrică străini care desfășoară activități pe piața slovacă a energiei electrice, în cazul în care și unii și ceilalți aprovizionează cu energie electrică și o anumită piață externă, întrucât, pentru furnizarea energiei electrice în străinătate, operatorul străin nu este supus unei astfel de prelevări obligatorii;

| iii) | descurajează accesul unor concurenți noi pe piața furnizării de energie electrică din Republica Slovacă și din străinătate, întrucât o astfel de prelevare obligatorie s-ar aplica de asemenea veniturilor provenite din activitățile lor nereglementate, și aceasta chiar și atunci când, ulterior, pentru o perioadă determinată, aceștia ar obține o autorizație pentru furnizarea de energie electrică, însă veniturile pe care le-ar realiza dintr-o asemenea furnizare ar fi egale cu zero; |
| --- | --- |

iii)

descurajează accesul unor concurenți noi pe piața furnizării de energie electrică din Republica Slovacă și din străinătate, întrucât o astfel de prelevare obligatorie s-ar aplica de asemenea veniturilor provenite din activitățile lor nereglementate, și aceasta chiar și atunci când, ulterior, pentru o perioadă determinată, aceștia ar obține o autorizație pentru furnizarea de energie electrică, însă veniturile pe care le-ar realiza dintr-o asemenea furnizare ar fi egale cu zero;

| iv) | poate determina entitățile reglementate slovace să solicite autorității [slovace] – sau furnizorii de energie electrică străini să solicite autorității de reglementare din statul de origine respectiv care le-a acordat-o – să retragă autorizația pentru furnizarea energiei electrice, întrucât, pentru o entitate care nu dorește ca și veniturile din celelalte activități ale sale să fie supuse prelevării în discuție, retragerea autorizației menționate reprezintă singura cale de a se elibera de statutul de entitate reglementată prevăzut de reglementarea în litigiu? |
| --- | --- |

iv)

poate determina entitățile reglementate slovace să solicite autorității [slovace] – sau furnizorii de energie electrică străini să solicite autorității de reglementare din statul de origine respectiv care le-a acordat-o – să retragă autorizația pentru furnizarea energiei electrice, întrucât, pentru o entitate care nu dorește ca și veniturile din celelalte activități ale sale să fie supuse prelevării în discuție, retragerea autorizației menționate reprezintă singura cale de a se elibera de statutul de entitate reglementată prevăzut de reglementarea în litigiu?

| 2) | A treia directivă privind energia electrică trebuie interpretată în sensul că nu se numără printre măsurile a căror adoptare de către statele membre este permisă de A treia directivă privind energia electrică, chiar atunci când acestea contravin obiectivului urmărit de directiva menționată, o măsură specială precum cea în discuție în procedura principală, constând într-o prelevare obligatorie în sarcina entităților reglementate, inclusiv a titularilor unei autorizații de furnizare a energiei electrice, acordată de o autoritate, care este stabilită în funcție de rezultatul economic al acestora, în care sunt incluse și rezultatele realizate prin exercitarea activității în străinătate, ținând seama de faptul că această măsură nu constituie un instrument de combatere a schimbărilor climatice și nu servește la garantarea alimentării cu energie electrică, nici nu urmărește orice altă finalitate a celei de A treia directive privind energia electrică? |
| --- | --- |

2)

A treia directivă privind energia electrică trebuie interpretată în sensul că nu se numără printre măsurile a căror adoptare de către statele membre este permisă de A treia directivă privind energia electrică, chiar atunci când acestea contravin obiectivului urmărit de directiva menționată, o măsură specială precum cea în discuție în procedura principală, constând într-o prelevare obligatorie în sarcina entităților reglementate, inclusiv a titularilor unei autorizații de furnizare a energiei electrice, acordată de o autoritate, care este stabilită în funcție de rezultatul economic al acestora, în care sunt incluse și rezultatele realizate prin exercitarea activității în străinătate, ținând seama de faptul că această măsură nu constituie un instrument de combatere a schimbărilor climatice și nu servește la garantarea alimentării cu energie electrică, nici nu urmărește orice altă finalitate a celei de A treia directive privind energia electrică?

| 3) | A treia directivă privind energia electrică trebuie interpretată în sensul că o reglementare națională precum cea în discuție în procedura principală, care instituie o măsură specială constând într-o prelevare obligatorie în sarcina entităților reglementate, inclusiv a titularilor unei autorizații de furnizare a energiei electrice acordate de o autoritate, care este stabilită în funcție de rezultatul economic al acestora, în care sunt incluse și rezultatele realizate prin exercitarea activității în străinătate, nu îndeplinește cerințele transparenței, nediscriminării și accesului egal la consumatori în sensul articolului 3 din directiva menționată, din moment ce – atunci când este vorba despre o entitate reglementată – afectează și veniturile realizate (cu titlu de furnizare a energiei electrice sau cu alt titlu) în străinătate, în timp ce – atunci când este vorba despre titularul unei autorizații de furnizare a energiei electrice în temeiul unei autorizații „pașaport” de furnizare a energiei electrice, acordată de statul său de origine – afectează numai veniturile realizate în Republica Slovacă? |
| --- | --- |

3)

A treia directivă privind energia electrică trebuie interpretată în sensul că o reglementare națională precum cea în discuție în procedura principală, care instituie o măsură specială constând într-o prelevare obligatorie în sarcina entităților reglementate, inclusiv a titularilor unei autorizații de furnizare a energiei electrice acordate de o autoritate, care este stabilită în funcție de rezultatul economic al acestora, în care sunt incluse și rezultatele realizate prin exercitarea activității în străinătate, nu îndeplinește cerințele transparenței, nediscriminării și accesului egal la consumatori în sensul articolului 3 din directiva menționată, din moment ce – atunci când este vorba despre o entitate reglementată – afectează și veniturile realizate (cu titlu de furnizare a energiei electrice sau cu alt titlu) în străinătate, în timp ce – atunci când este vorba despre titularul unei autorizații de furnizare a energiei electrice în temeiul unei autorizații „pașaport” de furnizare a energiei electrice, acordată de statul său de origine – afectează numai veniturile realizate în Republica Slovacă?

---

(1)  JO 2009, L 211, p. 55.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/31

---

Acțiune introdusă la 8 iunie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei

(Cauza C-384/18)

(2018/C 285/48)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe, L. Malferrari, agenți)

Pârât: Regatul Belgiei

Concluziile

| — | Constatarea neîndeplinirii de către Regatul Belgiei a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 25 din Directiva 2006/123/CE (1) și al articolului 49 TFUE; |
| --- | --- |

—

Constatarea neîndeplinirii de către Regatul Belgiei a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 25 din Directiva 2006/123/CE (1) și al articolului 49 TFUE;

| — | obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Prin (i) interzicerea exercitării în comun a unor activități de contabil, pe de o parte, și a unor activități de broker, de agent de asigurare, de agent imobiliar sau a oricărei activități bancare sau de servicii financiare, pe de altă parte și prin (ii) faptul că a permis camerelor Institutului experților contabili și fiscali (IPCF) să interzică exercitarea în comun a unor activități de contabil, pe de o parte, și a oricărei activități agricole artizanale și comerciale, pe de altă parte, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 25 din Directiva 2006/123/CE și al articolului 49 TFUE.

---

(1)  Directiva 2006/123/CE Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/31

---

Acțiune introdusă la 29 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Italiană

(Cauza C-434/18)

(2018/C 285/49)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Patakia, G. Gattinara, agenți)

Pârâtă: Republica Italiană

Concluziile reclamantei

| — | Constatarea faptului că, prin faptul că nu a transmis Comisiei programul național pentru gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile prevăzute la articolul 15 alineatul (4) coroborat cu articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2011/70/Euratom a Consiliului din 19 iulie 2011 de instituire a unui cadru comunitar pentru gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive (1); |
| --- | --- |

—

Constatarea faptului că, prin faptul că nu a transmis Comisiei programul național pentru gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile prevăzute la articolul 15 alineatul (4) coroborat cu articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2011/70/Euratom a Consiliului din 19 iulie 2011 de instituire a unui cadru comunitar pentru gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive (1);

| — | obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Articolul 15 alineatul (4) coroborat cu articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2011/70/Euratom a Consiliului din 19 iulie 2011 de instituire a unui cadru comunitar pentru gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive stabilește că statele membre notifică pentru prima dată Comisiei „cât mai repede posibil” și, în orice caz, cel târziu la 23 august 2015, conținutul programului național propriu, care acoperă toate elementele prevăzute la articolul 12 din aceasta.

Comisia reține că din elementele furnizate de Republica Italiană în etapa precontencioasă a procedurii rezultă că respectiva transmitere nu a mai avut loc, în măsura în care autoritățile italiene nu au transmis încă Comisiei textul definitiv al programului național adoptat pentru gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive.

---

(1)  JO L 199, p. 48.

---

Tribunalul

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/33

---

Acțiune introdusă la 17 mai 2018 – Adis Higiene/EUIPO – Farecla Products Ltd (G3 EXTRA PLUS)

(Cauza T-309/18)

(2018/C 285/50)

Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

Părțile

Reclamantă: Adis Higiene, SL (Pozuelo de Alarcón, Spania) (reprezentant: M. Sanmartín Sanmartín, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Farecla Products Ltd (Ware, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

Marca în litigiu: marca verbală „G3 EXTRA PLUS” – marca Uniunii Europene nr. 15 064 207.

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 2 martie 2018 în cauza R 2134/2017-4.

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 42 din Regulamentul nr. 207/2009, coroborat cu norma 22 Regulamentul nr. 2868/95; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 42 din Regulamentul nr. 207/2009, coroborat cu norma 22 Regulamentul nr. 2868/95;

| — | încălcarea articolelor 94, 95 și 107 din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolelor 94, 95 și 107 din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea obligației de motivare. |
| --- | --- |

—

încălcarea obligației de motivare.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/34 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/34

---

Acțiune introdusă la 23 mai 2018 – Carvalho și alții/Parlamentul și Consiliul

(Cauza T-330/18)

(2018/C 285/51)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamanți: Armando Carvalho (Santa Comba Dão, Portugalia) și alți 36 de reclamanți (reprezentanți: G. Winter, profesor, R. Verheyen, avocat, și H. Leith, barrister)

Pârâte: Consiliul Uniunii Europene, Parlamentul European

Concluziile

| — | Declararea nelegalității „Actelor privind emisiile de gaze cu efect de seră” (1) în măsura în care acestea permit emiterea între 2021 și 2030 a unei cantități de gaze cu efect de seră care este egală în 2021 cu 80 % din emisiile din 1990, scăzând la 60 % din emisiile din 1990 în 2030; |
| --- | --- |

—

Declararea nelegalității „Actelor privind emisiile de gaze cu efect de seră” (1) în măsura în care acestea permit emiterea între 2021 și 2030 a unei cantități de gaze cu efect de seră care este egală în 2021 cu 80 % din emisiile din 1990, scăzând la 60 % din emisiile din 1990 în 2030;

| — | anularea Actelor privind emisiile de gaze cu efect de seră în măsura în care acestea stabilesc obiective de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2030 cu 40 % din nivelurile din 1990 și în special a articolului 9 al doilea paragraf din Directiva 2003/87/CE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2018/410, a articolului 4 alineatul (2) și a anexei I la Regulamentul 2018/842 și a articolului 4 din Regulamentul 2018/841; |
| --- | --- |

—

anularea Actelor privind emisiile de gaze cu efect de seră în măsura în care acestea stabilesc obiective de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2030 cu 40 % din nivelurile din 1990 și în special a articolului 9 al doilea paragraf din Directiva 2003/87/CE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2018/410, a articolului 4 alineatul (2) și a anexei I la Regulamentul 2018/842 și a articolului 4 din Regulamentul 2018/841;

| — | obligarea pârâtelor să adopte măsuri în temeiul Actelor privind emisiile de gaze cu efect de seră care să impună o reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2030 cu 50 %-60 % din nivelurile din 1990 sau cu un nivel mai ridicat de reduceri pe care Tribunalul îl consideră adecvat; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtelor să adopte măsuri în temeiul Actelor privind emisiile de gaze cu efect de seră care să impună o reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2030 cu 50 %-60 % din nivelurile din 1990 sau cu un nivel mai ridicat de reduceri pe care Tribunalul îl consideră adecvat;

| — | cu titlu subsidiar, în cazul în care Tribunalul nu intenționează să emită o somație, iar decizia sa de a anula obiectivele de reducere a emisiilor intervine prea târziu pentru a permite o modificare a dispozițiilor relevante înainte de 2021, reclamanții solicită Tribunalului să dispună menținerea în vigoare a dispozițiilor atacate din Actele privind emisiile de gaze cu efect de seră până la o anumită dată, până la care acestea trebuie modificate în conformitate cu cerințele legale de rang superior; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, în cazul în care Tribunalul nu intenționează să emită o somație, iar decizia sa de a anula obiectivele de reducere a emisiilor intervine prea târziu pentru a permite o modificare a dispozițiilor relevante înainte de 2021, reclamanții solicită Tribunalului să dispună menținerea în vigoare a dispozițiilor atacate din Actele privind emisiile de gaze cu efect de seră până la o anumită dată, până la care acestea trebuie modificate în conformitate cu cerințele legale de rang superior;

| — | obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanții invocă zece motive.

| 1. | Primul motiv, referitor la cererea lor de anulare, întemeiat pe faptul că Uniunea este obligată prin norme de rang juridic superior să evite daunele provocate de schimbările climatice, conform obligației de drept internațional cutumiar care interzice statelor să provoace daune, și să prevină daunele, conform articolului 191 TFUE. Uniunea este de asemenea obligată să prevină încălcări ale drepturilor fundamentale protejate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene provocate de schimbările climatice. Aceste drepturi includ dreptul la viață și la integritate fizică, dreptul de a exercita o ocupație, dreptul de proprietate, drepturile copiilor și dreptul la egalitatea de tratament. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, referitor la cererea lor de anulare, întemeiat pe faptul că Uniunea este obligată prin norme de rang juridic superior să evite daunele provocate de schimbările climatice, conform obligației de drept internațional cutumiar care interzice statelor să provoace daune, și să prevină daunele, conform articolului 191 TFUE. Uniunea este de asemenea obligată să prevină încălcări ale drepturilor fundamentale protejate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene provocate de schimbările climatice. Aceste drepturi includ dreptul la viață și la integritate fizică, dreptul de a exercita o ocupație, dreptul de proprietate, drepturile copiilor și dreptul la egalitatea de tratament.

| 2. | Al doilea motiv, referitor la cererea lor de anulare, întemeiat pe faptul că, dată fiind legătura de cauzalitate dintre emisiile de gaze cu efect de seră și schimbările climatice periculoase, Uniunea este responsabilă de luarea unor măsuri de reglementare a emisiilor de gaze cu efect de seră în Uniune, pentru a evita aceste daune și pentru a preveni încălcarea drepturilor fundamentale. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, referitor la cererea lor de anulare, întemeiat pe faptul că, dată fiind legătura de cauzalitate dintre emisiile de gaze cu efect de seră și schimbările climatice periculoase, Uniunea este responsabilă de luarea unor măsuri de reglementare a emisiilor de gaze cu efect de seră în Uniune, pentru a evita aceste daune și pentru a preveni încălcarea drepturilor fundamentale.

| 3. | Al treilea motiv, referitor la cererea lor de anulare, întemeiat pe faptul că schimbările climatice provoacă deja și vor continua să provoace daune și încălcări ale drepturilor fundamentale. Orice emisii suplimentare de gaze cu efect de seră care contribuie la aceste efecte vor fi, așadar, nelegale, cu excepția cazului în care respectivele emisii pot fi justificate de motive obiective, iar Uniunea a urmărit să realizeze reduceri în măsura capacității sale tehnice și economice. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, referitor la cererea lor de anulare, întemeiat pe faptul că schimbările climatice provoacă deja și vor continua să provoace daune și încălcări ale drepturilor fundamentale. Orice emisii suplimentare de gaze cu efect de seră care contribuie la aceste efecte vor fi, așadar, nelegale, cu excepția cazului în care respectivele emisii pot fi justificate de motive obiective, iar Uniunea a urmărit să realizeze reduceri în măsura capacității sale tehnice și economice.

| 4. | Al patrulea motiv, referitor la cererea lor de anulare, întemeiat pe faptul că Uniunea nu are nicio astfel de justificare în adoptarea obiectivelor stabilite de Actele privind emisiile de gaze cu efect de seră, pentru următoarele motive:






  — | obiectivele autorizează emisii în cantități care depășesc în mod semnificativ partea echitabilă a Uniunii Europene din bugetul de emisii implicat de obiectivul stabilit de Acordul de la Paris cu privire la o creștere maximă a temperaturii medii globale de 1,5 oC sau cu mult sub 2 oC; |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, referitor la cererea lor de anulare, întemeiat pe faptul că Uniunea nu are nicio astfel de justificare în adoptarea obiectivelor stabilite de Actele privind emisiile de gaze cu efect de seră, pentru următoarele motive:

—

obiectivele autorizează emisii în cantități care depășesc în mod semnificativ partea echitabilă a Uniunii Europene din bugetul de emisii implicat de obiectivul stabilit de Acordul de la Paris cu privire la o creștere maximă a temperaturii medii globale de 1,5 oC sau cu mult sub 2 oC;

| — | obiectivele au fost stabilite fără ca pârâtele să examineze întinderea capacității tehnice și economice a Uniunii în ceea ce privește efectuarea de reduceri. Obiectivele alese au fost mai degrabă selectate ca fiind cele mai rentabile mijloace de atingere a unui obiectiv anterior de emisii pe termen lung, care a fost între timp înlocuit prin Acordul de la Paris; |
| --- | --- |

—

obiectivele au fost stabilite fără ca pârâtele să examineze întinderea capacității tehnice și economice a Uniunii în ceea ce privește efectuarea de reduceri. Obiectivele alese au fost mai degrabă selectate ca fiind cele mai rentabile mijloace de atingere a unui obiectiv anterior de emisii pe termen lung, care a fost între timp înlocuit prin Acordul de la Paris;

| — | probele aflate la dispoziția pârâtelor arată că Uniunea avea de fapt capacitatea de a adopta măsuri care să prevadă reduceri ale gazelor cu efect de seră cu cel puțin 50 %-60 % sub nivelurile din 1990 până în 2030. |
| --- | --- |

—

probele aflate la dispoziția pârâtelor arată că Uniunea avea de fapt capacitatea de a adopta măsuri care să prevadă reduceri ale gazelor cu efect de seră cu cel puțin 50 %-60 % sub nivelurile din 1990 până în 2030.

| 5. | Al cincilea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat din nou pe faptul că Uniunea este obligată prin norme de rang juridic superior să evite daunele provocate de schimbările climatice, conform obligației de drept internațional cutumiar care interzice statelor să provoace daune, și să prevină daunele, conform articolului 191 TFUE. De asemenea, aceasta este obligată să evite și să prevină încălcările drepturilor fundamentale care rezultă din schimbările climatice, în temeiul Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat din nou pe faptul că Uniunea este obligată prin norme de rang juridic superior să evite daunele provocate de schimbările climatice, conform obligației de drept internațional cutumiar care interzice statelor să provoace daune, și să prevină daunele, conform articolului 191 TFUE. De asemenea, aceasta este obligată să evite și să prevină încălcările drepturilor fundamentale care rezultă din schimbările climatice, în temeiul Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 6. | Al șaselea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că Uniunea, în temeiul responsabilității sale pentru emisiile de gaze cu efect de seră, a încălcat în trecut aceste obligații:






  — | a încălcat obligația de a evita provocarea de daune din 1992, când a fost adoptată Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice și cunoștințele despre schimbările climatice s-au generalizat; |
| --- | --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că Uniunea, în temeiul responsabilității sale pentru emisiile de gaze cu efect de seră, a încălcat în trecut aceste obligații:

—

a încălcat obligația de a evita provocarea de daune din 1992, când a fost adoptată Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice și cunoștințele despre schimbările climatice s-au generalizat;

| — | încălcarea obligației Uniunii s-a amplificat în 2009, când au intrat în vigoare atât articolul 191 TFUE, cât și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

încălcarea obligației Uniunii s-a amplificat în 2009, când au intrat în vigoare atât articolul 191 TFUE, cât și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

| — | la aceste date, emiterea în continuare de gaze cu efect de seră urma să fie interzisă, cu excepția cazului în care această conduită era justificată în mod obiectiv. Uniunea nu a susținut și nu poate susține că nivelul emisiilor pe care a continuat să îl permită în această perioadă corespundea capacității tehnice și economice a acesteia de a reduce emisiile. |
| --- | --- |

—

la aceste date, emiterea în continuare de gaze cu efect de seră urma să fie interzisă, cu excepția cazului în care această conduită era justificată în mod obiectiv. Uniunea nu a susținut și nu poate susține că nivelul emisiilor pe care a continuat să îl permită în această perioadă corespundea capacității tehnice și economice a acesteia de a reduce emisiile.

| 7. | Al șaptelea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că Uniunea continuă și în prezent să își încalce obligațiile, prin adoptarea obiectivelor de reducere a emisiilor din Actele privind emisiile de gaze cu efect de seră. Astfel cum se stabilește în motivele referitoare la cererea lor de anulare, Actele privind emisiile de gaze cu efect de seră nu reduc emisiile și permit eliberarea în continuare a emisiilor, la niveluri care sunt nelegale și care nu pot fi justificate. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că Uniunea continuă și în prezent să își încalce obligațiile, prin adoptarea obiectivelor de reducere a emisiilor din Actele privind emisiile de gaze cu efect de seră. Astfel cum se stabilește în motivele referitoare la cererea lor de anulare, Actele privind emisiile de gaze cu efect de seră nu reduc emisiile și permit eliberarea în continuare a emisiilor, la niveluri care sunt nelegale și care nu pot fi justificate.

| 8. | Al optulea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că încălcarea obligațiilor de către Uniune este o încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor. Uniunea nu dispune de o marjă de apreciere pentru a refuza să ia în considerare sau să adopte măsuri care se încadrează în capacitatea sau tehnică sau economică de reducere a emisiilor. |
| --- | --- |

8.

Al optulea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că încălcarea obligațiilor de către Uniune este o încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor. Uniunea nu dispune de o marjă de apreciere pentru a refuza să ia în considerare sau să adopte măsuri care se încadrează în capacitatea sau tehnică sau economică de reducere a emisiilor.

| 9. | Al nouălea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că încălcările obligațiilor au provocat schimbări climatice periculoase care au cauzat prejudicii materiale unora dintre reclamanți și vor produce alte tipuri suplimentare de prejudicii reclamanților în viitor. |
| --- | --- |

9.

Al nouălea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că încălcările obligațiilor au provocat schimbări climatice periculoase care au cauzat prejudicii materiale unora dintre reclamanți și vor produce alte tipuri suplimentare de prejudicii reclamanților în viitor.

| 10. | Al zecelea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că Uniunea este obligată să se asigure că conduita sa respectă obligația sa legală de a realiza reduceri ale emisiilor pe măsura capacității sale tehnice și economice, probele indicând că aceasta corespunde unei reduceri cu cel puțin 50 %-60 % până în 2030 a nivelului din 1990 al emisiilor. Reclamanții solicită emiterea de către Tribunal a unei somații în acest sens. |
| --- | --- |

10.

Al zecelea motiv, referitor la cererea lor de emitere a unei somații, întemeiat pe faptul că Uniunea este obligată să se asigure că conduita sa respectă obligația sa legală de a realiza reduceri ale emisiilor pe măsura capacității sale tehnice și economice, probele indicând că aceasta corespunde unei reduceri cu cel puțin 50 %-60 % până în 2030 a nivelului din 1990 al emisiilor. Reclamanții solicită emiterea de către Tribunal a unei somații în acest sens.

---

(1)  Directiva (UE) 2018/410 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 martie 2018 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea rentabilizării reducerii emisiilor de dioxid de carbon și a sporirii investițiilor în acest domeniu și a Deciziei (UE) 2015/1814 (JO 2018, L 76, p. 3); Regulamentul (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind reducerea anuală obligatorie a emisiilor de gaze cu efect de seră de către statele membre în perioada 2021-2030 în vederea unei contribuții la acțiunile climatice de respectare a angajamentelor asumate în temeiul Acordului de la Paris și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 (JO 2018, L 156, p. 26) și Regulamentul (UE) 2018/841 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 cu privire la includerea emisiilor de gaze cu efect de seră și a absorbțiilor rezultate din activități legate de exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură în cadrul de politici privind clima și energia pentru 2030 și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 și a Deciziei nr. 529/2013/UE (JO 2018, L 156, p. 1). (În cererea lor introductivă, reclamanții fac referire la Regulamentele 2018/842 și 2018/841 în versiunile adoptate de Consiliu la 14 mai 2018, înainte de semnarea și publicarea în Jurnalul Oficial.)

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/36 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/36

---

Acțiune introdusă la 1 iunie 2018 – Laboratoire Pareva/Comisia

(Cauza T-337/18)

(2018/C 285/52)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Franța) (reprezentanți: K. Van Maldegem și S. Englebert, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

| — | declararea acțiunii ca fiind admisibilă și fondată; |
| --- | --- |

—

declararea acțiunii ca fiind admisibilă și fondată;

| — | anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/619 (1) a Comisiei din 20 aprilie 2018 de neaprobare a PHMB (1415; 4.7) ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 1, 5 și 6 în temeiul Regulamentului 528/2012 (2) (denumită în continuare „decizia atacată”); și |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/619 (1) a Comisiei din 20 aprilie 2018 de neaprobare a PHMB (1415; 4.7) ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 1, 5 și 6 în temeiul Regulamentului 528/2012 (2) (denumită în continuare „decizia atacată”); și

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferentei prezentei proceduri. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferentei prezentei proceduri.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

Reclamanta susţine că decizia atacată a fost adoptată de pârâtă cu încălcarea Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”), a dreptului derivat al Uniunii și a principiilor dreptului Uniunii. În consecință, reclamanta solicită anularea deciziei atacate, invocând următoarele trei motive:

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe erori substanțiale de procedură:






  — | Pârâta nu a urmat etapele procedurale pe care era obligată să le urmeze înainte de adoptarea deciziei atacate. Pârâta a încălcat normele fundamentale de procedură prevăzute la articolul 6 alineatul (7) litera (a) și la articolul 6 alineatul (7) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2014 (3) al Comisiei care, dacă ar fi fost respectate, ar fi putut să conducă la un rezultat diferit. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe erori substanțiale de procedură:

—

Pârâta nu a urmat etapele procedurale pe care era obligată să le urmeze înainte de adoptarea deciziei atacate. Pârâta a încălcat normele fundamentale de procedură prevăzute la articolul 6 alineatul (7) litera (a) și la articolul 6 alineatul (7) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2014 (3) al Comisiei care, dacă ar fi fost respectate, ar fi putut să conducă la un rezultat diferit.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere:






  — | Pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin faptul că a luat în considerare factori irelevanți în evaluarea sa a PHMB și întrucât nu a acordat importanța suficientă și cuvenită factorilor specifici și relevanți ai PHMB-ului reclamantei. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere:

—

Pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin faptul că a luat în considerare factori irelevanți în evaluarea sa a PHMB și întrucât nu a acordat importanța suficientă și cuvenită factorilor specifici și relevanți ai PHMB-ului reclamantei.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor fundamentale ale dreptului Uniunii și a dreptului la apărare:






  — | Pârâta nu s-a asigurat că reclamanta a beneficiat pe deplin, în mod util și eficient de posibilitatea de a prezenta observații în cursul procedurii. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor fundamentale ale dreptului Uniunii și a dreptului la apărare:

—

Pârâta nu s-a asigurat că reclamanta a beneficiat pe deplin, în mod util și eficient de posibilitatea de a prezenta observații în cursul procedurii.

---

(1)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2018/619 a Comisiei din 20 aprilie 2018 de neaprobare a PHMB (1415; 4.7) ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 1, 5 și 6 (JO 2018, L 102, p. 21).

(2)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO 2012, L 167, p. 1).

(3)  Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2014 al Comisiei din 4 august 2014 privind programul de lucru pentru examinarea sistematică a tuturor substanțelor active existente conținute de produsele biocide, menționat în Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2014, L 294, p. 1).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/37 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/37

---

Acțiune introdusă la 1 iunie 2018 – Laboratoire Pareva și Biotech3D/Comisia

(Cauza T-347/18)

(2018/C 285/53)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Franța) și Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Austria) (reprezentanți: K. Van Maldegem și S. Englebert, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

| — | declararea acțiunii ca fiind admisibilă și fondată; |
| --- | --- |

—

declararea acțiunii ca fiind admisibilă și fondată;

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/613 (1) al Comisiei din 20 aprilie 2018 de aprobare a PHMB (1415; 4.7) ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 1, 2 și 4 în temeiul Regulamentului 528/2012 (2) (denumit în continuare „actul atacat”); și |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/613 (1) al Comisiei din 20 aprilie 2018 de aprobare a PHMB (1415; 4.7) ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 1, 2 și 4 în temeiul Regulamentului 528/2012 (2) (denumit în continuare „actul atacat”); și

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferentei prezentei proceduri. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferentei prezentei proceduri.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauza T-337/18, Laboratoire Pareva/Comisia.

---

(1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/613 al Comisiei din 20 aprilie 2018 de aprobare a PHMB (1415; 4.7) ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 1, 2 și 4 (JO 2018, L 102, p. 1).

(2)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO 2012, L 167, p. 1).

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/38

---

Acțiune introdusă la 8 iunie 2018 – Spania/Comisia

(Cauza T-355/18)

(2018/C 285/54)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. García-Valdecasas Dorrego, agent)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea anunţului de concurs, |
| --- | --- |

—

anularea anunţului de concurs,

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Prezenta acţiune este îndreptată împotriva anunţului de concurs general pentru posturi de administratori în cadrul funcţiei publice (AD 6) EPSO/AD/340/18 şi EPSO/AD/341/18

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 1 şi 2 din Regulamentul 1/58 şi 22 Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene şi a articolului 1d din Statutul funcţionarilor prin limitarea regimului privind comunicarea între EPSO şi candidat exclusiv la limbile engleză, franceză şi germană, inclusiv în privinţa formularului de candidatură. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 1 şi 2 din Regulamentul 1/58 şi 22 Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene şi a articolului 1d din Statutul funcţionarilor prin limitarea regimului privind comunicarea între EPSO şi candidat exclusiv la limbile engleză, franceză şi germană, inclusiv în privinţa formularului de candidatură.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 1 şi 6 din Regulamentul nr. 1/58, a articolului 22 Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 1d alineatele (1) şi (6) şi a articolelor 27 şi 28 litera (f) din Statutul Funcţionarilor întrucât limitează obligatoriu alegerea celei de a doua limbi numai la patru limbi care sunt engleza, franceza, germana şi italiana, cu excluderea celorlalte limbi oficiale ale Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 1 şi 6 din Regulamentul nr. 1/58, a articolului 22 Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 1d alineatele (1) şi (6) şi a articolelor 27 şi 28 litera (f) din Statutul Funcţionarilor întrucât limitează obligatoriu alegerea celei de a doua limbi numai la patru limbi care sunt engleza, franceza, germana şi italiana, cu excluderea celorlalte limbi oficiale ale Uniunii Europene.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe faptul că alegerea englezei, a francezei, a germanei şi a italienei constituie o alegere arbitrară care dă naştere unei discriminări pe motiv de limbă, interzisă de articolul 1 din Regulamentul 1/58, de articolul 22 Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, de articolul 1d alineatele (1) şi (6) şi de articolele 27 şi 28 litera (f) din Statutul funcţionarilor. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe faptul că alegerea englezei, a francezei, a germanei şi a italienei constituie o alegere arbitrară care dă naştere unei discriminări pe motiv de limbă, interzisă de articolul 1 din Regulamentul 1/58, de articolul 22 Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, de articolul 1d alineatele (1) şi (6) şi de articolele 27 şi 28 litera (f) din Statutul funcţionarilor.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că prin lipsa unei menţiuni exprese din anunţul de concurs contestat în sensul că prima limbă trebuie să fie limba pentru care candidaţii trebuie să aibă un nivel minim C 1 (cunoştinţe aprofundate) se creează o discriminare pe motiv de naţionalitate şi o discriminare pe motiv de limbă „vorbită”, încălcându-se articolul 1 din Regulamentul 1/58, articolul 22 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 1d alineatele (1) şi (6) şi articolele 27 şi 28 litera (f) din Statutul funcţionarilor. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că prin lipsa unei menţiuni exprese din anunţul de concurs contestat în sensul că prima limbă trebuie să fie limba pentru care candidaţii trebuie să aibă un nivel minim C 1 (cunoştinţe aprofundate) se creează o discriminare pe motiv de naţionalitate şi o discriminare pe motiv de limbă „vorbită”, încălcându-se articolul 1 din Regulamentul 1/58, articolul 22 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 1d alineatele (1) şi (6) şi articolele 27 şi 28 litera (f) din Statutul funcţionarilor.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/38

---

Acțiune introdusă la 19 iunie 2018 – Labiri/CESE

(Cauza T-374/18)

(2018/C 285/55)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Vassiliki Labiri (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

Pârâtă: Comitetul Economic și Social European

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | invitarea pârâtului, în cadrul măsurilor de organizare a procedurii, să prezinte Decizia din 30 martie 2016 a Secretarului General al CESE prin care acesta decide că nicio acuzație nu este reținută împotriva șefului de unitate al reclamantei; |
| --- | --- |

—

invitarea pârâtului, în cadrul măsurilor de organizare a procedurii, să prezinte Decizia din 30 martie 2016 a Secretarului General al CESE prin care acesta decide că nicio acuzație nu este reținută împotriva șefului de unitate al reclamantei;

| — | să declare și să hotărască






  — | anularea Deciziei din 30 martie 2016 a Secretarului General al CESE de a nu reține nicio acuzație împotriva șefului de unitate al reclamantei și de a clasa definitiv cererea sa de asistență/plângerea sa din 14 decembrie 2007; |
| --- | --- | --- |

—

să declare și să hotărască

—

anularea Deciziei din 30 martie 2016 a Secretarului General al CESE de a nu reține nicio acuzație împotriva șefului de unitate al reclamantei și de a clasa definitiv cererea sa de asistență/plângerea sa din 14 decembrie 2007;

| — | obligarea CESE la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea CESE la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de motivare care decurge din articolul 25 al doilea paragraf din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), precum și pe încălcarea principiilor cooperării care decurg din Acord de cooperare administrativă între Comitetul Economic și Social European (CESE) și Comitetul Regiunilor din 17 decembrie 2007. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de motivare care decurge din articolul 25 al doilea paragraf din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), precum și pe încălcarea principiilor cooperării care decurg din Acord de cooperare administrativă între Comitetul Economic și Social European (CESE) și Comitetul Regiunilor din 17 decembrie 2007.

| 2. | Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 24 primul paragraf din statut și a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene care conferă oricărei persoane dreptul la o bună administrare. În special, decizia atacată ar fi fost adoptată cu încălcarea dreptului reclamantei de a fi ascultată și cu nerespectarea dreptului la apărare. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 24 primul paragraf din statut și a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene care conferă oricărei persoane dreptul la o bună administrare. În special, decizia atacată ar fi fost adoptată cu încălcarea dreptului reclamantei de a fi ascultată și cu nerespectarea dreptului la apărare.

| 3. | Al treilea motiv se întemeiază pe eroarea vădită de apreciere care ar fi fost săvârșită de CESE prin adoptarea unei decizii de clasare definitivă care s-ar referi în mod ilegal la un acord referitor la o tranzacție intervenit într-o cauză de la Tribunalul Funcției Publice, precum și la concluziile anchetei administrative prin care nu s-ar fi examinat niciodată dacă faptele care făceau obiectul plângerii reclamantei ar fi putut constitui în mod obiectiv o hărțuire morală. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv se întemeiază pe eroarea vădită de apreciere care ar fi fost săvârșită de CESE prin adoptarea unei decizii de clasare definitivă care s-ar referi în mod ilegal la un acord referitor la o tranzacție intervenit într-o cauză de la Tribunalul Funcției Publice, precum și la concluziile anchetei administrative prin care nu s-ar fi examinat niciodată dacă faptele care făceau obiectul plângerii reclamantei ar fi putut constitui în mod obiectiv o hărțuire morală.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/39 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/39

---

Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Aldi/EUIPO – Crone (CRONE)

(Cauza T-385/18)

(2018/C 285/56)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen și M. Minkner, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Christoph Michael Crone (Krefeld, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CRONE nr. 14 854 533

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 martie 2018 în cauza R 1100/2017-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/40 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/40

---

Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)

(Cauza T-387/18)

(2018/C 285/57)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Delta-Sport Handelskontor GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentant: M. Krogmann, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Delta Enterprise Corp. (New York, New York, Statele Unite)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DELTA SPORT – cererea de înregistrare nr. 14 327 911

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 17 aprilie 2018 în cauza R 1894/2017-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată inclusiv a celor efectuate în fața Camerei a cincea de recurs; |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată inclusiv a celor efectuate în fața Camerei a cincea de recurs;

| — | adoptarea oricăror alte măsuri pe care le consideră necesare. |
| --- | --- |

—

adoptarea oricăror alte măsuri pe care le consideră necesare.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/41

---

Acțiune introdusă la 21 iunie 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU)

(Cauza T-389/18)

(2018/C 285/58)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamant: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Germania) (reprezentant: C. Zierhut, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Paul Ingram (Birmingham, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală WKU – marca Uniunii Europene nr. 11 482 841

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 17 aprilie 2018 în cauza R 399/2017-1

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 61 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 61 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/41

---

Acțiune introdusă la 21 iunie 2018 – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)

(Cauza T-390/18)

(2018/C 285/59)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamant: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Germania) (reprezentant: C. Zierhut, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Paul Ingram (Birmingham, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION – marca Uniunii Europene nr. 11 523 958

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 17 aprilie 2018 în cauza R 409/2017-1

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 61 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 61 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/42 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/42

---

Acțiune introdusă la 28 iunie 2018 – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti)

(Cauza T-392/18)

(2018/C 285/60)

Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

Părțile

Reclamantă: Innocenti SA (Lugano, Elveția) (reprezentant: N. Ferretti, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Filippo Gemelli (Torino, Italia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Innocenti” – cererea de înregistrare nr. 7 502 181

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 19 aprilie 2018 în cauza R 2336/2010-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | reformarea, prin anulare, a deciziei Camerei a cincea de recurs nr. 2336/2010-5 și respingerea opoziției domnului Filippo Gemelli la înregistrarea mărcii 007502181. |
| --- | --- |

—

reformarea, prin anulare, a deciziei Camerei a cincea de recurs nr. 2336/2010-5 și respingerea opoziției domnului Filippo Gemelli la înregistrarea mărcii 007502181.

Motivele invocate

| — | nerespectarea termenului pentru depunerea documentelor care atestă hotărârea de decădere pentru neutilizare pronunțată de Tribunale di Torino (Tribunalul din Torino); |
| --- | --- |

—

nerespectarea termenului pentru depunerea documentelor care atestă hotărârea de decădere pentru neutilizare pronunțată de Tribunale di Torino (Tribunalul din Torino);

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/43 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/43

---

Acțiune introdusă la 25 iunie 2018 – Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM)

(Cauza T-398/18)

(2018/C 285/61)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamant: Radoslaw Pielczyk (Klijndijk, Țările de Jos) (reprezentant: K. Kielar, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Thalgo TCH (Roquebrune-sur-Argens, Franța)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene nr. 11 649 324

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 aprilie 2018 în cauzele conexate R 979/2017-4 și R 1070/2017-4

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea în parte a deciziei atacate, în măsura în care camera de recurs:






  a) | a respins calea de atac formulată de reclamant în cauza R 979/2017-4; |
| --- | --- | --- |

—

anularea în parte a deciziei atacate, în măsura în care camera de recurs:

a)

a respins calea de atac formulată de reclamant în cauza R 979/2017-4;

| b) | a admis în parte calea de atac în anulare formulată de Thalgo TCH în cauza R 1070/2017-4 pentru produsele din clasa 3 din clasificarea de la Nisa; |
| --- | --- |

b)

a admis în parte calea de atac în anulare formulată de Thalgo TCH în cauza R 1070/2017-4 pentru produsele din clasa 3 din clasificarea de la Nisa;

| c) | a anulat marca Uniunii Europene nr. 11 649 324 și pentru produsele indicate din clasa 3; |
| --- | --- |

c)

a anulat marca Uniunii Europene nr. 11 649 324 și pentru produsele indicate din clasa 3;

| d) | a confirmat în parte decizia EUIPO din 21 martie 2017 (procedura de declarare a nulității nr. 11 974 C) în care, potrivit deciziei, marca reclamantului a fost declarată nulă pentru produsele din clasa 3; |
| --- | --- |

d)

a confirmat în parte decizia EUIPO din 21 martie 2017 (procedura de declarare a nulității nr. 11 974 C) în care, potrivit deciziei, marca reclamantului a fost declarată nulă pentru produsele din clasa 3;

| — | obligarea Thalgo TCH la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurilor în fața diviziei de anulare a EUIPO și în fața camerei de recurs; |
| --- | --- |

—

obligarea Thalgo TCH la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurilor în fața diviziei de anulare a EUIPO și în fața camerei de recurs;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea normei 22 alineatele (3) și (4) coroborată cu norma 40 alineatul (6) din Regulamentul nr. 2868/95; |
| --- | --- |

—

încălcarea normei 22 alineatele (3) și (4) coroborată cu norma 40 alineatul (6) din Regulamentul nr. 2868/95;

| — | încălcarea articolului 64 alineatele (2) și (3) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 64 alineatele (2) și (3) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 13.8.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 285/44 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 285/44

---

Acțiune introdusă la 4 iulie 2018 – Silgan Closures și Silgan Holdings/Comisia

(Cauza T-410/18)

(2018/C 285/62)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamante: Silgan Closures GmbH (München, Germania), Silgan Holdings Inc. (Stamford, Connecticut, Statele Unite) (reprezentanți: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder și V. Weiss, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate, în conformitate cu articolul 264 TFUE, în măsura în care priveşte reclamantele; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate, în conformitate cu articolul 264 TFUE, în măsura în care priveşte reclamantele;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

Motivele și principalele argumente

Prin intermediul prezentei acţiuni, reclamantele solicită anularea în parte a Deciziei C(2018) 2466 final a Comisiei din 19 aprilie 2018 privind iniţierea unei proceduri în temeiul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei (1), în cazul AT. 40522 – Pandora

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă următoarele motive:

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului subsidiarităţii
  În cadrul primului motiv, reclamantele susţin că, prin decizia atacată, Comisia privează de temei juridic o procedură în faţa Bundeskartellamt (Oficiul Federal al Concurenţei) în aceeaşi cauză de mai mult de trei ani, ajunsă într-un stadiu în care ar putea fi pronunţată o decizie. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului subsidiarităţii

În cadrul primului motiv, reclamantele susţin că, prin decizia atacată, Comisia privează de temei juridic o procedură în faţa Bundeskartellamt (Oficiul Federal al Concurenţei) în aceeaşi cauză de mai mult de trei ani, ajunsă într-un stadiu în care ar putea fi pronunţată o decizie.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporţionalităţii
  În cadrul celui de al doilea motiv, reclamantele susţin că decizia atacată nu este necesară pentru finalizarea de către Comisie a procedurilor de audit avute în vedere de aceasta şi că nu este adecvată, având în vedere inconvenientele pentru reclamante, pentru analiza comparativă a intereselor în cauză. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporţionalităţii

În cadrul celui de al doilea motiv, reclamantele susţin că decizia atacată nu este necesară pentru finalizarea de către Comisie a procedurilor de audit avute în vedere de aceasta şi că nu este adecvată, având în vedere inconvenientele pentru reclamante, pentru analiza comparativă a intereselor în cauză.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe insuficienţa motivării
  În cadrul celui de al treilea motiv, reclamantele susţin că, contrar articolului 296 TFUE, Comisia nu a indicat în decizia atacată motivele pentru care a considerat că iniţierea procedurii era necesară şi justificată în lumina principiilor subsidiarităţii şi proporţionalităţii. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe insuficienţa motivării

În cadrul celui de al treilea motiv, reclamantele susţin că, contrar articolului 296 TFUE, Comisia nu a indicat în decizia atacată motivele pentru care a considerat că iniţierea procedurii era necesară şi justificată în lumina principiilor subsidiarităţii şi proporţionalităţii.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere
  În cadrul celui de al patrulea motiv, reclamantele susţin că iniţierea unei proceduri de către Comisie a fost dispusă pentru a permite sancţionarea reclamantelor în cadrul sistemului de sancţiuni prevăzut prin Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului (2). |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere

În cadrul celui de al patrulea motiv, reclamantele susţin că iniţierea unei proceduri de către Comisie a fost dispusă pentru a permite sancţionarea reclamantelor în cadrul sistemului de sancţiuni prevăzut prin Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului (2).

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor 81 și 82 din Tratatul CE (JO 2004, L 123, p. 18, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 242).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 167).

---