# Úřední věstník C 213/2018

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 213 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6118. června 2018 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 213

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6118. června 2018

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Evropská komise |
| 2018/C 213/01 | Oznámení Komise: Příručka k požadavkům na hydroenergetiku v souvislosti s právními předpisy EU na ochranu přírody | 1 |
| 2018/C 213/02 | Oznámení Komise: Infrastruktura pro přenos energie a právní předpisy EU na ochranu přírody | 62 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Evropská komise

2018/C 213/01

Oznámení Komise: Příručka k požadavkům na hydroenergetiku v souvislosti s právními předpisy EU na ochranu přírody

1

2018/C 213/02

Oznámení Komise: Infrastruktura pro přenos energie a právní předpisy EU na ochranu přírody

62

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Evropská komise

| 18.6.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 213/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 213/1

---

Oznámení Komise: „Příručka k požadavkům na hydroenergetiku v souvislosti s právními předpisy EU na ochranu přírody“

(2018/C 213/01)

Tento dokument odráží stanoviska Evropské komise a nemá závaznou povahu.

Evropská komise, květen 2018

Katalogové číslo ...

Reprodukce je povolena pouze v případě uvedení zdroje.

Tento dokument byl vypracován za pomoci společnosti N2K GROUP EEIG – Ecosystems LTD, Brusel a společnosti Beleco, Česká republika.

OBSAH

| Účel dokumentu | 3 |
| --- | --- |

| 1. | Přehled politického a legislativního rámce EU | 4 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1 | Směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť | 4 |
| --- | --- | --- |

1.1

| 1.2 | Rámcová směrnice o vodě | 6 |
| --- | --- | --- |

1.2

| 1.3 | Vzájemná koordinace rámcové směrnice o vodě a směrnic na ochranu přírody | 6 |
| --- | --- | --- |

1.3

| 1.4 | Směrnice o povodních | 8 |
| --- | --- | --- |

1.4

| 1.5 | Směrnice SEA a směrnice EIA | 9 |
| --- | --- | --- |

1.5

| 1.6 | Vzájemný vztah mezi směrnicemi SEA a EIA a článkem 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť | 10 |
| --- | --- | --- |

1.6

| 2. | Sladkovodní ekosystémy a hydroenergetika v EU | 10 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1 | Stav ekosystémů řek a jezer v EU | 10 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Tlaky a hrozby, které působí na sladkovodní ekosystémy Evropy | 12 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.3 | Vlivy hydroenergetiky na sladkovodní ekosystémy | 14 |
| --- | --- | --- |

2.3

| 2.4 | Kumulativní účinky | 19 |
| --- | --- | --- |

2.4

| 2.5 | Rozlišování mezi významnými a nevýznamnými vlivy | 21 |
| --- | --- | --- |

2.5

| 3. | Příklady osvědčených postupů při zmírňování dopadů a uplatňování opatření ekologické obnovy na hydroenergetiku | 23 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1 | Úsilí o co nejlepší ekologický stav řek v souvislosti s hydroenergetikou | 23 |
| --- | --- | --- |

3.1

| 3.2 | Řešení situace, kdy stávající hydroenergetická infrastruktura nepříznivě ovlivňuje lokalitu sítě Natura 2000 | 24 |
| --- | --- | --- |

3.2

| 3.3 | Zavádění ekologických opatření a opatření k obnově | 25 |
| --- | --- | --- |

3.3

| 3.4 | Příklady osvědčených postupů ekologické obnovy | 29 |
| --- | --- | --- |

3.4

| 4. | Osvědčené postupy při uplatňování integrovaného přístupu k plánování na hydroenergetiku | 36 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1 | Přínosy integrovaného plánování | 36 |
| --- | --- | --- |

4.1

| 4.2 | Integrované vnitrostátní a regionální plány | 40 |
| --- | --- | --- |

4.2

| 4.3 | Mapy a zóny různých úrovní citlivosti volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin | 41 |
| --- | --- | --- |

4.3

| 4.4 | Včasné konzultace | 44 |
| --- | --- | --- |

4.4

| 5. | Postup posuzování podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť | 46 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1 | Úvod | 46 |
| --- | --- | --- |

5.1

| 5.2 | Kdy je nezbytný postup podle článku 6 | 46 |
| --- | --- | --- |

5.2

| 5.3 | Podrobný postup provádění odpovídajících posouzení | 47 |
| --- | --- | --- |

5.3

| 5.4 | Výjimky podle čl. 6 odst. 4 | 57 |
| --- | --- | --- |

5.4

| Zkratky | 61 |
| --- | --- |

ÚČEL TOHOTO DOKUMENTU

Tento dokument nabízí pokyny a představuje řadu praktických případových studií, které ukazují, jak lze zajistit, aby hydroenergetika fungovala v souladu s požadavky směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků. Rozebírá jednotlivé typy účinků, jež mohou hydroenergetické činnosti mít, a prostřednictvím řady praktických zkušeností ilustruje, jak lze účinky hydroenergetiky eliminovat nebo je alespoň za různých podmínek omezit na minimum.

Obecněji je jeho cílem působit jako prostředek k posílení synergismů mezi politikami a praktickými postupy EU v oblastech energetiky, přírody a vody, aby se dosahovalo cílů EU koordinovanějším a pokud možno vzájemně podpůrným způsobem.

Kapitola 1 poskytuje přehled o politickém a legislativním rámci EU, v němž má hydroenergetika v Evropě fungovat. Stručně shrnuje hlavní ustanovení směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků a jejich vztah k rámcové směrnici o vodě a směrnicím EIA a SEA.

Kapitola 2 popisuje obecně špatný stav ekosystémů řek a jezer EU a také hlavní tlaky a hrozby, které na ně působí, načež se zabývá řadou různých vlivů, jež může hydroenergetika mít na sladkovodní ekosystémy, a především zdůrazňuje důležitost potenciálních kumulativních účinků.

Přežití významného počtu druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin v Evropě, včetně přibližně 400 sladkovodních druhů organismů chráněných podle směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť, závisí na říčních a jezerních ekosystémech. V současnosti je však většina evropských řek ve velmi znehodnoceném stavu a pod obrovským tlakem široké škály socioekonomických činností (včetně hydroenergetiky).

Z nejnovějších zpráv o stavu životního prostředí (1) je patrné, že je zapotřebí udělat ještě mnohé ke splnění cílů rámcové směrnice o vodě a dvou základních směrnic na ochranu přírody. Toho lze dosáhnout pouze v případě, že se bude věnovat přednostní pozornost nejen prevenci dalšího zhoršování kvality našich řek, ale rovněž aktivnímu zlepšování jejich ekologického stavu a odstraňování nebo alespoň významnému snižování tlaků a hrozeb, jimž říční ekosystémy čelí.

Kapitola 3 se zabývá způsoby, jimiž lze těchto cílů dosáhnout, a pro ilustraci uvádí příklady osvědčených postupů ekologické obnovy z celé EU.

Zvláštní pozornost je v kapitole 4 věnována potřebě strategického plánování a koncipování integrovanějších hydroenergetických plánů a projektů, které zohledňují ekologické požadavky řek již na počátku celého procesu plánování a které vždy, když je to možné, zahrnují také opatření ke zlepšení ekologického stavu řek.

Dále tento dokument podrobně popisuje (v kapitole 5) postup, který je nutno dodržovat při provádění odpovídajícího posouzení hydroenergetického plánu nebo projektu podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Objasňuje některé klíčové aspekty tohoto schvalovacího postupu a jeho souvislosti s dalšími postupy EU pro posuzování vlivů na životní prostředí. Zkušenosti opakovaně ukazují, že na vině problémů se schvalovacím postupem podle článku 6 jsou velmi často nekvalitní a neúplná odpovídající posouzení.

Tato příručka je určena k použití především příslušnými orgány, oznamovateli záměrů a konzultanty. Bude také zajímavá pro nevládní organizace a další zúčastněné strany, které působí v odvětví hydroenergetiky. Tento dokument byl vypracován na základě konzultací s orgány členských států a s řadou klíčových zúčastněných stran a zájmových skupin, jež všechny poskytly cenné připomínky k jednotlivým návrhům jeho znění.

Dokument má vycházet z textu směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť a širších zásad politiky EU v oblasti životního prostředí a hydroenergetiky a má odrážet jejich věcné záměry. Osvědčené postupy a navrhované metodiky nejsou koncipovány jako normativní, nýbrž mají nabídnout užitečné rady, nápady a návrhy vycházející z debat se zástupci dotyčného odvětví, vnitrostátními a mezinárodními orgány, nevládními organizacemi, vědeckými odborníky a dalšími zúčastněnými stranami.

Tento dokument odráží pouze stanoviska Komise a nemá právně závaznou povahu. Je na Evropském soudním dvoru, aby poskytl konečný výklad směrnic EU. Tam, kde je to relevantní, byla do této příručky zahrnuta stávající evropská judikatura. Tuto příručku je proto nejlépe číst ve spojení se stávajícími obecnými pokyny a příslušnými rozhodnutími Evropského soudního dvora, jež se týkají uvedených dvou směrnic (2).

1.   POLITICKÝ A LEGISLATIVNÍ RÁMEC EU

Hydroenergetika má klíčovou úlohu v provádění směrnice o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (3) a v přispívání k plnění energetických cílů EU na období let 2020–2030. Stejně jako u všech ostatních činností souvisejících s vodou musí hydroenergetika splňovat požadavky právních předpisů EU v oblasti životního prostředí, které byly zavedeny za účelem ochrany a obnovy evropských řek a jezer. Tyto právní požadavky jsou stanoveny v rámcové směrnici o vodě, ve směrnici o povodních, ve směrnici o ochraně ptáků a směrnici o ochraně přírodních stanovišť a ve směrnicích o posuzování vlivů na životní prostředí (směrnici o posuzování vlivů na životní prostředí (EIA) a směrnici o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (SEA)).

Tato kapitola popisuje některá klíčová ustanovení těchto právních předpisů EU, jež se týkají hydroenergetiky. Důraz je kladen především na dvě základní směrnice na ochranu přírody, neboť to je hlavním tématem tohoto dokumentu.

1.1   Směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť

Evropské řeky jsou významným zdrojem biologické rozmanitosti a důležitou součástí našeho bohatého přírodního dědictví. V průběhu uplynulých desetiletí však prošly zásadními změnami. Snížila se tím jejich odolnost a schopnost poskytovat přírodní prostředí pro volně žijící živočichy a planě rostoucí rostliny. Většina řek je nyní ve znehodnoceném stavu a potřebuje obnovu.

Vzhledem k alarmujícímu úbytku biologické rozmanitosti v Evropě si hlavy států a vlád EU stanovily ambiciózní cíl do roku 2020 tento úbytek zastavit a zvrátit. V květnu 2011 přijala Komise strategii EU pro oblast biologické rozmanitosti do roku 2020 (4), která stanoví politický rámec pro dosažení tohoto cíle. V dubnu 2017 spustila nový akční plán (5), který má rychle zlepšit praktické provádění směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků a urychlit pokrok směrem k dosažení cíle strategie EU do roku 2020, kterým je zastavit a zvrátit úbytek biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb.

Směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť jsou úhelnými kameny politiky EU v oblasti přírody a biologické rozmanitosti. Umožňují, aby všechny členské státy EU na základě společného legislativního rámce spolupracovaly při ochraně nejohroženějších, nejzranitelnějších a nejcennějších druhů živočichů a rostlin a přírodních stanovišť Evropy v celém jejich přirozeném areálu rozšíření v EU, a to bez ohledu na politické nebo správní hranice.

Celkovým cílem obou směrnic je zajistit zachování biologických druhů a typů přírodních stanovišť, jež jsou předmětem ochrany podle těchto směrnic, a jejich obnovu do příznivého stavu z hlediska ochrany (6)
  v celém jejich přirozeném areálu rozšíření v EU.

Tento cíl je vymezen pozitivně, se zaměřením na příznivou situaci, které je nutno dosáhnout a následně ji udržovat. Jde proto nad rámec základního požadavku zabránit dalšímu zhoršování situace.

| Definice příznivého stavu z hlediska ochrany podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť

  Článek 1

  Stavem přírodního stanoviště z hlediska ochrany se rozumí souhrn vlivů, které působí na přírodní stanoviště a na jeho typické biologické druhy a které mohou ovlivnit jeho dlouhodobé přirozené rozšíření, strukturu a funkce, jakož i dlouhodobé přežívání jeho typických biologických druhů na území EU.
  Stav přírodního stanoviště z hlediska ochrany se považuje za „příznivý“, pokud:






  — | jeho přirozený areál rozšíření a plochy, které v jeho rámci pokrývá, jsou stabilní nebo se zvětšují a |
| --- | --- |

Definice příznivého stavu z hlediska ochrany podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť

Článek 1

Stavem přírodního stanoviště z hlediska ochrany se rozumí souhrn vlivů, které působí na přírodní stanoviště a na jeho typické biologické druhy a které mohou ovlivnit jeho dlouhodobé přirozené rozšíření, strukturu a funkce, jakož i dlouhodobé přežívání jeho typických biologických druhů na území EU.

Stav přírodního stanoviště z hlediska ochrany se považuje za „příznivý“, pokud:

—

jeho přirozený areál rozšíření a plochy, které v jeho rámci pokrývá, jsou stabilní nebo se zvětšují a

| — | specifická struktura a funkce, které jsou nezbytné pro jeho dlouhodobé zachování, existují a budou pravděpodobně v dohledné době i nadále existovat a |
| --- | --- |

—

specifická struktura a funkce, které jsou nezbytné pro jeho dlouhodobé zachování, existují a budou pravděpodobně v dohledné době i nadále existovat a

| — | stav jeho typických biologických druhů z hlediska ochrany je příznivý. |
| --- | --- |

—

stav jeho typických biologických druhů z hlediska ochrany je příznivý.

Stavem biologického druhu z hlediska ochrany se rozumí souhrn vlivů, které působí na dotyčný druh a které mohou ovlivnit jeho dlouhodobé rozšíření a početnost jeho populací na území EU.

Stav druhu z hlediska ochrany bude považován za „příznivý“, pokud:

| — | údaje o populační dynamice příslušného druhu naznačují, že se dlouhodobě udržuje jako životaschopný prvek svého přírodního stanoviště, a |
| --- | --- |

—

údaje o populační dynamice příslušného druhu naznačují, že se dlouhodobě udržuje jako životaschopný prvek svého přírodního stanoviště, a

| — | přirozený areál rozšíření druhu není a pravděpodobně nebude v dohledné budoucnosti omezen a |
| --- | --- |

—

přirozený areál rozšíření druhu není a pravděpodobně nebude v dohledné budoucnosti omezen a

| — | existují a pravděpodobně budou v dohledné době i nadále existovat dostatečně velká přírodní stanoviště k dlouhodobému zachování jeho populací. |
| --- | --- |

—

existují a pravděpodobně budou v dohledné době i nadále existovat dostatečně velká přírodní stanoviště k dlouhodobému zachování jeho populací.

Za účelem dosažení tohoto cíle směrnice EU na ochranu přírody vyžadují, aby členské státy prováděly především dva hlavní druhy opatření:

| — | vyhlásily a chránily lokality klíčové pro ochranu biologických druhů a typů přírodních stanovišť uvedených v přílohách I a II směrnice o ochraně přírodních stanovišť a v příloze I směrnice o ochraně ptáků, jakož i pro ochranu všech běžně se vyskytujících stěhovavých ptáků. Tyto lokality tvoří síť Natura 2000, která v současné době obsahuje přes 27 500 lokalit. Jezerní a říční ekosystémy pokrývají přibližně 4 % celkové plochy území sítě Natura 2000 (Evropská agentura pro životní prostředí, 2010, pro EU-27), |
| --- | --- |

—

vyhlásily a chránily lokality klíčové pro ochranu biologických druhů a typů přírodních stanovišť uvedených v přílohách I a II směrnice o ochraně přírodních stanovišť a v příloze I směrnice o ochraně ptáků, jakož i pro ochranu všech běžně se vyskytujících stěhovavých ptáků. Tyto lokality tvoří síť Natura 2000, která v současné době obsahuje přes 27 500 lokalit. Jezerní a říční ekosystémy pokrývají přibližně 4 % celkové plochy území sítě Natura 2000 (Evropská agentura pro životní prostředí, 2010, pro EU-27),

| — | zavedly režim ochrany druhů pro všechny volně žijící evropské druhy ptáků a jiné ohrožené druhy organismů uvedené v příloze IV směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Tato opatření se vztahují na celý přírozený areál rozšíření daného druhu v EU, tzn. jak v rámci chráněných lokalit, jako je síť Natura 2000, tak i mimo ně. |
| --- | --- |

—

zavedly režim ochrany druhů pro všechny volně žijící evropské druhy ptáků a jiné ohrožené druhy organismů uvedené v příloze IV směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Tato opatření se vztahují na celý přírozený areál rozšíření daného druhu v EU, tzn. jak v rámci chráněných lokalit, jako je síť Natura 2000, tak i mimo ně.

Ustanovení na ochranu lokalit sítě Natura 2000

Ochranu lokalit sítě Natura 2000 a péči o ně upravují ustanovení článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť, která také určuje vztah mezi ochranou lokality a jinými způsoby využíváním území, jako je hydroenergetika, v dané oblasti a v jejím okolí (7).

Ustanovení článku 6 uvádějí dva typy opatření:

| — | První se týká péče o ochranu všech lokalit sítě Natura 2000 a stanovení cílů péče o tyto lokality. Členské státy mají:






  a) | vypracovat a zavést pozitivní ochranná opatření, která odpovídají ekologickým požadavkům typů přírodních stanovišť uvedených v příloze I a biologických druhů uvedených v příloze II, jež se v daných lokalitách vyskytují (čl. 6 odst. 1); a |
| --- | --- | --- |

—

První se týká péče o ochranu všech lokalit sítě Natura 2000 a stanovení cílů péče o tyto lokality. Členské státy mají:

a)

vypracovat a zavést pozitivní ochranná opatření, která odpovídají ekologickým požadavkům typů přírodních stanovišť uvedených v příloze I a biologických druhů uvedených v příloze II, jež se v daných lokalitách vyskytují (čl. 6 odst. 1); a

| b) | přijmout vhodná opatření, aby nedocházelo k žádnému poškozování typů přírodních stanovišť a k narušování přírodních stanovišť biologických druhů ani k významnému vyrušování biologických druhů, které se tam vyskytují (čl. 6 odst. 2). |
| --- | --- |

b)

přijmout vhodná opatření, aby nedocházelo k žádnému poškozování typů přírodních stanovišť a k narušování přírodních stanovišť biologických druhů ani k významnému vyrušování biologických druhů, které se tam vyskytují (čl. 6 odst. 2).

Směrnice o ochraně přírodních stanovišť doporučuje vypracovat plány péče o lokality sítě Natura 2000 jako prostředek, jak otevřeným a transparentním způsobem určit nezbytná ochranná opatření pro lokality sítě Natura 2000. Plány péče jsou užitečným nástrojem pro stanovení cílů ochrany a pomáhají dosáhnout mezi všemi zúčastněnými stranami a zájmovými skupinami shody ohledně řešení týkajících se péče o danou lokalitu. Představují rovněž mechanismus pro začlenění opatření na ochranu lokalit sítě Natura 2000 do širšího programu opatření na základě rámcové směrnice o vodě.

| — | Druhý typ opatření (upravený ustanovením čl. 6 odst. 3) se týká postupu posouzení jakéhokoli plánu nebo projektu, který by mohl ovlivnit jednu nebo více lokalit sítě Natura 2000 (úplné podrobnosti viz kapitola 5). V podstatě jde o to, že v rámci postupu posouzení musí být každý plán nebo projekt, který by mohl mít významný nepříznivý vliv na lokalitu sítě Natura 2000, podroben odpovídajícímu posouzení (Appropriate Assessment, AA) za účelem podrobného prozkoumání takových vlivů s ohledem na cíle ochrany dotyčné lokality.
  Příslušný orgán může daný plán nebo projekt odsouhlasit pouze v případě, že na základě zjištění odpovídajícího posouzení zjistí, že plán nebo projekt nebude mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality. Je důležité upozornit, že je nutno prokázat nepřítomnost (a nikoli přítomnost) významných nepříznivých vlivů.
  Za výjimečných okolností lze ke schválení plánu nebo projektu, který má nepříznivý vliv na celistvost lokality sítě Natura 2000, použít výjimku (podle čl. 6 odst. 4), pokud lze prokázat, že neexistují žádné méně škodlivé alternativy, a pokud je plán nebo projekt považován za nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu. V takových případech je nutno zabezpečit vhodná kompenzační opatření, která zajistí ochranu celkové soudržnosti sítě Natura 2000.
  Je důležité poznamenat, že postup posouzení podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť není shodný s postupem posouzení stanoveným směrnicí o posuzování vlivů na životní prostředí (EIA) nebo směrnicí o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (SEA) (8) a s postupem posouzení podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě, ačkoli by měly být v ideálním případě sloučeny nebo alespoň vzájemně koordinovány. |
| --- | --- |

—

Druhý typ opatření (upravený ustanovením čl. 6 odst. 3) se týká postupu posouzení jakéhokoli plánu nebo projektu, který by mohl ovlivnit jednu nebo více lokalit sítě Natura 2000 (úplné podrobnosti viz kapitola 5). V podstatě jde o to, že v rámci postupu posouzení musí být každý plán nebo projekt, který by mohl mít významný nepříznivý vliv na lokalitu sítě Natura 2000, podroben odpovídajícímu posouzení (Appropriate Assessment, AA) za účelem podrobného prozkoumání takových vlivů s ohledem na cíle ochrany dotyčné lokality.

Příslušný orgán může daný plán nebo projekt odsouhlasit pouze v případě, že na základě zjištění odpovídajícího posouzení zjistí, že plán nebo projekt nebude mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality. Je důležité upozornit, že je nutno prokázat nepřítomnost (a nikoli přítomnost) významných nepříznivých vlivů.

Za výjimečných okolností lze ke schválení plánu nebo projektu, který má nepříznivý vliv na celistvost lokality sítě Natura 2000, použít výjimku (podle čl. 6 odst. 4), pokud lze prokázat, že neexistují žádné méně škodlivé alternativy, a pokud je plán nebo projekt považován za nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu. V takových případech je nutno zabezpečit vhodná kompenzační opatření, která zajistí ochranu celkové soudržnosti sítě Natura 2000.

Je důležité poznamenat, že postup posouzení podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť není shodný s postupem posouzení stanoveným směrnicí o posuzování vlivů na životní prostředí (EIA) nebo směrnicí o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (SEA) (8) a s postupem posouzení podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě, ačkoli by měly být v ideálním případě sloučeny nebo alespoň vzájemně koordinovány.

Ustanovení o ochraně biologických druhů

Druhá skupina ustanovení směrnic EU na ochranu přírody se týká ochrany určitých druhů živočichů a rostlin v celém jejich přirozeném areálu rozšíření v rámci EU, tzn. bez ohledu na to, zda se vyskytují v lokalitách sítě Natura 2000 nebo mimo ně. Opatření na ochranu biologických druhů se týkají druhů organismů uvedených v příloze IV směrnice o ochraně přírodních stanovišť a všech druhů volně žijících ptáků v EU. Přesné podmínky jsou stanoveny v článku 5 směrnice o ochraně ptáků a v článku 12 (v případě živočichů) respektive článku 13 (v případě rostlin) směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

V zásadě jsou členské státy povinny zakázat v souvislosti s těmito druhy:

| — | jejich úmyslné vyrušování v období rozmnožování a odchovu mláďat, přezimování a migrace, |
| --- | --- |

—

jejich úmyslné vyrušování v období rozmnožování a odchovu mláďat, přezimování a migrace,

| — | poškozování nebo ničení míst rozmnožování nebo míst odpočinku, |
| --- | --- |

—

poškozování nebo ničení míst rozmnožování nebo míst odpočinku,

| — | úmyslné ničení hnízd nebo vajec, případně vytrhávání nebo ničení chráněných rostlin. |
| --- | --- |

—

úmyslné ničení hnízd nebo vajec, případně vytrhávání nebo ničení chráněných rostlin.

Odchylky od těchto ustanovení na ochranu biologických druhů jsou přípustné jen za určitých okolností – například aby se v zájmu veřejného zdraví a bezpečnosti zabránilo vážnému poškození plodin nebo hospodářských zvířat – a to za předpokladu, že neexistuje jiné uspokojivé řešení a že důsledky těchto odchylek nejsou neslučitelné s celkovými cíli dotyčných směrnic. Podmínky pro uplatňování odchylek jsou uvedeny v článku 9 směrnice o ochraně ptáků a v článku 16 směrnice o ochraně přírodních stanovišť (9).

Ustanovení na ochranu biologických druhů jsou vysoce relevantní i pro hydroenergetická zařízení provozovaná mimo lokality sítě Natura 2000. Mají zajistit, aby případné nové rozvojové záměry nezničily místa rozmnožování a odpočinku jakýchkoli volně žijících ptáků nebo jakýchkoli druhů organismů uvedených v příloze IV směrnice o ochraně přírodních stanovišť, pokud si ovšem oznamovatelé záměru nevyžádali u příslušných orgánů výjimku v souladu s ustanoveními uvedených dvou směrnic. Toto ustanovení může být zvlášť důležité u hydroenergetických projektů umístěných na řece, která je útočištěm stěhovavých druhů živočichů, jako jsou tažní ptáci nebo ryby (např. jeseter velký (Acipenser sturio) nebo drsek rhonský (Zingel asper), kteří jsou oba uvedeni v příloze IV směrnice o ochraně přírodních stanovišť).

1.2   Rámcová směrnice o vodě

Rámcová směrnice o vodě stanoví rámec pro ochranu a udržitelnou správu vnitrozemských povrchových vod (řek a jezer), brakických vod (ústí řek), pobřežních vod a podzemních vod. Má zajistit, aby všechny vodní útvary zpravidla dosáhly do roku 2015 „dobrého stavu“ (s výjimkou silně ovlivněných a umělých vodních útvarů, kde je cílem dosáhnout dobrého ekologického potenciálu). Podobně jako směrnice na ochranu přírody jde i rámcová směrnice o vodě nad rámec základního požadavku zabránit dalšímu zhoršování stavu vodních útvarů a suchozemských ekosystémů a mokřadů, které přímo závisejí na vodním ekosystému.

V zájmu dosažení tohoto cíle požaduje rámcová směrnice o vodě od členských států, aby pro každou oblast povodí vypracovaly plán povodí. Směrnice předpokládá cyklický proces, kdy se plány povodí vypracovávají, provádějí a revidují každých 6 let.

1.3   Vzájemná koordinace rámcové směrnice o vodě a směrnic na ochranu přírody

Rámcová směrnice o vodě a dvě základní směrnice na ochranu přírody jsou úzce propojeny, neboť cílem všech těchto tří směrnic je ochrana a obnova sladkovodních ekosystémů Evropy. Měly by se proto provádět koordinovaně, aby se zajistilo, že budou působit integrovaně. Níže jsou uvedeny některé klíčové body vzájemných vztahů mezi rámcovou směrnicí o vodě a dvěma základními směrnicemi na ochranu přírody, které se týkají zejména vodních elektráren. Vycházejí z nejčastějších dotazů adresovaných Komisi ohledně vazeb mezi rámcovou směrnicí o vodě a směrnicemi na ochranu přírody (10).

Rozličné cíle rámcové směrnice o vodě a směrnic na ochranu přírody

Rámcová směrnice o vodě a směrnice na ochranu přírody působí alespoň částečně ve stejném prostředí a mají obecně podobné cíle, a to zajistit, aby se dále nezhoršovala kvalita řek, a zlepšit stav vodních ekosystémů. Ačkoli jsou však jejich obecné cíle podobné, jejich specifické cíle jsou nicméně odlišné, i když spolu navzájem úzce souvisejí.

Cílem rámcové směrnice o vodě je chránit a zlepšovat všechny povrchové a podzemní vody tak, aby dosáhly dobrého stavu nebo potenciálu a aby se zamezilo zhoršování situace. Naproti tomu směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť se zaměřují na ochranu, udržování a obnovu určitých biologických druhů a typů přírodních stanovišť s cílem dosáhnout jejich příznivého stavu z hlediska ochrany v celém jejich přirozeném areálu rozšíření v rámci EU.

Dosažení dobrého ekologického stavu podle rámcové směrnice o vodě obvykle přispívá k dosažení cílů ochrany přírodních stanovišť a biologických druhů závislých na vodě v rámci sítě Natura 2000 a naopak. Požadavek „dobrého ekologického stavu“ se však týká vodních útvarů, zatímco příznivý stav z hlediska ochrany se týká konkrétních typů přírodních stanovišť a konkrétních biologických druhů.

Dosažení dobrého ekologického stavu tudíž nemusí nutně stačit k dosažení příznivého stavu z hlediska ochrany, ani kdyby všechny vodní útvary dosáhly dobrého ekologického stavu. Proto může být nutné zavést dodatečná ochranná opatření k dosažení cílů ochrany lokality sítě Natura 2000 u biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro něž je daná lokalita určena.

Toto je v rámcové směrnici o vodě výslovně uznáno. Ustanovení čl. 4 odst. 2 rámcové směrnice o vodě uvádí, že „pokud se na příslušný vodní útvar vztahuje více než jeden cíl [...],
  uplatní se vždy nejpřísnější z nich
  “. Například pokud je lokalita sítě Natura 2000 určena pro vydry nebo perlorodky říční, může být také nezbytné regulovat nadměrný rybolov, ačkoli to není nutné k dosažení dobrého ekologického stavu podle rámcové směrnice o vodě.

Tyto další požadavky by v ideálním případě měly být zahrnuty nebo alespoň zmíněny v plánu povodí podle rámcové směrnice o vodě, a to prostřednictvím zvláštních ustanovení týkajících se chráněných oblastí, která mají zajistit soudržnost (a zabránit konfliktům) mezi opatřeními podle rámcové směrnice o vodě a opatřeními na ochranu lokalit sítě Natura 2000 (viz čl. 4 odst. 1 písm. c)).

Silně ovlivněné nebo umělé vodní útvary a síť Natura 2000

Podle čl. 4 odst. 3 rámcové směrnice o vodě lze některé vodní útvary, jejichž fyzické vlastnosti jsou výrazně pozměněny lidskými činnostmi, vymezit jako silně ovlivněné vodní útvary, pokud splňují všechna ustanovení čl. 4 odst. 3 (11). Vodní útvary vytvořené lidskou činností v místech, kde předtím žádný vodní útvar nebyl (např. umělá nádrž nebo umělý plavební kanál), lze vymezit jako umělé vodní útvary.

Pro silně ovlivněné vodní útvary a umělé vodní útvary platí podle rámcové směrnice o vodě cíl „dobrého ekologického potenciálu“ (místo dobrého ekologického stavu), pokud nejsou použitelné požadavky na méně přísné cíle, např. „střední ekologický potenciál“. Jednoduše řečeno to znamená nejlepší prakticky dosažitelný ekologický stav, který je slučitelný s legitimním způsobem užívání vodního útvaru, jenž byl základem pro jeho vymezení jakožto silně ovlivněného vodního útvaru nebo umělého vodního útvaru (12).

Silně ovlivněný vodní útvar nebo umělý vodní útvar lze rovněž vyhlásit za lokalitu sítě Natura 2000, pokud je místem výskytu biologického druhu nebo typu přírodního stanoviště uvedeného v příloze I směrnice o ochraně ptáků nebo v přílohách I či II směrnice o ochraně přírodních stanovišť. V takových případech bude rovněž nutno v souladu s cíli ochrany dané lokality zavést vhodná ochranná opatření pro dotyčný biologický druh nebo přírodní stanoviště. Tato opatření mohou být opět přísnější než opatření nezbytná k dosažení „dobrého ekologického potenciálu“. Měla by být rovněž začleněna do plánů povodí podle rámcové směrnice o vodě, a to prostřednictvím zvláštních ustanovení o chráněných oblastech (viz čl. 4 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 4 odst. 2).

Posuzování nových rozvojových záměrů podle rámcové směrnice o vodě

Podobně jako obě základní směrnice na ochranu přírody obsahuje i rámcová směrnice o vodě zvláštní ustanovení ohledně posuzování nových rozvojových záměrů na vodních útvarech. Podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě mohou příslušné orgány za určitých podmínek schválit výjimky pro nové změny a trvalé činnosti související s lidským rozvojem, které vedou ke zhoršování stavu vodního útvaru nebo které brání dosažení dobrého ekologického stavu nebo potenciálu nebo dobrého stavu podzemních vod. Sem mohou patřit i nové rozvojové záměry týkající se hydroenergetiky (13).

Pokud daný záměr ovlivňuje jak některý z cílů rámcové směrnice o vodě, tak i lokalitu sítě Natura 2000, musí se uplatnit jak postup posouzení podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě, tak i postup posouzení vlivu na lokalitu sítě Natura 2000 podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť (ideálně koordinovaným nebo integrovaným způsobem). Každý z těchto postupů má jiné právní zaměření: první z nich posoudí, zda záměr bude pravděpodobně ohrožovat plnění primárních cílů rámcové směrnice o vodě, zatímco druhý posoudí, zda bude mít nepříznivý vliv na celistvost lokality sítě Natura 2000. To však nebrání vzájemné koordinaci některých aspektů jednotlivých posouzení, např. prostřednictvím průzkumů a konzultací.

Rámcová směrnice o vodě jasně stanoví, že rozvojový záměr nemůže pokračovat, pokud není v souladu s dalšími právními předpisy EU v oblasti životního prostředí. Jinými slovy, jestliže záměr neohrožuje plnění cílů rámcové směrnice o vodě, avšak nepříznivě ovlivňuje celistvost lokality sítě Natura 2000, nelze jej schválit podle rámcové směrnice o vodě, pokud nebyla rovněž přijata výjimka podle čl. 6 odst. 4 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Objasnění způsobu uplatňování čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě ohledně výjimek z environmentálních cílů, včetně souvislostí se směrnicemi na ochranu přírody, je uvedeno v příručce CIS č. 36 k čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě, která byla schválena v roce 2017 (14).

| Ochrana perlorodky říční v dílčích povodích Irska

  Perlorodka říční (Margaritifera margaritifera) je jedním z nejdéle žijících bezobratlých živočichů na Zemi. V důsledku složité historie svého vývoje a potřeby téměř nedotčených, čistých tekoucích vod je klíčovým biologickým indikátorem kvality říčních ekosystémů. Tento biologický druh je chráněn směrnicí EU o ochraně přírodních stanovišť, ale v celém Irsku je v nepříznivém stavu z hlediska ochrany. Jako hlavní příčiny této skutečnosti byly zjištěny prostá sedimentace nebo sedimentace s obohacením živinami.
  V roce 2009 byly vypracovány vnitrostátní právní předpisy, které mají přispět k dosažení příznivého stavu perlorodky říční z hlediska ochrany. Tyto právní předpisy stanovily povinné cíle co do kvality přírodního prostředí pro přírodní stanoviště perlorodky říční v lokalitách sítě Natura 2000. Rovněž stanovily, že plány dílčích povodí je nutno vypracovávat současně s programem příslušných opatření. Účelem těchto plánů bylo řešit problémy týkající se celého povodí, které přispívají k poklesu stavu daného druhu organismů. Použitý formát odpovídal formátu plánů povodí podle rámcové směrnice o vodě, takže plány dílčích povodí by později mohly fungovat v rámci plánu celého povodí.
  V Irsku byly úzké vazby mezi směrnicemi o ochraně přírodních stanovišť a o ochraně ptáků a rámcovou směrnicí o vodě zdůrazněny již v počáteční fázi. V roce 2009 národní technická koordinační skupina pro rámcovou směrnici o vodě zřídila podvýbor – National Conservation Working Group (Národní pracovní skupina pro ochranu přírody) – aby vypracoval přehled aspektů rámcové směrnice o vodě, které se týkají ochrany přírody. Hlavním cílem této pracovní skupiny bylo zajistit, aby vypracování tohoto přehledu aspektů rámcové směrnice o vodě, které se týkají ochrany přírody, bylo dobře koordinované a dostalo se mu podpory v celém Irsku, a dále měla usnadnit efektivní komunikaci mezi příslušnými vládními agenturami.
  Pokud jde o plány dílčích povodí v souvislosti s perlorodkou říční, pracovní skupina sehrála klíčovou úlohu při detailním vymezení a dalším rozvoji vnitrostátního souboru (tzv. souboru nástrojů) standardních opatření správy povodí s ohledem na perlorodku říční, která jsou praktická, funkční a rentabilní. Skupina rovněž přezkoumala plány, aby byla zajištěna jejich účelnost a účinnost, a identifikovala nedostatky v politikách a pokynech, které by bránily jejich provádění.
  http://www.wfdireland.ie/docs/5_FreshwaterPearlMusselPlans/
  http://kerrylife.ie
  http://www.environ.ie/en/Environment/Water/WaterQuality/WaterFrameworkDirective/ |
| --- |

Ochrana perlorodky říční v dílčích povodích Irska

Perlorodka říční (Margaritifera margaritifera) je jedním z nejdéle žijících bezobratlých živočichů na Zemi. V důsledku složité historie svého vývoje a potřeby téměř nedotčených, čistých tekoucích vod je klíčovým biologickým indikátorem kvality říčních ekosystémů. Tento biologický druh je chráněn směrnicí EU o ochraně přírodních stanovišť, ale v celém Irsku je v nepříznivém stavu z hlediska ochrany. Jako hlavní příčiny této skutečnosti byly zjištěny prostá sedimentace nebo sedimentace s obohacením živinami.

V roce 2009 byly vypracovány vnitrostátní právní předpisy, které mají přispět k dosažení příznivého stavu perlorodky říční z hlediska ochrany. Tyto právní předpisy stanovily povinné cíle co do kvality přírodního prostředí pro přírodní stanoviště perlorodky říční v lokalitách sítě Natura 2000. Rovněž stanovily, že plány dílčích povodí je nutno vypracovávat současně s programem příslušných opatření. Účelem těchto plánů bylo řešit problémy týkající se celého povodí, které přispívají k poklesu stavu daného druhu organismů. Použitý formát odpovídal formátu plánů povodí podle rámcové směrnice o vodě, takže plány dílčích povodí by později mohly fungovat v rámci plánu celého povodí.

V Irsku byly úzké vazby mezi směrnicemi o ochraně přírodních stanovišť a o ochraně ptáků a rámcovou směrnicí o vodě zdůrazněny již v počáteční fázi. V roce 2009 národní technická koordinační skupina pro rámcovou směrnici o vodě zřídila podvýbor – National Conservation Working Group (Národní pracovní skupina pro ochranu přírody) – aby vypracoval přehled aspektů rámcové směrnice o vodě, které se týkají ochrany přírody. Hlavním cílem této pracovní skupiny bylo zajistit, aby vypracování tohoto přehledu aspektů rámcové směrnice o vodě, které se týkají ochrany přírody, bylo dobře koordinované a dostalo se mu podpory v celém Irsku, a dále měla usnadnit efektivní komunikaci mezi příslušnými vládními agenturami.

Pokud jde o plány dílčích povodí v souvislosti s perlorodkou říční, pracovní skupina sehrála klíčovou úlohu při detailním vymezení a dalším rozvoji vnitrostátního souboru (tzv. souboru nástrojů) standardních opatření správy povodí s ohledem na perlorodku říční, která jsou praktická, funkční a rentabilní. Skupina rovněž přezkoumala plány, aby byla zajištěna jejich účelnost a účinnost, a identifikovala nedostatky v politikách a pokynech, které by bránily jejich provádění.

http://www.wfdireland.ie/docs/5_FreshwaterPearlMusselPlans/

http://kerrylife.ie

http://www.environ.ie/en/Environment/Water/WaterQuality/WaterFrameworkDirective/

1.4   Směrnice o povodních

V listopadu 2007 byla přijata směrnice 2007/60/ES. Stanovuje rámec pro hodnocení a zvládání povodňových rizik a požaduje, aby členské státy vypracovaly:

| — | mapy povodňových nebezpečí a mapy povodňových rizik, které mapují zjištěné oblasti povodňových nebezpečí a rizik v jednotlivých povodích řek (nebo v jiných dohodnutých jednotkových správních oblastech). Tyto mapy by měly rovněž znázorňovat možné nepříznivé následky související s různými povodňovými scénáři včetně informací o možných zdrojích znečištění životního prostředí v důsledku povodní, jakož i chráněné oblasti, jako jsou lokality sítě Natura 2000 v těchto povodích (termín: prosinec 2013), |
| --- | --- |

—

mapy povodňových nebezpečí a mapy povodňových rizik, které mapují zjištěné oblasti povodňových nebezpečí a rizik v jednotlivých povodích řek (nebo v jiných dohodnutých jednotkových správních oblastech). Tyto mapy by měly rovněž znázorňovat možné nepříznivé následky související s různými povodňovými scénáři včetně informací o možných zdrojích znečištění životního prostředí v důsledku povodní, jakož i chráněné oblasti, jako jsou lokality sítě Natura 2000 v těchto povodích (termín: prosinec 2013),

| — | plány pro zvládání povodňových rizik, jež mají sloužit ke zvládání a snižování možných nepříznivých následků povodní. Tyto plány by měly obsahovat podle důležitosti uspořádaný soubor opatření, jež se týkají všech aspektů zvládání povodňových rizik od prevence a ochrany až po připravenost, s přihlédnutím k charakteristikám konkrétního povodí nebo dílčího povodí (termín: prosinec 2015). |
| --- | --- |

—

plány pro zvládání povodňových rizik, jež mají sloužit ke zvládání a snižování možných nepříznivých následků povodní. Tyto plány by měly obsahovat podle důležitosti uspořádaný soubor opatření, jež se týkají všech aspektů zvládání povodňových rizik od prevence a ochrany až po připravenost, s přihlédnutím k charakteristikám konkrétního povodí nebo dílčího povodí (termín: prosinec 2015).

Činnosti na základě směrnice o povodních musí být v souladu s požadavky směrnic na ochranu přírody. Pokud například nějaké opatření na ochranu proti povodním ovlivňuje jednu nebo více lokalit sítě Natura 2000, musí se rovněž řídit postupem podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť a také by se mělo provést odpovídající posouzení, které má vyhodnotit možné vlivy daného plánu nebo projektu na celistvost lokalit(y) sítě Natura 2000.

1.5   Směrnice SEA a směrnice EIA

Směrnice SEA

Směrnice 2001/42/ES o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (dále jen „směrnice SEA“) má zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Toho má dosáhnout tím, že zajistí, aby environmentální důsledky určitých plánů a programů byly rozpoznány, posouzeny a zohledněny během jejich přípravy a před jejich přijetím.

Strategické posouzení vlivů na životní prostředí je povinné u různých plánů a programů, které stanoví rámec pro budoucí souhlas s realizací záměrů uvedených ve směrnici EIA. Je také povinné u všech plánů nebo programů, které vzhledem ke svému pravděpodobnému významnému vlivu na lokality sítě Natura 2000 vyžadují posouzení podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

V rámci řízení SEA musí členské státy vypracovat zprávu o vlivech na životní prostředí, která posuzuje pravděpodobné významné vlivy plánů a programů na životní prostředí a také vlivy případných rozumných alternativ. Kromě toho musí konzultovat orgány, kterých se z důvodu jejich zvláštní působnosti v oblasti životního prostředí mohou týkat vlivy na životní prostředí vyplývající z provádění plánů a programů (tzn. orgány ochrany životního prostředí), a rovněž veřejnost.

Konzultace by měla být včasná a účinná, což by orgánům ochrany životního prostředí a veřejnosti umožnilo vyjádřit své názory na návrh plánu nebo programu a na doprovodnou zprávu o vlivech na životní prostředí ještě před přijetím dotyčného plánu nebo programu. Proces vypracování dokumentace řízení SEA má být koordinován s postupem vypracování plánu, aby byla environmentální hlediska zapracována do konečné verze tohoto plánu.

A konečně má řízení SEA přispět k integrovanějšímu a efektivnějšímu přístupu k územnímu plánování, kdy jsou v rámci procesu plánování brány environmentální aspekty, včetně otázek biologické rozmanitosti, v úvahu mnohem dříve a na mnohem strategičtější úrovni. To by mělo vést k menšímu počtu konfliktů v dalších fázích na úrovni jednotlivých záměrů. Umožňuje to rovněž vhodnější umístění budoucích rozvojových záměrů mimo oblasti potenciálního konfliktu, jako jsou například lokality sítě Natura 2000.

Směrnice EIA

Zatímco řízení SEA se vztahuje na plány a programy, směrnice EIA 2011/92/EU ve znění směrnice 2014/52/EU (běžně označované jako „směrnice EIA“) upravuje problematiku jednotlivých veřejných i soukromých projektů neboli záměrů. Souhlas s realizací záměru (15), který pravděpodobně bude mít významné účinky na životní prostředí, by tudíž měl být udělen teprve poté, co byly posouzeny pravděpodobné vlivy záměru na životní prostředí.

Směrnice EIA rozlišuje mezi záměry, u nichž je řízení EIA povinné („záměry podle přílohy I“ (16)), a záměry, u nichž orgány členských států musí určit, zda mohou mít významné účinky („záměry podle přílohy II“). To se provádí prostřednictvím „zjišťovacího řízení“, které bere v úvahu kritéria uvedená v příloze III směrnice. Většina zařízení pro výrobu hydroelektrické energie patří mezi záměry podle přílohy II (17).

1.6   Vztah mezi směrnicemi SEA a EIA a ustanoveními čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť

Podle směrnice EIA (ve znění směrnice 2014/52/EU) by v případě, že je posouzení záměru vyžadováno jak podle směrnice EIA, tak podle směrnic na ochranu přírody, měl být proveden koordinovaný a/nebo společný postup. Komise vydala pokyny k provádění koordinovaných a/nebo společných postupů u záměrů (18), které mají být zároveň posuzovány podle směrnice EIA, směrnice o ochraně přírodních stanovišť, směrnice o ochraně ptáků, rámcové směrnice o vodě a směrnice o průmyslových emisích.

V rámci koordinovaného postupu musí členské státy koordinovat různá individuální posouzení vlivů konkrétního záměru na životní prostředí vyžadovaná příslušnými právními předpisy Unie tím, že určí orgán k tomuto účelu. V rámci společného postupu musí členské státy zajistit jednotné posouzení vlivů konkrétního záměru na životní prostředí vyžadované příslušnými právními předpisy Unie.

Odpovídající posouzení podle právních předpisů EU na ochranu přírody by nicméně mělo zůstat jasně odlišnou a identifikovatelnou součástí celkové zprávy o vlivech na životní prostředí. Je tomu tak proto, že odpovídající hodnocení podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť měří odlišné aspekty přírodního prostředí a má odlišná kritéria pro stanovení „významnosti“ než řízení EIA a SEA. V rámci řízení EIA a SEA se zvažují všechny aspekty životního prostředí včetně biologické rozmanitosti, zatímco posouzení podle směrnic na ochranu přírody se zaměřuje konkrétně na možné vlivy záměru na biologické druhy a typy přírodních stanovišť, pro které je dotyčná lokalita sítě Natura 2000 určena.

Liší se rovněž výstupy každého z těchto posouzení. Posouzení podle směrnic SEA a EIA stanovují procesní požadavky, avšak nestanovují závazné environmentální normy. Naproti tomu výsledek posouzení podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť je pro příslušný orgán okamžitě závazný a podmiňuje jeho konečné rozhodnutí.

Jinými slovy, pokud odpovídající posouzení nemůže určit, zda nebude mít daný plán nebo projekt nepříznivý vliv na celistvost lokality sítě Natura 2000, příslušný orgán nemůže plán nebo projekt v předložené podobě schválit, ovšem s výjimkou případů, kdy splňuje podmínky pro uplatnění výjimky podle čl. 6 odst. 4.

Pro případy, kdy má být posouzení provedeno podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť, Soudní dvůr Evropské unie objasnil, že směrnice SEA by se sama o sobě vztahovala na plány a programy (19).

| Pokyny „Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure 'Projects of Common Interest' (PCIs)“ (Racionalizace postupů posuzování vlivů projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury na životní prostředí)

  Podobně jako všechny ostatní rozvojové záměry podléhají i hydroenergetické záměry celé řadě postupů posuzování vlivů na životní prostředí. Komise vydala pokyny, jak zracionalizovat tyto různé postupy, zejména pro projekty společného zájmu podle nařízení o transevropských energetických sítích, a současně zajistit maximální úroveň ochrany životního prostředí v souladu s právními předpisy EU v oblasti životního prostředí.
  Pokyny Komise obsahují řadu doporučení, která, ačkoli jsou navržena se zaměřením na projekty společného zájmu, jsou velmi důležitá i pro všechny energetické plány nebo projekty včetně hydroenergetických rozvojových záměrů. Doporučení se zaměřují zejména na:






  — | včasné plánování a stanovení harmonogramu a rozsahu jednotlivých posouzení, |
| --- | --- |

Pokyny „Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure 'Projects of Common Interest' (PCIs)“ (Racionalizace postupů posuzování vlivů projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury na životní prostředí)

Podobně jako všechny ostatní rozvojové záměry podléhají i hydroenergetické záměry celé řadě postupů posuzování vlivů na životní prostředí. Komise vydala pokyny, jak zracionalizovat tyto různé postupy, zejména pro projekty společného zájmu podle nařízení o transevropských energetických sítích, a současně zajistit maximální úroveň ochrany životního prostředí v souladu s právními předpisy EU v oblasti životního prostředí.

Pokyny Komise obsahují řadu doporučení, která, ačkoli jsou navržena se zaměřením na projekty společného zájmu, jsou velmi důležitá i pro všechny energetické plány nebo projekty včetně hydroenergetických rozvojových záměrů. Doporučení se zaměřují zejména na:

—

včasné plánování a stanovení harmonogramu a rozsahu jednotlivých posouzení,

| — | včasnou a účinnou integraci posuzování vlivů na životní prostředí a dalších environmentálních požadavků, |
| --- | --- |

—

včasnou a účinnou integraci posuzování vlivů na životní prostředí a dalších environmentálních požadavků,

| — | koordinaci jednotlivých postupů a stanovení lhůt, |
| --- | --- |

—

koordinaci jednotlivých postupů a stanovení lhůt,

| — | shromažďování a sdílení údajů a kontrolu kvality, |
| --- | --- |

—

shromažďování a sdílení údajů a kontrolu kvality,

| — | přeshraniční spolupráci a |
| --- | --- |

—

přeshraniční spolupráci a

| — | včasnou a účinnou účast veřejnosti. |
| --- | --- |

—

včasnou a účinnou účast veřejnosti.

http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/PCI_guidance.pdf

2   SLADKOVODNÍ EKOSYSTÉMY A HYDROENERGETIKA V EU

2.1   Stav ekosystémů řek a jezer v EU

Díky své strukturální složitosti a vysoce dynamické povaze jsou řeky a jezera mimořádně bohatými ekosystémy, které přinášejí životodárnou tekutinu, v tomto případě vodu, do velkých ploch okolní krajiny. Kromě toho, že jsou cennými přírodními stanovišti, působí jako životně důležité ekologické koridory a umožňují šíření a migraci biologických druhů na dlouhé vzdálenosti. Umožňují také rozvoj bohaté mozaiky vzájemně propojených mokřadů, jako jsou lužní lesy, bažiny, močály a mokré louky, které dále zvyšují celkovou biologickou rozmanitost.

Přežití významného počtu druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin v Evropě, včetně přibližně 400 sladkovodních druhů organismů chráněných podle směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť, závisí na říčních a jezerních ekosystémech. Celkem jezera a řeky pokrývají přibližně 4 % plochy lokalit sítě Natura 2000 (asi 31 560 km2 – což je území větší než Belgie), které jsou určeny pro takové druhy organismů, jako je losos obecný (Salmo salar), vydra říční (Lutra lutra), ledňáček říční (Alcedo atthis), rak bledonohý (Austropotamobius pallipes) nebo velevrub tupý (Unio crassus), jakož i pro takové typy přírodních stanovišť, jako jsou rovinné až horské vodní toky, lužní lesy, vlhké louky, vlhké travní porosty a močály.

Řeky jsou navíc životně důležitým multifunkčním zdrojem pro evropské hospodářství a společenské blaho, který slouží velkému množství různých odvětví a poskytuje společnosti mnoho důležitých statků a služeb. Jejich intenzivní využívání však během posledních 150 let vyvíjí na tento cenný zdroj obrovský tlak, takže jen několik málo velkých řek je nyní ve zcela přírodním stavu. Kromě toho, že jsou vystaveny různým stupňům znečištění a vysokému zatížení živinami, což vedlo k významnému snížení kvality vody, mnoho řek prošlo také závažnými změnami své hydromorfologie, přirozené dynamiky toku a ekologické kontinuity.

V roce 2015 zpráva EEA o stavu životního prostředí v Evropě (20) konstatovala, že více než polovina řek a jezer v Evropě nedosáhla dobrého ekologického stavu či potenciálu. V roce 2009 bylo pouze 43 % útvarů povrchových vod v dobrém nebo velmi dobrém ekologickém stavu. Předpokládalo se, že situace se do roku 2015 výrazně nezlepší a že pouze 53 % vodních útvarů dosáhne dobrého ekologického stavu. To je daleko od cílů stanovených rámcovou směrnicí o vodě.

Pokud jde o sladkovodní druhy organismů a typy přírodních stanovišť chráněné Evropskou unií, je situace ještě vážnější. Podle nejnovější zprávy Komise o stavu přírody popisující stav z hlediska ochrany u přírodních stanovišť a biologických druhů chráněných podle dvou základních směrnic na ochranu přírody v období let 2007–2012 (21), téměř tři čtvrtiny sladkovodních druhů organismů (74 %) a sladkovodních typů přírodních stanovišť (73 %) vykazovaly nepříznivý – nedostatečný nebo nepříznivý – špatný stav. Naopak pouze 17 % respektive 16 % z nich vykazovalo příznivý stav.

Stav z hlediska ochrany

Stav z hlediska ochrany

a) biologické druhy (5 615 posouzení)

b) přírodní stanoviště (94 posouzení)

Příznivý

Nezjištěný

Nepříznivý – nedostatečný

Nepříznivý – špatný

Stav z hlediska ochrany a trendy u biologických druhů (a) a přírodních stanovišť (b) (podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť) spojených s říčními a jezerními ekosystémy. Zdroj: EEA, 2015b, zprávy podle článku 17 a příslušná posouzení.

Celkově špatný stav evropských řek je významným důvodem k obavám. Je zřejmé, že mnoho evropských řek je ve velmi znehodnoceném stavu a že je nutno ještě mnoho úsilí, aby bylo dosaženo cílů rámcové směrnice o vodě a dvou základních směrnic na ochranu přírody. Toho lze dosáhnout pouze v případě, že se bude věnovat přednostní pozornost nejen prevenci dalšího zhoršování jejich kvality, ale rovněž aktivnímu zlepšování jejich ekologického stavu.

2.2   Tlaky a hrozby, které působí na sladkovodní ekosystémy Evropy

Vodní útvary jsou pod tlakem široké škály různých činností. Zvlášť významný účinek mají hydromorfologické tlaky, které ovlivnily více než 40 % řek a brakických vodních útvarů. Na základě prvotní charakterizace povodí v souvislosti s rámcovou směrnicí o vodě (22) většina členských států EU uvedla, že nejsilnější jsou tlaky způsobované rozvojem měst, protipovodňovou ochranou, výrobou elektřiny včetně hydroelektrické energie, vnitrozemskou plavbou, napřimováním vodních toků a odvodňováním půdy pro zemědělství a že tyto tlaky v nejvyšší míře ovlivňují hydromorfologický stav vodních útvarů.

Tlaky působící na řeky

Dopady na řeky

Žádné tlaky (22)

Žádné dopady (19)

Bodové zdroje (22)

Obohacování o or-ganické látky(16)

Rozptýlené zdroje (22)

Obohacováníživinami (19)

Kontaminace (18)

Odběr vody (19)

Okyselování (10)

Hydromorfologie (22)

Změny přírodních stanovišť (16)

Jiné tlaky (19)

Jiné dopady (14)

Procento vodních útvarů

Procento vodních útvarů

Významné tlaky (vlevo) a dopady (vpravo) na řeky; počet zahrnutých členských států je uveden v závorce (Evropské vody – hodnocení stavu a tlaků v roce 2012)

Pokud jde o hrozby a tlaky působící na sladkovodní útvary v lokalitách sítě Natura 2000, zpráva o stavu přírody uvádí „změny podmínek vodních útvarů“ jako zdaleka nejčastější v porovnání s jinými hrozbami a tlaky.

Obrázek 4.37: Hlavních 10 (v % četnosti) závažných tlaků a hrozeb uváděných u biologických druhů (podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť) souvisejících s říčními a jezerními ekosystémy

J02 Změny podmínek vodních útvarů

J03 Jiné změny ekosystémů

H01 Znečištění povrchových vod

I01 Invazivní nepůvodní druhy organismů

A02 Změna postupů kultivace

K03 Vztahy mezi různými druhy živočichů

F02 Rybolov a využívání vodních zdrojů

A07 Používání „pesticidů“ v zemědělství

D01 Silnice, železnice a cesty

K02 Vegetační sukcese / Vývoj biocenózy

Tlaky

Hrozby

Zpráva o stavu přírody, EEA 2015

| Hydroenergetika v EU

  V roce 2011 bylo v EU zaznamenáno přibližně 23 000 hydroenergetických děl. Převážnou většinu (91 %) tvoří malé elektrárny (méně než 10 MWh), které vyrábějí asi 13 % celkové hydroelektrické energie. Naproti tomu velké vodní elektrárny představují jen 9 % všech hydroenergetických zařízení, ale vyrábějí přibližně 87 % celkové hydroelektrické energie (23).
  Hydroenergetická zařízení jsou z technických důvodů často soustředěna v hornatých oblastech, ale mají významné dalekosáhlé účinky na velké i malé řeky a jezera ve všech druzích různých regionů. V menších řekách může i malé ztenčení toku nebo narušení přírodních ekologických podmínek mít pro řeku výrazné nepříznivé důsledky.
  Nejčastěji se používají tato hydroenergetická zařízení: | Říční průtočné vodní elektrárny.
  V říčních průtočných vodních elektrárnách je zdrojem energie klesající nadmořská výška stávajícího toku řeky. Tento typ zařízení využívá k výrobě elektřiny přirozený průtok vody v korytě vodního toku. Nejde o zadržování vody a její následné využívání. Tento typ je nejčastější u malých vodních elektráren, ale lze jej nalézt také u velkých elektráren. |
| --- | --- |

Hydroenergetika v EU

V roce 2011 bylo v EU zaznamenáno přibližně 23 000 hydroenergetických děl. Převážnou většinu (91 %) tvoří malé elektrárny (méně než 10 MWh), které vyrábějí asi 13 % celkové hydroelektrické energie. Naproti tomu velké vodní elektrárny představují jen 9 % všech hydroenergetických zařízení, ale vyrábějí přibližně 87 % celkové hydroelektrické energie (23).

Hydroenergetická zařízení jsou z technických důvodů často soustředěna v hornatých oblastech, ale mají významné dalekosáhlé účinky na velké i malé řeky a jezera ve všech druzích různých regionů. V menších řekách může i malé ztenčení toku nebo narušení přírodních ekologických podmínek mít pro řeku výrazné nepříznivé důsledky.

Nejčastěji se používají tato hydroenergetická zařízení:

Říční průtočné vodní elektrárny.
  V říčních průtočných vodních elektrárnách je zdrojem energie klesající nadmořská výška stávajícího toku řeky. Tento typ zařízení využívá k výrobě elektřiny přirozený průtok vody v korytě vodního toku. Nejde o zadržování vody a její následné využívání. Tento typ je nejčastější u malých vodních elektráren, ale lze jej nalézt také u velkých elektráren.

| | Říční akumulačně průtočné vodní elektrárny.
  Retenční nádrž nabízí možnost zadržovat vodu v obdobích nízké spotřeby elektřiny a upouštět ji v obdobích nejvyšší spotřeby elektřiny. Výrobní kapacita je tudíž méně závislá na momentálně dostupném průtoku vody. Takové nádrže mohou obsahovat denní, sezónní nebo roční objem zadržené vody, a tím umožňují reagovat na požadavky zvýšené produkce elektřiny ve špičce a usnadňují začlenění proměnlivé výroby energie z obnovitelných zdrojů, např. z větrné energie, do energetického systému. |
| --- | --- |

Říční akumulačně průtočné vodní elektrárny.
  Retenční nádrž nabízí možnost zadržovat vodu v obdobích nízké spotřeby elektřiny a upouštět ji v obdobích nejvyšší spotřeby elektřiny. Výrobní kapacita je tudíž méně závislá na momentálně dostupném průtoku vody. Takové nádrže mohou obsahovat denní, sezónní nebo roční objem zadržené vody, a tím umožňují reagovat na požadavky zvýšené produkce elektřiny ve špičce a usnadňují začlenění proměnlivé výroby energie z obnovitelných zdrojů, např. z větrné energie, do energetického systému.

| | Přehradní vodní elektrárny
  . Konvenční přehradní vodní elektrárna má akumulační nádrž dostatečně velkou na to, aby umožňovala zadržovat vodu během vlhkých i suchých období. Voda je zadržována přehradou a je k dispozici pro elektrárnu v potřebných množstvích a dobách. Takovou elektrárnu lze efektivně využívat po celý rok, podle potřeby buď pro pokrytí základní spotřeby, nebo pro vykrytí zvýšené spotřeby ve špičce. |
| --- | --- |

Přehradní vodní elektrárny
  . Konvenční přehradní vodní elektrárna má akumulační nádrž dostatečně velkou na to, aby umožňovala zadržovat vodu během vlhkých i suchých období. Voda je zadržována přehradou a je k dispozici pro elektrárnu v potřebných množstvích a dobách. Takovou elektrárnu lze efektivně využívat po celý rok, podle potřeby buď pro pokrytí základní spotřeby, nebo pro vykrytí zvýšené spotřeby ve špičce.

| | Přečerpávací vodní elektrárny
  . Ty jsou založeny na nádržích v různých výškách, které umožňují vyrábět doplňkovou elektřinu v obdobích nejvyšší spotřeby. Voda se přečerpá do výše položené nádrže v době nižší poptávky po elektřině a pouští se dolů skrz turbíny, když je poptávka vysoká. Přečerpávací vodní elektrárny nejsou vyloučeny z působnosti směrnice o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů, ale nejsou brány v úvahu ve statistikách výroby energie z obnovitelných zdrojů. |
| --- | --- |

Přečerpávací vodní elektrárny
  . Ty jsou založeny na nádržích v různých výškách, které umožňují vyrábět doplňkovou elektřinu v obdobích nejvyšší spotřeby. Voda se přečerpá do výše položené nádrže v době nižší poptávky po elektřině a pouští se dolů skrz turbíny, když je poptávka vysoká. Přečerpávací vodní elektrárny nejsou vyloučeny z působnosti směrnice o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů, ale nejsou brány v úvahu ve statistikách výroby energie z obnovitelných zdrojů.

2.3   Vlivy hydroenergetiky na sladkovodní ekosystémy

Škála vlivů, jež může hydroenergetické zařízení mít na biologické druhy a typy přírodních stanovišť chráněné podle dvou základních směrnic EU na ochranu přírody, se bude lokalita od lokality značně lišit. Bude záviset na individuálních charakteristikách řeky, na jejím fyzickém a ekologickém stavu – zda je už znehodnocená nebo stále ještě nedotčená, velká či malá, horská nebo nížinná apod. – a také na typu a rozsahu hydroenergetických zařízení a na druzích organismů a přírodních stanovištích, pro které je daná lokalita určena. Je proto nezbytné posuzovat každé zařízení jednotlivě, případ od případu.

Účinky se mohou vyskytnout v jakékoli fázi životního cyklu hydroenergetického díla, od jeho počáteční výstavby přes každodenní provoz a řízení až po jeho renovaci nebo vyřazení z provozu. Mohou vést ke ztrátě, poškození nebo fragmentaci přírodních stanovišť a populací biologických druhů, jejichž existence na těchto stanovištích závisí. Významnost ztráty závisí na rozsahu účinků, jakož i na vzácnosti a zranitelnosti dotčených přírodních stanovišť a biologických druhů.

Zbývající část této kapitoly popisuje škálu účinků, které může hydroenergetika mít na přírodní stanoviště a biologické druhy, na něž se vztahují směrnice EU na ochranu přírody. Provozovatelé, kteří jsou si vědomi jednotlivých typů účinků a kteří chápou složitost říčních ekosystémů, budou lépe schopni zajistit, aby jejich činnosti byly slučitelné s požadavky rámcové směrnice o vodě a směrnic na ochranu přírody. Budou rovněž lépe schopni rozpoznat potenciální situace přínosné pro všechny, jež pomohou obnovit již poničené řeky všude tam, kde je to možné.

Změny morfologie řek a změny říčních přírodních stanovišť

Jakákoli fyzická změna vodních útvarů ovlivní normální hydrologické procesy a naruší ekologickou kontinuitu (24) sladkovodních systémů jak podélně, tak i bočně, např. odpojením řek od okolních záplavových oblastí a mokřadů nebo vytvářením úseků stojaté vody v okolí elektráren.

Nejzřejmější formou ztráty přírodních stanovišť je přímá fyzická destrukce samotných přírodních stanovišť nacházejících se proti proudu nebo po proudu či v okolí (např. zábory půdy, zaplavení, odstranění břehové vegetace nebo fyzických struktur v řece). Ale i bez fyzického záboru půdy může narušení přirozených hydromorfologických procesů rovněž narušit nebo změnit biotické a abiotické podmínky, které jsou životně důležité pro strukturu a fungování přírodního stanoviště. Navíc to může vést k osídlení znehodnocených přírodních stanovišť invazními druhy organismů, které by nakonec mohly přirozenou faunu z dané oblasti vytlačit.

Překážky migrace a šíření chráněných biologických druhů

Řeky, jezera a pobřežní zóny hrají důležitou úlohu pří šíření a migraci sladkovodních druhů a při jejich lokálnějším přemísťování mezi různými oblastmi, kde živočichové shánějí potravu, rozmnožují se, odpočívají nebo hnízdí. Působí jako životně důležité ekologické koridory nebo útočiště v krajině. Jakékoli bariéry nebo překážky bránící jejich volnému pohybu proti proudu nebo po proudu, ať jsou jakkoli malé, mohou mít významné důsledky pro přežití těchto biologických druhů.

| Řada dopadů způsobená jednotlivými hydroenergetickými zařízeními;

  zdroj: Veronika Koller-Kreimel |
| --- |

Image

Image

Image

Řada dopadů způsobená jednotlivými hydroenergetickými zařízeními;

zdroj: Veronika Koller-Kreimel

Hydroenergetická díla mohou přímo nebo nepřímo narušit šíření a migraci biologických druhů nebo jim dokonce bránit. Nejočividnějším příkladem jsou přehrady a ohrazené oblasti, které představují fyzické překážky pro migraci ryb, jimž brání v pohybu proti proudu a po proudu řeky. To má zásadní dopady na přežití široké škály sladkovodních druhů organismů a výsledkem je fragmentace, izolace a nakonec úplné vymizení zejména některých populací sladkovodních ryb.

Bariérový účinek je zvlášť závažný, pokud je na určitém úseku řeky více než jedna překážka. V důsledku i velmi malých struktur nebo fyzických překážek se řeky rychle stávají neprostupnými. Umělé kanály mohou rovněž působit jako překážky pohybu biologických druhů, protože protínají, a tudíž fragmentují suchozemská přírodní stanoviště. Mohou také vytvářet umělá propojení mezi povodími, jež mohou zvýšit šíření nepůvodních druhů na úkor původních druhů organismů.

Ačkoli migrace proti proudu a po proudu vodního toku je důležitá pro všechny druhy ryb, spojitost toku je zcela nezbytná zejména pro diadromní druhy (tzn. druhy, které migrují mezi sladkovodními toky a mořem). Migrace proti proudu vodního toku je nejdůležitější pro populace anadromních ryb (migrujících z moře do sladkovodních toků za účelem rozmnožování) a mihulovitých, jako jsou například losos obecný (Salmo salar), mihule mořská (Petromyzon marinus) a mihule říční (Lampetra fluviatilis), nebo pro některé jeseterovité ryby, jako je jeseter velký (Acipenser sturio), kvůli jejich potřebě (optimálně každoročního) tahu na velké vzdálenosti. Migrace po proudu vodního toku je zásadní pro jejich potěr a pro dospělé katadromní ryby (migrující ze sladkovodních toků do moře za účelem rozmnožování), jako je úhoř říční (Anguilla anguilla), který je chráněný na základě nařízení, kterým se stanoví opatření pro obnovu populace úhoře říčního (25).

Narušení dynamiky sedimentů

Sedimenty jsou přirozenou součástí vodních ekosystémů a jsou nezbytné pro hydrologické, geomorfologické a ekologické fungování těchto systémů. Sediment vytváří řadu různých přírodních stanovišť, která přímo i nepřímo zajišťují životní prostor a potravu pro širokou škálu biologických druhů. Za přirozených podmínek dochází k trvalému transportu sedimentů (zejména štěrkopísku) směrem po proudu, což udržuje ekologickou strukturu a funkci řek. Příčné konstrukce, jako jsou jezy nebo přehrady, mají tendenci narušovat přirozenou dynamiku sedimentů.

Velké nádrže mohou zachycovat více než 90 % přicházejícího sedimentu, což může vést ke zvýšené erozi řečiště a břehů níže po proudu a také k lokálnímu ničení důležitých hydromorfologických struktur, jako jsou štěrkové lavice. Údržba jezů a přehrad, při níž dochází k pravidelnému splachování sedimentů (zejména v létě, kdy je nedostatek vody), může být pro přírodní stanoviště a biologické druhy také škodlivá, pokud se neprovádí správně.

Výše proti toku nad přehradou, v nádrži nebo v ohrazených úsecích vede snížení kapacity transportu sedimentů k jejich hromadění, což může mít nepříznivý vliv na biologické druhy i přírodní stanoviště, např. tím, že to podporuje růst řas a jiných vodních plevelů, které vytlačují chráněné druhy organismů. Hromadění štěrkopísku nebo bahnitých sedimentů v řečišti nebo ve vodním sloupci může být obzvláště škodlivé pro litofilní druhy organismů, jako je lipan podhorní (Thymallus thymallus), jimž kamenité úseky slouží jako trdliště, a také pro perlorodku říční (Margaritifera margaritifera) a velevruba tupého (Unio crassus). Škodí i některým druhům ptáků, například z čeledi kulíkovitých nebo z rodu vodoušů, kteří využívají suché štěrkové lavice ke hnízdění.

| Odstranění překážek v oblasti povodí Dunaje

  Na vrub výroby hydroelektrické energie připadá přibližně 45 % přerušení spojitosti toku a přírodních stanovišť v oblasti povodí Dunaje. Na řekách této oblasti, jejichž celková plocha povodí činí přes 4 000 km2, se nachází celkem 1 688 překážek. Celkem 600 z nich jsou přehrady nebo jezy, 729 jsou rampy a prahy a 359 je klasifikováno jako jiné druhy přerušení spojitosti. Uvádí se, že 756 těchto překážek je v současnosti opatřeno funkčními zařízeními umožňujícími tah ryb. Celkem 932 přerušení spojitosti (55 %) představuje překážku tahu ryb od roku 2009 a v současné době je klasifikováno jako významný nepříznivý faktor. Podle nejnovějšího plánu povodí Dunaje hodlají podunajské země do roku 2021 výrazně snížit počet přerušení spojitosti v podobě přehrad.



  Oblast povodí Dunaje: Přerušení spojitosti toku a přírodních stanovišť – stávající situace v roce 2015 (1. mapa) a předpokládaná zlepšení do roku 2021 (2. mapa)

  Zdroj: plán povodí Dunaje.
  https://www.icpdr.org/main/management-plans-danube-river-basin-published |
| --- |

Odstranění překážek v oblasti povodí Dunaje

Na vrub výroby hydroelektrické energie připadá přibližně 45 % přerušení spojitosti toku a přírodních stanovišť v oblasti povodí Dunaje. Na řekách této oblasti, jejichž celková plocha povodí činí přes 4 000 km2, se nachází celkem 1 688 překážek. Celkem 600 z nich jsou přehrady nebo jezy, 729 jsou rampy a prahy a 359 je klasifikováno jako jiné druhy přerušení spojitosti. Uvádí se, že 756 těchto překážek je v současnosti opatřeno funkčními zařízeními umožňujícími tah ryb. Celkem 932 přerušení spojitosti (55 %) představuje překážku tahu ryb od roku 2009 a v současné době je klasifikováno jako významný nepříznivý faktor. Podle nejnovějšího plánu povodí Dunaje hodlají podunajské země do roku 2021 výrazně snížit počet přerušení spojitosti v podobě přehrad.

Image

Oblast povodí Dunaje: Přerušení spojitosti toku a přírodních stanovišť – stávající situace v roce 2015 (1. mapa) a předpokládaná zlepšení do roku 2021 (2. mapa)

Zdroj: plán povodí Dunaje.

https://www.icpdr.org/main/management-plans-danube-river-basin-published

Změny režimu ekologického průtoku

Ekologické průtoky jsou životně důležitým mechanismem pro udržení základních procesů zdravých říčních ekosystémů, na nichž závisejí přírodní stanoviště a biologické druhy chráněné Evropskou unií a které zajišťují dobrý ekologický stav vodních útvarů (26). Změna ekologického průtoku může snížit nebo zhoršit rozsah vodního přírodního prostředí a také jeho propojení s pobřežními přírodními stanovišti.

Například příliš malý průtok vody může mít širokou škálu nepříznivých účinků včetně vysychání míst pro tření ryb a mihulovitých živočichů nebo nemožnosti správného vývoje rybích jiker a potěru. Tah ryb proti proudu může být rovněž ztížený, a to buď kvůli ucpání koryta v důsledku nízkých průtoků, nebo z důvodu nedostatečných podnětů povzbuzujících ryby k tahu.

Nedostatečné průtoky v původním řečišti mohou rovněž způsobovat přehřívání vody a její nedostatečné okysličení (jak je popsáno výše). Vytváří se tím nevhodné životní podmínky pro celou řadu druhů živočichů, jako jsou ryby, raci a mihulovití, mlži nebo vážky, kteří jsou všichni závislí na přírodních stanovištích tvořených tekoucí vodou.

Změny režimu proudění způsobované tzv. špičkovými vodními elektrárnami

Značné výkyvy průtoku vody mohou způsobit velké škody na biologických druzích i jejich přírodních stanovištích, zejména v malých řekách. Nepravidelný průtok, který vzniká v důsledku využívání vodních elektráren k vykrývání zvýšené spotřeby elektřiny ve špičce (tzv. špičkování), stresuje organismy žijící v postižených částech vodního toku, zvláště ty, které nedokážou zvládnout náhlé změny hladiny vody, jako jsou mladé ryby nebo jiné pomalu se pohybující či statické organismy (zejména rostliny). Režim špičkování ovlivňuje i chování organismů, které představují kořist pro chráněné druhy, a tudíž má nepříznivé dopady na úroveň zdatnosti těchto druhů.

Image

Účinky špičkování jsou zvláště akutní v citlivých obdobích (např. v obdobích sucha nebo mrazu) a jsou čím dál důležitější vzhledem ke změně klimatu. Dalším nepříznivým důsledkem špičkových vodních elektráren je často výrazně odlišná (mnohem nižší) teplota vody vypouštěné během období špičky. Druhy, které jsou přizpůsobeny běžným teplotám vody, nemohou přežít náhlé změny trvající několik hodin denně.

Změny sezónních záplavových cyklů

Někdy se využívají zvláštní opatření ke změnám řečiště, aby bylo možné lépe regulovat průtok vody. Regulační zásahy do toku mohou mít za následek narušení sezónních záplavových cyklů, což někdy způsobí úplné vymizení cílových typů přírodních stanovišť a biologických druhů spojených s těmito cykly. Mezi příklady postižených přírodních stanovišť patří lužní lesy, periodické tůně a mrtvá ramena, a samozřejmě trpí i druhy organismů, které jsou s těmito stanovišti spojeny.

| RIPEAK – VÝZKUMNÝ PROJEKT EU: Reakce pobřežních lesů na špičkování: jak zajistit udržitelné řízení provozu vodních elektráren

  Výrazem „špičkování“ se označují krátkodobé změny průtoku vody v řece, k nimž dochází v průběhu jednoho dne a které jsou způsobeny střídavým zapínáním a vypínáním turbín v reakci na měnící se poptávku po elektřině na trhu. V důsledku toho se mění hydrologie řeky pod i nad elektrárnou (tzn. proti i po toku řeky), hydraulické parametry, kvalita vody, morfologie řeky a v konečném důsledku i fluviální ekosystém. Vědeckých studií zkoumajících účinky špičkování je velmi málo a většina z nich se zaměřuje na rybí faunu. Kromě toho vůbec neexistují studie o pobřežní vegetaci.
  Špičkování může vést k selhání tzv. rekruitmentu (přírůstku nových jedinců do populace) u pobřežních druhů organismů, a tím nepříznivě ovlivňuje zachování jejich populací. Analýzou klíčivosti semen a vzcházivosti semenáčků by tudíž bylo možné vymezit vztahy mezi špičkováním a reakcemi vegetace, které umožňují kvantifikovat, korelovat a predikovat biologické odezvy na špičkování. Takové vztahy jsou zásadní pro objektivní stanovení prahových hodnot, které pomáhají minimalizovat ekologické účinky výroby hydroelektrické energie tak, aniž by docházelo k významným výrobním ztrátám.
  Cílem tohoto projektu je alespoň částečně objasnit možnosti udržitelné správy řek, které slouží k výrobě hydroelektrické energie. Je v plánu provést za tímto účelem hloubkový rozbor literatury, analýzu sérií hodnot průtoku v různých denních dobách, terénní experimenty a počítačové modelování. Předpokládá se, že projekt bude mít následující konečné přínosy: 1) nové údaje o hydrologických a ekologických dopadech špičkování (tzn. na pobřežní vegetaci), 2) nové hydrologicko-ekologické modely k vyčíslení takových účinků a 3) nová účinná opatření pro udržitelné provozování hydroenergetických přehrad.
  http://www.emg.umu.se/english/research/research-projects/responses-of-riparian-forests-to-hydropeaking/ |
| --- |

RIPEAK – VÝZKUMNÝ PROJEKT EU: Reakce pobřežních lesů na špičkování: jak zajistit udržitelné řízení provozu vodních elektráren

Výrazem „špičkování“ se označují krátkodobé změny průtoku vody v řece, k nimž dochází v průběhu jednoho dne a které jsou způsobeny střídavým zapínáním a vypínáním turbín v reakci na měnící se poptávku po elektřině na trhu. V důsledku toho se mění hydrologie řeky pod i nad elektrárnou (tzn. proti i po toku řeky), hydraulické parametry, kvalita vody, morfologie řeky a v konečném důsledku i fluviální ekosystém. Vědeckých studií zkoumajících účinky špičkování je velmi málo a většina z nich se zaměřuje na rybí faunu. Kromě toho vůbec neexistují studie o pobřežní vegetaci.

Špičkování může vést k selhání tzv. rekruitmentu (přírůstku nových jedinců do populace) u pobřežních druhů organismů, a tím nepříznivě ovlivňuje zachování jejich populací. Analýzou klíčivosti semen a vzcházivosti semenáčků by tudíž bylo možné vymezit vztahy mezi špičkováním a reakcemi vegetace, které umožňují kvantifikovat, korelovat a predikovat biologické odezvy na špičkování. Takové vztahy jsou zásadní pro objektivní stanovení prahových hodnot, které pomáhají minimalizovat ekologické účinky výroby hydroelektrické energie tak, aniž by docházelo k významným výrobním ztrátám.

Cílem tohoto projektu je alespoň částečně objasnit možnosti udržitelné správy řek, které slouží k výrobě hydroelektrické energie. Je v plánu provést za tímto účelem hloubkový rozbor literatury, analýzu sérií hodnot průtoku v různých denních dobách, terénní experimenty a počítačové modelování. Předpokládá se, že projekt bude mít následující konečné přínosy: 1) nové údaje o hydrologických a ekologických dopadech špičkování (tzn. na pobřežní vegetaci), 2) nové hydrologicko-ekologické modely k vyčíslení takových účinků a 3) nová účinná opatření pro udržitelné provozování hydroenergetických přehrad.

http://www.emg.umu.se/english/research/research-projects/responses-of-riparian-forests-to-hydropeaking/

Změny chemického složení a teploty vody

Přehrady mohou zásadně změnit chemickou kvalitu, minerální složení a pH řeky jak směrem proti proudu, tak i směrem po proudu, například tím, že způsobují hromadění kontaminujících látek v sedimentech. Všechny tyto změny ovlivňují složení přítomných rostlinných a živočišných společenstev. Na organismy mají rovněž vliv změny teploty vody a související změny koncentrace kyslíku. Retenční nádrže mohou vést k významnému zvýšení teploty, ale i ke snížení teploty, pokud se voda odebírá odspodu.

Zranění a úmrtí jednotlivých zvířat

Ryby a jiné druhy živočichů, které procházejí vodní elektrárnou, mohou být zraněny nebo usmrceny. Vodní elektrárna může způsobovat (27):

| — | zranění v důsledku fyzického kontaktu s vodicími lopatkami, oběžným kolem turbíny nebo pláštěm turbíny, |
| --- | --- |

—

zranění v důsledku fyzického kontaktu s vodicími lopatkami, oběžným kolem turbíny nebo pláštěm turbíny,

| — | poškození zdraví v důsledku kolísání tlaku během průchodu turbínou, |
| --- | --- |

—

poškození zdraví v důsledku kolísání tlaku během průchodu turbínou,

| — | zaklínění v česlech přivaděče nebo zranění způsobená čisticími stroji, |
| --- | --- |

—

zaklínění v česlech přivaděče nebo zranění způsobená čisticími stroji,

| — | zranění způsobená intenzivním prouděním a nárazy do konstrukcí v přepadech, |
| --- | --- |

—

zranění způsobená intenzivním prouděním a nárazy do konstrukcí v přepadech,

| — | větší pravděpodobnost ulovení predátorem v důsledku dezorientace. |
| --- | --- |

—

větší pravděpodobnost ulovení predátorem v důsledku dezorientace.

Míra úmrtnosti se může u jedné vodní elektrárny pohybovat od 0 do 100 % (28). Hodně závisí na typu přítomných ryb a na typu hydroenergetického díla a použitých zmírňujících opatřeních. Míra úmrtnosti se u turbín zvyšuje s rychlostí a počtem lopatek rotoru a s klesající vzdáleností mezi lopatkami (u Kaplanovy turbíny). Úmrtnost může dosáhnout až 100 %, když ryby procházejí turbínami, které jsou převážně ve vysokotlakých zařízeních (např. Peltonova turbína).

Vytlačování a vyrušování

Říční inženýrská díla mohou způsobit vyrušování určitých druhů organismů a narušovat jejich životní cyklus uvnitř i vně lokalit sítě Natura 2000, zejména v případě bentické fauny a flóry, které jsou závislé na dobré kvalitě vody. To může ovlivnit schopnost druhu se rozmnožovat, získávat potravu, odpočívat nebo se šířit a migrovat.

Pokud vyrušování dosahuje významných úrovní, může vést k vytlačení daného druhu organismů z dotyčné oblasti, a tím ke ztrátě možnosti využívat dané přírodní stanoviště, případně to může mít za následek horší míru přežití a/nebo úspěšnost při rozmnožování. V případě vzácných a ohrožených druhů mohou mít i malé nebo dočasné případy vyrušování vážné dopady na jejich dlouhodobé přežití v daném regionu. Takové situace by byly neslučitelné s ustanoveními o ochraně biologických druhů obsaženými v obou základních směrnicích na ochranu přírody.

Účinky na suchozemské druhy organismů a přírodní stanoviště

Hydroenergetika může mít vliv nejen na sladkovodní biologické druhy a přírodní stanoviště, ale také na suchozemské druhy a stanoviště. I zde platí, že k nepříznivým dopadům může docházet kdykoli, např. při výstavbě, přestavbě nebo vyřazování vodní elektrárny z činnosti. Může to být způsobeno rovněž souvisejícími infrastrukturami, jako jsou přístupové komunikace, potrubní trasy nebo elektrická vedení určená k propojení hydroelektrického zařízení s elektrizační soustavou.

Vedle ztráty, poškození nebo fragmentace dotčených přírodních stanovišť by mohly tyto infrastruktury způsobovat úmrtí nebo významné vyrušování suchozemských druhů organismů. Například ptáci by mohli narážet do nadzemních elektrických vedení a být zasaženi elektrickým proudem, nebo by je na jejich hnízdištích mohla silně vyrušovat pravidelná doprava na přístupových komunikacích. Takové účinky mohou být zvlášť významné, pokud se vodní elektrárna a související infrastruktury nacházejí na migračních trasách nebo v úzkých údolích s útesy, které využívají dravci, případně v blízkosti důležitých ptačích mokřadů.

2.4   Kumulativní účinky

Jak ukázala zpráva EEA o stavu životního prostředí, většina evropských řek je nyní ve znehodnoceném stavu a převážná většina dosáhla bodu nasycení, kdy na nich již nelze realizovat žádné nové rozvojové záměry nebo činnosti, aniž by došlo k dalšímu výraznému zhoršení stavu řeky. Proto je nezbytné věnovat zvláštní pozornost posuzování možných kumulativních účinků jakýchkoli nových činností včetně těch, jež souvisejí s vodními elektrárnami, a to na řekách obecně a v lokalitách sítě Natura 2000 zvlášť.

Posuzování kumulativních účinků je obzvláště důležité u řek, které jsou v téměř přírodním stavu, a zejména u malých řek, jež jsou citlivé na jakékoli změny své hydromorfologie. Dokonce i jedno nebo dvě malá díla mohou způsobit nepřijatelně vysoké účinky, které jsou v rozporu s právními požadavky rámcové směrnice o vodě a dvou základních směrnic na ochranu přírody.

Posuzování kumulativních účinků by mělo brát v úvahu všechny vodní elektrárny a další rozvojové projekty v daném povodí bez ohledu na to, zda se nacházejí uvnitř lokalit sítě Natura 2000 nebo mimo ně. Může se stát, že jeden hydroenergetický projekt sám o sobě nebude mít významný účinek, ale pokud se jeho účinky přičtou k účinkům jiných, již existujících činností nebo schválených záměrů, jejich kombinované dopady mohou být významné.

Kumulativní účinky se často projeví teprve po nějaké době. Proto je důležité zvažovat při posuzování všechny plány či projekty. Patří sem všechny plány a projekty, které byly v minulosti schváleny, ale dosud nebyly provedeny nebo dokončeny, stejně jako všechny stávající tlaky a hrozby. V této souvislosti mohou být pro účely posouzení užitečné informace dostupné v plánech povodí podle rámcové směrnice o vodě a v plánech péče o lokality sítě Natura 2000.

Také je důležité poznamenat, že již schválený plán nebo projekt nevytváří žádný předpoklad ve prospěch jakýchkoli jiných plánů nebo projektů, které mohou být navrženy v budoucnu. Pokud například rozvojový hydroenergetický projekt nezpůsobuje významný účinek, a je proto schválen, toto schválení nevytváří žádný předpoklad ve prospěch dalších rozvojových hydroenergetických projektů v budoucnu. Naopak schválení daného projektu může znamenat, že se řeka dostane na hranici únosnosti a nebude schopna unést žádné další rozvojové záměry, ať jsou jakkoli malého rozsahu.

Navíc se posuzování kumulativních a kombinovaných účinků neomezuje jen na posuzování podobných typů plánů nebo projektů v tomtéž odvětví. Jakékoli jiné typy plánů nebo projektů, které by v kombinaci s daným plánem nebo projektem, který je předmětem šetření, mohly mít významný účinek, je nutno při posouzení vzít také v úvahu. Možné kumulativní účinky by se měly posuzovat za použití řádných základních údajů a nemělo by se spoléhat pouze na kvalitativní kritéria. Měly by se posuzovat jako nedílná součást celkového posouzení, a ne si na to „vzpomenout“ až na konci celého procesu posuzování.

A konečně, při posuzování kumulativních účinků se musí brát v úvahu již existující díla na řece (tzv. „stávající zátěž“) (29). Jestliže je například nový projekt naplánován s novou turbínou, jeho účinek se musí posoudit s ohledem na stávající vodní elektrárnu, ačkoli ta byla postavena již před několika desítkami let. Pokud jsou kumulativní účinky významné, bude nový projekt zamítnut.

| Doporučení německé federální agentury pro životní prostředí ohledně malých vodních elektráren

  V Německu se už využívá asi 80 % využitelného potenciálu pro výrobu hydroelektrické energie. I technologický potenciál je z velké části vyčerpán. To se projevilo poměrně nízkou mírou podpory, jíž se v rámci programů podpory dostávalo využití hydroelektrické energie. Zbývající využitelný potenciál se tudíž týká hlavně malých, dosud nevyužívaných a v podstatě nenarušených vodních toků. Možné škodlivé ekologické dopady na několik málo zbývajících malých nenarušených vodních toků v Německu však pravděpodobně budou značné.
  Makroekonomická analýza nákladů a přínosů také ukázala, že ekonomické náklady mohou být ve srovnání s přínosy výrazné. Čím menší je kapacita zařízení a čím blíže je daný vodní tok přírodnímu stavu, tím méně příznivá je analýza nákladů a přínosů. Ekonomická hodnocení ukazují, že zejména u malých vodních elektráren s kapacitou do 100 kW ve všech třech případech, které spočívají v nové výstavbě, v modernizaci a v obnovení provozu, jsou náklady na výrobu energie vyšší než sazby plateb podle zákona o obnovitelné energii. Proto v mnoha případech, a to i za příznivých okolností, lze jen stěží vyrábět elektřinu ekonomicky.

  Ekonomické úvahy ukazují, že subvence, která pokrývá provozní náklady malých vodních elektráren – zejména zařízení s kapacitou nižší než 100 kW – vede k vysokým makroekonomickým nákladům k zabránění emisím CO2. Na pozadí nepříznivých ekologických dopadů není další využívání potenciálu malých vodních elektráren z hlediska ochrany klimatu prioritou.
  S ohledem na stávající právní předpisy a požadavky rámcové směrnice EU o vodě byla navržena následující doporučení:






  — | Vzhledem k jejich vyšší účinnosti by se obecně měly před malými vodními elektrárnami a mikroelektrárnami upřednostňovat velké vodní elektrárny za účelem druhotného využívání vod, na kterých se již takové rozvojové záměry a retenční nádrže vyskytují. Při rozvíjení kapacit pro výrobu hydroelektrické energie je nutno se zaměřit na jejich optimalizaci. |
| --- | --- |

Doporučení německé federální agentury pro životní prostředí ohledně malých vodních elektráren

V Německu se už využívá asi 80 % využitelného potenciálu pro výrobu hydroelektrické energie. I technologický potenciál je z velké části vyčerpán. To se projevilo poměrně nízkou mírou podpory, jíž se v rámci programů podpory dostávalo využití hydroelektrické energie. Zbývající využitelný potenciál se tudíž týká hlavně malých, dosud nevyužívaných a v podstatě nenarušených vodních toků. Možné škodlivé ekologické dopady na několik málo zbývajících malých nenarušených vodních toků v Německu však pravděpodobně budou značné.

Makroekonomická analýza nákladů a přínosů také ukázala, že ekonomické náklady mohou být ve srovnání s přínosy výrazné. Čím menší je kapacita zařízení a čím blíže je daný vodní tok přírodnímu stavu, tím méně příznivá je analýza nákladů a přínosů. Ekonomická hodnocení ukazují, že zejména u malých vodních elektráren s kapacitou do 100 kW ve všech třech případech, které spočívají v nové výstavbě, v modernizaci a v obnovení provozu, jsou náklady na výrobu energie vyšší než sazby plateb podle zákona o obnovitelné energii. Proto v mnoha případech, a to i za příznivých okolností, lze jen stěží vyrábět elektřinu ekonomicky.

Ekonomické úvahy ukazují, že subvence, která pokrývá provozní náklady malých vodních elektráren – zejména zařízení s kapacitou nižší než 100 kW – vede k vysokým makroekonomickým nákladům k zabránění emisím CO2. Na pozadí nepříznivých ekologických dopadů není další využívání potenciálu malých vodních elektráren z hlediska ochrany klimatu prioritou.

S ohledem na stávající právní předpisy a požadavky rámcové směrnice EU o vodě byla navržena následující doporučení:

—

Vzhledem k jejich vyšší účinnosti by se obecně měly před malými vodními elektrárnami a mikroelektrárnami upřednostňovat velké vodní elektrárny za účelem druhotného využívání vod, na kterých se již takové rozvojové záměry a retenční nádrže vyskytují. Při rozvíjení kapacit pro výrobu hydroelektrické energie je nutno se zaměřit na jejich optimalizaci.

| — | U prakticky nenarušených vod nebo u těch, kde se počítá s jejich opětovným uvedením do přírodního stavu, by se mělo využívání vodní energie zavrhnout. |
| --- | --- |

—

U prakticky nenarušených vod nebo u těch, kde se počítá s jejich opětovným uvedením do přírodního stavu, by se mělo využívání vodní energie zavrhnout.

| — | Výstavba a obnova provozu malých vodních elektráren je bezproblémová v případě stávajících jezů, které nelze zbourat, zejména pokud lze současně dosáhnout ekologických zlepšení – například obnovení volné průchodnosti toku. |
| --- | --- |

—

Výstavba a obnova provozu malých vodních elektráren je bezproblémová v případě stávajících jezů, které nelze zbourat, zejména pokud lze současně dosáhnout ekologických zlepšení – například obnovení volné průchodnosti toku.

| — | Při obnově provozu zařízení, která v současné době nefungují, a při obnově vodních práv by se měly důkladněji zvažovat otázky ochrany vod a také by se měly stanovit příslušné podmínky (například funkční rybí přechody, strukturálně zaručený dynamický minimální průtok vody, vyloučení bleskových povodní pod přehradami apod.). |
| --- | --- |

—

Při obnově provozu zařízení, která v současné době nefungují, a při obnově vodních práv by se měly důkladněji zvažovat otázky ochrany vod a také by se měly stanovit příslušné podmínky (například funkční rybí přechody, strukturálně zaručený dynamický minimální průtok vody, vyloučení bleskových povodní pod přehradami apod.).

| — | V případě nových zařízení je nutno se vyhnout přehrazování vodního útvaru za účelem odklonění toku. Měly by se volit takové metody výstavby, které odklánějí používanou vodu tak, aby byla zachována volná průchodnost a povaha vodního toku (např. boční přívod vody s odkláněcí konstrukcí ve vodním útvaru). Je nutno stanovit požadavky na minimální průtok a opatření, která zamezí tomu, aby turbíny zraňovaly a usmrcovaly ryby. Také se musí zakázat bleskové záplavy pod hrázemi. |
| --- | --- |

—

V případě nových zařízení je nutno se vyhnout přehrazování vodního útvaru za účelem odklonění toku. Měly by se volit takové metody výstavby, které odklánějí používanou vodu tak, aby byla zachována volná průchodnost a povaha vodního toku (např. boční přívod vody s odkláněcí konstrukcí ve vodním útvaru). Je nutno stanovit požadavky na minimální průtok a opatření, která zamezí tomu, aby turbíny zraňovaly a usmrcovaly ryby. Také se musí zakázat bleskové záplavy pod hrázemi.

Výňatek z dokumentu: Vodní elektrárny jako zdroj obnovitelné energie – právní a ekologické aspekty. Umweltbundesamt, listopad 2003 http://www.umweltbundesamt.de/sites/default/files/medien/publikation/long/2544.pdf

2.5   Rozlišování mezi významnými a nevýznamnými vlivy

Prvním krokem jakéhokoli posouzení dopadů je určení škály vlivů na biologické druhy a přírodní stanoviště, jež může rozvojový hydroenergetický plán nebo projekt mít. Poté je nutno určit, zda je či není daný vliv významný s ohledem na cíle ochrany lokality sítě Natura 2000. Je zřejmé, že posouzení významnosti je třeba provádět případ od případu v závislosti na konkrétních druzích organismů a přírodních stanovištích, které jsou relevantní pro danou lokalitu a na přesných charakteristikách samotného projektu, a to na základě řádně podložených vědeckých poznatků (viz kapitola 5).

Ztráta několika jedinců může být pro některé druhy nevýznamná, ale u jiných druhů může mít vážné důsledky. Významnost vlivů bude záviset na velikosti, rozmístění, areálu výskytu, reprodukční strategii a životnosti populace, přičemž tyto faktory jsou u každé lokality sítě Natura 2000 jiné, a to i v případě, že jsou takové lokality určeny pro tytéž druhy organismů. Rovněž je nutno brát v úvahu vzájemnou provázanost jednotlivých vlivů. Například zábor půdy nemusí být v souvislosti s určitým druhem organismů sám o sobě významný, ale v kombinaci se závažnými narušeními přirozeného toku řeky se může takový dopad stát významným.

Posouzení významnosti by se také mělo provádět ve vhodném zeměpisném měřítku. U tažných druhů, které překonávají velké vzdálenosti, jako je například losos obecný (Salmo salar), může vliv působící na určitém místě mít důsledky pro daný druh v rámci větší zeměpisné oblasti (povodí). Podobně u nemigrujících druhů s velkými areály výskytu nebo s proměnlivými způsoby využívání přírodních stanovišť může být nutné zvažovat možné dopady v regionálním, spíše než v lokálním měřítku.

Cíle ochrany lokalit sítě Natura 2000 jsou také zásadní pomůckou při zjišťování toho, zda existuje nějaký pravděpodobně významný vliv na danou lokalitu. To potvrzuje rozsudek Evropského soudního dvora ve věci Waddenzee (30), konkrétně jeho odstavec 49, který uvádí, že „... pokud existuje nebezpečí, že plán nebo projekt, který s určitou lokalitou nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, může ohrozit cíle ochrany této lokality, musí být na něj pohlíženo jako na plán nebo projekt, který bude mít pravděpodobně významný vliv na tuto lokalitu. Posouzení zmíněného nebezpečí musí být provedeno zejména ve světle zvláštních vlastností a podmínek životního prostředí lokality dotčené takovým plánem nebo projektem.“

Odpovídající posouzení musí vycházet z nejlepších dostupných údajů. To může vyžadovat specializované terénní průzkumy nebo monitorovací programy s určitým předstihem před zahájením projektu. Investoři musí být schopni s tím při svém plánování počítat a zajistit, aby příslušné údaje z biologického a hydrologického průzkumu obsahovaly informace o všech důležitých aspektech (životní cyklus a sezónní proměnlivost). Takové studie mohou někdy trvat několik let, než budou schopny dostatečně zachytit životní cyklus dotyčných druhů organismů a typů přírodních stanovišť (podrobnosti viz kapitola 5).

| Pokyny ke stanovení prahových hodnot významnosti v Německu

  V Německu bylo stejně jako jinde vzhledem k vysoké míře subjektivity obtížné posoudit významnost vlivů na cílové rysy lokality sítě Natura 2000, které tvoří jádro odpovídajícího posouzení. V důsledku toho příslušné orgány často neměly dostatečnou vědeckou jistotu, kterou potřebují na podporu svých rozhodnutí, zda povolit nebo nepovolit určitý plán nebo projekt. Zároveň tak mohly být vystaveny napadením svých rozhodnutí před soudem. Aby se tento problém vyřešil a aby byl zajištěn jednotnější a důslednější přístup při posuzování významnosti vlivů v praxi, německá Spolková agentura pro ochranu přírody (BfN) zadala výzkumný projekt, který by poskytl vědecky ověřená pravidla a zásady pro všechny typy přírodních stanovišť a biologické druhy uvedené ve směrnici o ochraně ptáků a ve směrnici o ochraně přírodních stanovišť, které se v Německu vyskytují (31). Výsledná příručka byla zveřejněna v roce 2007.
  Výchozím předpokladem pro uvedenou příručku je, že jakákoli trvalá ztráta typů přírodních stanovišť a stanovišť biologických druhů v lokalitách sítě Natura 2000 by měla být považována za významný dopad. Určitou úroveň ztráty však lze za určitých podmínek považovat za nevýznamnou u některých typů přírodních stanovišť a u některých biologických druhů. Příručka uvádí vědecky odsouhlasené prahové hodnoty a kritéria pro určování významnosti, jež vycházejí z kvalitativních i funkčních aspektů – a nikoli jen z kvantitativních kritérií.
  Aby tedy mohl být nějaký vliv považován za nevýznamný, musí být splněny všechny tyto podmínky:






  — | zvláštní rysy daného přírodního stanoviště nebo stanoviště pro dané biologické druhy nebo klíčových stanovišť typických biologických druhů musí zůstat nezměněny, |
| --- | --- |

Pokyny ke stanovení prahových hodnot významnosti v Německu

V Německu bylo stejně jako jinde vzhledem k vysoké míře subjektivity obtížné posoudit významnost vlivů na cílové rysy lokality sítě Natura 2000, které tvoří jádro odpovídajícího posouzení. V důsledku toho příslušné orgány často neměly dostatečnou vědeckou jistotu, kterou potřebují na podporu svých rozhodnutí, zda povolit nebo nepovolit určitý plán nebo projekt. Zároveň tak mohly být vystaveny napadením svých rozhodnutí před soudem. Aby se tento problém vyřešil a aby byl zajištěn jednotnější a důslednější přístup při posuzování významnosti vlivů v praxi, německá Spolková agentura pro ochranu přírody (BfN) zadala výzkumný projekt, který by poskytl vědecky ověřená pravidla a zásady pro všechny typy přírodních stanovišť a biologické druhy uvedené ve směrnici o ochraně ptáků a ve směrnici o ochraně přírodních stanovišť, které se v Německu vyskytují (31). Výsledná příručka byla zveřejněna v roce 2007.

Výchozím předpokladem pro uvedenou příručku je, že jakákoli trvalá ztráta typů přírodních stanovišť a stanovišť biologických druhů v lokalitách sítě Natura 2000 by měla být považována za významný dopad. Určitou úroveň ztráty však lze za určitých podmínek považovat za nevýznamnou u některých typů přírodních stanovišť a u některých biologických druhů. Příručka uvádí vědecky odsouhlasené prahové hodnoty a kritéria pro určování významnosti, jež vycházejí z kvalitativních i funkčních aspektů – a nikoli jen z kvantitativních kritérií.

Aby tedy mohl být nějaký vliv považován za nevýznamný, musí být splněny všechny tyto podmínky:

—

zvláštní rysy daného přírodního stanoviště nebo stanoviště pro dané biologické druhy nebo klíčových stanovišť typických biologických druhů musí zůstat nezměněny,

| — | nejsou překročeny orientační hodnoty „kvantitativní – absolutní ztráty plochy“, |
| --- | --- |

—

nejsou překročeny orientační hodnoty „kvantitativní – absolutní ztráty plochy“,

| — | nejsou překročeny doplňkové hodnoty „kvantitativní – relativní ztráty plochy“ ve výši 1 %, |
| --- | --- |

—

nejsou překročeny doplňkové hodnoty „kvantitativní – relativní ztráty plochy“ ve výši 1 %,

| — | kumulativní účinky vznikající v souvislosti s jinými projekty nepřesahují výše uvedené prahové hodnoty a |
| --- | --- |

—

kumulativní účinky vznikající v souvislosti s jinými projekty nepřesahují výše uvedené prahové hodnoty a

| — | neexistují žádné kumulativní účinky vznikající v souvislosti s jinými faktory. |
| --- | --- |

—

neexistují žádné kumulativní účinky vznikající v souvislosti s jinými faktory.

Pro účely druhé odrážky bylo vytvořeno 7 velikostních tříd pro přírodní stanoviště a 8 pro biologické druhy. Ty představují rozsahy, ve kterých leží prahové hodnoty pro každý typ přírodního stanoviště nebo pro každý biologický druh. Pro každou třídu byly stanoveny 3 stupně prahových hodnot. V praxi to znamená, že u 21 z 91 typů přírodních stanovišť, které se v Německu vyskytují, není přijatelná žádná ztráta, zatímco u zbývajících přírodních stanovišť lze určitou ztrátu považovat za nevýznamnou, pokud její velikost odpovídá příslušným velikostním třídám a stupňům. Pokud jde o 53 biologických druhů z přílohy II, pro 16 z nich ani pro 20 druhů organismů z celkem 98 druhů uvedených ve směrnici o ochraně ptáků neexistují žádné orientační prahové hodnoty. Jinými slovy, žádné dopady nejspíše nebudou přijatelné. Všechny tyto závěry / čísla / prahové hodnoty mají sloužit pouze jako vodítko. To znamená, že při každém odpovídajícím posouzení je stále nezbytný individuální přístup.

Po svém zveřejnění byla tato příručka úspěšně odzkoušena u německých soudů a nyní se uplatňuje v celé zemi.

http://www.bfn.de/0306_ffhvp.html

| Stupnice používané odborníky, kteří jsou oprávněni provádět odpovídající posouzení v České republice

  Praktickým problémem je stupnice, která by se dala používat k hodnocení významnosti vlivů při odpovídajícím posouzení. Žádný předpis neexistuje, ale na základě dlouhodobých praktických zkušeností byla doporučena následující stupnice, kterou by měli používat odborníci na odpovídající posouzení, kteří jsou k jejich provádění oprávněni ze zákona v České republice (32): Významnost dopadu se musí posoudit vůči každému cíli ochrany dané lokality. Pokud je dopad byť na jediný cílový rys ohodnocen známkou „– 2“, znamená to, že celistvost lokality je nepříznivě ovlivněna a dotyčnému projektu nesmí být povolení v rámci postupu podle čl. 6 odst. 3 uděleno.








  Hodnota | Termín | Popis | Příklady |
| --- | --- | --- | --- |
| -2 | Významný negativní vliv | Významný nepříznivý dopad.


  Vylučuje realizaci plánu či projektu.

  Významný rušivý až likvidační vliv na přírodní stanoviště či populaci biologického druhu nebo její podstatnou část; významné zhoršení míry uspokojení ekologických nároků přírodního stanoviště nebo biologického druhu; významný zásah do přírodního stanoviště nebo do přirozeného vývoje biologického druhu. Za určitých podmínek lze dopad snížit prostřednictvím zmírňujících opatření. | Narušení či přerušení migračních tras k trdlištím anadromních druhů.
  Zničení přírodního stanoviště jeho zaplavením v důsledku výstavby nové hráze.
  Hydrologické změny v důsledku příčiny významně ovlivňující danou populaci. |
| -1 | Mírně negativní vliv | Omezený/mírný/nevýznamný nepříznivý dopad. Nevylučuje realizaci plánu či projektu.

  Mírný rušivý vliv na přírodní stanoviště či populaci biologického druhu; mírné zhoršení míry uspokojení ekologických nároků přírodního stanoviště nebo biologického druhu; okrajový zásah do přírodního stanoviště nebo do přirozeného vývoje biologického druhu.
  Lze jej eliminovat prostřednictvím zmírňujících opatření, avšak uplatnění zmírňujících opatření nelze prosadit, pokud ovšem vnitrostátní právní předpisy nestanoví jinak. | Modernizace – využití technologie, která méně škodí rybám, stavba rybích přechodů na stávajících překážkách.
  Dopad na okrajové části populace.
  Vliv na přírodní stanoviště, které je v okolí běžné. |
| 0 | Nulový vliv | Plán či projekt nemá žádný prokazatelný dopad. | Mimo oblast výskytu. |
| +1 | Mírně pozitivní vliv | Mírný příznivý vliv na přírodní stanoviště či populaci biologického druhu; mírné zlepšení míry uspokojení ekologických nároků přírodního stanoviště nebo biologického druhu; mírně příznivý zásah do přírodního stanoviště nebo do přirozeného vývoje biologického druhu. | Přestavba špičkové vodní elektrárny na říční průtočnou elektrárnu bez jezu nebo přehrady. |
| +2 | Významný pozitivní vliv | Významný příznivý vliv na přírodní stanoviště či populaci biologického druhu; významné zlepšení míry uspokojení ekologických nároků přírodního stanoviště nebo biologického druhu, významný příznivý zásah do přírodního stanoviště nebo do přirozeného vývoje biologického druhu. | Demolice vodní elektrárny. |

Stupnice používané odborníky, kteří jsou oprávněni provádět odpovídající posouzení v České republice

Praktickým problémem je stupnice, která by se dala používat k hodnocení významnosti vlivů při odpovídajícím posouzení. Žádný předpis neexistuje, ale na základě dlouhodobých praktických zkušeností byla doporučena následující stupnice, kterou by měli používat odborníci na odpovídající posouzení, kteří jsou k jejich provádění oprávněni ze zákona v České republice (32): Významnost dopadu se musí posoudit vůči každému cíli ochrany dané lokality. Pokud je dopad byť na jediný cílový rys ohodnocen známkou „– 2“, znamená to, že celistvost lokality je nepříznivě ovlivněna a dotyčnému projektu nesmí být povolení v rámci postupu podle čl. 6 odst. 3 uděleno.

Hodnota

Termín

Popis

Příklady

-2

Významný negativní vliv

Významný nepříznivý dopad.

Vylučuje realizaci plánu či projektu.

Významný rušivý až likvidační vliv na přírodní stanoviště či populaci biologického druhu nebo její podstatnou část; významné zhoršení míry uspokojení ekologických nároků přírodního stanoviště nebo biologického druhu; významný zásah do přírodního stanoviště nebo do přirozeného vývoje biologického druhu. Za určitých podmínek lze dopad snížit prostřednictvím zmírňujících opatření.

Narušení či přerušení migračních tras k trdlištím anadromních druhů.

Zničení přírodního stanoviště jeho zaplavením v důsledku výstavby nové hráze.

Hydrologické změny v důsledku příčiny významně ovlivňující danou populaci.

-1

Mírně negativní vliv

Omezený/mírný/nevýznamný nepříznivý dopad. Nevylučuje realizaci plánu či projektu.

Mírný rušivý vliv na přírodní stanoviště či populaci biologického druhu; mírné zhoršení míry uspokojení ekologických nároků přírodního stanoviště nebo biologického druhu; okrajový zásah do přírodního stanoviště nebo do přirozeného vývoje biologického druhu.

Lze jej eliminovat prostřednictvím zmírňujících opatření, avšak uplatnění zmírňujících opatření nelze prosadit, pokud ovšem vnitrostátní právní předpisy nestanoví jinak.

Modernizace – využití technologie, která méně škodí rybám, stavba rybích přechodů na stávajících překážkách.

Dopad na okrajové části populace.

Vliv na přírodní stanoviště, které je v okolí běžné.

0

Nulový vliv

Plán či projekt nemá žádný prokazatelný dopad.

Mimo oblast výskytu.

+1

Mírně pozitivní vliv

Mírný příznivý vliv na přírodní stanoviště či populaci biologického druhu; mírné zlepšení míry uspokojení ekologických nároků přírodního stanoviště nebo biologického druhu; mírně příznivý zásah do přírodního stanoviště nebo do přirozeného vývoje biologického druhu.

Přestavba špičkové vodní elektrárny na říční průtočnou elektrárnu bez jezu nebo přehrady.

+2

Významný pozitivní vliv

Významný příznivý vliv na přírodní stanoviště či populaci biologického druhu; významné zlepšení míry uspokojení ekologických nároků přírodního stanoviště nebo biologického druhu, významný příznivý zásah do přírodního stanoviště nebo do přirozeného vývoje biologického druhu.

Demolice vodní elektrárny.

3.   PŘÍKLADY OSVĚDČENÝCH POSTUPŮ PŘI ZMÍRŇOVÁNÍ DOPADŮ A UPLATŇOVÁNÍ OPATŘENÍ EKOLOGICKÉ OBNOVY NA HYDROENERGETIKU

3.1   Úsilí o co nejlepší ekologický stav řek v souvislosti s hydroenergetikou

Jak je uvedeno v předchozí kapitole, jen málo velkých evropských řek zůstává v poměrně přirozeném stavu, jelikož během let byla většina řek fyzicky pozměněna, a to z nejrůznějších důvodů včetně výroby hydroelektrické energie. Před výstavbou nových vodních elektráren by proto měla mít přednost modernizace těch stávajících, aby se zlepšila jejich ekologická stopa.

Ke zmírnění nepříznivých účinků vodních elektráren na říční ekosystémy a okolní přírodní stanoviště a biologické druhy a ke zlepšení jejich stavu z hlediska ochrany lze přijmout řadu opatření. V tom spočívá hlavní část cílů rámcové směrnice o vodě a dvou základních směrnic na ochranu přírody.

Rovněž je nutno vyhledávat příležitosti k vyřazení neúčinných nebo zastaralých zařízení z provozu a k jejich úplnému odstranění z říční soustavy. Je nutno poznamenat, že výchozím opatřením, které je nutno přijmout podle rámcové směrnice o vodě, jestliže je vodní útvar stávajícím zařízením znehodnocen, je obnova dobrého ekologického stavu řeky. Zásadní fyzické změny lze provést, pokud rovněž slouží legitimnímu účelu, jehož nelze dosáhnout jinými kroky, které jsou z hlediska vlivů na životní prostředí příznivější (podrobnější informace o tom, kdy se má vodní útvar vymezit jako silně ovlivněný nebo umělý vodní útvar, spolu s příslušnými pokyny uvádí čl. 4 odst. 3 rámcové směrnice o vodě).

Možnosti technické modernizace vodních elektráren a zavádění opatření ekologické obnovy se musí hodnotit případ od případu s přihlédnutím k jejich kumulativním účinkům. Typ ekologických opatření, která lze provádět, bude velmi záviset na místních podmínkách, jako jsou stav řeky, další stávající tlaky působící v délce toku řeky a již existující zařízení, jakož i typ přítomných biologických druhů a přírodních stanovišť.

3.2   Řešení situace, kdy stávající vodní elektrárny nepříznivě ovlivňují lokalitu sítě Natura 2000

Stávající vodní elektrárny, které se nacházejí v lokalitách sítě Natura 2000 nebo v jejich blízkosti nebo které na ně mají nepříznivé dopady, musí vždy odpovídat ustanovením čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Konkrétně čl. 6 odst. 2 ukládá povinnost zajistit, aby se stav lokality nezhoršil ve srovnání se stavem, ve kterém byla v okamžiku, kdy byla poprvé vyhlášena lokalitou sítě Natura 2000. To znamená, že členské státy by měly přijmout veškerá vhodná opatření, jejichž přijetí lze od nich důvodně očekávat, aby zajistily, že nebude docházet ke zhoršování stavu přírodních stanovišť a/nebo k významnému vyrušování biologických druhů.

Členské státy jsou tedy ze zákona povinny:

| — | zkoumat hrozby a tlaky, jimiž přítomnost hydroenergetických zařízení působí na biologické druhy a typy přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena, a |
| --- | --- |

—

zkoumat hrozby a tlaky, jimiž přítomnost hydroenergetických zařízení působí na biologické druhy a typy přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena, a

| — | přijmout nezbytná nápravná opatření, jestliže tyto stávající tlaky způsobují pokles nebo zhoršení stavu cílových biologických druhů a přírodních stanovišť, jež se v dané lokalitě vyskytují. |
| --- | --- |

—

přijmout nezbytná nápravná opatření, jestliže tyto stávající tlaky způsobují pokles nebo zhoršení stavu cílových biologických druhů a přírodních stanovišť, jež se v dané lokalitě vyskytují.

Evropský soudní dvůr tento požadavek potvrdil ve svém rozhodnutí ve věci Owenduff (C-117/00) (33), kdy rozhodl, že došlo k porušení čl. 6 odst. 2, neboť nebyla přijata opatření, která by zabránila poškozování přírodních stanovišť biologických druhů, pro něž byla daná ZCHO určena. V několika svých dalších rozhodnutích Soudní dvůr Evropské unie (34) dále objasnil typ režimu právní ochrany, který je nutno zavést pro účely čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice o ochraně ptáků a čl. 6 odst. 2 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Uvedená rozhodnutí především zdůrazňují, že takový právní režim musí být konkrétní, soudržný a úplný, schopný zajistit udržitelnou péči o dotyčné lokality a jejich účinnou ochranu (C-293/07).

Soudní dvůr také zjistil protiprávní jednání v případech, kdy byl zavedený režim „příliš obecný a netýkal se konkrétně ZCHO nebo biologických druhů, které v ní žijí“ (C-166/04), přijatá opatření byla „příliš částečná, izolovaná opatření, z nichž pouze některá přispívají k ochraně dotyčných populací ptáků, a nepředstavují tudíž soudržný celek“ (C-418/04) nebo byly zvláště chráněné oblasti podrobeny „heterogenním právním režimům, které zvláště chráněným oblastem neposkytly dostatečnou ochranu“ (C-293/07). Rovněž usoudil, že čistě správní nebo dobrovolná opatření nejsou pro účely čl. 6 odst. 2 dostatečná (C-96/98).

Je nutno poznamenat, že v případě lokalit sítě Natura 2000 čl. 6 odst. 1 směrnice o ochraně přírodních stanovišť rovněž vyžaduje, aby členské státy zavedly opatření, která odpovídají ekologickým požadavkům typů přírodních stanovišť uvedených v příloze I a biologických druhů uvedených v příloze II, které se v daných lokalitách vyskytují. To znamená, že hydroenergetická díla musí také splňovat jakékoli ambicióznější cíle ochrany, které jdou nad rámec cíle spočívajícího v nezhoršování stavu, který stanoví čl. 6 odst. 2. Ty by se také měly začlenit do programu opatření v rámci plánu povodí.

Ačkoli to není povinné, směrnice o ochraně přírodních stanovišť vybízí orgány ochrany přírody, aby vypracovávaly plány péče o lokality sítě Natura 2000 v úzké spolupráci s místními zúčastněnými stranami a dotyčnými vlastníky půdy, aby bylo možno určit hrozby a tlaky působící na každou lokalitu sítě Natura 2000 a společně stanovit nezbytná ochranná opatření, která je nutno provést.

Dobrá komunikace provozovatelů hydroenergetických zařízení s orgány pověřenými plánováním péče o lokality je zásadní a může vést k začlenění opatření, která mohou být ku prospěchu jak cílů ochrany, tak i provozu hydroenergetických zařízení.

3.3   Zavádění ekologických opatření ke zmírňování nepříznivých vlivů a k obnově

U stávajících i nových vodních elektráren lze zavést širokou škálu opatření ke snížení jejich dopadů na životní prostředí (35). Ta mohou buď zmírnit potenciální účinky ještě dříve, než k nim dojde, nebo napravit již napáchané škody. Taková opatření mohou například zahrnovat:

| — | obnovení spojitosti toku řek a obnovení tahu ryb, například odstraněním starých nebo zastaralých staveb či konstrukcí nebo výstavbou rybích přechodů, |
| --- | --- |

—

obnovení spojitosti toku řek a obnovení tahu ryb, například odstraněním starých nebo zastaralých staveb či konstrukcí nebo výstavbou rybích přechodů,

| — | snížení úmrtnosti ryb, například instalací pletiva na vstupních otvorech a speciálně přizpůsobených turbín, |
| --- | --- |

—

snížení úmrtnosti ryb, například instalací pletiva na vstupních otvorech a speciálně přizpůsobených turbín,

| — | obnovení přiměřeného proměnlivého ekologického průtoku (včetně zmírnění výskytu či důsledků nízkých průtoků, dynamických průtoků a rychle se měnících průtoků) a dynamiky sedimentů, která zlepšuje strukturu a fungování sladkovodních přírodních stanovišť. |
| --- | --- |

—

obnovení přiměřeného proměnlivého ekologického průtoku (včetně zmírnění výskytu či důsledků nízkých průtoků, dynamických průtoků a rychle se měnících průtoků) a dynamiky sedimentů, která zlepšuje strukturu a fungování sladkovodních přírodních stanovišť.

Lze rovněž zavést širokou škálu opatření k aktivní obnově, opětovnému propojení nebo novému vytvoření cenných říčních přírodních stanovišť a stanovišť pro vzácné a ohrožené druhy organismů, aby v celkové bilanci došlo ke zlepšení ekologického stavu řeky v souladu s cíli rámcové směrnice o vodě a základních směrnic na ochranu přírody. Typ zvoleného opatření bude velmi záviset na ekologickém stavu daného vodního útvaru, typu přítomného hydroenergetického zařízení, dalších tlacích a hrozbách a na celkových nákladech a potenciálu zlepšení účinnosti a výrobní kapacity hydroenergetického zařízení.

Po realizaci opatření by měly být zavedeny monitorovací systémy, které zjistí, zda mají opatření požadovaný účinek, a pokud tomu tak není, měla by být přijata nápravná opatření k řešení případných nedostatků.

| Rozlišení mezi zmírňováním, kompenzací a ekologickou obnovou


  Zmírňující opatření přímo souvisejí s pravděpodobnými účinky a tvoří součást záměru nebo je příslušný orgán stanoví jako podmínku pro schválení plánu či projektu. Na základě zásady předběžné opatrnosti jsou navržena tak, aby odstranila pravděpodobné nepříznivé účinky, zabraňovala jim nebo je snížila na úroveň, kdy již nebudou mít nepříznivý vliv na celistvost dané lokality. K datu rozhodnutí o schválení realizace záměru musí zmírňující opatření v rámci záměru zajistit, aby neexistovaly žádné přiměřené vědecké pochybnosti ohledně neexistence nepříznivých vlivů na celistvost dotyčné lokality (36).

  Kompenzační opatření mají vynahradit škody, které může záměr způsobit. Lze je podle čl. 6 odst. 4 zvažovat pouze v případě, že byl plán nebo projekt přijat jako nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu a že neexistují žádné alternativy (viz kapitola 5).

  Opatření ekologické obnovy nejsou nutně spojena s posouzením vlivů na životní prostředí a jsou koncipována tak, aby v celkové bilanci došlo ke zlepšení ekologického stavu již narušené řeky v souladu s cíli rámcové směrnice o vodě a základních směrnic na ochranu přírody. |
| --- |

Rozlišení mezi zmírňováním, kompenzací a ekologickou obnovou

Zmírňující opatření přímo souvisejí s pravděpodobnými účinky a tvoří součást záměru nebo je příslušný orgán stanoví jako podmínku pro schválení plánu či projektu. Na základě zásady předběžné opatrnosti jsou navržena tak, aby odstranila pravděpodobné nepříznivé účinky, zabraňovala jim nebo je snížila na úroveň, kdy již nebudou mít nepříznivý vliv na celistvost dané lokality. K datu rozhodnutí o schválení realizace záměru musí zmírňující opatření v rámci záměru zajistit, aby neexistovaly žádné přiměřené vědecké pochybnosti ohledně neexistence nepříznivých vlivů na celistvost dotyčné lokality (36).

Kompenzační opatření mají vynahradit škody, které může záměr způsobit. Lze je podle čl. 6 odst. 4 zvažovat pouze v případě, že byl plán nebo projekt přijat jako nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu a že neexistují žádné alternativy (viz kapitola 5).

Opatření ekologické obnovy nejsou nutně spojena s posouzením vlivů na životní prostředí a jsou koncipována tak, aby v celkové bilanci došlo ke zlepšení ekologického stavu již narušené řeky v souladu s cíli rámcové směrnice o vodě a základních směrnic na ochranu přírody.

Tabulka

Přehled nejrozšířenějších opatření ke zmírnění nepříznivých dopadů zadržování vody

| Hydromorfologické změny | Hlavní ekologický dopad | Zmírnění dopadů ... | Možná zmírňující opatření |
| --- | --- | --- | --- |
| Narušení spojitosti toku řeky, zhoršení nebo znemožnění tahu ryb proti proudu | Ryby: snížení četnosti nebo úplný zánik populací tažných nebo jiných říčních ryb | zhoršení spojitosti toku řeky umožňující tah ryb proti proudu | — | rampa |

Hydromorfologické změny

Hlavní ekologický dopad

Zmírnění dopadů ...

Možná zmírňující opatření

Narušení spojitosti toku řeky, zhoršení nebo znemožnění tahu ryb proti proudu

Ryby: snížení četnosti nebo úplný zánik populací tažných nebo jiných říčních ryb

zhoršení spojitosti toku řeky umožňující tah ryb proti proudu

—

rampa

| — | rybí přechod |
| --- | --- |

—

rybí přechod

| — | obtokový kanál |
| --- | --- |

—

obtokový kanál

Narušení spojitosti toku řeky, zhoršení nebo znemožnění tahu ryb po proudu

Ryby: snížení četnosti nebo úplný zánik populací tažných nebo jiných říčních ryb

zhoršení spojitosti toku řeky umožňující tah ryb po proudu

| — | turbíny, které méně škodí rybám |
| --- | --- |

—

turbíny, které méně škodí rybám

| — | pletivo zabraňující průniku ryb |
| --- | --- |

—

pletivo zabraňující průniku ryb

| — | obtokový kanál |
| --- | --- |

—

obtokový kanál

| — | rybí přechod |
| --- | --- |

—

rybí přechod

Uměle vyvolané extrémně nízké průtoky nebo déletrvající nízké průtoky

Snížení četnosti druhů rostlin a živočichů,

změny druhového složení flóry a fauny

nízkého průtoku

| — | zajištění přívodu další vody ke zvýšení průtoku |
| --- | --- |

—

zajištění přívodu další vody ke zvýšení průtoku

| — | změny morfologie řeky |
| --- | --- |

—

změny morfologie řeky

Ztráta nebo snížení průtoku, takže není dostatečný k podnícení a udržení tahu ryb

Snížení četnosti nebo úplné vymizení tažných ryb

průtoku vhodného pro ryby

zajištění průtoku vhodného pro ryby

Ztráta, snížení nebo nepřítomnost proměnlivých průtoků, které by byly dostatečné pro splachování sedimentů

Změna druhového složení nebo snížení četnosti některých druhů ryb a bezobratlých

proměnlivého průtoku

| — | pasivní opatření k zajištění proměnlivosti průtoku |
| --- | --- |

—

pasivní opatření k zajištění proměnlivosti průtoku

| — | aktivní opatření k zajištění proměnlivosti průtoku |
| --- | --- |

—

aktivní opatření k zajištění proměnlivosti průtoku

Rychle se měnící průtoky (včetně vlivů špičkování vodních elektráren)

Snížení četnosti druhů živočichů a rostlin v důsledku uvíznutí nebo splachování

rychle se měnících průtoků

| — | vyrovnávací nádrž(e) (interní) |
| --- | --- |

—

vyrovnávací nádrž(e) (interní)

| — | změna umístění kanálu pro odvod vody |
| --- | --- |

—

změna umístění kanálu pro odvod vody

| — | snížení rychlosti průtoku |
| --- | --- |

—

snížení rychlosti průtoku

| — | změna morfologie řeky |
| --- | --- |

—

změna morfologie řeky

| — | vyrovnávací nádrže (externí) |
| --- | --- |

—

vyrovnávací nádrže (externí)

Změna celkových fyzikálně-chemických podmínek proti proudu i po proudu řeky (např. teploty, nadměrného nasycení apod.)

Změněné složení nebo růst společenstev bezobratlých živočichů a ryb nebo změněná úmrtnost ryb

fyzikálně-chemických změn

| — | proměnlivý objem odebírané vody |
| --- | --- |

—

proměnlivý objem odebírané vody

| — | více vstupních otvorů |
| --- | --- |

—

více vstupních otvorů

| — | řízení hladiny vody v nádrži |
| --- | --- |

—

řízení hladiny vody v nádrži

Přerušení nebo zhoršení spojitosti toku řeky umožňující pohyb sedimentů s následnými změnami ve složení substrátu

Snížení četnosti ryb a bezobratlých a změny druhového složení

změn sedimentů

| — | mechanické narušení umělého vyztužení dna |
| --- | --- |

—

mechanické narušení umělého vyztužení dna

| — | odstranění sedimentu |
| --- | --- |

—

odstranění sedimentu

| — | opětovné přivedení sedimentu (konstrukce pro přívod vody) |
| --- | --- |

—

opětovné přivedení sedimentu (konstrukce pro přívod vody)

| — | opětovné přivedení sedimentu (nádrže) |
| --- | --- |

—

opětovné přivedení sedimentu (nádrže)

| — | obnovení bočních erozních procesů |
| --- | --- |

—

obnovení bočních erozních procesů

| — | zavedení průtoků způsobujících pohyb sedimentů |
| --- | --- |

—

zavedení průtoků způsobujících pohyb sedimentů

Uměle vyvolané extrémní změny hladiny nádrže, snížení kvality a rozlohy mělké vody a přírodních stanovišť v pobřežní zóně

Snížení četnosti druhů rostlin a živočichů,

změny druhového složení

změn hladiny nádrže

| — | snížení objemu odebírané vody |
| --- | --- |

—

snížení objemu odebírané vody

| — | zvýšení objemů přiváděné vody |
| --- | --- |

—

zvýšení objemů přiváděné vody

| — | vytváření zátok |
| --- | --- |

—

vytváření zátok

| — | péče o pobřežní a mělkovodní přírodní stanoviště |
| --- | --- |

—

péče o pobřežní a mělkovodní přírodní stanoviště

| — | propojení s přítoky |
| --- | --- |

—

propojení s přítoky

| — | vytváření umělých plovoucích ostrůvků |
| --- | --- |

—

vytváření umělých plovoucích ostrůvků

Odvodněné pobřeží a snížený průtok řeky – vznik mrtvých ramen

Změny druhového složení flóry a fauny (např. ve prospěch druhů, které nesnášejí rušení nebo které se vyskytují ve stojatých vodách)

vzniku mrtvých ramen (zahrazení)

| — | obtokový kanál |
| --- | --- |

—

obtokový kanál

| — | snížení hladiny zadržované vody |
| --- | --- |

—

snížení hladiny zadržované vody

| — | vylepšení přírodních stanovišť v řečišti |
| --- | --- |

—

vylepšení přírodních stanovišť v řečišti

| — | boční opětovné propojení |
| --- | --- |

—

boční opětovné propojení

Zdroj: Převzato z tabulky 3 ve zprávě pracovní skupiny ECOSTATu o společném chápání způsobů využívání zmírňujících opatření k dosažení dobrého ekologického potenciálu u silně ovlivněných vodních útvarů, část 2: Útvary ovlivněné zadržováním vody (37)

U hydroenergetických zařízení se věnuje zvláštní pozornost možné škále metod, které lze použít k obnově nebo usnadnění pohybu ryb a jiné vodní fauny v říčních soustavách směrem proti proudu a po proudu. Je to postupně se rozvíjející vědecký obor, v jehož rámci se pravidelně zkouší a opakovaně vyhodnocuje široká škála postupů a inovativních řešení. Nejde však o žádný všelék.

Existuje mnoho příkladů řešení usnadňujících tah ryb, která byla zavedena do praxe jako předpokládané zmírňující opatření, ale která se ukázala jako neúčinná nebo dokonce škodlivá pro rybí populace, jimž měla pomoci. Může to být způsobeno tím, že taková zařízení byla špatně koncipována a nebyla vhodná pro daný účel nebo že nezohlednila kumulativní účinky jiných, již existujících překážek v řečišti. Dalším důvodem může být také to, že nebyly respektovány podmínky pro údržbu nebo správu těchto zařízení nebo neexistoval žádný monitorovací systém, který by ověřoval, zda zařízení skutečně plní funkci, pro kterou bylo navrženo.

Proto je důležité zajistit nejen výstavbu rybích přechodů nebo upravených turbín na základě nejnovějšího vývoje v tomto odvětví a současných osvědčených postupů, ale také zavedení řádného monitorovacího systému, který by poskytoval zpětnou vazbu ohledně účinnosti těchto zařízení. Monitorování by obecně mělo prokázat, že zařízení umožňuje, aby se do rybího přechodu dostávaly všechny druhy říčních organismů a aby se z nich také převážná většina (např. 85 %) dostala živá.

V případě rybího přechodu by se měly pokud možno upřednostňovat takové přechody, které se svým řešením co nejvíce podobají přírodním strukturám, protože obecným pravidlem je, že čím se přechod více podobá přírodní struktuře, tím lépe funguje. Výběr nejvhodnějšího typu rybího přechodu (jako je například svislý zářez, obtok, skalní rampa nebo výtah) silně závisí na místních podmínkách (výška překážky, charakter toku, využitelnost sousedních míst atd.) a vyžaduje pečlivé prostudování případ od případu.

Podobně platí, že dopad turbín na ryby je obvykle významný, ale někdy jej lze snížit tím, že se provedou určitá přizpůsobení geometrie turbín a režimu jejich provozu. Dosud se však neprokázalo, že by takové upravené turbíny zaručovaly, že nebude docházet k usmrcování ryb nebo že turbína již nepředstavuje překážku, která brání tahu ryb. Znovu je nezbytné zopakovat, že účinnost se musí posuzovat a monitorovat případ od případu.

Plánování rybích přechodů nebo přizpůsobených turbín by také mělo záviset na vyhodnocení kumulativního účinku překážek v širší říční soustavě. Vybudování jednoho rybího přechodu na řece plné překážek může být jak nákladné, tak neúčinné. Je proto důležité posoudit všechny překážky na dotyčném toku řeky strategičtěji, aby bylo možno zvolit co nejvhodnější realizaci nápravných opatření.

A konečně je také nezbytné mít pro všechny nové stavby plán pravidelné údržby. Mnoho rybích přechodů nebo turbín již nebude ve střednědobém až dlouhodobém horizontu efektivních, pokud se nebude dost pravidelně provádět jejich údržba.

| Kdy se rybí přechod považuje za přiměřené zmírňující opatření?


  Závěry z rozsudku Evropského soudního dvora ve věci C-142/16 týkající se uhelné elektrárny Moorburg

  Uhelná elektrárna Moorburg se nachází v hamburském přístavu na jižním břehu jižního úseku řeky Labe. Je to migrační trasa pro některé druhy ryb uvedené v příloze II směrnice o ochraně přírodních stanovišť a jako taková hraje důležitou úlohu v řadě lokalit sítě Natura 2000, které se nacházejí proti proudu od zdymadla Geesthacht (Německo), jejichž cíle ochrany se týkají těchto biologických druhů. Tyto oblasti se nacházejí ve vzdálenosti až 600 km od elektrárny. Zdymadlo Geesthacht se nachází na koridoru řeky Labe, mezi elektrárnou Moorburg a lokalitami sítě Natura 2000.
  Před udělením povolení k výstavbě elektrárny Moorburg dne 30. září 2008 bylo provedeno posouzení dopadů na životní prostředí podle německých právních předpisů o vodě. Toto posouzení konstatovalo, že povolení je v souladu s cíli ochrany lokalit sítě Natura 2000, protože provozovatel souhlasil s instalací druhého rybího přechodu přibližně 30 km od elektrárny, u zdymadla Geesthacht. Bylo tudíž plánováno realizovat kompenzační opatření, jež by vynahradilo ryby usmrcené při provozu chladicího mechanismu, který čerpá velké množství vody z řeky pro účely chlazení elektrárny Moorburg (rybí přechod). Posouzení dopadů navíc stanovilo vícefázové monitorování, aby se ověřila účinnost rybího přechodu. Komise se domnívala, že dotyčný orgán nesprávně klasifikoval rybí přechod jako zmírňující opatření.
  Závěry Tribunálu:

  „Aby se německé orgány ujistily, že projekt výstavby elektrárny Moorburg nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušných oblastí Natura 2000, měly přihlédnout k ochranným opatřením začleněným do tohoto projektu výstavby. Právě v tomto ohledu je ustálenou judikaturou, že použití zásady obezřetnosti v rámci uplatňování čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích vyžaduje, aby příslušný vnitrostátní orgán přihlédl zejména k

  ochranným opatřením začleněným do uvedeného projektu, jejichž cílem je předcházet přímo způsobeným případným škodlivým účinkům nebo tyto účinky omezit, s cílem ujistit se, že daný projekt nebude mít nepříznivý účinek na celistvost chráněné lokality

  (... C-521/12, ... C-387/15 a C-388/15 ...).


  Je třeba poznamenat, že v projednávaném případě ze spisu předloženého Soudnímu dvoru vyplývá, že ...rybí přechod má umožnit posílení populací migrujících ryb tím, že těmto druhům dá možnost dosáhnout rychleji jejich rozmnožovacích oblastí na středním a horním toku Labe. Posílení populací má vyrovnávat ztráty v blízkosti elektrárny Moorburg, a z tohoto důvodu neměly být cíle ochrany oblastí Natura 2000 nacházejících se nad touto elektrárnou významně ovlivněny.


  Avšak posouzení vlivů neobsahuje žádné definitivní závěry ohledně účinnosti rybího přechodu, ale

  pouze se v něm uvádí, že tato účinnost bude potvrzena až po několika letech monitorování
  .

  V důsledku toho je zřejmé, že rybí přechod, i když měl snižovat významné účinky přímo způsobené oblastem Natura 2000 nacházejícím se nad elektrárnou Moorburg,

  nemohl

  v době vydání povolení společně s ostatními opatřeními uvedenými v bodě 35 tohoto rozsudku

  zaručit, že neexistuje žádná důvodná pochybnost o tom

  , že uvedená elektrárna nebude mít významný vliv na celistvost příslušné lokality ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích.


  Pokud jde o prognózy, ze kterých vycházelo posouzení vlivů, je třeba poznamenat, že zjištění poskytnutá za roky 2011 až 2014 Spolková republika Německo předložila až po vydání povolení ze dne 30. září 2008.


  V tomto ohledu je třeba připomenout, že

  k datu přijetí rozhodnutí o schválení projektu nesmí z vědeckého hlediska přetrvávat žádná důvodná pochybnost

  o neexistenci škodlivých dopadů na celistvost příslušné lokality (rozsudek ze dne 26. října 2006, Komise v. Portugalsko, C-239/04, EU:C:2006:665, bod 24 a citovaná judikatura).“

  Komise rovněž uvedla, že město Hamburg udělilo povolení, aniž by v posouzení dopadů elektrárny Moorburg zohlednilo možné kumulativní účinky působící společně s účinky plynoucími z existence přečerpávací elektrárny Geesthacht, která pochází z roku 1958 a nemá žádné speciální mechanismy na ochranu ryb. Podle Komise není důležité, že přečerpávací elektrárna Geesthacht byla postavena před uplynutím lhůty pro provedení směrnice o ochraně přírodních stanovišť do vnitrostátního práva, jelikož ustanovení čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice se nevztahují pouze na plány a projekty schválené nebo dokončené po uplynutí dotyčné lhůty.

  Závěry Tribunálu

  Podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť mají vnitrostátní orgány při posuzování kumulativních účinků zohledňovat všechny projekty, které v kombinaci s projektem, o jehož povolení se žádá, pravděpodobně významně ovlivní chráněnou lokalitu s ohledem na cíle sledované uvedenou směrnicí, a to i v případě, že dotyčné projekty předcházejí datu pro provedení dotyčné směrnice do vnitrostátního práva.

  Projekty, které podobně jako přečerpávací elektrárna Geesthacht pravděpodobně v důsledku kombinace s projektem, jehož se týká posouzení dopadů, způsobí zhoršení nebo narušení, které by mohlo mít vliv na migrující ryby, které se v řece vyskytují, a následně by vedly ke zhoršení stavu dotyčné lokality s ohledem na cíle sledované směrnicí o ochraně přírodních stanovišť, nesmějí být vyloučeny z posouzení dopadů vyžadovaného podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť.
  http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16 |
| --- |

Kdy se rybí přechod považuje za přiměřené zmírňující opatření?

Závěry z rozsudku Evropského soudního dvora ve věci C-142/16 týkající se uhelné elektrárny Moorburg

Uhelná elektrárna Moorburg se nachází v hamburském přístavu na jižním břehu jižního úseku řeky Labe. Je to migrační trasa pro některé druhy ryb uvedené v příloze II směrnice o ochraně přírodních stanovišť a jako taková hraje důležitou úlohu v řadě lokalit sítě Natura 2000, které se nacházejí proti proudu od zdymadla Geesthacht (Německo), jejichž cíle ochrany se týkají těchto biologických druhů. Tyto oblasti se nacházejí ve vzdálenosti až 600 km od elektrárny. Zdymadlo Geesthacht se nachází na koridoru řeky Labe, mezi elektrárnou Moorburg a lokalitami sítě Natura 2000.

Před udělením povolení k výstavbě elektrárny Moorburg dne 30. září 2008 bylo provedeno posouzení dopadů na životní prostředí podle německých právních předpisů o vodě. Toto posouzení konstatovalo, že povolení je v souladu s cíli ochrany lokalit sítě Natura 2000, protože provozovatel souhlasil s instalací druhého rybího přechodu přibližně 30 km od elektrárny, u zdymadla Geesthacht. Bylo tudíž plánováno realizovat kompenzační opatření, jež by vynahradilo ryby usmrcené při provozu chladicího mechanismu, který čerpá velké množství vody z řeky pro účely chlazení elektrárny Moorburg (rybí přechod). Posouzení dopadů navíc stanovilo vícefázové monitorování, aby se ověřila účinnost rybího přechodu. Komise se domnívala, že dotyčný orgán nesprávně klasifikoval rybí přechod jako zmírňující opatření.

Závěry Tribunálu:

„Aby se německé orgány ujistily, že projekt výstavby elektrárny Moorburg nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušných oblastí Natura 2000, měly přihlédnout k ochranným opatřením začleněným do tohoto projektu výstavby. Právě v tomto ohledu je ustálenou judikaturou, že použití zásady obezřetnosti v rámci uplatňování čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích vyžaduje, aby příslušný vnitrostátní orgán přihlédl zejména k

  ochranným opatřením začleněným do uvedeného projektu, jejichž cílem je předcházet přímo způsobeným případným škodlivým účinkům nebo tyto účinky omezit, s cílem ujistit se, že daný projekt nebude mít nepříznivý účinek na celistvost chráněné lokality

  (... C-521/12, ... C-387/15 a C-388/15 ...).

Je třeba poznamenat, že v projednávaném případě ze spisu předloženého Soudnímu dvoru vyplývá, že ...rybí přechod má umožnit posílení populací migrujících ryb tím, že těmto druhům dá možnost dosáhnout rychleji jejich rozmnožovacích oblastí na středním a horním toku Labe. Posílení populací má vyrovnávat ztráty v blízkosti elektrárny Moorburg, a z tohoto důvodu neměly být cíle ochrany oblastí Natura 2000 nacházejících se nad touto elektrárnou významně ovlivněny.

Avšak posouzení vlivů neobsahuje žádné definitivní závěry ohledně účinnosti rybího přechodu, ale

  pouze se v něm uvádí, že tato účinnost bude potvrzena až po několika letech monitorování
  .

V důsledku toho je zřejmé, že rybí přechod, i když měl snižovat významné účinky přímo způsobené oblastem Natura 2000 nacházejícím se nad elektrárnou Moorburg,

  nemohl

  v době vydání povolení společně s ostatními opatřeními uvedenými v bodě 35 tohoto rozsudku

  zaručit, že neexistuje žádná důvodná pochybnost o tom

  , že uvedená elektrárna nebude mít významný vliv na celistvost příslušné lokality ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích.

Pokud jde o prognózy, ze kterých vycházelo posouzení vlivů, je třeba poznamenat, že zjištění poskytnutá za roky 2011 až 2014 Spolková republika Německo předložila až po vydání povolení ze dne 30. září 2008.

V tomto ohledu je třeba připomenout, že

  k datu přijetí rozhodnutí o schválení projektu nesmí z vědeckého hlediska přetrvávat žádná důvodná pochybnost

  o neexistenci škodlivých dopadů na celistvost příslušné lokality (rozsudek ze dne 26. října 2006, Komise v. Portugalsko, C-239/04, EU:C:2006:665, bod 24 a citovaná judikatura).“

Komise rovněž uvedla, že město Hamburg udělilo povolení, aniž by v posouzení dopadů elektrárny Moorburg zohlednilo možné kumulativní účinky působící společně s účinky plynoucími z existence přečerpávací elektrárny Geesthacht, která pochází z roku 1958 a nemá žádné speciální mechanismy na ochranu ryb. Podle Komise není důležité, že přečerpávací elektrárna Geesthacht byla postavena před uplynutím lhůty pro provedení směrnice o ochraně přírodních stanovišť do vnitrostátního práva, jelikož ustanovení čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice se nevztahují pouze na plány a projekty schválené nebo dokončené po uplynutí dotyčné lhůty.

Závěry Tribunálu

Závěry Tribunálu

Podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť mají vnitrostátní orgány při posuzování kumulativních účinků zohledňovat všechny projekty, které v kombinaci s projektem, o jehož povolení se žádá, pravděpodobně významně ovlivní chráněnou lokalitu s ohledem na cíle sledované uvedenou směrnicí, a to i v případě, že dotyčné projekty předcházejí datu pro provedení dotyčné směrnice do vnitrostátního práva.

projekty předcházejí datu pro provedení dotyčné směrnice do vnitrostátního práva.

Projekty, které podobně jako přečerpávací elektrárna Geesthacht pravděpodobně v důsledku kombinace s projektem, jehož se týká posouzení dopadů, způsobí zhoršení nebo narušení, které by mohlo mít vliv na migrující ryby, které se v řece vyskytují, a následně by vedly ke zhoršení stavu dotyčné lokality s ohledem na cíle sledované směrnicí o ochraně přírodních stanovišť, nesmějí být vyloučeny z posouzení dopadů vyžadovaného podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

, nesmějí být vyloučeny z posouzení dopadů vyžadovaného podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť

http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16

| Technická zpráva Mezinárodní komise pro ochranu Dunaje (ICPDR): Opatření k zajištění tahu ryb na příčných konstrukcích

  Cílem tohoto dokumentu je informovat podunajské země o existujících technických řešeních pro obnovu spojitosti toku řeky umožňující tah ryb. V úvahu byly vzaty všechny pokyny, které jsou v současnosti k dispozici v povodí horního Dunaje. Jejich porovnání ukázalo, že jejich celková struktura a obsah jsou v podstatě konzistentní a že odchylky jsou ve většině případů jen okrajové. Jelikož většina příruček je k dispozici pouze v němčině, má tento dokument poskytnout nejdůležitější fakta v angličtině.
  https://www.icpdr.org/main/practical-advice-building-fish-migration-aids |
| --- |

Technická zpráva Mezinárodní komise pro ochranu Dunaje (ICPDR): Opatření k zajištění tahu ryb na příčných konstrukcích

Technická zpráva Mezinárodní komise pro ochranu Dunaje (ICPDR): Opatření k zajištění tahu ryb na příčných konstrukcích

Cílem tohoto dokumentu je informovat podunajské země o existujících technických řešeních pro obnovu spojitosti toku řeky umožňující tah ryb. V úvahu byly vzaty všechny pokyny, které jsou v současnosti k dispozici v povodí horního Dunaje. Jejich porovnání ukázalo, že jejich celková struktura a obsah jsou v podstatě konzistentní a že odchylky jsou ve většině případů jen okrajové. Jelikož většina příruček je k dispozici pouze v němčině, má tento dokument poskytnout nejdůležitější fakta v angličtině.

https://www.icpdr.org/main/practical-advice-building-fish-migration-aids

3.4   Příklady osvědčených postupů při zmírňování dopadů a/nebo ekologické obnově

Příklady osvědčených postupů při zmírňování dopadů a/nebo ekologické obnově

Následující příklady osvědčených postupů ukazují, jakým způsobem byly různé typy opatření ke zmírnění dopadů a/nebo k ekologické obnově uplatněny za různých okolností na hydroenergetická zařízení.

| Péče o sladkovodní lokality sítě Natura 2000 v Anglii se zvláštním ohledem na hydroenergetiku a zvláštní oblasti ochrany (ZOO) na řekách.

  Natural England je statutární agentura odpovědná za poskytování poradenství o chráněných územích v Anglii včetně lokalit sítě Natura 2000. Přístup agentury Natural England k rozhodování o chráněných sladkovodních lokalitách je založen na přírodních stanovištích, ale bere ohled i na příslušné biologické druhy. Cíle vycházejí z přirozené funkce ekosystémů, přičemž je snaha chránit sladkovodní druhy organismů jako charakteristické složky přirozeně fungujícího ekosystému, kdekoli je to možné.
  Uplatňuje se celostní pohled na jednotlivé rysy sladkovodních přírodních stanovišť – říční přírodní stanoviště (viz např. směrnice o ochraně přírodních stanovišť, příloha II, přírodní stanoviště 3260: vodní toky s vegetačními typy Ranunculion fluitantis a Callitricho-Batrachion) je tvořeno celým koridorem řeky, který zahrnuje všechny malé biotopy, jež se v něm vyskytují. Klíčové prvky funkce přírodních stanovišť (režim průtoku, přirozená morfologie a režim sedimentů, chemické složení vody a nepřítomnost přímých biologických stresorů, jako jsou nepůvodní druhy) jsou podstatnou součástí dohodnutých cílů pro daný rys přírodního stanoviště. Cílové úrovně přirozenosti pro tyto složky jsou stanoveny v dokumentu UK guidance for protected sites (Britské pokyny pro chráněné oblasti). Účinky na tyto složky přirozené funkce jsou řešeny prostřednictvím řady ochranných a obnovných opatření.
  Tento přístup má mnoho společného se zásadami týkajícími se cílů ekologického stavu v rámcové směrnici o vodě, ale liší se z hlediska úrovně obezřetnosti uplatňované při rozhodování, úrovně ambicí, pokud jde o ochranu přirozené funkce a řešení dosavadních škod, a úrovně zohlednění vlivů na fungování přirozeného ekosystému. Tento přístup je také v souladu se zásadami přizpůsobení se změně klimatu u sladkovodních ekosystémů, které vyžadují zaměření na obnovu přirozené funkce.
  Anglická soustava povrchových vod (včetně sladkovodních ZOO) obsahuje mnoho tisíc staveb a konstrukcí uvnitř řečišť, které významně ovlivňují přírodní funkci říčních a jezerních ekosystémů. Některé z nich jsou velké stavby s rozsáhlými ekologickými účinky, zatímco jiné jsou malé a početné, takže vytvářejí značné kumulativní účinky. Mnoho z nich souvisí se stávajícími povoleními k odběru vody, která mohou, ale nemusejí být využívána. Některé byly postaveny pro účely hydroenergetiky a mnohé by se daly renovovat.

  Byly vypracovány plány obnovy, aby se odstranily fyzické změny říčních ZOO, kdekoli je to možné, a aby se obnovila přirozená funkce přírodních stanovišť. Jedná se o ambiciózní a dlouhodobý program, který byl zahájen před deseti lety (Wheeldon et al. 2015). Existují také programy ke zmírnění zátěže v důsledku odběru vody, ke snížení znečištění a k boji proti nepůvodním druhům.

  Bylo vypracováno společné prohlášení regulačních orgánů k hydroenergetice v Anglii (pod vedením Agentury pro životní prostředí), aby se stanovily rozhodovací procesy týkající se chráněných území. Toto prohlášení uvádí, že je zapotřebí obezřetnosti, pokud jde o ochranu životního prostředí, a že je nutno náležitě zohledňovat kumulativní účinky a rozhodovat s ohledem na konkrétní cíle ochrany dané lokality a související plány obnovy.
  Pokud plán obnovy říční lokality sítě Natura 2000 považuje určitou stavbu či konstrukci v řečišti za stacionární nebo pokud bude její odstranění trvat dlouhou dobu, pak může existovat prostor pro (trvalou nebo dočasnou) výrobu hydroelektrické energie. Stavbu či konstrukci je však nutno upravit tak, aby se minimalizoval její vliv na funkci přírodních stanovišť, a měly by být splněny cílové hodnoty pro přirozený režim průtoku (včetně omezení kumulativního rozsahu vyčerpaných oblastí vzniklých v důsledku odběru vody). Vzhledem k cílům ochrany sladkovodních lokalit v Anglii a k míře obezřetnosti a ambicí spojených s obnovou přirozené funkce přírodních stanovišť nejsou sladkovodní lokality sítě Natura 2000 přirozenou oblastí rozvoje hydroenergetiky. Ačkoli mohou existovat místní okolnosti, za nichž by hydroenergetika byla slučitelná s cíli ochrany sítě Natura 2000, větší možnosti existují mimo chráněné lokality v širší soustavě povrchových vod.
  Pokud jsou rozvojové hydroenergetické záměry obzvláště důležité v souvislosti s lokalitou sítě Natura 2000, ale zároveň jsou v rozporu s cíli ochrany lokality, lze případ posoudit z hlediska převažujícího veřejného zájmu. Alternativní řešení zahrnující jiné formy výroby energie z obnovitelných zdrojů s menším dopadem na ochranu přírody však pravděpodobně budou rentabilnější.
  http://publications.naturalengland.org.uk/publication/5478339747774464?category=5605910663659520 |
| --- |

Péče o sladkovodní lokality sítě Natura 2000 v Anglii se zvláštním ohledem na hydroenergetiku a zvláštní oblasti ochrany (ZOO) na řekách.

Péče o sladkovodní lokality sítě Natura 2000 v Anglii se zvláštním ohledem na hydroenergetiku a zvláštní oblasti ochrany (ZOO) na řekách.

Natural England je statutární agentura odpovědná za poskytování poradenství o chráněných územích v Anglii včetně lokalit sítě Natura 2000. Přístup agentury Natural England k rozhodování o chráněných sladkovodních lokalitách je založen na přírodních stanovištích, ale bere ohled i na příslušné biologické druhy. Cíle vycházejí z přirozené funkce ekosystémů, přičemž je snaha chránit sladkovodní druhy organismů jako charakteristické složky přirozeně fungujícího ekosystému, kdekoli je to možné.

Uplatňuje se celostní pohled na jednotlivé rysy sladkovodních přírodních stanovišť – říční přírodní stanoviště (viz např. směrnice o ochraně přírodních stanovišť, příloha II, přírodní stanoviště 3260: vodní toky s vegetačními typy Ranunculion fluitantis a Callitricho-Batrachion) je tvořeno celým koridorem řeky, který zahrnuje všechny malé biotopy, jež se v něm vyskytují. Klíčové prvky funkce přírodních stanovišť (režim průtoku, přirozená morfologie a režim sedimentů, chemické složení vody a nepřítomnost přímých biologických stresorů, jako jsou nepůvodní druhy) jsou podstatnou součástí dohodnutých cílů pro daný rys přírodního stanoviště. Cílové úrovně přirozenosti pro tyto složky jsou stanoveny v dokumentu UK guidance for protected sites (Britské pokyny pro chráněné oblasti). Účinky na tyto složky přirozené funkce jsou řešeny prostřednictvím řady ochranných a obnovných opatření.

UK guidance for protected sites

Tento přístup má mnoho společného se zásadami týkajícími se cílů ekologického stavu v rámcové směrnici o vodě, ale liší se z hlediska úrovně obezřetnosti uplatňované při rozhodování, úrovně ambicí, pokud jde o ochranu přirozené funkce a řešení dosavadních škod, a úrovně zohlednění vlivů na fungování přirozeného ekosystému. Tento přístup je také v souladu se zásadami přizpůsobení se změně klimatu u sladkovodních ekosystémů, které vyžadují zaměření na obnovu přirozené funkce.

Anglická soustava povrchových vod (včetně sladkovodních ZOO) obsahuje mnoho tisíc staveb a konstrukcí uvnitř řečišť, které významně ovlivňují přírodní funkci říčních a jezerních ekosystémů. Některé z nich jsou velké stavby s rozsáhlými ekologickými účinky, zatímco jiné jsou malé a početné, takže vytvářejí značné kumulativní účinky. Mnoho z nich souvisí se stávajícími povoleními k odběru vody, která mohou, ale nemusejí být využívána. Některé byly postaveny pro účely hydroenergetiky a mnohé by se daly renovovat.

Byly vypracovány plány obnovy, aby se odstranily fyzické změny říčních ZOO, kdekoli je to možné, a aby se obnovila přirozená funkce přírodních stanovišť. Jedná se o ambiciózní a dlouhodobý program, který byl zahájen před deseti lety (Wheeldon et al. 2015). Existují také programy ke zmírnění zátěže v důsledku odběru vody, ke snížení znečištění a k boji proti nepůvodním druhům.

Byly vypracovány plány obnovy, aby se odstranily fyzické změny říčních ZOO, kdekoli je to možné, a aby se obnovila přirozená funkce přírodních stanovišť. Jedná se o ambiciózní a dlouhodobý program, který byl zahájen před deseti lety (Wheeldon et al

Bylo vypracováno společné prohlášení regulačních orgánů k hydroenergetice v Anglii (pod vedením Agentury pro životní prostředí), aby se stanovily rozhodovací procesy týkající se chráněných území. Toto prohlášení uvádí, že je zapotřebí obezřetnosti, pokud jde o ochranu životního prostředí, a že je nutno náležitě zohledňovat kumulativní účinky a rozhodovat s ohledem na konkrétní cíle ochrany dané lokality a související plány obnovy.

Pokud plán obnovy říční lokality sítě Natura 2000 považuje určitou stavbu či konstrukci v řečišti za stacionární nebo pokud bude její odstranění trvat dlouhou dobu, pak může existovat prostor pro (trvalou nebo dočasnou) výrobu hydroelektrické energie. Stavbu či konstrukci je však nutno upravit tak, aby se minimalizoval její vliv na funkci přírodních stanovišť, a měly by být splněny cílové hodnoty pro přirozený režim průtoku (včetně omezení kumulativního rozsahu vyčerpaných oblastí vzniklých v důsledku odběru vody). Vzhledem k cílům ochrany sladkovodních lokalit v Anglii a k míře obezřetnosti a ambicí spojených s obnovou přirozené funkce přírodních stanovišť nejsou sladkovodní lokality sítě Natura 2000 přirozenou oblastí rozvoje hydroenergetiky. Ačkoli mohou existovat místní okolnosti, za nichž by hydroenergetika byla slučitelná s cíli ochrany sítě Natura 2000, větší možnosti existují mimo chráněné lokality v širší soustavě povrchových vod.

Pokud jsou rozvojové hydroenergetické záměry obzvláště důležité v souvislosti s lokalitou sítě Natura 2000, ale zároveň jsou v rozporu s cíli ochrany lokality, lze případ posoudit z hlediska převažujícího veřejného zájmu. Alternativní řešení zahrnující jiné formy výroby energie z obnovitelných zdrojů s menším dopadem na ochranu přírody však pravděpodobně budou rentabilnější.

http://publications.naturalengland.org.uk/publication/5478339747774464?category=5605910663659520

| Řízené záplavy z hydroelektráren na řece Ebro (Španělsko)

  Ve Španělsku bylo řízené zaplavování zavedeno v roce 2008. Od té doby se ve středomořských řekách uskutečnila řada řízených záplav. Od roku 2002 se například vypočítávají a provádějí řízené záplavy na dolním toku řeky Ebro (severovýchodní Španělsko), od komplexu přehrad, který reguluje řeku (přehrady Mequinenza – Ribarroja – Flix).
  Hlavním cílem těchto záplav bylo regulovat populace makrofytů a zlepšit sedimentární činnost v řečišti (Tena et al., 2013). Komplex přehrad byl vybudován v letech 1948 až 1969 a má celkovou kapacitu přibližně 1 700 hm3. Výstavba systému nádrží měla několik cílů: výrobu hydroelektrické energie, dodávku vody (včetně dodávky do jaderné elektrárny umístěné níže po proudu) a ochranu proti povodním.
  Záplavy byly řízeny provozovatelem hydroelektráren (Endesa Generación S.A.) a kontrolovány orgánem správy povodí řeky Ebro. V roce 2002 bylo dosaženo vzájemného porozumění mezi provozovatelem hydroelektráren, vodohospodářskými orgány a vědeckou komunitou na podporu umělých záplav. Od té doby se řízené záplavy provádějí pravidelně dvakrát ročně (na podzim a na jaře). Obvykle je nutno vypustit přibližně 36 hm3 během 16 hodin, přičemž špičkové hodnoty průtoku činí 900 až 1 300 m3/s (jednotlivě).
  Způsob koncipování a účinky těchto záplav níže po proudu byly předmětem několika studií (Batalla et al., 2006; Batalla & Vericat, 2009; Tena et al., 2013). Byly také vypočítány a analyzovány náklady na jednotlivé umělé záplavy, přičemž se ukázalo, že provádění umělých záplav stojí jen zlomek ceny energie dodané na trh a celkových ročních příjmů (0,17 % za dvě řízené záplavy ročně) (Gómez et al., 2014).


  Odkazy


  Gómez, C.M., Pérez-Blanco, C.D., & Batalla, R.J. 2014. Vzájemný poměr nákladů a přínosů při obnově řeky: Umělé záplavy za účelem propláchnutí řečiště a výroba hydroelektrické energie na dolním toku řeky Ebro ve Španělsku. Journal of Hydrology 518: s. 130–139. |
| --- |

Řízené záplavy z hydroelektráren na řece Ebro (Španělsko)

Řízené záplavy z hydroelektráren na řece Ebro (Španělsko)

Ve Španělsku bylo řízené zaplavování zavedeno v roce 2008. Od té doby se ve středomořských řekách uskutečnila řada řízených záplav. Od roku 2002 se například vypočítávají a provádějí řízené záplavy na dolním toku řeky Ebro (severovýchodní Španělsko), od komplexu přehrad, který reguluje řeku (přehrady Mequinenza – Ribarroja – Flix).

Hlavním cílem těchto záplav bylo regulovat populace makrofytů a zlepšit sedimentární činnost v řečišti (Tena et al., 2013). Komplex přehrad byl vybudován v letech 1948 až 1969 a má celkovou kapacitu přibližně 1 700 hm3. Výstavba systému nádrží měla několik cílů: výrobu hydroelektrické energie, dodávku vody (včetně dodávky do jaderné elektrárny umístěné níže po proudu) a ochranu proti povodním.

et al.

3

Záplavy byly řízeny provozovatelem hydroelektráren (Endesa Generación S.A.) a kontrolovány orgánem správy povodí řeky Ebro. V roce 2002 bylo dosaženo vzájemného porozumění mezi provozovatelem hydroelektráren, vodohospodářskými orgány a vědeckou komunitou na podporu umělých záplav. Od té doby se řízené záplavy provádějí pravidelně dvakrát ročně (na podzim a na jaře). Obvykle je nutno vypustit přibližně 36 hm3 během 16 hodin, přičemž špičkové hodnoty průtoku činí 900 až 1 300 m3/s (jednotlivě).

3

3

Způsob koncipování a účinky těchto záplav níže po proudu byly předmětem několika studií (Batalla et al., 2006; Batalla & Vericat, 2009; Tena et al., 2013). Byly také vypočítány a analyzovány náklady na jednotlivé umělé záplavy, přičemž se ukázalo, že provádění umělých záplav stojí jen zlomek ceny energie dodané na trh a celkových ročních příjmů (0,17 % za dvě řízené záplavy ročně) (Gómez et al., 2014).

et al.

et al.

et al.

Odkazy

Odkazy

Gómez, C.M., Pérez-Blanco, C.D., & Batalla, R.J. 2014. Vzájemný poměr nákladů a přínosů při obnově řeky: Umělé záplavy za účelem propláchnutí řečiště a výroba hydroelektrické energie na dolním toku řeky Ebro ve Španělsku. Journal of Hydrology 518: s. 130–139.

Journal of Hydrology

| Vnitrostátní rámcová strategie pro tažné ryby ve Francii

  Francouzské řeky hostí jedenáct diadromních druhů ryb, které v rámci svého složitého životního cyklu migrují na dlouhé vzdálenosti mezi mořem a sladkovodními toky. Mnohé z nich, například jeseter velký, losos obecný, placka pomořanská a mihule říční, jsou chráněny podle směrnice EU o ochraně přírodních stanovišť. Navzdory snahám o ochranu těchto druhů však všechny zůstávají ve Francii i jinde v EU v nepříznivém stavu.
  Vzhledem k rozsahu problémů, kterým tyto druhy ve Francii čelí, spustilo ministerstvo pro ekologii a udržitelný rozvoj v roce 2010 celostátní strategii na ochranu druhů tažných ryb. Tato strategie, která je koncipována jako průběžně se vyvíjející rámcová strategie, stanoví řadu celkových cílů, které lze v průběhu doby upravovat v závislosti na schopnosti zotavení daného biologického druhu.
  Vzhledem k mnoha různým správním orgánům a zúčastněným stranám, které se na celém procesu ochrany, využívání a obnovy těchto tažných ryb podílejí nebo jichž se tento proces potenciálně týká, bylo hned od počátku vynaloženo velké úsilí, aby se na vypracování strategie podílely všechny zúčastněné subjekty tak, aby podpořily přijatý celkový přístup a byly připraveny přispívat k jeho provádění. Ministerstvo pro udržitelný rozvoj oficiálně přijalo tuto strategii v roce 2010 a všechny zúčastněné subjekty ji podpořily.
  Několik plánů povodí ve Francii (označovaných výrazem Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux, SDAGE) navrhuje značný počet opatření ke zlepšení situace přítomných tažných druhů vymezených v uvedené celostátní strategii.
  Důležitou úlohu při provádění celostátní strategie pro tažné druhy hraje rovněž celostátní plán obnovy spojitosti toku řek, přijatý v roce 2010. Tento plán spočívá na pěti pilířích:






  — | vytvořit celostátní soupis60 000 překážek, které mají významné dopady na fungování vodního ekosystému, |
| --- | --- |

Vnitrostátní rámcová strategie pro tažné ryby ve Francii

Vnitrostátní rámcová strategie pro tažné ryby ve Francii

Francouzské řeky hostí jedenáct diadromních druhů ryb, které v rámci svého složitého životního cyklu migrují na dlouhé vzdálenosti mezi mořem a sladkovodními toky. Mnohé z nich, například jeseter velký, losos obecný, placka pomořanská a mihule říční, jsou chráněny podle směrnice EU o ochraně přírodních stanovišť. Navzdory snahám o ochranu těchto druhů však všechny zůstávají ve Francii i jinde v EU v nepříznivém stavu.

Vzhledem k rozsahu problémů, kterým tyto druhy ve Francii čelí, spustilo ministerstvo pro ekologii a udržitelný rozvoj v roce 2010 celostátní strategii na ochranu druhů tažných ryb. Tato strategie, která je koncipována jako průběžně se vyvíjející rámcová strategie, stanoví řadu celkových cílů, které lze v průběhu doby upravovat v závislosti na schopnosti zotavení daného biologického druhu.

celostátní strategii na ochranu druhů tažných ryb

Vzhledem k mnoha různým správním orgánům a zúčastněným stranám, které se na celém procesu ochrany, využívání a obnovy těchto tažných ryb podílejí nebo jichž se tento proces potenciálně týká, bylo hned od počátku vynaloženo velké úsilí, aby se na vypracování strategie podílely všechny zúčastněné subjekty tak, aby podpořily přijatý celkový přístup a byly připraveny přispívat k jeho provádění. Ministerstvo pro udržitelný rozvoj oficiálně přijalo tuto strategii v roce 2010 a všechny zúčastněné subjekty ji podpořily.

aby se na vypracování strategie podílely všechny zúčastněné subjekty

Několik plánů povodí ve Francii (označovaných výrazem Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux, SDAGE) navrhuje značný počet opatření ke zlepšení situace přítomných tažných druhů vymezených v uvedené celostátní strategii.

Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux,

Důležitou úlohu při provádění celostátní strategie pro tažné druhy hraje rovněž celostátní plán obnovy spojitosti toku řek, přijatý v roce 2010. Tento plán spočívá na pěti pilířích:

celostátní plán obnovy spojitosti toku řek

—

vytvořit celostátní soupis60 000 překážek, které mají významné dopady na fungování vodního ekosystému,

celostátní soupis

| — | vymezit nejdůležitější oblasti, kde je nutno zasáhnout na úrovni každého povodí (v souladu s plánem zelené a modré infrastruktury Plan Grenelle), |
| --- | --- |

—

vymezit nejdůležitější oblasti, kde je nutno zasáhnout na úrovni každého povodí (v souladu s plánem zelené a modré infrastruktury Plan Grenelle),

vymezit nejdůležitější oblasti

Plan Grenelle

| — | přezkoumat programy vodohospodářských orgánů tak, aby byly k dispozici nezbytné finanční prostředky na obnovu v nejdůležitějších oblastech, |
| --- | --- |

—

přezkoumat programy vodohospodářských orgánů tak, aby byly k dispozici nezbytné finanční prostředky na obnovu v nejdůležitějších oblastech,

aby byly k dispozici nezbytné finanční prostředky na obnovu

| — | mobilizovat služby vodní policie v rámci víceletého programu regulace překážek, které nejvíce narušují tah ryb, |
| --- | --- |

—

mobilizovat služby vodní policie v rámci víceletého programu regulace překážek, které nejvíce narušují tah ryb,

mobilizovat služby vodní policie

| — | vyhodnotit environmentální přínosy obnovných opatření a zajistit pečlivé monitorování jejich účinků. |
| --- | --- |

—

vyhodnotit environmentální přínosy obnovných opatření a zajistit pečlivé monitorování jejich účinků.

vyhodnotit environmentální přínosy

Referenciel des obstables a L'ecoulement: une cartographe nationale des obstacles sur les cours d'eau: http://www.eaufrance.fr/referentiel-des-obstacles-a-l

Referenciel des obstables a L'ecoulement: une cartographe nationale des obstacles sur les cours d'eau:

| Obnova spojitosti toku řek v Rakousku

  Plán povodí rakouských řek konstatuje, že nedostatečná podélná a boční propojenost je jedním z hlavních tlaků působících na řeky v této zemi. Uznává, že dobrého ekologického stavu podle rámcové směrnice o vodě lze dosáhnout pouze tehdy, pokud se umožní migrace vodních druhů organismů a transport sedimentů od pramene k ústí řeky a z řeky do jejích mokřadů. Propojenost toku řek je také důležitá pro obnovu druhů organismů a přírodních stanovišť chráněných podle dvou základních směrnic na ochranu přírody.
  Obnova podélné propojenosti toku je proto považována za jeden z hlavních cílů plánu péče. V roce 2009 byly určeny nejdůležitější oblasti, ve kterých je nutno odstranit překážky zabraňující migraci organismů, a od té doby byla realizována celá řada projektů na obnovu řek. Několik z nich bylo spolufinancováno v rámci programu LIFE Evropské unie. Tím se zajistilo, že zavedená obnovná opatření zlepšují nejen propojenost toku řek ku prospěchu druhů ryb uvedených v rámcové směrnici o vodě a tažných druhů ryb, ale že zlepšují také celkový stav z hlediska ochrany jednotlivých lokalit sítě Natura 2000 v celé délce řeky.
  V roce 2011 bylo toto úsilí pozvednuto na novou úroveň zahájením rozsáhlého projektu programu LIFE+, jehož cílem bylo zavést rozsáhlou síť opatření v rakouské části Dunaje. Tento projekt s názvem „Dunajská síť LIFE+“ je dosud největším projektem svého druhu v Rakousku s celkovým rozpočtem 25 milionů EUR. Projekt realizuje společnost VERBUND, přední rakouská elektrárenská společnost, za podpory Federálního ministerstva životního prostředí a rybářských svazů. Cílem je navázat na práci provedenou podél Dunaje v rámci předchozích projektů programu LIFE, kterým se společně podařilo zprůchodnit 20 km řek Melk, Pielach a Ybbs pro tažné druhy ryb.
  V rámci projektu se bude realizovat široká škála různých opatření v horní části Dunaje ke zlepšení jeho celkového ekologického stavu a také stavu z hlediska ochrany přibližně 17 druhů ryb uvedených ve směrnici o ochraně přírodních stanovišť. Mezi čtyřmi významnými lokalitami sítě Natura 2000 podél řeky budou rovněž vytvořena ekologická útočiště, což by mělo také zlepšit její celkový stav z hlediska ochrany.
  Konkrétně to znamená, že se v rámci „dunajské sítě“ za použití mnoha ekologických opatření obnoví nepřetržité přírodní trasy pro tah ryb (v délce nejméně 22 km) u pěti největších průtočných elektráren na rakouské části Dunaje. Tím se také obnoví důležitá štěrkopísková přírodní stanoviště (štěrkové mělčiny, štěrkopískové ostrůvky) v nádržích těchto pěti elektráren a také se obnoví 500 m říčních ramen podél Dunaje. Součástí tohoto procesu bude také vybudování protipovodňové ochrany.
  Jednotlivé projekty jsou v současné době projednávány na regionální úrovni a před zahájením své realizace budou předloženy příslušným orgánům ke schválení. Jeden z nich, obtokový kanál Ottensheim-Wilhering, bude dosud nejdelším rakouským rybím přechodem. Obtoková trasa v délce 14,2 kilometru, která se buduje v úseku Innbach-Aschach, stála přibližně 8 milionů eur.

  Konečným cílem společnosti VERBUND je zajistit, aby rakouská část toku Dunaje (přibližně 352 km) byla pro ryby zcela průchodná do roku 2027.

  http://www.life-netzwerk-donau.at/de/ |
| --- |

Obnova spojitosti toku řek v Rakousku

Obnova spojitosti toku řek v Rakousku

Plán povodí rakouských řek konstatuje, že nedostatečná podélná a boční propojenost je jedním z hlavních tlaků působících na řeky v této zemi. Uznává, že dobrého ekologického stavu podle rámcové směrnice o vodě lze dosáhnout pouze tehdy, pokud se umožní migrace vodních druhů organismů a transport sedimentů od pramene k ústí řeky a z řeky do jejích mokřadů. Propojenost toku řek je také důležitá pro obnovu druhů organismů a přírodních stanovišť chráněných podle dvou základních směrnic na ochranu přírody.

nedostatečná podélná a boční propojenost je jedním z hlavních tlaků

Obnova podélné propojenosti toku je proto považována za jeden z hlavních cílů plánu péče. V roce 2009 byly určeny nejdůležitější oblasti, ve kterých je nutno odstranit překážky zabraňující migraci organismů, a od té doby byla realizována celá řada projektů na obnovu řek. Několik z nich bylo spolufinancováno v rámci programu LIFE Evropské unie. Tím se zajistilo, že zavedená obnovná opatření zlepšují nejen propojenost toku řek ku prospěchu druhů ryb uvedených v rámcové směrnici o vodě a tažných druhů ryb, ale že zlepšují také celkový stav z hlediska ochrany jednotlivých lokalit sítě Natura 2000 v celé délce řeky.

V roce 2009 byly určeny nejdůležitější oblasti, ve kterých je nutno odstranit překážky zabraňující migraci organismů, a od té doby byla realizována celá řada projektů na obnovu řek

V roce 2011 bylo toto úsilí pozvednuto na novou úroveň zahájením rozsáhlého projektu programu LIFE+, jehož cílem bylo zavést rozsáhlou síť opatření v rakouské části Dunaje. Tento projekt s názvem „Dunajská síť LIFE+“ je dosud největším projektem svého druhu v Rakousku s celkovým rozpočtem 25 milionů EUR. Projekt realizuje společnost VERBUND, přední rakouská elektrárenská společnost, za podpory Federálního ministerstva životního prostředí a rybářských svazů. Cílem je navázat na práci provedenou podél Dunaje v rámci předchozích projektů programu LIFE, kterým se společně podařilo zprůchodnit 20 km řek Melk, Pielach a Ybbs pro tažné druhy ryb.

dosud největším projektem svého druhu v Rakousku s celkovým rozpočtem 25 milionů EUR

V rámci projektu se bude realizovat široká škála různých opatření v horní části Dunaje ke zlepšení jeho celkového ekologického stavu a také stavu z hlediska ochrany přibližně 17 druhů ryb uvedených ve směrnici o ochraně přírodních stanovišť. Mezi čtyřmi významnými lokalitami sítě Natura 2000 podél řeky budou rovněž vytvořena ekologická útočiště, což by mělo také zlepšit její celkový stav z hlediska ochrany.

budou rovněž vytvořena ekologická útočiště

Konkrétně to znamená, že se v rámci „dunajské sítě“ za použití mnoha ekologických opatření obnoví nepřetržité přírodní trasy pro tah ryb (v délce nejméně 22 km) u pěti největších průtočných elektráren na rakouské části Dunaje. Tím se také obnoví důležitá štěrkopísková přírodní stanoviště (štěrkové mělčiny, štěrkopískové ostrůvky) v nádržích těchto pěti elektráren a také se obnoví 500 m říčních ramen podél Dunaje. Součástí tohoto procesu bude také vybudování protipovodňové ochrany.

obnoví nepřetržité přírodní trasy pro tah ryb (v délce nejméně 22 km) u pěti největších průtočných elektráren na rakouské části Dunaje

obnoví důležitá štěrkopísková přírodní stanoviště

také se obnoví 500 m říčních ramen

Jednotlivé projekty jsou v současné době projednávány na regionální úrovni a před zahájením své realizace budou předloženy příslušným orgánům ke schválení. Jeden z nich, obtokový kanál Ottensheim-Wilhering, bude dosud nejdelším rakouským rybím přechodem. Obtoková trasa v délce 14,2 kilometru, která se buduje v úseku Innbach-Aschach, stála přibližně 8 milionů eur.

Ottensheim-Wilhering

dosud nejdelším rakouským rybím přechodem

Konečným cílem společnosti VERBUND je zajistit, aby rakouská část toku Dunaje (přibližně 352 km) byla pro ryby zcela průchodná do roku 2027.

Konečným cílem společnosti VERBUND je zajistit, aby rakouská část toku Dunaje (přibližně 352 km) byla pro ryby zcela průchodná do roku 2027.

http://www.life-netzwerk-donau.at/de/

| Priority hydromorfologické obnovy v Rakousku

  Hydromorfologické tlaky, jako je odběr vody, zahrazování a vypouštění, postihují významné části rakouských vodních útvarů. To je z velké části důvodem, proč dvě třetiny řek nemají dobrý ekologický stav podle rámcové směrnice o vodě (BMLFUW 2014). Nejnovější návrh plánu povodí v Rakousku, který byl publikován v roce 2015, stanoví jako hlavní cíl zlepšení hydromorfologie rakouských řek. Zdůrazňuje potřebu rozsáhlých revitalizačních programů ke zlepšení struktury řek a k obnově stavů ohrožených druhů reofilních ryb. Obnova dynamických záplavových oblastí a jejich zón snosu nejenže pomůže zlepšit ekologický stav řek podle rámcové směrnice o vodě, ale měla by také zlepšit stav z hlediska ochrany u jednotlivých lokalit sítě Natura 2000 a přítomných biologických druhů a přírodních stanovišť.



  Horní tok řeky Mur, který se považuje za prioritní oblast, byl předmětem několika rozsáhlých projektů obnovy, které jsou často spolufinancovány v rámci programu LIFE Evropské unie (38). Díky těmto projektům byly vytvořeny nové říční struktury a meandry byly znovu propojeny s hlavním řečištěm Muru. Umělé konstrukce k vyztužení břehů byly také částečně odstraněny v celkové délce 4,7 km. Tím se otevřelo přes 90 km řeky pro volný průchod ryb.
  Práce na dalších sedmi nových úsecích řeky pokračují v rámci druhého projektu programu LIFE. Stále však existuje problém, jak sjednotit požadavky rámcové směrnice o vodě, potřeby ochrany lokalit sítě Natura 2000 a požadavky směrnice o povodních na straně jedné s požadavkem výroby energie z obnovitelných zdrojů na straně druhé v celé délce (330 km) toku řeky v Rakousku. Za účelem řešení tohoto problému vypracovaly orgány po konzultaci se zúčastněnými stranami nový plán, který zahrnuje pečlivě sestavený územní plán s prioritními ekologickými zónami, kompromisními zónami a zónami bez zvláštních omezení nebo zájmů (hlavně v oblasti středního a dolního toku řeky). Tento plán, který platí do roku 2022, stanoví základy pro splnění povinných energetických cílů a současně udržuje nebo zlepšuje ekologický stav řeky v souladu s právními předpisy EU v oblasti životního prostředí. |
| --- |

Priority hydromorfologické obnovy v Rakousku

Priority hydromorfologické obnovy v Rakousku

Hydromorfologické tlaky, jako je odběr vody, zahrazování a vypouštění, postihují významné části rakouských vodních útvarů. To je z velké části důvodem, proč dvě třetiny řek nemají dobrý ekologický stav podle rámcové směrnice o vodě (BMLFUW 2014). Nejnovější návrh plánu povodí v Rakousku, který byl publikován v roce 2015, stanoví jako hlavní cíl zlepšení hydromorfologie rakouských řek. Zdůrazňuje potřebu rozsáhlých revitalizačních programů ke zlepšení struktury řek a k obnově stavů ohrožených druhů reofilních ryb. Obnova dynamických záplavových oblastí a jejich zón snosu nejenže pomůže zlepšit ekologický stav řek podle rámcové směrnice o vodě, ale měla by také zlepšit stav z hlediska ochrany u jednotlivých lokalit sítě Natura 2000 a přítomných biologických druhů a přírodních stanovišť.

Image

Horní tok řeky Mur, který se považuje za prioritní oblast, byl předmětem několika rozsáhlých projektů obnovy, které jsou často spolufinancovány v rámci programu LIFE Evropské unie (38). Díky těmto projektům byly vytvořeny nové říční struktury a meandry byly znovu propojeny s hlavním řečištěm Muru. Umělé konstrukce k vyztužení břehů byly také částečně odstraněny v celkové délce 4,7 km. Tím se otevřelo přes 90 km řeky pro volný průchod ryb.

38

Práce na dalších sedmi nových úsecích řeky pokračují v rámci druhého projektu programu LIFE. Stále však existuje problém, jak sjednotit požadavky rámcové směrnice o vodě, potřeby ochrany lokalit sítě Natura 2000 a požadavky směrnice o povodních na straně jedné s požadavkem výroby energie z obnovitelných zdrojů na straně druhé v celé délce (330 km) toku řeky v Rakousku. Za účelem řešení tohoto problému vypracovaly orgány po konzultaci se zúčastněnými stranami nový plán, který zahrnuje pečlivě sestavený územní plán s prioritními ekologickými zónami, kompromisními zónami a zónami bez zvláštních omezení nebo zájmů (hlavně v oblasti středního a dolního toku řeky). Tento plán, který platí do roku 2022, stanoví základy pro splnění povinných energetických cílů a současně udržuje nebo zlepšuje ekologický stav řeky v souladu s právními předpisy EU v oblasti životního prostředí.

| Projekt Kembs: ekologická integrace rozsáhlého hydroenergetického systému ve Francii

  Přehrada Kembs odklání vodu do Velkého alsaského kanálu (Grand Canal d'Alsace), na kterém jsou čtyři vodní elektrárny. Řečiště tzv. Starého Rýna, po proudu od přehrady, je dlouhé 50 km a již od 19. století bylo silně ovlivňováno hrázemi. Jelikož se soustava Kembs týká tří zemí s rozdílnými názory na to, jak řešit problematiku životního prostředí, rozhodla se společnost Électricité de France uplatnit integrovaný přístup k dosažení potřebného zlepšení v oblasti životního prostředí místo snahy o přísnou rovnováhu mezi nepříznivými vlivy a zmírňujícími opatřeními.
  Tento přístup přinesl následující výsledky:






  — | výrazné zvýšení ekologického průtoku: v rámci proměnného režimu se upouštěný průtok mění během dne v závislosti na přirozeném přítoku do nádrže. Byla postavena nová elektrárna (8,5 MW, 28 GWh), která má omezit energetické ztráty a zajišťovat denní modulaci průtoku ve Starém Rýně, |
| --- | --- |

Projekt Kembs: ekologická integrace rozsáhlého hydroenergetického systému ve Francii

Projekt Kembs: ekologická integrace rozsáhlého hydroenergetického systému ve Francii

Přehrada Kembs odklání vodu do Velkého alsaského kanálu (Grand Canal d'Alsace), na kterém jsou čtyři vodní elektrárny. Řečiště tzv. Starého Rýna, po proudu od přehrady, je dlouhé 50 km a již od 19. století bylo silně ovlivňováno hrázemi. Jelikož se soustava Kembs týká tří zemí s rozdílnými názory na to, jak řešit problematiku životního prostředí, rozhodla se společnost Électricité de France uplatnit integrovaný přístup k dosažení potřebného zlepšení v oblasti životního prostředí místo snahy o přísnou rovnováhu mezi nepříznivými vlivy a zmírňujícími opatřeními.

integrovaný přístup

Tento přístup přinesl následující výsledky:

—

výrazné zvýšení ekologického průtoku: v rámci proměnného režimu se upouštěný průtok mění během dne v závislosti na přirozeném přítoku do nádrže. Byla postavena nová elektrárna (8,5 MW, 28 GWh), která má omezit energetické ztráty a zajišťovat denní modulaci průtoku ve Starém Rýně,

výrazné zvýšení ekologického průtoku

| — | silné geomorfologické pohyby v řečišti Starého Rýna spolu s přísunem štěrkopísku od nové elektrárny a zavedení originálního pojetí řízené eroze, |
| --- | --- |

—

silné geomorfologické pohyby v řečišti Starého Rýna spolu s přísunem štěrkopísku od nové elektrárny a zavedení originálního pojetí řízené eroze,

geomorfologické pohyby

| — | opatření k zajištění migrace ryb (podélně i bočně) a obnovy mokřadů. |
| --- | --- |

—

opatření k zajištění migrace ryb (podélně i bočně) a obnovy mokřadů.

zajištění migrace ryb

obnovy mokřadů

Mezi příklady environmentálních opatření patří:

| — | propojení mezi kanálem Grand Canal d'Alsace a mokřadem „Petite Camargue Alsacienne“. Součástí této chráněné oblasti je soustava tůní a malých vodních toků, které jsou opět propojeny s kanálem Grand Canal d'Alsace, a dva nové rybí přechody, |
| --- | --- |

—

propojení mezi kanálem Grand Canal d'Alsace a mokřadem „Petite Camargue Alsacienne“. Součástí této chráněné oblasti je soustava tůní a malých vodních toků, které jsou opět propojeny s kanálem Grand Canal d'Alsace, a dva nové rybí přechody,

propojení mezi kanálem Grand Canal d'Alsace a mokřadem „Petite Camargue Alsacienne“.

soustava tůní a malých vodních toků

| — | řízená eroze: toto inovativní pojetí využívá přirozenou erozní schopnost záplav k navrácení štěrku a kamení do řečiště Starého Rýna po rozebrání hrází. Obnova nezpevněného štěrkového lože umožní (ve spojení s proměnlivým průtokem) tření ryb a růst pionýrské vegetace. K určení minimální hloubky výkopů potřebné k aktivaci eroze posloužil model ve zmenšeném měřítku, |
| --- | --- |

—

řízená eroze: toto inovativní pojetí využívá přirozenou erozní schopnost záplav k navrácení štěrku a kamení do řečiště Starého Rýna po rozebrání hrází. Obnova nezpevněného štěrkového lože umožní (ve spojení s proměnlivým průtokem) tření ryb a růst pionýrské vegetace. K určení minimální hloubky výkopů potřebné k aktivaci eroze posloužil model ve zmenšeném měřítku,

řízená eroze:

přirozenou erozní schopnost záplav k navrácení štěrku a kamení do řečiště Starého Rýna

| — | obnova starého říčního ramene Rýna a jeho okolí: Tento rozsáhlý projekt obnovy byl zahájen v roce 2013. Zahrnuje přeměnu 100ha obilného pole a obnovení přirozené podoby 8km starého říčního ramene. Tato oblast znovu uvedená do přirozeného stavu je nyní zahrnuta do chráněné oblasti Petite Camargue Alsacienne, která je partnerem projektu. |
| --- | --- |

—

obnova starého říčního ramene Rýna a jeho okolí: Tento rozsáhlý projekt obnovy byl zahájen v roce 2013. Zahrnuje přeměnu 100ha obilného pole a obnovení přirozené podoby 8km starého říčního ramene. Tato oblast znovu uvedená do přirozeného stavu je nyní zahrnuta do chráněné oblasti Petite Camargue Alsacienne, která je partnerem projektu.

obnova starého říčního ramene Rýna a jeho okolí:

přeměnu 100ha obilného pole a obnovení přirozené podoby 8km starého říčního ramene.

Tento integrovaný projekt zlepšil ekologickou kvalitu hydroelektrického komplexu navzdory energetickým ztrátám způsobeným zvýšeným ekologickým průtokem (částečně obnoveným díky nové elektrárně).

http://alsace.edf.com/wp-content/uploads/2015/06/20150610-Renaturation-Kembs-EDF-PCA.pdf

| Reaktivace transportu sedimentů přes kaskádu 11 vodních elektráren v přeshraničním úseku Vysokého Rýna

  Celkem 73 km řeky Rýn od Bodamského jezera až po Basilej je zahrazeno a pouze tři volně plynoucí úseky poskytují přirozenější podmínky. Transport a rovnováha sedimentů jsou silně narušeny nejen přehradami a jezy v hlavním toku řece, ale také, v důsledku rozsáhlých projektů zpevnění břehů, značně sníženým množstvím sedimentů přinášených velkými přítoky nebo vznikajících erozí břehů.
  Od roku 1990, během dlouhého procesu vydávání nových povolení pro jednotlivé vodní elektrárny, se problematika transportu sedimentů přes jezy diskutovala pouze v rámci těchto povolovacích řízení. Avšak transport říčních sedimentů je jednoznačně velmi komplexní otázka, která se týká celého povodí, a pokud existuje kaskáda vodních elektráren, musí se tato otázka řešit ve vzájemné spolupráci.
  V roce 2006 se z iniciativy švýcarské environmentální nevládní organizace Rheinaubund rozhodlo 11 vodních elektráren, volně uspořádaných ve vodohospodářské asociaci (VAR, Verband der Aare-Rhein-Kraftwerke), vytvořit společnou platformu (PGG, Projekt-Gruppe Geschiebe) a spolu se zodpovědnými vládními orgány (švýcarským Bundesamt für Energie, BFE, a německým Regierungspräsidium Freiburg, RPF) zahájit a financovat hlavní plán reaktivace transportu sedimentů a ekologické revitalizace v úseku Vysokého Rýna. PGG má pouze poradní funkci, ale celostátní a regionální orgány považují tento hlavní plán za odbornou studii.
  Hlavní plán podléhá následujícímu procesu: 1) základní skupina odborníků platformy PGG připraví výběrové řízení a smlouvu a vědeckotechnickou revizi hlavního plánu; 2) fórum platformy PGG, tvořené delegáty jednotlivých klíčových zúčastněných stran, přezkoumá proces, kterým postupuje základní skupina, a vypracuje hlavní plán; 3) plénum platformy PGG, tvořené všemi zúčastněnými stranami, je vyrozuměno o plánovaném projektu v rámci prvního pracovního setkání a pak je informováno o průběhu práce prostřednictvím stručných zpráv a v rámci závěrečného pracovního setkání také o konečné verzi hlavního plánu.
  Hlavní plán má:






  — | představovat vědecký přehled přirozeného a současného stavu transportu sedimentů (tzn. za přítomnosti vodních elektráren a bez nich), |
| --- | --- |

Reaktivace transportu sedimentů přes kaskádu 11 vodních elektráren v přeshraničním úseku Vysokého Rýna

Reaktivace transportu sedimentů přes kaskádu 11 vodních elektráren v přeshraničním úseku Vysokého Rýna

Celkem 73 km řeky Rýn od Bodamského jezera až po Basilej je zahrazeno a pouze tři volně plynoucí úseky poskytují přirozenější podmínky. Transport a rovnováha sedimentů jsou silně narušeny nejen přehradami a jezy v hlavním toku řece, ale také, v důsledku rozsáhlých projektů zpevnění břehů, značně sníženým množstvím sedimentů přinášených velkými přítoky nebo vznikajících erozí břehů.

Od roku 1990, během dlouhého procesu vydávání nových povolení pro jednotlivé vodní elektrárny, se problematika transportu sedimentů přes jezy diskutovala pouze v rámci těchto povolovacích řízení. Avšak transport říčních sedimentů je jednoznačně velmi komplexní otázka, která se týká celého povodí, a pokud existuje kaskáda vodních elektráren, musí se tato otázka řešit ve vzájemné spolupráci.

transport říčních sedimentů je jednoznačně velmi komplexní otázka, která se týká celého povodí,

V roce 2006 se z iniciativy švýcarské environmentální nevládní organizace Rheinaubund rozhodlo 11 vodních elektráren, volně uspořádaných ve vodohospodářské asociaci (VAR, Verband der Aare-Rhein-Kraftwerke), vytvořit společnou platformu (PGG, Projekt-Gruppe Geschiebe) a spolu se zodpovědnými vládními orgány (švýcarským Bundesamt für Energie, BFE, a německým Regierungspräsidium Freiburg, RPF) zahájit a financovat hlavní plán reaktivace transportu sedimentů a ekologické revitalizace v úseku Vysokého Rýna. PGG má pouze poradní funkci, ale celostátní a regionální orgány považují tento hlavní plán za odbornou studii.

hlavní plán reaktivace transportu sedimentů a ekologické revitalizace v úseku Vysokého Rýna

Hlavní plán podléhá následujícímu procesu: 1) základní skupina odborníků platformy PGG připraví výběrové řízení a smlouvu a vědeckotechnickou revizi hlavního plánu; 2) fórum platformy PGG, tvořené delegáty jednotlivých klíčových zúčastněných stran, přezkoumá proces, kterým postupuje základní skupina, a vypracuje hlavní plán; 3) plénum platformy PGG, tvořené všemi zúčastněnými stranami, je vyrozuměno o plánovaném projektu v rámci prvního pracovního setkání a pak je informováno o průběhu práce prostřednictvím stručných zpráv a v rámci závěrečného pracovního setkání také o konečné verzi hlavního plánu.

Hlavní plán má:

—

představovat vědecký přehled přirozeného a současného stavu transportu sedimentů (tzn. za přítomnosti vodních elektráren a bez nich),

vědecký přehled přirozeného a současného stavu transportu sedimentů

| — | poskytnout základní vědecké poznatky o mechanismech transportu sedimentů a jeho modelování a |
| --- | --- |

—

poskytnout základní vědecké poznatky o mechanismech transportu sedimentů a jeho modelování a

| — | popsat všechna technicky proveditelná opatření a scénáře ke zlepšení transportu sedimentů a přírodních stanovišť pro ryby v celém dotyčném úseku řeky. |
| --- | --- |

—

popsat všechna technicky proveditelná opatření a scénáře ke zlepšení transportu sedimentů a přírodních stanovišť pro ryby v celém dotyčném úseku řeky.

První fáze (během které byla ustanovena organizace platformy PGG a příprava hlavního plánu) trvala od roku 2007 do roku 2013. Ve druhé fázi pod vedením švýcarských a německých orgánů projednává plénum politickou proveditelnost doporučených individuálních nebo kombinovaných opatření a hledá řešení pro realizaci některých následných opatření. Tato opatření byla uspořádána podle důležitosti, potenciálu dosažení obnovy řeky, analýzy nákladů a přínosů a hodnocení rizik.

Další informace jsou k dispozici na adrese: www.energiedienst.de

| EU CH2OICE PROJECT Certification for HydrO: Improving clean energy

  V rámci tohoto projektu, který probíhal od září 2008 do února 2011, byl vypracován technicky a ekonomicky proveditelný postup certifikace zařízení pro výrobu hydroelektrické energie s vysokou environmentální úrovní. Postup musel být v souladu s požadavky na postup podle rámcové směrnice o vodě, který se používá u výrobků s ekoznačkou, a měl být co nejvíce integrován s existujícími nástroji EU, jako je ekoznačka, EMAS, posuzování vlivů na životní prostředí a opatření v oblasti udržitelné energetiky.
  Projekt zahrnoval vypracování a odzkoušení provozní metodiky, která se má používat u obchodovatelných produktů, a soubor pokynů, které mají používat oznamovatelé záměrů a rozhodovací subjekty při plánování a schvalování záměrů. Partnerskými zeměmi byly Itálie, Slovinsko, Francie, Španělsko a Slovensko. Z dlouhodobého hlediska se očekává, že projekt bude mít příznivý dopad na výrobu hydroelektrické energie v Evropě, jelikož se zaměřuje na to, aby nové elektrárny využívaly udržitelnější řešení, a na usnadnění postupu schvalování.

  Podrobné výstupy projektu









  1 | Partneři projektu se shodli na obecném metodologickém přístupu v souvislosti s rámcovou směrnicí o vodě ve formě uceleného postupu certifikace, přičemž se zabývali všemi hlavními problematickými body vyplývajícími z dosavadních zkušeností a z postojů hlavních zúčastněných stran. Byla přijata „strategická“ rozhodnutí (např. zda uplatňovat kvantitativní přístup se zaměřením na cíle, nebo přístup založený na osvědčených postupech). |
| --- | --- |

EU CH2OICE PROJECT Certification for HydrO: Improving clean energy

EU CH2OICE PROJECT Certification for HydrO: Improving clean energy

V rámci tohoto projektu, který probíhal od září 2008 do února 2011, byl vypracován technicky a ekonomicky proveditelný postup certifikace zařízení pro výrobu hydroelektrické energie s vysokou environmentální úrovní. Postup musel být v souladu s požadavky na postup podle rámcové směrnice o vodě, který se používá u výrobků s ekoznačkou, a měl být co nejvíce integrován s existujícími nástroji EU, jako je ekoznačka, EMAS, posuzování vlivů na životní prostředí a opatření v oblasti udržitelné energetiky.

Projekt zahrnoval vypracování a odzkoušení provozní metodiky, která se má používat u obchodovatelných produktů, a soubor pokynů, které mají používat oznamovatelé záměrů a rozhodovací subjekty při plánování a schvalování záměrů. Partnerskými zeměmi byly Itálie, Slovinsko, Francie, Španělsko a Slovensko. Z dlouhodobého hlediska se očekává, že projekt bude mít příznivý dopad na výrobu hydroelektrické energie v Evropě, jelikož se zaměřuje na to, aby nové elektrárny využívaly udržitelnější řešení, a na usnadnění postupu schvalování.

Podrobné výstupy projektu

Podrobné výstupy projektu

1

Partneři projektu se shodli na obecném metodologickém přístupu v souvislosti s rámcovou směrnicí o vodě ve formě uceleného postupu certifikace, přičemž se zabývali všemi hlavními problematickými body vyplývajícími z dosavadních zkušeností a z postojů hlavních zúčastněných stran. Byla přijata „strategická“ rozhodnutí (např. zda uplatňovat kvantitativní přístup se zaměřením na cíle, nebo přístup založený na osvědčených postupech).

| 2 | Itálie a Slovinsko si vypracovaly a otestovaly svou vlastní vnitrostátní provozní metodu pro certifikaci na základě konzultací s odborníky a zúčastněnými stranami ve své zemi. Na konci projektu byla metoda certifikace připravena k realizaci u obchodovatelného produktu. |
| --- | --- |

2

Itálie a Slovinsko si vypracovaly a otestovaly svou vlastní vnitrostátní provozní metodu pro certifikaci na základě konzultací s odborníky a zúčastněnými stranami ve své zemi. Na konci projektu byla metoda certifikace připravena k realizaci u obchodovatelného produktu.

| 3 | Byly dohodnuty pokyny pro rozhodovací subjekty a společnosti produkující hydroelektrickou energii, které se týkají umísťování, výstavby a správy nových „zelených“ vodních elektráren. Tyto pokyny pomáhají rozhodovacím subjektům rychle určit záměry, které nemají žádné dopady – např. elektrárny na umělých „nevýznamných“ vodních útvarech – a poskytují jim a konstruktérům vodních elektráren vodítka, která jim pomáhají uvádět správné informace potřebné pro posuzování a povolování elektráren. |
| --- | --- |

3

Byly dohodnuty pokyny pro rozhodovací subjekty a společnosti produkující hydroelektrickou energii, které se týkají umísťování, výstavby a správy nových „zelených“ vodních elektráren. Tyto pokyny pomáhají rozhodovacím subjektům rychle určit záměry, které nemají žádné dopady – např. elektrárny na umělých „nevýznamných“ vodních útvarech – a poskytují jim a konstruktérům vodních elektráren vodítka, která jim pomáhají uvádět správné informace potřebné pro posuzování a povolování elektráren.

| 4 | Byl vypracován analytický dokument pro Španělsko, který obsahuje i harmonogram rozvoje dobrovolné certifikace zařízení pro výrobu hydroelektrické energie s vysokou environmentální úrovní. |
| --- | --- |

4

Byl vypracován analytický dokument pro Španělsko, který obsahuje i harmonogram rozvoje dobrovolné certifikace zařízení pro výrobu hydroelektrické energie s vysokou environmentální úrovní.

| 5 | Byly předloženy návrhy na začlenění systému označování do stávajících postupů a byla provedena analýza proveditelnosti (a tam, kde to bylo možné, byl zahrnut i přehled stanovisek a bodů, na kterých se příslušní aktéři shodli) se zaměřením na Itálii a Francii. |
| --- | --- |

5

Byly předloženy návrhy na začlenění systému označování do stávajících postupů a byla provedena analýza proveditelnosti (a tam, kde to bylo možné, byl zahrnut i přehled stanovisek a bodů, na kterých se příslušní aktéři shodli) se zaměřením na Itálii a Francii.

https://ec.europa.eu/energy/intelligent/projects/en/projects/ch2oice

| Jeseter 2020: Strategický program na ochranu jeseterů v Dunaji

  Jeseteři tvoří důležitou součást přírodního dědictví povodí Dunaje a Černého moře. Slouží jako vynikající ukazatel dobré kvality vody a přírodních stanovišť. V současnosti jsou čtyři ze šesti druhů kriticky ohroženy, jeden je považován za zranitelný a jeden je vyhynulý. Všechny jsou nyní chráněny podle směrnice EU o ochraně přírodních stanovišť.

  V červnu 2011 byla jako jeden z cílů stanovena strategie EU pro dunajský region (cíl PA6), která má „do roku 2020 zajistit životaschopné populace dunajských druhů jeseterů a jiných původních druhů ryb“. O rok později, v lednu 2012, byla zřízena pracovní skupina pro dunajské jesetery, která měla určit, jak společně pracovat na splnění tohoto cíle. Ve skupině se sdružili odborníci na jesetery, zástupci nevládních organizací a představitelé Mezinárodní komise pro ochranu Dunaje, strategie pro Dunaj a vlád jednotlivých zemí.
  Jedním z prvních kroků pracovní skupiny bylo vypracování programu Jeseter 2020, který má sloužit jako rámec pro společná opatření. Program Jeseter 2020 je živý dokument a jeho úspěch závisí na dlouhodobém úsilí a prováděcích pravomocech dotyčných zemí, jelikož vyžaduje komplexní spolupráci mezi vládami, rozhodovacími subjekty, místními komunitami, zúčastněnými stranami, vědci a nevládními organizacemi.
  Jedním ze zřejmých nástrojů k prosazení opatření navržených v rámci programu Jeseter 2020 je plán povodí Dunaje a jeho společný program opatření. Druhý návrh plánu povodí Dunaje, aktualizovaný v roce 2015, stanoví jako jednu z vizí a cílů správy, „aby antropogenní překážky a narušení přírodních stanovišť již nebránily tahu a tření ryb a aby jeseterovité druhy a další uvedené tažné druhy ryb měly přístup do řečiště Dunaje a jeho příslušných přítoků. Jeseterovité druhy a další uvedené tažné druhy ryb musí být v povodí Dunaje zastoupeny a mít soběstačné populace v souladu se svým historickým rozšířením“.
  Mezi stanovená opatření, která je nutno provést za účelem dosažení tohoto cíle správy povodí, patří:






  — | určení počtu a umístění zařízení pro umožnění tahu ryb a dalších opatření k dosažení/zlepšení spojitosti toku řek, která budou v každé zemi realizována do roku 2021, |
| --- | --- |

Jeseter 2020: Strategický program na ochranu jeseterů v Dunaji

Jeseter 2020: Strategický program na ochranu jeseterů v Dunaji

Jeseteři tvoří důležitou součást přírodního dědictví povodí Dunaje a Černého moře. Slouží jako vynikající ukazatel dobré kvality vody a přírodních stanovišť. V současnosti jsou čtyři ze šesti druhů kriticky ohroženy, jeden je považován za zranitelný a jeden je vyhynulý. Všechny jsou nyní chráněny podle směrnice EU o ochraně přírodních stanovišť.

vynikající ukazatel dobré kvality vody a přírodních stanovišť

nyní chráněny podle směrnice EU o ochraně přírodních stanovišť.

V červnu 2011 byla jako jeden z cílů stanovena strategie EU pro dunajský region (cíl PA6), která má „do roku 2020 zajistit životaschopné populace dunajských druhů jeseterů a jiných původních druhů ryb“. O rok později, v lednu 2012, byla zřízena pracovní skupina pro dunajské jesetery, která měla určit, jak společně pracovat na splnění tohoto cíle. Ve skupině se sdružili odborníci na jesetery, zástupci nevládních organizací a představitelé Mezinárodní komise pro ochranu Dunaje, strategie pro Dunaj a vlád jednotlivých zemí.

do roku 2020 zajistit životaschopné populace dunajských druhů jeseterů a jiných původních druhů ryb

pracovní skupina pro dunajské jesetery

Jedním z prvních kroků pracovní skupiny bylo vypracování programu Jeseter 2020, který má sloužit jako rámec pro společná opatření. Program Jeseter 2020 je živý dokument a jeho úspěch závisí na dlouhodobém úsilí a prováděcích pravomocech dotyčných zemí, jelikož vyžaduje komplexní spolupráci mezi vládami, rozhodovacími subjekty, místními komunitami, zúčastněnými stranami, vědci a nevládními organizacemi.

Program Jeseter 2020

Jedním ze zřejmých nástrojů k prosazení opatření navržených v rámci programu Jeseter 2020 je plán povodí Dunaje a jeho společný program opatření. Druhý návrh plánu povodí Dunaje, aktualizovaný v roce 2015, stanoví jako jednu z vizí a cílů správy, „aby antropogenní překážky a narušení přírodních stanovišť již nebránily tahu a tření ryb a aby jeseterovité druhy a další uvedené tažné druhy ryb měly přístup do řečiště Dunaje a jeho příslušných přítoků. Jeseterovité druhy a další uvedené tažné druhy ryb musí být v povodí Dunaje zastoupeny a mít soběstačné populace v souladu se svým historickým rozšířením“.

aby antropogenní překážky a narušení přírodních stanovišť již nebránily tahu a tření ryb a aby jeseterovité druhy a další uvedené tažné druhy ryb měly přístup do řečiště Dunaje a jeho příslušných přítoků. Jeseterovité druhy a další uvedené tažné druhy ryb musí být v povodí Dunaje zastoupeny a mít soběstačné populace v souladu se svým historickým rozšířením

Mezi stanovená opatření, která je nutno provést za účelem dosažení tohoto cíle správy povodí, patří:

—

určení počtu a umístění zařízení pro umožnění tahu ryb a dalších opatření k dosažení/zlepšení spojitosti toku řek, která budou v každé zemi realizována do roku 2021,

určení počtu a umístění zařízení pro umožnění tahu ryb

| — | specifikace umístění a rozsahu opatření pro zlepšení morfologie řeky prostřednictvím obnovy, ochrany a vylepšení, jež každá země provede do roku 2021, |
| --- | --- |

—

specifikace umístění a rozsahu opatření pro zlepšení morfologie řeky prostřednictvím obnovy, ochrany a vylepšení, jež každá země provede do roku 2021,

| — | nevytváření nových překážek tahu ryb ve formě nových infrastrukturních projektů, přičemž součástí nevyhnutelných nových překážek musí být nezbytná zmírňující opatření, jako jsou zařízení umožňující tah ryb nebo jiná vhodná opatření začleněná již v návrhu projektu, |
| --- | --- |

—

nevytváření nových překážek tahu ryb ve formě nových infrastrukturních projektů, přičemž součástí nevyhnutelných nových překážek musí být nezbytná zmírňující opatření, jako jsou zařízení umožňující tah ryb nebo jiná vhodná opatření začleněná již v návrhu projektu,

nevytváření nových překážek tahu ryb

| — | zaplnění mezer ve znalostech týkajících se možností migrace jeseterů a jiných uvedených stěhovavých druhů ryb proti proudu a po proudu přes přehrady Železná vrata I a II, včetně průzkumů přírodních stanovišť. |
| --- | --- |

—

zaplnění mezer ve znalostech týkajících se možností migrace jeseterů a jiných uvedených stěhovavých druhů ryb proti proudu a po proudu přes přehrady Železná vrata I a II, včetně průzkumů přírodních stanovišť.

zaplnění mezer ve znalostech

| — | Pokud budou výsledky těchto zkoumání příznivé, měla by být realizována příslušná opatření a uskutečněna studie proveditelnosti pro přehradu Gabčíkovo a horní Dunaj. |
| --- | --- |

—

Pokud budou výsledky těchto zkoumání příznivé, měla by být realizována příslušná opatření a uskutečněna studie proveditelnosti pro přehradu Gabčíkovo a horní Dunaj.

Podle plánu povodí Dunaje bude do roku 2021 v povodí vybudováno 140 zařízení umožňujících tah ryb (od přijetí prvního plánu povodí Dunaje již bylo 120 těchto zařízení vybudováno). Tato zařízení by měla zajistit tah všech druhů ryb včetně jeseterů a všech věkových tříd, a to za využití nejlepších dostupných metod. Dalších přibližně 330 opatření k obnově spojitosti toku řeky má být uskutečněno po roce 2021 (podle čl. 4 odst. 4 rámcové směrnice o vodě).

140 zařízení umožňujících tah ryb

Dalších přibližně 330 opatření k obnově spojitosti toku řeky

http://www.dstf.eu

| Rybí přechod Gars na německém úseku řeky Inn

  V roce 2015 vybudovala společnost VERBUND čtyři rybí přechody u vodních elektráren Feldkirchen, Neuötting, Teufelsbruck a Gars na řece Inn, přičemž celkové investice dosáhly částky 9,7 milionu EUR. Ke splnění požadavků specifických pro danou lokalitu byly použity různé metody výstavby, které zahrnovaly celou řadu zmírňujících opatření, například zajištění dalších trdlišť a přírodních stanovišť pro potěr nebo zajištění proměnlivosti sedimentů. Rybí přechody umožňují místním druhům ryb, jako je například hlavatka obecná, lipan podhorní, parma nebo ostroretka stěhovavá, jakož i jiným vodním organismům, obeplout vodní elektrárny.
  Pojetí rybího přechodu bylo předem odsouhlaseno s orgánem ochrany přírody, vodohospodářskou správou v Rosenheimu, místním rybářským sdružením a odborníky na chov ryb a rybolov. Směrem proti toku i po toku řeky bylo vybudováno množství umělých mrtvých ramen, trdlišť, přestavěných říčních konstrukcí apod. Fázi plánování i realizace plně podpořily místní orgány a nevládní organizace.

  Vědecké monitorování ryb během příštích 10 let by mělo potvrdit příznivý vliv na rybí populaci řeky Inn. Předběžná zjištění potvrzují, že hlavatka obecná se opět rozmnožuje v obtokovém kanálu s téměř přírodními podmínkami kolem elektrárny Gars. U tak vzácného a ohroženého druhu se jedná o velký úspěch.
  https://danubis.icpdr.org/system/files/shared/17_FRIK_VERBUND_Hydro%20Power%20GmbH_Ecological%20restoration%20measures%20at%20HP%20in%20AT.pdf |
| --- |

Rybí přechod Gars na německém úseku řeky Inn

Rybí přechod Gars na německém úseku řeky Inn

V roce 2015 vybudovala společnost VERBUND čtyři rybí přechody u vodních elektráren Feldkirchen, Neuötting, Teufelsbruck a Gars na řece Inn, přičemž celkové investice dosáhly částky 9,7 milionu EUR. Ke splnění požadavků specifických pro danou lokalitu byly použity různé metody výstavby, které zahrnovaly celou řadu zmírňujících opatření, například zajištění dalších trdlišť a přírodních stanovišť pro potěr nebo zajištění proměnlivosti sedimentů. Rybí přechody umožňují místním druhům ryb, jako je například hlavatka obecná, lipan podhorní, parma nebo ostroretka stěhovavá, jakož i jiným vodním organismům, obeplout vodní elektrárny.

rybí přechody

Pojetí rybího přechodu bylo předem odsouhlaseno s orgánem ochrany přírody, vodohospodářskou správou v Rosenheimu, místním rybářským sdružením a odborníky na chov ryb a rybolov. Směrem proti toku i po toku řeky bylo vybudováno množství umělých mrtvých ramen, trdlišť, přestavěných říčních konstrukcí apod. Fázi plánování i realizace plně podpořily místní orgány a nevládní organizace.

Vědecké monitorování ryb během příštích 10 let by mělo potvrdit příznivý vliv na rybí populaci řeky Inn. Předběžná zjištění potvrzují, že hlavatka obecná se opět rozmnožuje v obtokovém kanálu s téměř přírodními podmínkami kolem elektrárny Gars. U tak vzácného a ohroženého druhu se jedná o velký úspěch.

Vědecké monitorování ryb

https://danubis.icpdr.org/system/files/shared/17_FRIK_VERBUND_Hydro%20Power%20GmbH_Ecological%20restoration%20measures%20at%20HP%20in%20AT.pdf

4.   OSVĚDČENÉ POSTUPY PŘI UPLATŇOVÁNÍ INTEGROVANÉHO PŘÍSTUPU K PLÁNOVÁNÍ NA HYDROENERGETIKU

OSVĚDČENÉ POSTUPY PŘI UPLATŇOVÁNÍ INTEGROVANÉHO PŘÍSTUPU K PLÁNOVÁNÍ NA HYDROENERGETIKU

4.1   Přínosy integrovaného plánování

Přínosy integrovaného plánování

Požadavek zajistit výrobu a využívání energie z obnovitelných zdrojů a snížit emise skleníkových plynů v souladu s cíli směrnice EU o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů představuje významnou hybnou sílu pro rozvoj a využívání hydroelektrické energie a dalších obnovitelných zdrojů energie. Zároveň musí členské státy plnit cíle rámcové směrnice o vodě a základních směrnic EU na ochranu přírody, které mají zajistit, aby se nejen zabránilo dalšímu zhoršování kvality vodních útvarů v Evropě, ale také aby dosáhly dobrého stavu (nebo potenciálu) a aby biologické druhy a přírodní stanoviště chráněné Evropskou unií dosáhly příznivého stavu z hlediska ochrany v celé EU.

Tyto náročné úkoly lze nejlépe splnit za použití strategického a integrovaného přístupu k plánování uplatňovaného prostřednictvím národních akčních plánů pro oblast obnovitelných zdrojů energie, plánů povodí a cílů ochrany lokalit sítě Natura 2000 (39).

39

Strategický přístup k plánování:

| — | je vynikající příležitostí k začlenění politických cílů v oblasti vodohospodářství, ochrany přírody a energetiky, jakož i cílů dalších klíčových oblastí politiky, |
| --- | --- |

—

je vynikající příležitostí k začlenění politických cílů v oblasti vodohospodářství, ochrany přírody a energetiky, jakož i cílů dalších klíčových oblastí politiky,

| — | umožňuje propojit strategické plánování v oblasti vodního prostředí a ochrany přírody s vnitrostátním energetickým plánováním v oblasti výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů, |
| --- | --- |

—

umožňuje propojit strategické plánování v oblasti vodního prostředí a ochrany přírody s vnitrostátním energetickým plánováním v oblasti výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů,

| — | umožňuje zapojit všechny zúčastněné strany, což může omezit následné potenciální konflikty a zajistit úspěšnou realizaci projektů, |
| --- | --- |

—

umožňuje zapojit všechny zúčastněné strany, což může omezit následné potenciální konflikty a zajistit úspěšnou realizaci projektů,

| — | využívá proces plánování ke stanovení priorit (např. pokud jde o vzájemnou vyváženost priorit v oblastech energetiky, ochrany přírody a vodohospodářství), |
| --- | --- |

—

využívá proces plánování ke stanovení priorit (např. pokud jde o vzájemnou vyváženost priorit v oblastech energetiky, ochrany přírody a vodohospodářství),

| — | napomáhá zracionalizovat proces schvalování navrhovaných nových rozvojových hydroenergetických záměrů a zlepšit transparentnost a předvídatelnost pro oznamovatele hydroenergetických záměrů, |
| --- | --- |

—

napomáhá zracionalizovat proces schvalování navrhovaných nových rozvojových hydroenergetických záměrů a zlepšit transparentnost a předvídatelnost pro oznamovatele hydroenergetických záměrů,

| — | umožňuje řádně vyhodnotit nejlepší environmentální možnosti a převažující veřejný zájem u daného projektu, |
| --- | --- |

—

umožňuje řádně vyhodnotit nejlepší environmentální možnosti a převažující veřejný zájem u daného projektu,

| — | předem poskytuje oznamovatelům záměrů přehled o tom, kde (geograficky) bude pravděpodobně možné získat potřebné povolení, protože určuje nejvhodnější a méně vhodné oblasti, |
| --- | --- |

—

předem poskytuje oznamovatelům záměrů přehled o tom, kde (geograficky) bude pravděpodobně možné získat potřebné povolení, protože určuje nejvhodnější a méně vhodné oblasti,

| — | využívá politiky a kritéria stanovená k lepšímu zvládání rizik kumulativních účinků vodních elektráren, |
| --- | --- |

—

využívá politiky a kritéria stanovená k lepšímu zvládání rizik kumulativních účinků vodních elektráren,

| — | poskytuje příležitost prostřednictvím plánování správy povodí vzájemně propojit strategický přístup k plánování rozvojových hydroenergetických záměrů s cíli ochrany vodního prostředí, rovněž s přihlédnutím k cílům ochrany lokalit sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

poskytuje příležitost prostřednictvím plánování správy povodí vzájemně propojit strategický přístup k plánování rozvojových hydroenergetických záměrů s cíli ochrany vodního prostředí, rovněž s přihlédnutím k cílům ochrany lokalit sítě Natura 2000.

Tato kapitola se zabývá různými způsoby, jak lze integrovaný přístup k plánování využít k zohlednění možných nepříznivých dopadů na přírodní stanoviště a biologické druhy v časných fázích procesu plánování. Kapitola 5 se zabývá požadavky podle základních směrnic na ochranu přírody, pokud jde o právní posouzení navrhovaného plánu či projektu, které je obecně nutno provést mnohem později, a to pouze v reakci na „významný (nepříznivý) vliv“.

Pokud však strategický plán rozvoje hydroenergetiky obsahuje jakýkoli podstatný prostorový prvek, jako je například určení možných oblastí pro další rozvoj, měl by tento prvek sám o sobě být rovněž předmětem posouzení jako „plán“ podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. To umožňuje v souladu s čl. 6 odst. 3 zmírnit možné vlivy rozvojového hydroenergetického záměru na síť Natura 2000 tím, že se daný záměr umístí mimo místa, u kterých by pravděpodobně existoval konflikt mezi rozvojovými zájmy a ochranou lokality sítě Natura 2000.

Plán EU na ochranu vodních zdrojů Evropy, přijatý v roce 2012, rovněž zdůrazňuje význam strategického integrovaného plánování: „V kontextu čl. 4 odst. 7 vyžaduje zvláštní pozornost [...] vodní energie... je třeba klást větší důraz na obnovu a rozšiřování stávajících zařízení než na zřizování nových zařízení. Základem těchto opatření by mělo být

  strategické posouzení na úrovni povodí, v jehož rámci se vyberou optimální stanoviště s ohledem na výrobu energie a co nejnižší dopad na životní prostředí
  .“

V kontextu čl. 4 odst. 7 vyžaduje zvláštní pozornost [...] vodní energie... je třeba klást větší důraz na obnovu a rozšiřování stávajících zařízení než na zřizování nových zařízení. Základem těchto opatření by mělo být

strategické posouzení na úrovni povodí, v jehož rámci se vyberou optimální stanoviště s ohledem na výrobu energie a co nejnižší dopad na životní prostředí

Je zřejmé, že takový integrovaný proces plánování vyžaduje u dotyčných veřejných orgánů vyšší počáteční investice. Veškeré důkazy však ukazují, že z dlouhodobého hlediska může integrované plánování přinést značný prospěch všem zúčastněným – ať už se jedná o energetiku, cíle rámcové směrnice o vodě, cíle ochrany sítě Natura 2000 nebo jiné zájmy. Tyto přínosy často značně přesahují potřebné počáteční zvýšené investice.

Strategické integrované plánování by se mělo provádět na několika různých úrovních a v několika fázích procesu plánování a mělo by být uplatňováno podle potřeby jak příslušnými orgány, tak i oznamovateli záměrů. Používat by se mělo zejména v těchto situacích:

| — | Při výběru typu obnovitelného zdroje energie, který má umožnit dosáhnout cílů směrnice o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a zároveň nabízí nejlepší řešení pro životní prostředí. Toto hledání alternativních řešení je zapotřebí jak v případě postupu uplatnění výjimky podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě, tak při odpovídajícím posouzení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Je však stejně důležité i během fáze strategického plánování nebo při přípravě národních či regionálních plánů využívání energie z obnovitelných zdrojů. |
| --- | --- |

—

Při výběru typu obnovitelného zdroje energie, který má umožnit dosáhnout cílů směrnice o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a zároveň nabízí nejlepší řešení pro životní prostředí. Toto hledání alternativních řešení je zapotřebí jak v případě postupu uplatnění výjimky podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě, tak při odpovídajícím posouzení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Je však stejně důležité i během fáze strategického plánování nebo při přípravě národních či regionálních plánů využívání energie z obnovitelných zdrojů.

Při výběru typu obnovitelného zdroje energie

| — | Při určování nejvhodnějších míst pro výrobu hydroelektrické energie, která jsou potenciálně vhodná jak z hlediska energetiky, tak z hlediska životního prostředí. Strategické integrované plánování současně pomáhá identifikovat oblasti, kde existuje vysoké riziko významných dopadů a kde je v důsledku toho malá šance získat povolení v rámci postupu uplatnění výjimky podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě nebo na základě odpovídajícího posouzení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Vypracování takových posouzení rizik nebo map citlivosti biologické rozmanitosti hned v počátečních fázích procesu plánování může pomoci vyhnout se v pozdějších fázích procesu rozvoje, kdy už jsou na projekt vyhrazeny finanční a právní zdroje a existuje menší manévrovací prostor, možným konfliktům týkajícím se konkrétních lokalit nebo alespoň omezit jejich počet. Rovněž to poskytuje transparentnější a stabilnější regulační prostředí pro oznamovatele záměrů, kteří tak mají větší jistotu ohledně pravděpodobného úspěchu své žádosti o povolení plánovaného záměru.






  Prohlášení zástupců vodohospodářských orgánů v EU z roku 2010 k rozvoji hydroenergetiky s ohledem na rámcovou směrnici o vodě

  V roce 2010 zástupci vodohospodářských orgánů v EU přijali prohlášení „Rozvoj hydroenergetiky s ohledem na rámcovou směrnici o vodě“ (40), které shrnuje klíčové principy a doporučení, k nimž se dospělo v rámci procesu společné prováděcí strategie (Common Implementation Strategy, CIS). Toto prohlášení vycházelo hlavně z prvků strategického dokumentu CIS týkajícího se rámcové směrnice o vodě a hydromorfologických tlaků (41), dále z příručky CIS č. 20 o výjimkách z environmentálních cílů (42) a také ze závěrů prvního pracovního setkání CIS k rámcové směrnici o vodě a hydroenergetice (43).






  — | Měly by být vypracovány mechanismy předběžného plánování, které vyčleňují oblasti, kde nelze realizovat žádné nové hydroenergetické projekty. Určení těchto oblastí by mělo vycházet z dialogu mezi jednotlivými příslušnými orgány, zúčastněnými stranami a nevládními organizacemi. |
| --- | --- | --- |

—

Při určování nejvhodnějších míst pro výrobu hydroelektrické energie, která jsou potenciálně vhodná jak z hlediska energetiky, tak z hlediska životního prostředí. Strategické integrované plánování současně pomáhá identifikovat oblasti, kde existuje vysoké riziko významných dopadů a kde je v důsledku toho malá šance získat povolení v rámci postupu uplatnění výjimky podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě nebo na základě odpovídajícího posouzení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Vypracování takových posouzení rizik nebo map citlivosti biologické rozmanitosti hned v počátečních fázích procesu plánování může pomoci vyhnout se v pozdějších fázích procesu rozvoje, kdy už jsou na projekt vyhrazeny finanční a právní zdroje a existuje menší manévrovací prostor, možným konfliktům týkajícím se konkrétních lokalit nebo alespoň omezit jejich počet. Rovněž to poskytuje transparentnější a stabilnější regulační prostředí pro oznamovatele záměrů, kteří tak mají větší jistotu ohledně pravděpodobného úspěchu své žádosti o povolení plánovaného záměru.

Při určování nejvhodnějších míst

Prohlášení zástupců vodohospodářských orgánů v EU z roku 2010 k rozvoji hydroenergetiky s ohledem na rámcovou směrnici o vodě

Prohlášení zástupců vodohospodářských orgánů v EU z roku 2010 k rozvoji hydroenergetiky s ohledem na rámcovou směrnici o vodě

V roce 2010 zástupci vodohospodářských orgánů v EU přijali prohlášení „Rozvoj hydroenergetiky s ohledem na rámcovou směrnici o vodě“ (40), které shrnuje klíčové principy a doporučení, k nimž se dospělo v rámci procesu společné prováděcí strategie (Common Implementation Strategy, CIS). Toto prohlášení vycházelo hlavně z prvků strategického dokumentu CIS týkajícího se rámcové směrnice o vodě a hydromorfologických tlaků (41), dále z příručky CIS č. 20 o výjimkách z environmentálních cílů (42) a také ze závěrů prvního pracovního setkání CIS k rámcové směrnici o vodě a hydroenergetice (43).

40

41

42

43

—

Měly by být vypracovány mechanismy předběžného plánování, které vyčleňují oblasti, kde nelze realizovat žádné nové hydroenergetické projekty. Určení těchto oblastí by mělo vycházet z dialogu mezi jednotlivými příslušnými orgány, zúčastněnými stranami a nevládními organizacemi.

| — | Aby se minimalizovala potřeba nových lokalit, mohl by být rozvoj hydroenergetických kapacit podpořen modernizací stávajících infrastruktur. |
| --- | --- |

—

Aby se minimalizovala potřeba nových lokalit, mohl by být rozvoj hydroenergetických kapacit podpořen modernizací stávajících infrastruktur.

| — | Rozvoj hydroenergetiky by mělo doprovázet zlepšení dopadů na vodní prostředí, jednoznačné ekologické normy pro nová zařízení nebo modernizovaná stávající zařízení a zlepšené provozní podmínky. Nové vodní elektrárny by například měly mít rybí přechody a měly by respektovat minimální ekologický průtok. |
| --- | --- |

—

Rozvoj hydroenergetiky by mělo doprovázet zlepšení dopadů na vodní prostředí, jednoznačné ekologické normy pro nová zařízení nebo modernizovaná stávající zařízení a zlepšené provozní podmínky. Nové vodní elektrárny by například měly mít rybí přechody a měly by respektovat minimální ekologický průtok.

| — | Analýza nákladů a přínosů projektu je nezbytná k tomu, aby bylo možné posoudit, zda přínosy nových úprav převažují nad přínosy pro životní prostředí a společnost, které zabraňují zhoršení stavu nebo které zajišťují obnovu vodního útvaru. To neznamená, že bude nutné všechny náklady a přínosy vyjádřit peněžně nebo dokonce přesně kvantifikovat, aby bylo možno dojít k takovému závěru. |
| --- | --- |

—

Analýza nákladů a přínosů projektu je nezbytná k tomu, aby bylo možné posoudit, zda přínosy nových úprav převažují nad přínosy pro životní prostředí a společnost, které zabraňují zhoršení stavu nebo které zajišťují obnovu vodního útvaru. To neznamená, že bude nutné všechny náklady a přínosy vyjádřit peněžně nebo dokonce přesně kvantifikovat, aby bylo možno dojít k takovému závěru.

| — | Rozsah projektu není rozhodujícím kritériem pro uplatnění čl. 4 odst. 7. Správným přístupem je posoudit, zda daný projekt povede ke zhoršení stavu vodního útvaru. Ustanovení čl. 4 odst. 7 se tudíž mohou vztahovat na projekty jakékoli velikosti. |
| --- | --- |

—

Rozsah projektu není rozhodujícím kritériem pro uplatnění čl. 4 odst. 7. Správným přístupem je posoudit, zda daný projekt povede ke zhoršení stavu vodního útvaru. Ustanovení čl. 4 odst. 7 se tudíž mohou vztahovat na projekty jakékoli velikosti.

| — | Při rozhodování, zda renovovat stávající hydroenergetické soustavy nebo budovat nová hydroenergetická zařízení. Jak je uvedeno výše, je třeba vzít v úvahu řadu faktorů, jako je stav vodního útvaru podle rámcové směrnice o vodě a podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků, jakož i příslušné cíle, pokud jde o dosažení dobrého ekologického stavu nebo příznivého stavu z hlediska ochrany. Posouzení stavu řeky a cíle ochrany sítě Natura 2000 rovněž pomohou odhalit, do jaké míry se může řeka vyrovnat s dalšími rozvojovými záměry bez případného zhoršení stavu vodního útvaru nebo nepříznivých účinků na celistvost jedné nebo více lokalit sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

Při rozhodování, zda renovovat stávající hydroenergetické soustavy nebo budovat nová hydroenergetická zařízení. Jak je uvedeno výše, je třeba vzít v úvahu řadu faktorů, jako je stav vodního útvaru podle rámcové směrnice o vodě a podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků, jakož i příslušné cíle, pokud jde o dosažení dobrého ekologického stavu nebo příznivého stavu z hlediska ochrany. Posouzení stavu řeky a cíle ochrany sítě Natura 2000 rovněž pomohou odhalit, do jaké míry se může řeka vyrovnat s dalšími rozvojovými záměry bez případného zhoršení stavu vodního útvaru nebo nepříznivých účinků na celistvost jedné nebo více lokalit sítě Natura 2000.

Při rozhodování, zda renovovat stávající hydroenergetické soustavy nebo budovat nová hydroenergetická zařízení

| — | Při volbě nejvhodnější koncepce projektu, která zohledňuje možné vlivy již od samého počátku a do původního návrhu plánu začleňuje řadu zmírňujících opatření, která eliminují nebo alespoň omezují konečný dopad projektu na vodní prostředí a zejména na síť Natura 2000. Tradičním přístupem k vypracování plánu nebo projektu, ať už jde o hydroenergetiku nebo o jakékoli jiné zájmy, je nejprve navrhnout plán nebo projekt pro daný účel a teprve poté zvažovat jeho širší dopady na životní prostředí a další důsledky jeho realizace. To však často vede k tomu, že se potenciální konflikty berou v úvahu v poměrně pozdní fázi procesu plánování, tedy v okamžiku, kdy je k dispozici menší prostor pro manévrování. V praxi to rovněž znamená, že předkladatelé projektu či plánu nejsou v dostatečném styku s odborníky na životní prostředí před předložením projektu k odpovídajícímu posouzení.
  Když je koncepce návrhu již v tak pokročilé fázi, posouzení dopadů na životní prostředí se často stává jen snahou o omezení škod. To znamená, že neexistuje záruka úspěchu, ačkoli se důsledně dodrží všechna pravidla upravující takové posouzení včetně pravidel vycházejících ze směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Tento tradiční přístup ke koncipování plánu či projektu může také vést k dlouhým debatám s plánovacími orgány, jinými zájmovými skupinami a nevládními organizacemi ve fázi veřejné konzultace, což může zase způsobit významné zpoždění procesu plánování a také další náklady.

  Vzhledem k těmto obtížím nyní stále více subjektů, které se zabývají plánováním infrastruktury, uplatňuje integrovaný přístup k plánování a koncipování projektů. Integrovaný přístup zohledňuje jak infrastrukturu, tak i ekologické potřeby lokality hned na začátku a začleňuje tyto faktory do počáteční koncepce projektu spolu s dalšími způsoby využívání území podél řeky. To také podporuje interaktivnější a transparentnější proces plánování a podněcuje aktivní pomoc a přínos ekologů a dalších zúčastněných stran již od samého začátku. |
| --- | --- |

—

Při volbě nejvhodnější koncepce projektu, která zohledňuje možné vlivy již od samého počátku a do původního návrhu plánu začleňuje řadu zmírňujících opatření, která eliminují nebo alespoň omezují konečný dopad projektu na vodní prostředí a zejména na síť Natura 2000. Tradičním přístupem k vypracování plánu nebo projektu, ať už jde o hydroenergetiku nebo o jakékoli jiné zájmy, je nejprve navrhnout plán nebo projekt pro daný účel a teprve poté zvažovat jeho širší dopady na životní prostředí a další důsledky jeho realizace. To však často vede k tomu, že se potenciální konflikty berou v úvahu v poměrně pozdní fázi procesu plánování, tedy v okamžiku, kdy je k dispozici menší prostor pro manévrování. V praxi to rovněž znamená, že předkladatelé projektu či plánu nejsou v dostatečném styku s odborníky na životní prostředí před předložením projektu k odpovídajícímu posouzení.

Při volbě nejvhodnější koncepce projektu

Když je koncepce návrhu již v tak pokročilé fázi, posouzení dopadů na životní prostředí se často stává jen snahou o omezení škod. To znamená, že neexistuje záruka úspěchu, ačkoli se důsledně dodrží všechna pravidla upravující takové posouzení včetně pravidel vycházejících ze směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Tento tradiční přístup ke koncipování plánu či projektu může také vést k dlouhým debatám s plánovacími orgány, jinými zájmovými skupinami a nevládními organizacemi ve fázi veřejné konzultace, což může zase způsobit významné zpoždění procesu plánování a také další náklady.

Vzhledem k těmto obtížím nyní stále více subjektů, které se zabývají plánováním infrastruktury, uplatňuje integrovaný přístup k plánování a koncipování projektů. Integrovaný přístup zohledňuje jak infrastrukturu, tak i ekologické potřeby lokality hned na začátku a začleňuje tyto faktory do počáteční koncepce projektu spolu s dalšími způsoby využívání území podél řeky. To také podporuje interaktivnější a transparentnější proces plánování a podněcuje aktivní pomoc a přínos ekologů a dalších zúčastněných stran již od samého začátku.

Vzhledem k těmto obtížím nyní stále více subjektů, které se zabývají plánováním infrastruktury, uplatňuje integrovaný přístup k plánování a koncipování projektů. Integrovaný přístup zohledňuje jak infrastrukturu, tak i ekologické potřeby lokality hned na začátku a začleňuje tyto faktory do počáteční koncepce projektu spolu s dalšími způsoby využívání území podél řeky. To také podporuje interaktivnější a transparentnější proces plánování a podněcuje aktivní pomoc a přínos ekologů a dalších zúčastněných stran již od samého začátku.

| Protokol hodnocení udržitelnosti hydroenergetického díla

  Projekt Hydro4LIFE, realizovaný Mezinárodním hydroenergetickým sdružením, má pomoci přispět k zavedení protokolu hodnocení udržitelnosti hydroenergetiky v EU. Tento protokol navrhuje metodiku posouzení funkčnosti hydroenergetického projektu na základě 20 environmentálních, společenských, technických a ekonomických témat. Poskytuje společný jazyk, který má vládám, občanské společnosti, finančním institucím a hydroenergetickému sektoru umožnit projednávat a hodnotit otázky udržitelnosti. Protokol je výsledkem intenzivní práce Fóra pro posuzování udržitelnosti hydroenergetických děl, což je globální subjekt tvořený mnoha zúčastněnými stranami, který sdružuje zástupce společenských a environmentálních nevládních organizací, vlád, bank a hydroenergetického sektoru.

  Posouzení se týkají všech fází projektu: počáteční fáze, přípravy, realizace a provozu. Každý projekt dostane známku od 1 do 5 (5 je ověřený osvědčený postup) za každé z 20 témat. Jedním z témat je biologická rozmanitost a invazivní druhy. Během fáze přípravy projektu se věnuje zvláštní pozornost






  — | ekosystémovým hodnotám, |
| --- | --- |

Protokol hodnocení udržitelnosti hydroenergetického díla

Protokol hodnocení udržitelnosti hydroenergetického díla

Projekt Hydro4LIFE, realizovaný Mezinárodním hydroenergetickým sdružením, má pomoci přispět k zavedení protokolu hodnocení udržitelnosti hydroenergetiky v EU. Tento protokol navrhuje metodiku posouzení funkčnosti hydroenergetického projektu na základě 20 environmentálních, společenských, technických a ekonomických témat. Poskytuje společný jazyk, který má vládám, občanské společnosti, finančním institucím a hydroenergetickému sektoru umožnit projednávat a hodnotit otázky udržitelnosti. Protokol je výsledkem intenzivní práce Fóra pro posuzování udržitelnosti hydroenergetických děl, což je globální subjekt tvořený mnoha zúčastněnými stranami, který sdružuje zástupce společenských a environmentálních nevládních organizací, vlád, bank a hydroenergetického sektoru.

metodiku

společný jazyk

hodnotit otázky udržitelnosti

Posouzení se týkají všech fází projektu: počáteční fáze, přípravy, realizace a provozu. Každý projekt dostane známku od 1 do 5 (5 je ověřený osvědčený postup) za každé z 20 témat. Jedním z témat je biologická rozmanitost a invazivní druhy. Během fáze přípravy projektu se věnuje zvláštní pozornost

Posouzení se týkají všech fází projektu

Jedním z témat je biologická rozmanitost a invazivní druhy.

—

ekosystémovým hodnotám,

| — | přírodním stanovištím, |
| --- | --- |

—

přírodním stanovištím,

| — | specifickým otázkám, jako jsou například ohrožené druhy organismů a rybí přechody v povodí, v nádržích a v navazujících oblastech níže po proudu, a |
| --- | --- |

—

specifickým otázkám, jako jsou například ohrožené druhy organismů a rybí přechody v povodí, v nádržích a v navazujících oblastech níže po proudu, a

| — | potenciálním účinkům vyplývající z invazivních druhů souvisejících s plánovaným projektem. |
| --- | --- |

—

potenciálním účinkům vyplývající z invazivních druhů souvisejících s plánovaným projektem.

http://www.hydrosustainability.org/Protocol/The-Protocol-Documents.aspx

| Rozvoj udržitelné hydroenergetiky v povodí Dunaje: hlavní zásady vypracované Mezinárodní komisí pro ochranu Dunaje (ICPDR)

  Ministři podunajských zemí v roce 2010 požádali, aby byly vypracovány hlavní zásady týkající se začleňování environmentálních aspektů do využívání hydroelektrické energie, aby byl zajištěn vyvážený a integrovaný rozvoj a aby se od samého počátku řešily potenciální konflikty zájmů. Hlavní zásady byly vypracovány jako součást širokého procesu, na němž se podíleli zástupci energetických orgánů a orgánů péče o životní prostředí, hydroenergetického sektoru, nevládních organizací a vědecké obce. Hlavní zásady byly přijaty komisí ICPDR v roce 2013 a obsahují tato klíčová doporučení:

  Obecné zásady pro rozvoj udržitelné hydroenergetiky









  1) | Rozvoj hydroenergetiky musí respektovat zásady trvale udržitelného rozvoje a vyváženě zohledňovat ekologické, společenské i ekonomické faktory. |
| --- | --- |

Rozvoj udržitelné hydroenergetiky v povodí Dunaje: hlavní zásady vypracované Mezinárodní komisí pro ochranu Dunaje (ICPDR)

Rozvoj udržitelné hydroenergetiky v povodí Dunaje: hlavní zásady vypracované Mezinárodní komisí pro ochranu Dunaje (ICPDR)

Ministři podunajských zemí v roce 2010 požádali, aby byly vypracovány hlavní zásady týkající se začleňování environmentálních aspektů do využívání hydroelektrické energie, aby byl zajištěn vyvážený a integrovaný rozvoj a aby se od samého počátku řešily potenciální konflikty zájmů. Hlavní zásady byly vypracovány jako součást širokého procesu, na němž se podíleli zástupci energetických orgánů a orgánů péče o životní prostředí, hydroenergetického sektoru, nevládních organizací a vědecké obce. Hlavní zásady byly přijaty komisí ICPDR v roce 2013 a obsahují tato klíčová doporučení:

Obecné zásady pro rozvoj udržitelné hydroenergetiky

Obecné zásady pro rozvoj udržitelné hydroenergetiky

1)

Rozvoj hydroenergetiky musí respektovat zásady trvale udržitelného rozvoje a vyváženě zohledňovat ekologické, společenské i ekonomické faktory.

| 2) | Výroba energie z obnovitelných zdrojů, jako je hydroenergetika, by měla být součástí celostního přístupu k energetické politice (národní energetický plán včetně akčních plánů pro oblast obnovitelných zdrojů energie). Nevyužitý potenciál obnovitelných zdrojů energie, úspory energie a zvyšování energetické účinnosti, to všechno jsou důležité body, které by měl tento přístup zohledňovat. |
| --- | --- |

2)

Výroba energie z obnovitelných zdrojů, jako je hydroenergetika, by měla být součástí celostního přístupu k energetické politice (národní energetický plán včetně akčních plánů pro oblast obnovitelných zdrojů energie). Nevyužitý potenciál obnovitelných zdrojů energie, úspory energie a zvyšování energetické účinnosti, to všechno jsou důležité body, které by měl tento přístup zohledňovat.

| 3) | Za účelem zajištění udržitelného rozvoje hydroenergetiky a vyváženého zastoupení různých veřejných zájmů by se měly celostátní či regionální hydroenergetické strategie koncipovat na základě těchto obecných hlavních zásad. Tyto strategie by měly zohledňovat multifunkční využívání hydroenergetické infrastruktury (ochrana proti povodním, zásobování vodou atd.) a účinky (včetně kumulativních) na životní prostředí. |
| --- | --- |

3)

Za účelem zajištění udržitelného rozvoje hydroenergetiky a vyváženého zastoupení různých veřejných zájmů by se měly celostátní či regionální hydroenergetické strategie koncipovat na základě těchto obecných hlavních zásad. Tyto strategie by měly zohledňovat multifunkční využívání hydroenergetické infrastruktury (ochrana proti povodním, zásobování vodou atd.) a účinky (včetně kumulativních) na životní prostředí.

| 4) | Veřejné zájmy na celostátní či regionální úrovni je nutno zvažovat transparentním, strukturovaným a opakovatelným způsobem na základě stanovených kritérií a relevantních informací, za spoluúčasti veřejnosti v časné fázi rozhodovacího procesu. |
| --- | --- |

4)

Veřejné zájmy na celostátní či regionální úrovni je nutno zvažovat transparentním, strukturovaným a opakovatelným způsobem na základě stanovených kritérií a relevantních informací, za spoluúčasti veřejnosti v časné fázi rozhodovacího procesu.

| 5) | Výroba energie z obnovitelných zdrojů se jako taková obvykle nepovažuje za převažující veřejný zájem. Hydroenergetický projekt není automaticky projektem převažujícího veřejného zájmu pouze proto, že bude dané zařízení vyrábět energii z obnovitelných zdrojů. Každý případ se musí posuzovat samostatně podle vnitrostátních právních předpisů. |
| --- | --- |

5)

Výroba energie z obnovitelných zdrojů se jako taková obvykle nepovažuje za převažující veřejný zájem. Hydroenergetický projekt není automaticky projektem převažujícího veřejného zájmu pouze proto, že bude dané zařízení vyrábět energii z obnovitelných zdrojů. Každý případ se musí posuzovat samostatně podle vnitrostátních právních předpisů.

| 6) | Zapojení občanů a občanských skupin, zúčastněných stran a nevládních organizací, jejichž zájmy hydroenergetický projekt ovlivňuje, je zásadní pro optimalizaci procesů plánování a pro dosažení společného chápání a přijetí při praktické realizaci nových hydroenergetických projektů. |
| --- | --- |

6)

Zapojení občanů a občanských skupin, zúčastněných stran a nevládních organizací, jejichž zájmy hydroenergetický projekt ovlivňuje, je zásadní pro optimalizaci procesů plánování a pro dosažení společného chápání a přijetí při praktické realizaci nových hydroenergetických projektů.

| 7) | Rozvoj hydroenergetiky musí brát v úvahu účinky změny klimatu na vodní ekosystémy a vodní zdroje (odolnost říčních přírodních stanovišť, objemy průtoku a sezónní změny průtoku). |
| --- | --- |

7)

Rozvoj hydroenergetiky musí brát v úvahu účinky změny klimatu na vodní ekosystémy a vodní zdroje (odolnost říčních přírodních stanovišť, objemy průtoku a sezónní změny průtoku).

Technická modernizace stávajících vodních elektráren a ekologická obnova

Technická modernizace stávajících vodních elektráren a ekologická obnova

| 8) | Měla by se podporovat technická modernizace stávajících vodních elektráren, aby se zvýšila jejich výroba energie. Tyto typy vylepšení jsou ekologicky nejšetrnějšími způsoby dosahování environmentálních cílů (např. cílů rámcové směrnice o vodě). |
| --- | --- |

8)

Měla by se podporovat technická modernizace stávajících vodních elektráren, aby se zvýšila jejich výroba energie. Tyto typy vylepšení jsou ekologicky nejšetrnějšími způsoby dosahování environmentálních cílů (např. cílů rámcové směrnice o vodě).

| 9) | Technická modernizace stávajících vodních elektráren by měla vycházet z ekologických kritérií na ochranu a zlepšení stavu vodních útvarů. Vnitrostátní energetické strategie a nástroje by měly využívat pobídky nebo ekoznačky za účelem prosazování a finanční podpory technické modernizace. |
| --- | --- |

9)

Technická modernizace stávajících vodních elektráren by měla vycházet z ekologických kritérií na ochranu a zlepšení stavu vodních útvarů. Vnitrostátní energetické strategie a nástroje by měly využívat pobídky nebo ekoznačky za účelem prosazování a finanční podpory technické modernizace.

| 10) | Kombinace technické modernizace s ekologickou obnovou stávajících hydroenergetických zařízení je přínosná jak pro energetiku, tak pro zlepšení podmínek životního prostředí. |
| --- | --- |

10)

Kombinace technické modernizace s ekologickou obnovou stávajících hydroenergetických zařízení je přínosná jak pro energetiku, tak pro zlepšení podmínek životního prostředí.

Strategický přístup k plánování nových hydroenergetických zařízení

Strategický přístup k plánování nových hydroenergetických zařízení

| 11) | Při budování nových vodních elektráren se doporučuje strategický přístup k plánování (spojený s akčním plánem pro oblast obnovitelných zdrojů energie a s plánem povodí). Tento přístup by měl být založen na dvouúrovňovém posouzení (včetně seznamů doporučených kritérií), a to na celostátním či regionálním posouzení, po němž následuje posouzení konkrétního projektu. Tento přístup je v souladu se zásadou prevence a předběžné opatrnosti a také se zásadou „znečišťovatel platí“. |
| --- | --- |

11)

Při budování nových vodních elektráren se doporučuje strategický přístup k plánování (spojený s akčním plánem pro oblast obnovitelných zdrojů energie a s plánem povodí). Tento přístup by měl být založen na dvouúrovňovém posouzení (včetně seznamů doporučených kritérií), a to na celostátním či regionálním posouzení, po němž následuje posouzení konkrétního projektu. Tento přístup je v souladu se zásadou prevence a předběžné opatrnosti a také se zásadou „znečišťovatel platí“.

| 12) | V prvním kroku se určí úseky řeky, v nichž jsou rozvojové hydroenergetické záměry zcela zakázány celostátními nebo regionálními právními předpisy či dohodami (vyloučené zóny). Ve druhém kroku se posoudí všechny ostatní úseky za použití vyhodnocovací matice a klasifikačního schématu (obr. 14 a 15). |
| --- | --- |

12)

V prvním kroku se určí úseky řeky, v nichž jsou rozvojové hydroenergetické záměry zcela zakázány celostátními nebo regionálními právními předpisy či dohodami (vyloučené zóny). Ve druhém kroku se posoudí všechny ostatní úseky za použití vyhodnocovací matice a klasifikačního schématu (obr. 14 a 15).

| 13) | Posouzení na celostátní či regionální úrovni je nástrojem, který má správním orgánům pomoci směrovat nové vodní elektrárny do oblastí, kde se očekávají jen minimální dopady na životní prostředí. Toho lze dosáhnout vzájemným sloučením požadavků na výrobu hydroelektrické energie a ekosystémových požadavků a podporou rozhodovacího procesu prostřednictvím jasných a transparentních kritérií, včetně aspektů týkajících se řízení energetiky, jakož i správy životního prostředí a krajiny. V případě potřeby je nutno zohlednit aspekty týkající se celého povodí Dunaje nebo přeshraniční aspekty. |
| --- | --- |

13)

Posouzení na celostátní či regionální úrovni je nástrojem, který má správním orgánům pomoci směrovat nové vodní elektrárny do oblastí, kde se očekávají jen minimální dopady na životní prostředí. Toho lze dosáhnout vzájemným sloučením požadavků na výrobu hydroelektrické energie a ekosystémových požadavků a podporou rozhodovacího procesu prostřednictvím jasných a transparentních kritérií, včetně aspektů týkajících se řízení energetiky, jakož i správy životního prostředí a krajiny. V případě potřeby je nutno zohlednit aspekty týkající se celého povodí Dunaje nebo přeshraniční aspekty.

| 14) | Posouzení na celostátní či regionální úrovni je přínosné jak pro životní prostředí a vodohospodářský sektor, tak i pro hydroenergetiku, protože zvyšuje předvídatelnost rozhodovacího procesu a transparentnost v případech, kdy je pravděpodobné, že budou vydána povolení pro nové projekty. |
| --- | --- |

14)

Posouzení na celostátní či regionální úrovni je přínosné jak pro životní prostředí a vodohospodářský sektor, tak i pro hydroenergetiku, protože zvyšuje předvídatelnost rozhodovacího procesu a transparentnost v případech, kdy je pravděpodobné, že budou vydána povolení pro nové projekty.

| 15) | Zatímco posouzení na celostátní či regionální úrovni má obecnější povahu, posouzení jednotlivých projektů, které určuje vhodnost jednotlivých úseků řeky pro jejich potenciální využití k výrobě hydroelektrické energie, poskytuje podrobnější a hlubší hodnocení přínosů a dopadů konkrétního projektu. To pomáhá při posouzení toho, zda je projekt vhodně uzpůsoben svému konkrétnímu umístění. Posouzení konkrétního projektu se provádí v reakci na žádost o vydání povolení k výstavbě nové vodní elektrárny, a proto závisí na konkrétním návrhu projektu. |
| --- | --- |

15)

Zatímco posouzení na celostátní či regionální úrovni má obecnější povahu, posouzení jednotlivých projektů, které určuje vhodnost jednotlivých úseků řeky pro jejich potenciální využití k výrobě hydroelektrické energie, poskytuje podrobnější a hlubší hodnocení přínosů a dopadů konkrétního projektu. To pomáhá při posouzení toho, zda je projekt vhodně uzpůsoben svému konkrétnímu umístění. Posouzení konkrétního projektu se provádí v reakci na žádost o vydání povolení k výstavbě nové vodní elektrárny, a proto závisí na konkrétním návrhu projektu.

| 16) | Odpovídajícím způsobem je nutno zohlednit také současný i budoucí politický vývoj, zejména provádění právních předpisů EU a strategie EU pro Dunaj. |
| --- | --- |

16)

Odpovídajícím způsobem je nutno zohlednit také současný i budoucí politický vývoj, zejména provádění právních předpisů EU a strategie EU pro Dunaj.

| 17) | Aby bylo možno podpořit hydroenergetiku co nejudržitelnějším způsobem, měly by pobídkové režimy pro nové vodní elektrárny zohledňovat výsledky strategického přístupu k plánování a vhodná zmírňující opatření. |
| --- | --- |

17)

Aby bylo možno podpořit hydroenergetiku co nejudržitelnějším způsobem, měly by pobídkové režimy pro nové vodní elektrárny zohledňovat výsledky strategického přístupu k plánování a vhodná zmírňující opatření.

Zmírňování nepříznivých dopadů hydroenergetiky

Zmírňování nepříznivých dopadů hydroenergetiky

| 18) | Je nutno stanovit opatření ke zmírnění nepříznivých účinků hydroenergetických děl na vodní ekosystémy. Pokud to umožňují vnitrostátní právní předpisy, lze kompenzovat ztráty výroby hydroelektrické energie ve stávajících vodních elektrárnách, k nimž dochází v důsledku realizace zmírňujících opatření. |
| --- | --- |

18)

Je nutno stanovit opatření ke zmírnění nepříznivých účinků hydroenergetických děl na vodní ekosystémy. Pokud to umožňují vnitrostátní právní předpisy, lze kompenzovat ztráty výroby hydroelektrické energie ve stávajících vodních elektrárnách, k nimž dochází v důsledku realizace zmírňujících opatření.

| 19) | Zajištění migrace ryb a ekologických průtoků jsou prioritními opatřeními pro zachování a zlepšení ekologického stavu vodních útvarů. |
| --- | --- |

19)

Zajištění migrace ryb a ekologických průtoků jsou prioritními opatřeními pro zachování a zlepšení ekologického stavu vodních útvarů.

| 20) | Další zmírňující opatření, jako je zlepšení správy sedimentů, minimalizace nepříznivých účinků umělých výkyvů vodní hladiny (špičkování vodních elektráren), udržování podmínek podzemních vod nebo obnova typově specifických přírodních stanovišť a pobřežních zón, jsou důležitá pro ekologii řek a pro mokřady přímo závislé na vodních ekosystémech. Tato opatření by se proto měla zohledňovat již při koncipování projektu, přičemž je nutno přihlížet k rentabilitě a bezpečnosti dodávek elektřiny. |
| --- | --- |

20)

Další zmírňující opatření, jako je zlepšení správy sedimentů, minimalizace nepříznivých účinků umělých výkyvů vodní hladiny (špičkování vodních elektráren), udržování podmínek podzemních vod nebo obnova typově specifických přírodních stanovišť a pobřežních zón, jsou důležitá pro ekologii řek a pro mokřady přímo závislé na vodních ekosystémech. Tato opatření by se proto měla zohledňovat již při koncipování projektu, přičemž je nutno přihlížet k rentabilitě a bezpečnosti dodávek elektřiny.

https://www.icpdr.org/main/activities-projects/hydropower

4.2   Integrované celostátní nebo regionální hydroenergetické plány

Integrované celostátní nebo regionální hydroenergetické plány

Územní plány, které se přijímají na celostátní, regionální nebo místní úrovni v závislosti na platných právních předpisech v jednotlivých zemích, umožňují zkoumat různé nároky na území v široké zeměpisné oblasti. To umožňuje vypracovat integrovanou strategii udržitelného rozvoje, která vyhledává synergismy a pokud možno minimalizuje konflikty.

Územní plány také poskytují vyváženější rámec rozvoje, protože umožňují širší zohlednění společenských a environmentálních otázek v časné fázi procesu plánování. To obvykle vede k předvídatelnějšímu a stabilnějšímu plánovacímu rámci pro všechny zúčastněné, což by mělo pomoci snížit riziko obtíží a zpoždění v pozdějších fázích, například na úrovni jednotlivých projektů. Integrované plány rovněž podněcují různé hospodářské sektory, zájmové skupiny a širokou veřejnost, aby se zapojily prostřednictvím veřejných konzultací, čímž se zajistí větší transparentnost rozhodovacího procesu.

Územní plánování a skutečně odvětvové plánování jsou proto důležitým nástrojem pro dotyčné odvětví. V případě výroby hydroelektrické energie vypracovala řada zemí konkrétní hydroenergetické plány na celostátní nebo regionální úrovni pro účely rozhodování o budoucím vývoji v závislosti na poptávce a příležitostech. Kromě toho se po všech členských státech vyžaduje, aby vypracovaly národní plány využívání energie z obnovitelných zdrojů podle směrnice o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů s cílem rozhodnout o nejvhodnější kombinaci opatření v oblasti energie z obnovitelných zdrojů pro konkrétní zemi nebo region, pokud jde o splnění cílů v oblasti využívání energie z obnovitelných zdrojů. Oba typy plánů nejenže umožňují analýzu předpokládaných potřeb různých typů energie z obnovitelných zdrojů, včetně výroby hydroelektrické energie, ale také poskytují příležitost zohlednit širší společensko-ekonomická hlediska (plány povodí nebo plány péče o lokality sítě Natura 2000) v rané a strategické fázi procesu plánování.

| Odpovídající posouzení plánů

  Článek 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť rovněž požaduje odpovídající posouzení u plánů a programů (např. národních nebo regionálních hydroenergetických plánů nebo akčních plánů pro oblast obnovitelných zdrojů energie). To potvrdil i Evropský soudní dvůr (44). Odpovídající posouzení územního plánu nebo programu bude samozřejmě na strategičtější úrovni, ale postup je v podstatě stejný jako u projektů. Odpovídající posouzení by tedy mělo zvážit vliv plánu nebo programu na celistvost lokalit sítě Natura 2000, a to samostatně i v kombinaci s jinými plány nebo projekty.
  Práce na posouzení by měla být úměrná zeměpisnému rozsahu plánu a povaze a rozsahu možných účinků. Rovněž musí být k dispozici dostatečné informace o navrhovaném plánu, aby bylo možné odpovídající posouzení správně provést. Základním cílem je vždy zabránit jakýmkoli předvídatelným nepříznivým účinkům na celistvost lokalit sítě Natura 2000 nebo odstranit jakékoli důvodné obavy, že by k takovému nepříznivému účinku mohlo dojít.
  Klíčovým přínosem provedení odpovídajícího posouzení konkrétního plánu je, že může předcházet případným pozdějším konfliktům se zájmy ochrany lokalit sítě Natura 2000 při posuzování dopadů jednotlivých projektů, například tím, že se určité činnosti naplánují v územním plánu mimo lokality sítě Natura 2000. Také je nezbytné, aby zúčastněné subjekty již ve velmi rané fázi procesu plánování zvážily méně škodlivá řešení ke splnění cílů plánu, takže jsou tyto subjekty motivovány vypracovat integrovanější a celostní přístup k rozvoji hydroenergetiky. |
| --- |

Odpovídající posouzení plánů

Odpovídající posouzení plánů

Článek 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť rovněž požaduje odpovídající posouzení u plánů a programů (např. národních nebo regionálních hydroenergetických plánů nebo akčních plánů pro oblast obnovitelných zdrojů energie). To potvrdil i Evropský soudní dvůr (44). Odpovídající posouzení územního plánu nebo programu bude samozřejmě na strategičtější úrovni, ale postup je v podstatě stejný jako u projektů. Odpovídající posouzení by tedy mělo zvážit vliv plánu nebo programu na celistvost lokalit sítě Natura 2000, a to samostatně i v kombinaci s jinými plány nebo projekty.

44

Práce na posouzení by měla být úměrná zeměpisnému rozsahu plánu a povaze a rozsahu možných účinků. Rovněž musí být k dispozici dostatečné informace o navrhovaném plánu, aby bylo možné odpovídající posouzení správně provést. Základním cílem je vždy zabránit jakýmkoli předvídatelným nepříznivým účinkům na celistvost lokalit sítě Natura 2000 nebo odstranit jakékoli důvodné obavy, že by k takovému nepříznivému účinku mohlo dojít.

Klíčovým přínosem provedení odpovídajícího posouzení konkrétního plánu je, že může předcházet případným pozdějším konfliktům se zájmy ochrany lokalit sítě Natura 2000 při posuzování dopadů jednotlivých projektů, například tím, že se určité činnosti naplánují v územním plánu mimo lokality sítě Natura 2000. Také je nezbytné, aby zúčastněné subjekty již ve velmi rané fázi procesu plánování zvážily méně škodlivá řešení ke splnění cílů plánu, takže jsou tyto subjekty motivovány vypracovat integrovanější a celostní přístup k rozvoji hydroenergetiky.

4.3   Mapy a zóny různých úrovní citlivosti volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin

Mapy a zóny různých úrovní citlivosti volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin

Plány využívání území nebo odvětvové plány obvykle pokrývají širokou zeměpisnou oblast. Toto měřítko spolu s územní povahou plánů umožňuje přijímat strategická rozhodnutí ohledně kapacity a umístění rozvojových hydroenergetických záměrů v široké oblasti, přičemž se zohledňuje multifunkční úloha řek a možný dopad přijímaných rozhodnutí na životní prostředí.

V této souvislosti je jedním z účinných způsobů, jak eliminovat nebo minimalizovat možné konflikty se zájmy ochrany lokalit sítě Natura 2000, určit místa na řece, která jsou považována za vhodná nebo naopak nevhodná pro hydroenergetické projekty. Ta lze poté promítnout do mapy, na které jsou vyznačeny zájmy ochrany přírodního prostředí řeky, aby bylo možné určit možné oblasti konfliktu – např. chráněné lokality, jako jsou lokality sítě Natura 2000, nebo migrační trasy pro druhy živočichů chráněné Evropskou unií.

Mapy citlivosti volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin jsou užitečné v tom, že pomáhají umísťovat rozvojové hydroenergetické záměry do míst, která se nacházejí mimo takové oblasti, jako jsou lokality sítě Natura 2000, kde existuje vysoké riziko významných dopadů a kde jednotlivé postupy pro udělení povolení podle předpisů na ochranu životního prostředí, ať už podle rámcové směrnice o vodě, podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť nebo podle směrnice EIA, budou nutně náročnější, a tudíž bude existovat větší pravděpodobnost, že povolení nebude uděleno. Mapy citlivosti lze také vypracovat pro vybrané kategorie biologických druhů (např. pro druhy ryb evropského významu) nebo pro určité typy přírodních stanovišť nebo chráněných oblastí v předem stanoveném území. Je však důležité, aby tyto mapy vycházely z nejlepších dostupných údajů a informací a aby kritéria výběru byla transparentní a jasná pro všechny dotyčné subjekty (a aby případně byla předmětem veřejné konzultace). Mapy by také měly mít dostatečně podrobné rozlišení, aby poskytovaly spolehlivou charakterizaci jednotlivých oblastí.

Druhým hlavním přínosem map citlivosti volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin je to, že pomáhají předcházet možným konfliktům s článkem 5 směrnice o ochraně ptáků a s články 12 a 13 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Jak je vysvětleno v kapitole 1, cílem těchto ustanovení je zajistit ochranu druhů evropského významu v celém jejich přirozeném areálu rozšíření v rámci EU bez ohledu na to, zda se vyskytují uvnitř lokality sítě Natura 2000, nebo mimo ni. Oznamovatelé hydroenergetických záměrů nebo autoři plánů musí proto pracovat v souladu s těmito přísnými pravidly na ochranu biologických druhů.

Druhým hlavním přínosem map citlivosti volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin je to, že pomáhají předcházet možným konfliktům s článkem 5 směrnice o ochraně ptáků a s články 12 a 13 směrnice o ochraně přírodních stanovišť

Oznamovatelé hydroenergetických záměrů nebo autoři plánů musí proto pracovat v souladu s těmito přísnými pravidly na ochranu biologických druhů.

Mapy citlivosti, které vycházejí z aktuálních údajů o rozšíření jednotlivých biologických druhů, však mohou být zavádějící, jelikož tyto oblasti rozšíření mohou být samy o sobě výsledkem stávajících dopadů, které je nutno řešit. Jakékoli použití takových map musí zohledňovat plány obnovy rozšíření jednotlivých biologických druhů. Po vypracování hydroenergetických map a map citlivosti volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin lze tyto mapy navzájem překrýt a zařadit jednotlivé úseky řeky do jedné nebo více z následujících širokých kategorií:

—   
  Vhodné oblasti
  – oblasti, které vykazují dobrý potenciál pro hydroenergetiku (také ve smyslu modernizace stávajících zařízení) a kde existuje malé riziko konfliktu se zájmy ochrany přírody – např. na silně ovlivněném vodním útvaru s nízkým ekologickým zájmem a nebo tam, kde neexistují lokality sítě Natura 2000 nebo stěhovavé druhy chráněné Evropskou unií.

Vhodné oblasti

—   
  Méně vhodné oblasti
  – kde existuje určité riziko konfliktu s jednou nebo více lokalitami sítě Natura 2000 nebo s druhy organismů chráněnými Evropskou unií, které se podél řeky vyskytují.

Méně vhodné oblasti

—   
  Nevhodné oblasti
  – kde existuje vysoké riziko konfliktu s jednou nebo více lokalitami sítě Natura 2000 nebo s druhy organismů chráněnými Evropskou unií, které se podél řeky vyskytují. Těmto oblastem je nejlépe se vyhnout, protože bude velmi obtížné nebo nemožné splnit všechny podmínky postupu posuzování podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť a postupu pro uplatnění výjimky podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě.

Nevhodné oblasti

Je nutno si také uvědomit, že mapy citlivosti mohou poskytnout pouze obecný přehled oblastí s potenciálně vysokým rizikem (kde je nejlepší se jakémukoli novému rozvojovému záměru zcela vyhnout), se středním rizikem (kde mohou být možná zmírňující opatření) a s nízkým rizikem (kde se očekává, že dopad bude jen omezený nebo nízký). Jako takové tyto mapy nenahrazují posouzení dopadů na životní prostředí (EIA) ani odpovídající posouzení (AA) na úrovni jednotlivých projektů. Provedení těchto posouzení může být i nadále nezbytné u jednotlivých projektů rozvoje hydroenergetiky.

Komplexní průzkumy biologických druhů v rámci řízení EIA nebo v rámci odpovídajícího posouzení na úrovni jednotlivých lokalit dokážou pro každou lokalitu přesněji stanovit, o které konkrétní přírodní hodnoty a rizika dopadů se zde pravděpodobně jedná. Mapy strategické úrovně mohou v této souvislosti již pomáhat určit úroveň posouzení, která by byla potřebná pro podrobnější a přísnější základní studie na úrovni jednotlivých projektů.

| PROHLÍŽEČ SÍTĚ NATURA 2000: užitečný nástroj pro oznamovatele záměrů

  http://natura2000.eea.europa.eu/
  Prohlížeč sítě Natura 2000 je online geografický informační systém (GIS), který oznamovatelům záměrů umožňuje vyhledat a prozkoumat každou lokalitu sítě Natura 2000 v EU. Lokality lze zkoumat ve velmi podrobném měřítku (1: 500), při kterém se hranice lokality a její hlavní krajinné rysy zobrazují ve velmi vysokém rozlišení. Pro každou lokalitu je k dispozici standardní datový formulář, který uvádí přehled biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro něž byla daná lokalita vyhlášena, jakož i odhadovanou velikost jejich populace nebo rozlohu a kondici z hlediska ochrany v dané lokalitě a význam dané lokality pro dotyčné biologické druhy nebo typy přírodních stanovišť. K dispozici jsou také další možnosti vyhledávání a zobrazování pro vzájemné překrytí údajů z různých zdrojů s mapami lokalit sítě Natura 2000. |
| --- |

PROHLÍŽEČ SÍTĚ NATURA 2000: užitečný nástroj pro oznamovatele záměrů

PROHLÍŽEČ SÍTĚ NATURA 2000: užitečný nástroj pro oznamovatele záměrů

http://natura2000.eea.europa.eu/

Prohlížeč sítě Natura 2000 je online geografický informační systém (GIS), který oznamovatelům záměrů umožňuje vyhledat a prozkoumat každou lokalitu sítě Natura 2000 v EU. Lokality lze zkoumat ve velmi podrobném měřítku (1: 500), při kterém se hranice lokality a její hlavní krajinné rysy zobrazují ve velmi vysokém rozlišení. Pro každou lokalitu je k dispozici standardní datový formulář, který uvádí přehled biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro něž byla daná lokalita vyhlášena, jakož i odhadovanou velikost jejich populace nebo rozlohu a kondici z hlediska ochrany v dané lokalitě a význam dané lokality pro dotyčné biologické druhy nebo typy přírodních stanovišť. K dispozici jsou také další možnosti vyhledávání a zobrazování pro vzájemné překrytí údajů z různých zdrojů s mapami lokalit sítě Natura 2000.

| Doporučení ICPDR ohledně celostátních a regionálních posouzení a příslušných kritérií

  Hlavní zásady ICPDR doporučují dvoustupňový proces strategického územního plánování hydroenergetických zařízení na celostátní nebo regionální úrovni. V prvním kroku je nutno určit úseky řeky, v nichž jsou rozvojové hydroenergetické záměry zcela zakázány příslušnými mezinárodními, celostátními nebo regionálními právními předpisy či dohodami (vyloučené zóny). V druhém kroku je nutno posoudit všechny ostatní úseky za použití předem určeného schématu klasifikace založeného na dohodnutých kritériích. Je důležité, aby posouzení na celostátní nebo regionální úrovni bylo technicky proveditelné a bylo založeno na veškerých údajích, které lze na této úrovni získat. Výsledná matice představuje nástroj pro podporu rozhodování, který zajišťuje vyvážené dosažení energetických i environmentálních cílů. Toto vzájemné porovnávání by měl provádět příslušný orgán na celostátní nebo regionální úrovni v každé podunajské zemi v rámci procesu zapojení veřejnosti. Výsledky by měly být také zahrnuty do plánů povodí a akčních plánů pro oblast obnovitelných zdrojů energie. |
| --- |

Doporučení ICPDR ohledně celostátních a regionálních posouzení a příslušných kritérií

Doporučení ICPDR ohledně celostátních a regionálních posouzení a příslušných kritérií

Hlavní zásady ICPDR doporučují dvoustupňový proces strategického územního plánování hydroenergetických zařízení na celostátní nebo regionální úrovni. V prvním kroku je nutno určit úseky řeky, v nichž jsou rozvojové hydroenergetické záměry zcela zakázány příslušnými mezinárodními, celostátními nebo regionálními právními předpisy či dohodami (vyloučené zóny). V druhém kroku je nutno posoudit všechny ostatní úseky za použití předem určeného schématu klasifikace založeného na dohodnutých kritériích. Je důležité, aby posouzení na celostátní nebo regionální úrovni bylo technicky proveditelné a bylo založeno na veškerých údajích, které lze na této úrovni získat. Výsledná matice představuje nástroj pro podporu rozhodování, který zajišťuje vyvážené dosažení energetických i environmentálních cílů. Toto vzájemné porovnávání by měl provádět příslušný orgán na celostátní nebo regionální úrovni v každé podunajské zemi v rámci procesu zapojení veřejnosti. Výsledky by měly být také zahrnuty do plánů povodí a akčních plánů pro oblast obnovitelných zdrojů energie.

| Mapovací nástroj pro hlavní ekologický plán rakouských řek – WWF

  Pro rakouskou pobočku Světového fondu na ochranu přírody (World Wildlife Fund, WWF) je důležité, aby se v budoucnu při rozvoji hydroenergetiky uplatňoval strategický přístup tak, aby mohly být zachovány zbývající významné, citlivé a neporušené úseky řek. Za tímto účelem vypracoval WWF hlavní ekologický plán, který má sloužit jako technicky spolehlivý rozhodovací základ pro posuzování potřeby ochrany rakouských vod (WWF Ökomasterplan, 2009).
  Příslušná studie byla zveřejněna v roce 2009 a poprvé posoudila ekologický význam 53 největších řek v Rakousku s plochou povodí větší než 500 km2. Předkládá rovněž oficiální údaje o analýze současného stavu, kterou vypracovalo ministerstvo zodpovědné za provádění rámcové směrnice EU o vodě a poskytování informací týkajících se ochrany přírody, např. o lokalitách sítě Natura 2000 a dalších chráněných územích. Každý z úseků vodních toků byl zařazen do příslušné kategorie a byla stanovena jeho důležitost podle různých kritérií výběru (např. ekologický stav, situace v chráněných oblastech, hydromorfologie, délka souvislého volně proudícího toku).
  Každý úsek řeky byl tudíž klasifikován podle následujících tříd citlivosti:






  — | Třída citlivosti 1: velmi vysoká potřeba ochrany na základě ekologického stavu, |
| --- | --- |

Mapovací nástroj pro hlavní ekologický plán rakouských řek – WWF

Mapovací nástroj pro hlavní ekologický plán rakouských řek – WWF

Pro rakouskou pobočku Světového fondu na ochranu přírody (World Wildlife Fund, WWF) je důležité, aby se v budoucnu při rozvoji hydroenergetiky uplatňoval strategický přístup tak, aby mohly být zachovány zbývající významné, citlivé a neporušené úseky řek. Za tímto účelem vypracoval WWF hlavní ekologický plán, který má sloužit jako technicky spolehlivý rozhodovací základ pro posuzování potřeby ochrany rakouských vod (WWF Ökomasterplan, 2009).

Příslušná studie byla zveřejněna v roce 2009 a poprvé posoudila ekologický význam 53 největších řek v Rakousku s plochou povodí větší než 500 km2. Předkládá rovněž oficiální údaje o analýze současného stavu, kterou vypracovalo ministerstvo zodpovědné za provádění rámcové směrnice EU o vodě a poskytování informací týkajících se ochrany přírody, např. o lokalitách sítě Natura 2000 a dalších chráněných územích. Každý z úseků vodních toků byl zařazen do příslušné kategorie a byla stanovena jeho důležitost podle různých kritérií výběru (např. ekologický stav, situace v chráněných oblastech, hydromorfologie, délka souvislého volně proudícího toku).

2

Každý úsek řeky byl tudíž klasifikován podle následujících tříd citlivosti:

—

Třída citlivosti 1: velmi vysoká potřeba ochrany na základě ekologického stavu,

| — | Třída citlivosti 2: velmi vysoká potřeba ochrany v důsledku situace v rezervaci (rezervacích), |
| --- | --- |

—

Třída citlivosti 2: velmi vysoká potřeba ochrany v důsledku situace v rezervaci (rezervacích),

| — | Třída citlivosti 3: vysoká potřeba ochrany na základě morfologických rysů, |
| --- | --- |

—

Třída citlivosti 3: vysoká potřeba ochrany na základě morfologických rysů,

| — | Třída citlivosti 4: oblast vysoce hodná ochrany v důsledku délky souvislého volně proudícího toku, |
| --- | --- |

—

Třída citlivosti 4: oblast vysoce hodná ochrany v důsledku délky souvislého volně proudícího toku,

| — | Třída citlivosti 5: oblast potenciálně hodná ochrany, protože chybí údaje pro bezpečné posouzení stavu životního prostředí, |
| --- | --- |

—

Třída citlivosti 5: oblast potenciálně hodná ochrany, protože chybí údaje pro bezpečné posouzení stavu životního prostředí,

| — | Třída citlivosti 6: oblast potenciálně hodná ochrany, |
| --- | --- |

—

Třída citlivosti 6: oblast potenciálně hodná ochrany,

| — | Třída citlivosti 7: nízká potřeba ochrany, |
| --- | --- |

—

Třída citlivosti 7: nízká potřeba ochrany,

| — | Třída citlivosti 8: existující energetické ekonomické využití, |
| --- | --- |

—

Třída citlivosti 8: existující energetické ekonomické využití,

| — | Nedostatek údajů (ekologický stav, hydromorfologie). |
| --- | --- |

—

Nedostatek údajů (ekologický stav, hydromorfologie).

Image

http://www.oekomasterplan.at/home.html

| Plánovací nástroje pro vyvážený rozvoj hydroenergetiky a obnovu vodního prostředí ve Francii

  V roce 2008 uspořádalo francouzské ministerstvo pro ekologii, udržitelný rozvoj a energetiku debatu u kulatého stolu o tom, jak dále rozvíjet udržitelnou hydroenergetiku a zároveň obnovit vodní prostředí ve Francii. Byly stanoveny dva cíle, které je nutno splnit: zvýšení výroby do roku 2020 o 3 TWh ročně a dosažení dobrého stavu u 66 % útvarů povrchových vod do roku 2015.
  Po rozsáhlých debatách s místními volenými orgány, producenty hydroelektrické energie, celostátním výborem pro profesionální sladkovodní chov ryb a rybolov a řadou nevládních organizací podepsalo ministerstvo dohodu, která obsahuje čtyři klíčové cíle:






  — | podporovat hydroenergetiku prostřednictvím průběžného procesu sdíleného výzkumu integrace, monitorování a kontroly životního prostředí, |
| --- | --- |

Plánovací nástroje pro vyvážený rozvoj hydroenergetiky a obnovu vodního prostředí ve Francii

Plánovací nástroje pro vyvážený rozvoj hydroenergetiky a obnovu vodního prostředí ve Francii

V roce 2008 uspořádalo francouzské ministerstvo pro ekologii, udržitelný rozvoj a energetiku debatu u kulatého stolu o tom, jak dále rozvíjet udržitelnou hydroenergetiku a zároveň obnovit vodní prostředí ve Francii. Byly stanoveny dva cíle, které je nutno splnit: zvýšení výroby do roku 2020 o 3 TWh ročně a dosažení dobrého stavu u 66 % útvarů povrchových vod do roku 2015.

Po rozsáhlých debatách s místními volenými orgány, producenty hydroelektrické energie, celostátním výborem pro profesionální sladkovodní chov ryb a rybolov a řadou nevládních organizací podepsalo ministerstvo dohodu, která obsahuje čtyři klíčové cíle:

—

podporovat hydroenergetiku prostřednictvím průběžného procesu sdíleného výzkumu integrace, monitorování a kontroly životního prostředí,

| — | modernizovat a optimalizovat stávající elektrárny prostřednictvím úsilí o účinné splnění požadavků příslušných předpisů týkajících se zvýšení minimálního průtoku do ledna 2014 a zavedení povinných rybích přechodů. Dále by každé obnovení povolení provozu mělo být doprovázeno opatřeními ke zlepšení jak energetické, tak environmentální funkčnosti zařízení, |
| --- | --- |

—

modernizovat a optimalizovat stávající elektrárny prostřednictvím úsilí o účinné splnění požadavků příslušných předpisů týkajících se zvýšení minimálního průtoku do ledna 2014 a zavedení povinných rybích přechodů. Dále by každé obnovení povolení provozu mělo být doprovázeno opatřeními ke zlepšení jak energetické, tak environmentální funkčnosti zařízení,

| — | odstranit nejproblematičtější překážky ekologické kontinuity, které jsou uvedeny v celostátním programu, a realizovat tyto programy rekonstrukce za použití finančních prostředků od orgánů pro zásobování vodou, |
| --- | --- |

—

odstranit nejproblematičtější překážky ekologické kontinuity, které jsou uvedeny v celostátním programu, a realizovat tyto programy rekonstrukce za použití finančních prostředků od orgánů pro zásobování vodou,

| — | vypracovat systém rozvoje hydroenergetiky „s vysokou environmentální kvalitou“ a minimálními dopady na životní prostředí. Je nutno hledat možnosti výstavby nových elektráren především v oblastech, kde existuje jen málo ekologických zájmů, a zároveň je nutno se vyhýbat územím s bohatou biologickou rozmanitostí (například řekám, na kterých jsou zcela vyloučeny jakékoli hydroenergetické záměry, a řekám se souvislým volně proudícím tokem). |
| --- | --- |

—

vypracovat systém rozvoje hydroenergetiky „s vysokou environmentální kvalitou“ a minimálními dopady na životní prostředí. Je nutno hledat možnosti výstavby nových elektráren především v oblastech, kde existuje jen málo ekologických zájmů, a zároveň je nutno se vyhýbat územím s bohatou biologickou rozmanitostí (například řekám, na kterých jsou zcela vyloučeny jakékoli hydroenergetické záměry, a řekám se souvislým volně proudícím tokem).

V období let 2012 až 2015 proto vláda přijala dva seznamy chráněných řek, aby zajistila soulad s rámcovou směrnicí o vodě. První seznam obsahuje řeky, na kterých jsou zcela vyloučeny jakékoli hydroenergetické záměry, a zachovalé řeky, kde není možné povolit výstavbu jakékoli nové překážky a kde stávající přehrady musí v okamžiku obnovení povolení k provozu zajistit ekologickou kontinuitu. Druhý seznam obsahuje řeky, kde je prioritou obnovení kontinuity na stávajících přehradách. Na těchto řekách musí být stávající přehrady během 5 let upraveny tak, aby byla zajištěna možnost tahu ryb proti proudu i po proudu a dostatečný transport sedimentů.

V prvním seznamu jsou uvedeny řeky s vysokým statusem (např. v lokalitách sítě Natura 2000), řeky s diadromními tažnými druhy ryb (také často v síti Natura 2000) a biologické nádrže. Společně představují přibližně 25–30 % vodních toků ve Francii. Druhý seznam obsahuje další řeky s diadromními tažnými druhy ryb, dále řeky, u kterých hrozí nesplnění environmentálních cílů z důvodu hydromorfologického tlaku a neefektivního fungování biologických nádrží stanovených v plánu povodí. Společně představují přibližně 10 % vodních toků ve Francii.

Určení potenciálních oblastí pro nové hydroenergetické projekty v rámci regionálních plánů výroby energie z obnovitelných zdrojů je založeno hlavně na hydroenergetických údajích a na slučitelnosti s oběma výše zmíněnými seznamy, které uvádějí oblasti, jež jsou považovány za vhodné, méně vhodné nebo nevhodné.

Zdroj: https://circabc.europa.eu/sd/a/85a4834a-5733-4474-9686-d6d94d722b95/Presentation-Planning%20instruments%20for%20hydropower%20and%20preserved%20rivers%20in%20France.pdf

Zdroj:

4.4   Včasné konzultace

Včasné konzultace

Včasné konzultace se subjekty z oblasti životního prostředí a všemi zúčastněnými stranami jsou důležité k tomu, aby se podařilo nalézt přijatelná a udržitelná řešení. Stejně důležité je také dosažení společného chápání sporných otázek a podpora spolupráce při hledání řešení, zejména pokud účinky projektu na životní prostředí nelze řešit konvenčními přístupy ke zmírňování důsledků.

Konflikty často vyplývají z toho, že se nepodařilo subjekty z oblasti životního prostředí zapojit dostatečně brzy do procesu plánování, což může vést ke značným a nákladným zpožděním. V ideálním případě by se zúčastněné strany a širší veřejnost měly podílet na všech fázích vývoje projektu nebo plánu. Účast je zvlášť důležitá ve fázi definování projektu nebo plánu a během interaktivního a opakovaného procesu vypracování realistických alternativních řešení pro problematické oblasti.

Evropské právní předpisy a postupy nejsou příliš konkrétní ohledně požadavku na veřejné konzultace a účast veřejnosti a obvykle předpokládají formální kroky pro veřejné konzultace až po dokončení studií dopadů na životní prostředí a předložení plánů projektů ke schválení. To by však nemělo oznamovatelům záměrů bránit v tom, aby přijali vlastní opatření pro co nejrychlejší uspořádání procesu veřejné konzultace.

Cílem každé dobře koncipované strategie účasti veřejnosti by mělo být:

| — | zajistit transparentní plánovací a rozhodovací proces pro plán nebo projekt infrastruktury a otevřenost týkající se všech relevantních informací a údajů, |
| --- | --- |

—

zajistit transparentní plánovací a rozhodovací proces pro plán nebo projekt infrastruktury a otevřenost týkající se všech relevantních informací a údajů,

| — | zvyšovat povědomí o celkových cílech plánu nebo projektu a souvisejících otázkách, |
| --- | --- |

—

zvyšovat povědomí o celkových cílech plánu nebo projektu a souvisejících otázkách,

| — | získat veřejnou podporu pro proces plánování a pro realizaci projektu nebo plánu, |
| --- | --- |

—

získat veřejnou podporu pro proces plánování a pro realizaci projektu nebo plánu,

| — | začlenit klíčové zúčastněné strany do fáze plánování, aby se vybudovala atmosféra vzájemné důvěry a respektu, a tím se usnadnilo přijetí a úspěšná realizace plánu nebo projektu. |
| --- | --- |

—

začlenit klíčové zúčastněné strany do fáze plánování, aby se vybudovala atmosféra vzájemné důvěry a respektu, a tím se usnadnilo přijetí a úspěšná realizace plánu nebo projektu.

V praxi jsou pro zajištění úspěšné konzultace se zúčastněnými stranami a jejich zapojení do celého procesu zvlášť důležité tyto body:

| — | Načasování účasti veřejnosti: Zapojení zúčastněných stran by mělo začít v nejranějších fázích plánu nebo projektu tak, aby bylo možno informace týkající se životního prostředí využít při zvažování alternativ koncepce a umístění plánu či projektu a možností jeho finančního zajištění. Konzultace se zúčastněnými stranami by měly pokračovat během celého procesu posuzování vlivů na životní prostředí a během celého životního cyklu daného plánu nebo projektu. |
| --- | --- |

—

Načasování účasti veřejnosti: Zapojení zúčastněných stran by mělo začít v nejranějších fázích plánu nebo projektu tak, aby bylo možno informace týkající se životního prostředí využít při zvažování alternativ koncepce a umístění plánu či projektu a možností jeho finančního zajištění. Konzultace se zúčastněnými stranami by měly pokračovat během celého procesu posuzování vlivů na životní prostředí a během celého životního cyklu daného plánu nebo projektu.

Načasování účasti veřejnosti:

| — | Určení příslušných zájmových skupin: Určení příslušných zájmových skupin nebo zúčastněných stran je zásadní pro úspěšné zapojení veřejnosti, ať už jde o politiku, plán, program (např. odvětvový nebo regionální), nebo projekt. Analýza sociálního složení společnosti, ve které plánování projektu či plánu probíhá, rovněž pomůže zajistit, aby byly identifikovány a zapojeny do konzultací všechny důležité společenské subjekty nebo zúčastněné strany. |
| --- | --- |

—

Určení příslušných zájmových skupin: Určení příslušných zájmových skupin nebo zúčastněných stran je zásadní pro úspěšné zapojení veřejnosti, ať už jde o politiku, plán, program (např. odvětvový nebo regionální), nebo projekt. Analýza sociálního složení společnosti, ve které plánování projektu či plánu probíhá, rovněž pomůže zajistit, aby byly identifikovány a zapojeny do konzultací všechny důležité společenské subjekty nebo zúčastněné strany.

Určení příslušných zájmových skupin:

| — | Volba správné formy komunikace a konzultací: Zapojení veřejnosti se může pohybovat od jednoduchého šíření informací až po konzultace a plnou spoluúčast na rozhodování:






  — | Informování: jednosměrný tok informací od navrhovatele k veřejnosti. |
| --- | --- | --- |

—

Volba správné formy komunikace a konzultací: Zapojení veřejnosti se může pohybovat od jednoduchého šíření informací až po konzultace a plnou spoluúčast na rozhodování:

Volba správné formy komunikace a konzultací:

—

Informování: jednosměrný tok informací od navrhovatele k veřejnosti.

Informování:

| — | Konzultace: obousměrný tok informací mezi navrhovatelem a veřejností, který veřejnosti poskytuje možnost vyjadřovat názory a navrhovateli možnost reagovat. |
| --- | --- |

—

Konzultace: obousměrný tok informací mezi navrhovatelem a veřejností, který veřejnosti poskytuje možnost vyjadřovat názory a navrhovateli možnost reagovat.

Konzultace

| — | Spoluúčast: obousměrný tok informací a představ, v rámci něhož se navrhovatel a veřejnost podílejí na společné analýze a stanovování plánu činnosti a veřejnost nebo zúčastněné strany se dobrovolně podílejí na rozhodování o návrhu a řízení projektů prostřednictvím konsensu o hlavních bodech. Úroveň zapojení veřejnosti potřebná v případě konkrétního plánu nebo projektu se bude lišit podle společenských a politických souvislostí. Pro každou z hlavních skupin zúčastněných stran lze vypracovat matici spoluúčasti, která pomůže určit vhodný stupeň spoluúčasti. Tuto matici lze také použít jako systematický nástroj pro vymezení rolí a úkolů zúčastněných stran a pro určení oblastí možných neshod mezi jednotlivými skupinami. |
| --- | --- |

—

Spoluúčast: obousměrný tok informací a představ, v rámci něhož se navrhovatel a veřejnost podílejí na společné analýze a stanovování plánu činnosti a veřejnost nebo zúčastněné strany se dobrovolně podílejí na rozhodování o návrhu a řízení projektů prostřednictvím konsensu o hlavních bodech. Úroveň zapojení veřejnosti potřebná v případě konkrétního plánu nebo projektu se bude lišit podle společenských a politických souvislostí. Pro každou z hlavních skupin zúčastněných stran lze vypracovat matici spoluúčasti, která pomůže určit vhodný stupeň spoluúčasti. Tuto matici lze také použít jako systematický nástroj pro vymezení rolí a úkolů zúčastněných stran a pro určení oblastí možných neshod mezi jednotlivými skupinami.

Spoluúčast:

| — | Odpovědnost a angažovanost: Včasné konzultace se skupinami, jichž se daný záměr může týkat, mohou zlepšit kvalitu informací o životním prostředí poskytovaných osobám s rozhodovací pravomocí (např. stanovením dopadů na životní prostředí nebo navržením vhodných zmírňujících opatření) a minimalizovat možné konflikty a zpoždění. Poctivé snahy poskytnout veřejnosti informace a reagovat na návrhy či obavy také pomáhají zabránit nedorozuměním a mohou zajistit, že budou projekty šířeji akceptovány a místní lidé je budou více považovat za svou vlastní věc. |
| --- | --- |

—

Odpovědnost a angažovanost: Včasné konzultace se skupinami, jichž se daný záměr může týkat, mohou zlepšit kvalitu informací o životním prostředí poskytovaných osobám s rozhodovací pravomocí (např. stanovením dopadů na životní prostředí nebo navržením vhodných zmírňujících opatření) a minimalizovat možné konflikty a zpoždění. Poctivé snahy poskytnout veřejnosti informace a reagovat na návrhy či obavy také pomáhají zabránit nedorozuměním a mohou zajistit, že budou projekty šířeji akceptovány a místní lidé je budou více považovat za svou vlastní věc.

Odpovědnost a angažovanost

Nepochybně mohou být konzultace a účast veřejnosti časově i jinak náročné, ale pokud se využívají pozitivně, mohou omezit nesnášenlivost a zlepšit vyhlídky na dlouhodobý úspěch.

| Strategické plánování a spolupráce na úrovni povodí v Anglii

  Základem komunitního přístupu ke správě povodí je spolupráce při činnostech na úrovni povodí jednotlivých řek s cílem zajistit průřezová zlepšení vodního prostředí. Partnerství v rámci Společenství, která přinášejí lokální poznatky a know-how, jsou aktivní v každém z více než 100 povodí podle rámcové směrnice o vodě v celé Anglii a sahají dokonce až přes hranice s Walesem.
  Na komunitních přístupech ke správě povodí se v rámci celé země podílí více než 1 500 organizací včetně nevládních organizací, vodárenských společností, místních orgánů, vládních agentur, vlastníků půdy, rybářských klubů, profesních sdružení zemědělců, akademické obce a místních podniků.
  Partnerství na základě komunitního přístupu ke správě povodí zajišťují rentabilní praktická řešení, což má za následek mnoho přínosů, jako jsou zlepšení kvality vody, zvýšená biologická rozmanitost, snížené riziko povodní, odolnost vůči změně klimatu a větší zapojení lidí do řešení problematiky místních řek. Tato partnerství působí jako katalyzátor, který přitahuje další finanční prostředky a do dnešního dne některá z nich přinesla až osminásobek počáteční investice.
  Řada výzkumných projektů je nyní schopna prokázat, že partnerství vybavené potřebnými pravomocemi v konkrétním povodí a složené z různých zúčastněných stran a technických odborníků z povodí a jeho okolí může zodpovídat za koordinaci plánování, financování a zajištění dobrého ekologického stavu dané řeky a jejího povodí.
  Také se ukázalo, že integrované posouzení povodí se zaměřením na zájmy zúčastněných stran může pomoci dosáhnout komplexního pochopení problémů a následně vypracovat strategický, cílený, vyvážený, a proto rentabilní plán činnosti pro správu povodí.
  http://www.catchmentbasedapproach.org/ |
| --- |

Strategické plánování a spolupráce na úrovni povodí v Anglii

Strategické plánování a spolupráce na úrovni povodí v Anglii

Základem komunitního přístupu ke správě povodí je spolupráce při činnostech na úrovni povodí jednotlivých řek s cílem zajistit průřezová zlepšení vodního prostředí. Partnerství v rámci Společenství, která přinášejí lokální poznatky a know-how, jsou aktivní v každém z více než 100 povodí podle rámcové směrnice o vodě v celé Anglii a sahají dokonce až přes hranice s Walesem.

Na komunitních přístupech ke správě povodí se v rámci celé země podílí více než 1 500 organizací včetně nevládních organizací, vodárenských společností, místních orgánů, vládních agentur, vlastníků půdy, rybářských klubů, profesních sdružení zemědělců, akademické obce a místních podniků.

Partnerství na základě komunitního přístupu ke správě povodí zajišťují rentabilní praktická řešení, což má za následek mnoho přínosů, jako jsou zlepšení kvality vody, zvýšená biologická rozmanitost, snížené riziko povodní, odolnost vůči změně klimatu a větší zapojení lidí do řešení problematiky místních řek. Tato partnerství působí jako katalyzátor, který přitahuje další finanční prostředky a do dnešního dne některá z nich přinesla až osminásobek počáteční investice.

Řada výzkumných projektů je nyní schopna prokázat, že partnerství vybavené potřebnými pravomocemi v konkrétním povodí a složené z různých zúčastněných stran a technických odborníků z povodí a jeho okolí může zodpovídat za koordinaci plánování, financování a zajištění dobrého ekologického stavu dané řeky a jejího povodí.

Také se ukázalo, že integrované posouzení povodí se zaměřením na zájmy zúčastněných stran může pomoci dosáhnout komplexního pochopení problémů a následně vypracovat strategický, cílený, vyvážený, a proto rentabilní plán činnosti pro správu povodí.

http://www.catchmentbasedapproach.org/

| BÁZE ZNALOSTÍ TÝKAJÍCÍ SE KOMUNITNÍHO PŘÍSTUPU KE SPRÁVĚ POVODÍ

  Webové stránky týkající se komunitního přístupu ke správě povodí mají ukázat všechnu tu skvělou práci, kterou vykonávají tato partnerství v jednotlivých povodích po celé zemi. Sdílením osvědčených postupů se snažíme vyhnout zdvojování úsilí a zajistit, aby subjekty, které se podílejí na komunitním přístupu ke správě povodí, mohly využívat zkušenosti, jichž během let nabyli lidé, kteří se správou povodí zabývají. A konečně, tyto webové stránky mají poskytnout partnerstvím na základě komunitního přístupu ke správě povodí potřebné poznatky a ukázat jim širokou škálu rozmanitých způsobů, jimiž lze realizovat participační plánování a správu povodí. |
| --- |
| | | | |
| ZAPOJIT | VYUŽÍVAT ÚDAJE | PROVÁDĚT | MONITOROVAT |
| zúčastněné strany v povodí a vybudovat efektivní partnerství | a důkazy pro informování zúčastněných stran, které se podílejí na plánování správy povodí | cílené a integrované zásahy v rámci správy povodí | a modelovat životní prostředí, aby bylo možno měřit pokroky |
| Další informace | Další informace | Další informace | Další informace |

BÁZE ZNALOSTÍ TÝKAJÍCÍ SE KOMUNITNÍHO PŘÍSTUPU KE SPRÁVĚ POVODÍ

BÁZE ZNALOSTÍ TÝKAJÍCÍ SE KOMUNITNÍHO PŘÍSTUPU KE SPRÁVĚ POVODÍ

Webové stránky týkající se komunitního přístupu ke správě povodí mají ukázat všechnu tu skvělou práci, kterou vykonávají tato partnerství v jednotlivých povodích po celé zemi. Sdílením osvědčených postupů se snažíme vyhnout zdvojování úsilí a zajistit, aby subjekty, které se podílejí na komunitním přístupu ke správě povodí, mohly využívat zkušenosti, jichž během let nabyli lidé, kteří se správou povodí zabývají. A konečně, tyto webové stránky mají poskytnout partnerstvím na základě komunitního přístupu ke správě povodí potřebné poznatky a ukázat jim širokou škálu rozmanitých způsobů, jimiž lze realizovat participační plánování a správu povodí.

Image

Image

Image

Image

ZAPOJIT

VYUŽÍVAT ÚDAJE

PROVÁDĚT

MONITOROVAT

zúčastněné strany v povodí a vybudovat efektivní partnerství

a důkazy pro informování zúčastněných stran, které se podílejí na plánování správy povodí

cílené a integrované zásahy v rámci správy povodí

a modelovat životní prostředí, aby bylo možno měřit pokroky

Další informace

Další informace

Další informace

Další informace

5.   POSTUP POSUZOVÁNÍ PODLE SMĚRNICE O OCHRANĚ PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ

POSTUP POSUZOVÁNÍ PODLE SMĚRNICE O OCHRANĚ PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ

5.1   Úvod

Úvod

Právní předpisy EU upravující problematiku ochrany přírody vyžadují, aby každý plán nebo projekt, který by mohl mít významný dopad na jednu nebo více lokalit sítě Natura 2000, podléhal odpovídajícímu posouzení (Appropriate Assessment, AA) podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Tato kapitola obsahuje podrobný návod k provádění odpovídajících posouzení, zejména v případě hydroenergetických plánů a projektů (45).

45

| Čl. 6 odst. 3



  Jakýkoli plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně na tuto lokalitu významný vliv, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, podléhá odpovídajícímu posouzení jeho důsledků pro lokalitu z hlediska cílů její ochrany. S přihlédnutím k výsledkům uvedeného hodnocení důsledků pro lokalitu a s výhradou odstavce 4 schválí příslušné orgány příslušného státu tento plán nebo projekt teprve poté, co se ujistí, že nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a co si v případě potřeby opatří stanovisko široké veřejnosti.



  Čl. 6 odst. 4



  Pokud navzdory negativnímu výsledku posouzení důsledků pro lokalitu musí být určitý plán nebo projekt z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, včetně důvodů sociálního a ekonomického charakteru, přesto uskutečněn a není-li k dispozici žádné alternativní řešení, zajistí členský stát veškerá kompenzační opatření nezbytná pro zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000. O přijatých kompenzačních opatřeních uvědomí Komisi. |
| --- |

Čl. 6 odst. 3

Čl. 6 odst. 3

Jakýkoli plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně na tuto lokalitu významný vliv, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, podléhá odpovídajícímu posouzení jeho důsledků pro lokalitu z hlediska cílů její ochrany. S přihlédnutím k výsledkům uvedeného hodnocení důsledků pro lokalitu a s výhradou odstavce 4 schválí příslušné orgány příslušného státu tento plán nebo projekt teprve poté, co se ujistí, že nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a co si v případě potřeby opatří stanovisko široké veřejnosti.

Jakýkoli plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně na tuto lokalitu významný vliv, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, podléhá odpovídajícímu posouzení jeho důsledků pro lokalitu z hlediska cílů její ochrany. S přihlédnutím k výsledkům uvedeného hodnocení důsledků pro lokalitu a s výhradou odstavce 4 schválí příslušné orgány příslušného státu tento plán nebo projekt teprve poté, co se ujistí, že nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a co si v případě potřeby opatří stanovisko široké veřejnosti.

Čl. 6 odst. 4

Čl. 6 odst. 4

Pokud navzdory negativnímu výsledku posouzení důsledků pro lokalitu musí být určitý plán nebo projekt z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, včetně důvodů sociálního a ekonomického charakteru, přesto uskutečněn a není-li k dispozici žádné alternativní řešení, zajistí členský stát veškerá kompenzační opatření nezbytná pro zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000. O přijatých kompenzačních opatřeních uvědomí Komisi.

Pokud navzdory negativnímu výsledku posouzení důsledků pro lokalitu musí být určitý plán nebo projekt z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, včetně důvodů sociálního a ekonomického charakteru, přesto uskutečněn a není-li k dispozici žádné alternativní řešení, zajistí členský stát veškerá kompenzační opatření nezbytná pro zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000. O přijatých kompenzačních opatřeních uvědomí Komisi.

Jelikož se síť Natura 2000 týká nejcennějších a nejohroženějších přírodních stanovišť a biologických druhů Evropy, je logické, že postupy pro schvalování rozvojových záměrů, které pravděpodobně budou mít na tyto lokality významný nepříznivý vliv, musí být dostatečně přísné, aby nedošlo k podkopání celkových cílů směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Zvláštní pozornost se proto věnuje potřebě přijímat rozhodnutí na základě spolehlivých vědeckých informací a odborných znalostí. Zpoždění v rámci procesu schvalování jsou velmi často způsobena špatnou kvalitou odpovídajících posouzení, která příslušným orgánům neumožňuje jednoznačně vyhodnotit dopady daného plánu či projektu.

Je také důležité nezaměňovat hodnocení vlivů na životní prostředí prováděná podle směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí (EIA) a směrnice o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (SEA) nebo postup uplatnění výjimky podle čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě s odpovídajícím posouzením podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Ačkoli se taková posouzení velmi často provádějí společně a mohou mít prospěch ze vzájemné koordinace, každé z nich má jiný účel a posuzuje dopady na jiné aspekty životního prostředí. Takže ačkoli by se v ideálním případě měla všechna tato posouzení koordinovat, ostatní posouzení nemohou odpovídající posouzení nahradit.

Odpovídající posouzení se zaměřuje na biologické druhy a typy přírodních stanovišť chráněné směrnicí o ochraně ptáků a směrnicí o ochraně přírodních stanovišť, a zejména na ty biologické druhy a přírodní stanoviště, pro něž je daná lokalita sítě Natura 2000 určena. Odpovídající posouzení podle čl. 6 odst. 3 má tedy užší rozsah než posouzení podle rámcové směrnice o vodě a směrnic EIA a SEA a omezuje se pouze na dopady, které se týkají lokalit sítě Natura 2000 vzhledem k cílům jejich ochrany.

Odpovídající posouzení se zaměřuje na biologické druhy a typy přírodních stanovišť chráněné směrnicí o ochraně ptáků a směrnicí o ochraně přírodních stanovišť, a zejména na ty biologické druhy a přírodní stanoviště, pro něž je daná lokalita sítě Natura 2000 určena.

Účinky každého postupu posuzování jsou rovněž odlišné. V případě odpovídajícího posouzení a posouzení podle rámcové směrnice o vodě je výsledek pro příslušný orgán právně závazný a určuje jeho konečné rozhodnutí. Pokud tedy odpovídající posouzení určí, že dojde k nepříznivému vlivu na celistvost lokality sítě Natura 2000, a to navzdory zavedení zmírňujících opatření, potom lze plán nebo projekt schválit pouze tehdy, pokud budou splněny podmínky stanovené v čl. 6 odst. 4.

5.2   Kdy je nezbytný postup podle článku 6?

Kdy je nezbytný postup podle článku 6?

Procesní a věcné záruky, které se mají uplatňovat na jakýkoli plán nebo projekt, který bude mít pravděpodobně významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000, jsou stanoveny v článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

Tento postup slouží k těmto účelům:

| — | posoudit důsledky plánu nebo projektu, který pravděpodobně bude mít významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000 s ohledem na cíle ochrany dané lokality, |
| --- | --- |

—

posoudit důsledky plánu nebo projektu, který pravděpodobně bude mít významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000 s ohledem na cíle ochrany dané lokality,

| — | zjistit, zda tyto důsledky nepříznivě ovlivní celistvost dané lokality, |
| --- | --- |

—

zjistit, zda tyto důsledky nepříznivě ovlivní celistvost dané lokality,

| — | poskytnout mechanismus pro schválení plánu nebo projektu, který má nepříznivý vliv, pokud neexistují alternativní řešení, která by byla méně škodlivá, a pokud se považuje za nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, |
| --- | --- |

—

poskytnout mechanismus pro schválení plánu nebo projektu, který má nepříznivý vliv, pokud neexistují alternativní řešení, která by byla méně škodlivá, a pokud se považuje za nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu,

| — | zajistit v druhém případě přijetí kompenzačních opatření, která zajistí ochranu celkové soudržnosti sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

zajistit v druhém případě přijetí kompenzačních opatření, která zajistí ochranu celkové soudržnosti sítě Natura 2000.

V čl. 6 odst. 3 se používá několik výrazů, které určují, zda je nezbytné odpovídající posouzení. Jedná se o:

| — | jakýkoli plán nebo projekt, |
| --- | --- |

—

jakýkoli plán nebo projekt,

| — | který pravděpodobně bude mít významný dopad nejméně na jednu lokalitu sítě Natura 2000, |
| --- | --- |

—

který pravděpodobně bude mít významný dopad nejméně na jednu lokalitu sítě Natura 2000,

| — | a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány či projekty, |
| --- | --- |

—

a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány či projekty,

| — | ale který přímo nesouvisí s ochranou dané lokality. |
| --- | --- |

—

ale který přímo nesouvisí s ochranou dané lokality.

Směrnice nevymezuje rozsah „plánu“ či „projektu“. Místo toho je rozhodujícím faktorem, zda je pravděpodobné, že bude mít významný vliv. Výraz „projekt“ by proto měl být vykládán dostatečně široce, aby zahrnoval jak stavební práce, tak i jiné zásahy do přírodního prostředí (46). Zahrnuje rovněž projekty, jejichž cílem je obnovit, modernizovat nebo udržovat stávající vodní elektrárnu, pokud se má za to, že by mohla mít významný dopad na lokalitu sítě Natura 2000.

46

Pokud jde o jeho zeměpisný rozsah, čl. 6 odst. 3 se neomezuje pouze na plány a projekty v lokalitě sítě Natura 2000, nýbrž se týká také rozvojových záměrů kdekoli mimo lokalitu sítě Natura 2000, pokud je pravděpodobné, že bude mít na lokalitu významný vliv. Jen to, že se navrhovaný rozvojový záměr nachází mimo hranice lokality sítě Natura 2000, neznamená, že se na něj nevztahuje nutnost provedení odpovídajícího posouzení podle čl. 6 odst. 3.

Nutnost posouzení tedy závisí na tom, zda je pravděpodobné, že daný rozvojový záměr bude mít významný dopad na lokalitu sítě Natura 2000, a to buď jednotlivě, nebo v kombinaci s jinými plány či projekty, bez ohledu na to, zda se daný záměr nachází uvnitř lokality sítě Natura 2000 nebo mimo ni. Například projekt v určité vzdálenosti proti proudu nad lokalitou sítě Natura 2000 by i přesto mohl narušit celistvost lokality nacházející se po proudu, a to v důsledku přerušení toku vody, změn v transportu sedimentů, znečištění nebo překážek bránících pohybu a migraci biologických druhů. V takových případech musí být projekt posouzen podle čl. 6 odst. 3.

bez ohledu na to, zda se daný záměr nachází uvnitř lokality sítě Natura 2000 nebo mimo ni

To by v ideálním případě mělo zahrnovat i zvážení jakýchkoli pravděpodobných přeshraničních vlivů. Pokud bude plán nebo projekt v jedné zemi mít pravděpodobně významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000 v druhé zemi, ať už jednotlivě, nebo v kombinaci s jinými plány či projekty, potom se v rámci odpovídajícího posouzení musí vyhodnotit také dopady na celistvost lokalit sítě Natura 2000 i v této druhé zemi. To je v souladu s Úmluvou z Espoo, která se v EU provádí prostřednictvím směrnic EIA a SEA.

5.3   Postupný proces

Postupný proces

Postup stanovený v čl. 6 odst. 3 se musí provádět po jednotlivých krocích. Každý krok určuje, zda je další krok postupu nezbytný. Pokud se například po výběru záměru, který je nutno posoudit, dojde k závěru, že daný záměr nebude mít na lokalitu sítě Natura 2000 žádné nepříznivé dopady, lze plán nebo projekt schválit bez nutnosti dalšího posouzení.

Jedná se o následující kroky (viz diagram):

| — | Zjišťovací řízení – tento první krok určuje, zda plán či projekt vyžaduje odpovídající posouzení, nebo ne. Není-li možné vyloučit pravděpodobnost, že plán či projekt bude mít významný vliv na jakoukoli lokalitu sítě Natura 2000, pak je odpovídající posouzení nezbytné. |
| --- | --- |

—

Zjišťovací řízení – tento první krok určuje, zda plán či projekt vyžaduje odpovídající posouzení, nebo ne. Není-li možné vyloučit pravděpodobnost, že plán či projekt bude mít významný vliv na jakoukoli lokalitu sítě Natura 2000, pak je odpovídající posouzení nezbytné.

Zjišťovací řízení

| — | Odpovídající posouzení – jakmile se rozhodne, že je odpovídající posouzení nezbytné, musí se provést podrobná analýza možných dopadů plánu či projektu, samostatně nebo v kombinaci s jinými plány či projekty, na celistvost lokalit(y) sítě Natura 2000 s ohledem na cíle jejich/její ochrany. |
| --- | --- |

—

Odpovídající posouzení – jakmile se rozhodne, že je odpovídající posouzení nezbytné, musí se provést podrobná analýza možných dopadů plánu či projektu, samostatně nebo v kombinaci s jinými plány či projekty, na celistvost lokalit(y) sítě Natura 2000 s ohledem na cíle jejich/její ochrany.

Odpovídající posouzení

| — | Rozhodnutí – pokud odpovídající posouzení neprokáže, že neexistují nepříznivé dopady na celistvost dané lokality nebo že lze nepříznivé účinky zmírnit, musí příslušné orgány daný plán či projekt zamítnout. Na druhou stranu, pokud odpovídající posouzení prokáže, že neexistují žádné nepříznivé dopady na celistvost lokality sítě Natura 2000, může být projekt schválen. |
| --- | --- |

—

Rozhodnutí – pokud odpovídající posouzení neprokáže, že neexistují nepříznivé dopady na celistvost dané lokality nebo že lze nepříznivé účinky zmírnit, musí příslušné orgány daný plán či projekt zamítnout. Na druhou stranu, pokud odpovídající posouzení prokáže, že neexistují žádné nepříznivé dopady na celistvost lokality sítě Natura 2000, může být projekt schválen.

Rozhodnutí

Ustanovení čl. 6 odst. 4 stanoví určité výjimky z tohoto obecného pravidla. Navrhovatel plánu či projektu může požádat o schválení plánu či projektu za výjimečných okolností, pokud jsou splněny podmínky čl. 6 odst. 4.

Z výše uvedeného je zřejmé, že tento rozhodovací proces vychází ze zásady předběžné opatrnosti. Důraz se klade na objektivní prokázání skutečnosti, a to na základě spolehlivých důkazů, že plán nebo projekt nebude mít na lokalitu sítě Natura 2000 žádné nepříznivé dopady. Důkazní břemeno přitom spočívá na navrhovateli plánu či projektu, který musí prokázat, že nedojde k žádným nepříznivým dopadům.

Obrázek

Obrázek

Vývojový diagram postupu podle čl. 6 odst. 3 a 4 (na základě metodické příručky Evropské komise)

Vývojový diagram postupu podle čl. 6 odst. 3 a 4 (na základě metodické příručky Evropské komise)

Povolení lze udělit pouzez jiných naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, pokud Komisevydá kladné stanoviskoa budou přijata vhodná kompenzační opatření

Existují důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti nebo významné environmentální přínosy?

Vyskytuje se v lokalitě prioritní přírodní stanoviště nebo biologický druh?

Odchylka podle čl. 6 odst. 4

Plán/projekt přepracujte

Má plán či projekt přímou souvislosts řízením ochrany lokality nebo jepro něj nezbytný?

Povolení lze udělit za předpokladu, že budoupřijata vhodná kompenzační opatření

Existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu?

Ne

Povolenínelze udělit

Existují alternativní řešení?

Lze nepříznivé dopady odstranit, např. prostřednictvím zmírňujících opatření?

Povolenílze udělit

Lze konstatovat, že plán či projekt nebude mít nepříznivý vliv na celistvost lokality?

Posuďte kumulativní a kombinované vlivyv souvislosti s jinými plány a/nebo projekty

Odpovídající posouzení

Zjišťovací řízení

Povolenínelze udělit

Ne

Ne

Ne

Ne

Ano

Ano

Ano

Ano

Ano

Ano

Ano

Ano

Ne

Ne

Posuďte důsledky z hlediska cílů ochrany lokality

Může mít plán či projekt významné dopady lokalitu?

5.3.1   Zjišťovací řízení

Zjišťovací řízení

Prvním krokem v postupu podle čl. 6 odst. 3 je určit, zda je odpovídající posouzení (AA) skutečně nezbytné, tzn. zda plán nebo projekt pravděpodobně bude mít významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000. Pokud lze s dostatečnou jistotou konstatovat, že plán nebo projekt pravděpodobně nebude mít významný vliv, ať už jednotlivě, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, pak jej lze schválit bez dalšího posouzení.

pravděpodobně bude mít významný vliv

nebude

Pokud však existují jakékoli pochybnosti ohledně pravděpodobného výskytu nepříznivých vlivů, musí se provést odpovídající posouzení, aby bylo možno tyto potenciální vlivy plně prozkoumat. To potvrdil i Evropský soudní dvůr ve svém rozhodnutí ve věci Waddenzee (C-127/02), v němž konstatoval, že: „použití mechanismu ochrany životního prostředí stanoveného v čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích tudíž nepředpokládá [...] jistotu, že předmětný plán nebo projekt budou mít významný vliv na dotčenou lokalitu, ale vyplývá z pouhé pravděpodobnosti, že se zmíněným plánem nebo projektem je spojen takový účinek. V případě pochybností ohledně významného vlivu je namístě přistoupit k takovému posouzení, [což] umožňuje účinně vyloučit povolení plánů nebo projektů, které budou mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a přispívá tudíž k [dosažení celkových cílů] směrnice o stanovištích.“

použití mechanismu ochrany životního prostředí stanoveného v čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích tudíž nepředpokládá [...] jistotu, že předmětný plán nebo projekt budou mít významný vliv na dotčenou lokalitu, ale vyplývá z pouhé pravděpodobnosti, že se zmíněným plánem nebo projektem je spojen takový účinek. V případě pochybností ohledně významného vlivu je namístě přistoupit k takovému posouzení, [což] umožňuje účinně vyloučit povolení plánů nebo projektů, které budou mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a přispívá tudíž k [dosažení celkových cílů] směrnice o stanovištích

Důvody pro konečné rozhodnutí o tom, zda má být odpovídající posouzení provedeno, je nutno zaznamenat. Závěr, jehož bylo dosaženo, by měl být podložen dostatečnými informacemi.

| Environmentální povolení hydroenergetického záměru

  Vláda Spojeného království zavedla elektronický formulář žádosti – nazvaný „Kontrolní seznam pro environmentální posouzení lokalit pro vodní elektrárny – který má napomoci při výběru potenciálních projektů ve fázi předběžného plánování. Tento kontrolní seznam pomáhá žadateli zjistit, které informace je nutno zaslat příslušným orgánům, aby mohly plně posoudit dopad navrhovaného hydroenergetického záměru, a umožňuje jim vyhledat počáteční poradenství ohledně plánovaného projektu. To může pomoci tomu, že žadatelé nebudou muset věnovat svůj čas a zdroje projektům, u nichž je získání povolení nepravděpodobné.
  Žadatelé mají konkrétně vyplnit kontrolní seznam, který obsahuje otázky, jež se týkají těchto bodů:






  1. | odběr vody a řízení průtoku; |
| --- | --- |

Environmentální povolení hydroenergetického záměru

Environmentální povolení hydroenergetického záměru

Vláda Spojeného království zavedla elektronický formulář žádosti – nazvaný „Kontrolní seznam pro environmentální posouzení lokalit pro vodní elektrárny – který má napomoci při výběru potenciálních projektů ve fázi předběžného plánování. Tento kontrolní seznam pomáhá žadateli zjistit, které informace je nutno zaslat příslušným orgánům, aby mohly plně posoudit dopad navrhovaného hydroenergetického záměru, a umožňuje jim vyhledat počáteční poradenství ohledně plánovaného projektu. To může pomoci tomu, že žadatelé nebudou muset věnovat svůj čas a zdroje projektům, u nichž je získání povolení nepravděpodobné.

Žadatelé mají konkrétně vyplnit kontrolní seznam, který obsahuje otázky, jež se týkají těchto bodů:

1.

odběr vody a řízení průtoku;

| 2. | ochrana přírody; |
| --- | --- |

2.

ochrana přírody;

| 3. | kvalita vody; |
| --- | --- |

3.

kvalita vody;

| 4. | biologická rozmanitost a chov ryb a rybolov; |
| --- | --- |

4.

biologická rozmanitost a chov ryb a rybolov;

| 5. | zvládání povodňových rizik; |
| --- | --- |

5.

zvládání povodňových rizik;

| 6. | plavba. |
| --- | --- |

6.

plavba.

Vláda také vydala řadu příruček, které mají oznamovatelům záměrů pomoci s žádostmi o povolení průtočných vodních elektráren. Tyto příručky vysvětlují

| — | jak ministerstvo životního prostředí Spojeného království reguluje hydroenergetiku, |
| --- | --- |

—

jak ministerstvo životního prostředí Spojeného království reguluje hydroenergetiku,

| — | jaké environmentální aspekty je nutno vzít v úvahu, |
| --- | --- |

—

jaké environmentální aspekty je nutno vzít v úvahu,

| — | jak vypracovat koncepci daného záměru, |
| --- | --- |

—

jak vypracovat koncepci daného záměru,

| — | jak žádat o nezbytná povolení. |
| --- | --- |

—

jak žádat o nezbytná povolení.

https://www.gov.uk/government/publications/wr325-hydropower-schemes-environmental-site-audit-checklist

https://www.gov.uk/government/publications/good-practice-guidelines-to-the-environment-agency-hydropower-handbook

| 2. | Ochrana přírody |
| --- | --- |

2.

Ochrana přírody

Další informace naleznete v našem pokynu ohledně rámcové směrnice o vodě, ochraně přírody a přírodního dědictví.

ANO

ANO

NE

NE

Je daný záměr umístěn v lokalitě zvláštního vědeckého zájmu (Site of Special Scientific Interest, SSSI) nebo bude mít pravděpodobně vliv na takovou lokalitu?

(Viz poznámka 2a)

Je daný záměr umístěn ve zvláštní oblasti ochrany (Special Area of Conservation, SAC) nebo bude mít pravděpodobně vliv na takovou oblast?

(Viz poznámka 2b)

Je daný záměr umístěn ve zvláště chráněné oblasti (Special Protected Area, SPA) nebo bude mít pravděpodobně vliv na takovou oblast?

(Viz poznámka 2c)

Je daný záměr umístěn v národní přírodní rezervaci nebo bude mít na ni pravděpodobně vliv?

(Viz poznámka 2d)

Je daný záměr umístěn v místní přírodní rezervaci nebo bude mít na ni pravděpodobně vliv?

(Viz poznámka 2d)

Je daný záměr umístěn v oblasti mimořádné přírodní krásy (Area of Outstanding Natural Beauty, AONB) nebo bude mít pravděpodobně vliv na takovou oblast?

(Viz poznámka 2e)

Je daný záměr umístěn v národním parku?

(Viz poznámka 2f)

Je pravděpodobné, že bude mít daný záměr vliv na vodopád, veřejnou cestu či stezku, prvek přírodního dědictví nebo chráněnou oblast?

(Viz poznámka 2g)

Byly v dané lokalitě provedeny oficiální ekologické průzkumy?

(Viz poznámka 2h)

Zohledňuje daný záměr chráněné druhy organismů, které se mohou v dané lokalitě nebo jejím okolí vyskytovat?

(Viz poznámka 2i)

5.3.2   Odpovídající posouzení

Odpovídající posouzení

Jakmile je rozhodnuto, že je nezbytné odpovídající posouzení, musí se toto posouzení provést a teprve poté může příslušný orgán rozhodnou o schválení plánu či projektu (podle rozsudku Soudního dvora ve věci C-127/02 (47)). Výraz „odpovídající“ v zásadě znamená, že posouzení musí být přiměřené svému účelu stanovenému směrnicí o ochraně ptáků a směrnicí o ochraně přírodních stanovišť, který spočívá v ochraně biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro které je určena daná lokalita sítě Natura 2000.

47

Výraz „odpovídající“ rovněž znamená, že posouzení by mělo vést k odůvodněnému závěru. Pokud příslušná zpráva neobsahuje dostatečně podrobné posouzení vlivů na lokalitu sítě Natura 2000 nebo neuvádí dostatečné důkazy, které umožňují vyvodit jednoznačné závěry o tom, zda bude celistvost lokality nepříznivě ovlivněna či nikoli, potom takové posouzení nesplnilo svůj účel a nelze jej považovat za „odpovídající“ pro účely čl. 6 odst. 3.

To potvrdil i Evropský soudní dvůr, který rozhodl že „Je sice pravdou, že zpráva IREALP (48)
  uvádí, že hlavní poškozování, která živočichům hrozí, představuje ničení hnízd během odlesnění a rozdělení stanoviště,
  vyznačuje se však řadou zjištění předběžné povahy a neobsahuje konečné závěry.

  Tato zpráva totiž zdůrazňuje význam posouzení, která je třeba provádět postupně, zejména na základě znalostí a upřesnění, které se mohou objevit během uskutečňování projektu. Uvedená zpráva byla krom toho chápána jako příležitost předložit další návrhy na zlepšení ekologické rovnováhy plánovaných činností.“

Je sice pravdou, že zpráva IREALP

48

uvádí, že hlavní poškozování, která živočichům hrozí, představuje ničení hnízd během odlesnění a rozdělení stanoviště

vyznačuje se však řadou zjištění předběžné povahy a neobsahuje konečné závěry.

Tato zpráva totiž zdůrazňuje význam posouzení, která je třeba provádět postupně, zejména na základě znalostí a upřesnění, které se mohou objevit během uskutečňování projektu. Uvedená zpráva byla krom toho chápána jako příležitost předložit další návrhy na zlepšení ekologické rovnováhy plánovaných činností.

„Z těchto skutečností vyplývá, že zpráva IREALP

  nemůže být považována za odpovídající posouzení

  důsledků sporných prací pro zvláště chráněnou oblast IT 2040044“. „Ze všech výše uvedených úvah vyplývá, že jak posouzení z roku 2000 tak zpráva z roku 2002 jsou nedostatečné

  a neobsahují úplné, přesné a konečné zjištění a závěry, na jejichž základě by byla odstraněna jakákoli důvodná vědecká pochybnost ohledně účinků prací, které byly v dotčené zvláště chráněné oblasti plánovány

  . Taková zjištění a závěry byly přitom nezbytné k tomu, aby příslušné orgány mohly nabýt jistoty, která byla nutná pro přijetí rozhodnutí o povolení uvedených prací“. (Věc C-304/05, Komise v. Itálie, body 46–73)

Z těchto skutečností vyplývá, že zpráva IREALP

nemůže být považována za odpovídající posouzení

důsledků sporných prací pro zvláště chráněnou oblast IT 2040044

Ze všech výše uvedených úvah vyplývá, že jak posouzení z roku 2000 tak zpráva z roku 2002 jsou nedostatečné

a neobsahují úplné, přesné a konečné zjištění a závěry, na jejichž základě by byla odstraněna jakákoli důvodná vědecká pochybnost ohledně účinků prací, které byly v dotčené zvláště chráněné oblasti plánovány

. Taková zjištění a závěry byly přitom nezbytné k tomu, aby příslušné orgány mohly nabýt jistoty, která byla nutná pro přijetí rozhodnutí o povolení uvedených prací

Komise v. Itálie

Soudní dvůr rovněž zdůraznil důležitost využívání nejlepších vědeckých poznatků při provádění odpovídajícího posouzení, aby příslušné orgány mohly s dostatečnou mírou jistoty konstatovat, že nedojde k nepříznivým dopadům na celistvost dané lokality. Uvedl, že „všechny stránky plánu nebo projektu, které mohou samostatně nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty ovlivnit zmíněné cíle, [je nutno identifikovat] s přihlédnutím k nejlepším vědeckým poznatkům v dané oblasti.“ (C-127/02, bod 54)

nejlepších vědeckých poznatků

všechny stránky plánu nebo projektu, které mohou samostatně nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty ovlivnit zmíněné cíle, [je nutno identifikovat] s přihlédnutím k nejlepším vědeckým poznatkům v dané oblasti

Zpráva o posouzení by měla především:

| — | podrobně popsat projekt či plán, aby byla jasně pochopitelná jeho velikost, rozsah a cíle, |
| --- | --- |

—

podrobně popsat projekt či plán, aby byla jasně pochopitelná jeho velikost, rozsah a cíle,

| — | popsat základní podmínky a cíle ochrany lokality sítě Natura 2000, |
| --- | --- |

—

popsat základní podmínky a cíle ochrany lokality sítě Natura 2000,

| — | popsat všechny možné účinky, které by mohly nastat, |
| --- | --- |

—

popsat všechny možné účinky, které by mohly nastat,

| — | analyzovat vzájemné vztahy mezi těmito charakteristikami projektu a ekologickými požadavky biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena, aby bylo možno určit možné dopady projektu či plánu na lokalitu sítě Natura 2000 a úroveň jejich významnosti, |
| --- | --- |

—

analyzovat vzájemné vztahy mezi těmito charakteristikami projektu a ekologickými požadavky biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena, aby bylo možno určit možné dopady projektu či plánu na lokalitu sítě Natura 2000 a úroveň jejich významnosti,

| — | vysvětlit, jak se podaří tyto dopady vyloučit nebo co nejvíce zmírnit, |
| --- | --- |

—

vysvětlit, jak se podaří tyto dopady vyloučit nebo co nejvíce zmírnit,

| — | stanovit časový harmonogram a mechanismy, jimiž budou zajištěna, prováděna a monitorována případná zmírňující opatření, |
| --- | --- |

—

stanovit časový harmonogram a mechanismy, jimiž budou zajištěna, prováděna a monitorována případná zmírňující opatření,

| — | obsahovat referenční seznam všech zdrojů informací. |
| --- | --- |

—

obsahovat referenční seznam všech zdrojů informací.

A konečně, navrhovatel projektu zodpovídá za uvedení do provozu a poskytnutí informací pro potřeby odpovídajícího posouzení a také za zajištění toho, aby tyto informace měly vhodnou kvalitu. Příslušné orgány zodpovídají za zajištění spravedlivého a úplného vyhodnocení údajů uvedených v odpovídajícím posouzení a za ověření, že jsou zjištění ohledně dopadů a jejich významnosti správná a že nedojde k žádným nepříznivým dopadům na celistvost lokality sítě Natura 2000 s ohledem na cíle její ochrany.

Posouzení vlivů z hlediska cílů ochrany dané lokality

Posouzení vlivů z hlediska cílů ochrany dané lokality

Jak bylo uvedeno výše, posouzení by mělo vyhodnotit možné důsledky plánu nebo projektu na danou lokalitu z hlediska cílů její ochrany. Cílem ochrany je přinejmenším ochrana biologických druhů a přírodních stanovišť, pro něž je daná lokalita určena, před jakýmkoli zhoršením stavu.

Pokud byly podle čl. 6 odst. 1 stanoveny ambicióznější cíle ochrany, musí se možné dopady plánu nebo projektu posuzovat vzhledem k těmto ambicióznějším cílům. Například pokud je cílem obnovit během 8 let populaci ledňáčka říčního na určitou úroveň, je nezbytné posoudit, zda daný plán či projekt nezabrání této obnově, a nikoli pouze to, zda populace ledňáčka říčního zůstane stabilní.

| Standardní formulář údajů o lokalitě sítě Natura 2000

  Pro každou lokalitu sítě Natura 2000 byly vypracovány standardní datové formuláře. Obsahují informace o rozloze, reprezentativnosti a kondici přírodních stanovišť v lokalitě z hlediska ochrany a také celkové posouzení hodnoty lokality pro jejich zachování. Poskytují rovněž informace o přítomných druzích organismů, např. o populaci, jejím statutu (vyskytuje se zde trvale, rozmnožuje se zde, přezimuje, migruje) a kondici a také o hodnotě lokality pro dotyčné druhy organismů (49).

  Kondice přírodních stanovišť a biologických druhů v lokalitě z hlediska ochrany

  Stav biologického druhu nebo přírodního stanoviště z hlediska ochrany se nesmí zaměňovat s kondicí tohoto biologického druhu nebo přírodního stanoviště z hlediska ochrany. Výraz „stav z hlediska ochrany“ se týká stavu určitého biologického druhu nebo přírodního stanoviště v celém jeho přirozeném areálu rozšíření v EU a lze jej hodnotit pouze na vyšší úrovni (např. celostátní, biogeografické nebo celounijní). Výrazem „kondice z hlediska ochrany“ se rozumí stav určitého biologického druhu nebo přírodního stanoviště v konkrétní lokalitě. Pokud je jeho kondice špatná, příslušné orgány se možná rozhodly stanovit ambicióznější cíle ochrany daného biologického druhu nebo přírodního stanoviště v dotyčné lokalitě, a nikoli jen zabránit jejímu zhoršování.
  Každých 6 let členské státy podávají zprávu o stavu přírodních stanovišť a biologických druhů z hlediska ochrany na svém území v souladu s článkem 17 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Na základě těchto vnitrostátních zpráv vypracovává Komise konsolidovanou zprávu o jejich stavu z hlediska ochrany na biogeografické úrovni a na úrovni EU (50).

  Plány péče o lokality sítě Natura 2000

  Ačkoli to není povinné, směrnice o ochraně přírodních stanovišť doporučuje vypracovávat plány péče, které mají stanovit cíle ochrany a opatření potřebná ke splnění těchto cílů v dané lokalitě v souladu s ekologickými požadavky biologických druhů a přírodních stanovišť v lokalitě. Plány péče jsou proto neocenitelným zdrojem informací o síti Natura 2000 (51). |
| --- |

Standardní formulář údajů o lokalitě sítě Natura 2000

Standardní formulář údajů o lokalitě sítě Natura 2000

Pro každou lokalitu sítě Natura 2000 byly vypracovány standardní datové formuláře. Obsahují informace o rozloze, reprezentativnosti a kondici přírodních stanovišť v lokalitě z hlediska ochrany a také celkové posouzení hodnoty lokality pro jejich zachování. Poskytují rovněž informace o přítomných druzích organismů, např. o populaci, jejím statutu (vyskytuje se zde trvale, rozmnožuje se zde, přezimuje, migruje) a kondici a také o hodnotě lokality pro dotyčné druhy organismů (49).

49

Kondice přírodních stanovišť a biologických druhů v lokalitě z hlediska ochrany

Kondice přírodních stanovišť a biologických druhů v lokalitě z hlediska ochrany

Stav biologického druhu nebo přírodního stanoviště z hlediska ochrany se nesmí zaměňovat s kondicí tohoto biologického druhu nebo přírodního stanoviště z hlediska ochrany. Výraz „stav z hlediska ochrany“ se týká stavu určitého biologického druhu nebo přírodního stanoviště v celém jeho přirozeném areálu rozšíření v EU a lze jej hodnotit pouze na vyšší úrovni (např. celostátní, biogeografické nebo celounijní). Výrazem „kondice z hlediska ochrany“ se rozumí stav určitého biologického druhu nebo přírodního stanoviště v konkrétní lokalitě. Pokud je jeho kondice špatná, příslušné orgány se možná rozhodly stanovit ambicióznější cíle ochrany daného biologického druhu nebo přírodního stanoviště v dotyčné lokalitě, a nikoli jen zabránit jejímu zhoršování.

Každých 6 let členské státy podávají zprávu o stavu přírodních stanovišť a biologických druhů z hlediska ochrany na svém území v souladu s článkem 17 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Na základě těchto vnitrostátních zpráv vypracovává Komise konsolidovanou zprávu o jejich stavu z hlediska ochrany na biogeografické úrovni a na úrovni EU (50).

50

Plány péče o lokality sítě Natura 2000

Plány péče o lokality sítě Natura 2000

Ačkoli to není povinné, směrnice o ochraně přírodních stanovišť doporučuje vypracovávat plány péče, které mají stanovit cíle ochrany a opatření potřebná ke splnění těchto cílů v dané lokalitě v souladu s ekologickými požadavky biologických druhů a přírodních stanovišť v lokalitě. Plány péče jsou proto neocenitelným zdrojem informací o síti Natura 2000 (51).

51

Shromáždění informací potřebných k odpovídajícímu posouzení

Shromáždění informací potřebných k odpovídajícímu posouzení

Důležitým počátečním krokem odpovídajícího posouzení je shromáždění všech potřebných informací o daném projektu i dotyčné lokalitě sítě Natura 2000. Obvykle se jedná o iterativní proces. Pokud počáteční průzkum a analýza odhalí, že existují významné mezery v poznatcích, které jsou k dispozici, může být nezbytné provést další základní ekologické šetření a terénní průzkum za účelem doplnění stávajících údajů. Jak je uvedeno výše, je důležité, aby odpovídající posouzení vycházelo z nejlepších vědeckých poznatků v dané oblasti, aby bylo schopno odstranit jakékoli důvodné vědecké pochybnosti ohledně účinků prací navrhovaných v dotyčné lokalitě.

je důležité, aby odpovídající posouzení vycházelo z nejlepších vědeckých poznatků v dané oblasti, aby bylo schopno odstranit jakékoli důvodné vědecké pochybnosti ohledně účinků prací navrhovaných v dotyčné lokalitě.

Podrobné průzkumy a terénní práce by se měly zaměřit na biologické druhy a přírodní stanoviště, pro něž je lokalita určena a které jsou citlivé na navrhované práce. Jejich citlivost je nutno analyzovat s ohledem na možné interakce mezi činnostmi v rámci projektu (typ, rozsah, metody atd.) a dotyčnými přírodními stanovišti a biologickými druhy (místo, ekologické požadavky, životně důležité oblasti, chování atd.).

Případné terénní studie musí být dostatečně robustní a dlouhodobé, aby zohlednily skutečnost, že se ekologické podmínky mohou výrazně lišit v závislosti na ročních obdobích a samozřejmě také v různých letech. Například provedení terénního průzkumu určitého biologického druhu v trvání jen několika dní během zimy neposkytne dostatečný obrázek o tom, jak tento druh využívá své přírodní stanoviště během jiných, důležitějších období roku (např. během migrace nebo rozmnožování).

Případné terénní studie musí být dostatečně robustní a dlouhodobé,

Konzultování orgánů ochrany přírody, odborníků, vědců a ochranářských organizací již v počáteční fázi tohoto procesu také pomůže vytvořit ucelený obrázek o lokalitě, biologických druzích a přírodních stanovištích, jež se tam vyskytují, a také o typu účinků, které je nutno analyzovat. Tyto různé subjekty také mohou nabídnout rady ohledně nejnovějších vědeckých informací, jež jsou k dispozici o dané lokalitě a biologických druzích a přírodních stanovištích chráněných Evropskou unií, jež se tam vyskytují, a také o tom, jaké další základní studie a terénní průzkumy mohou být potřebné k posouzení pravděpodobných dopadů daného projektu.

Určení nepříznivých dopadů

Určení nepříznivých dopadů

Po shromáždění všech potřebných základních údajů lze posoudit dopady plánu nebo projektu na lokalitu sítě Natura 2000. Popis možných nepříznivých dopadů projektů hydroenergetických zařízení uvedený v kapitole 3 by měl pomoci určit typ dopadů, jimž je nutno věnovat pozornost. Je zřejmé, že vlivy každého projektu budou jedinečné a musí se hodnotit případ od případu. To je v souladu s rozhodnutím Evropského soudního dvora ve věci Waddenzee (viz výše): „při posouzení účinků, které jsou spojeny se zmíněným plánem nebo projektem, musí být význam těchto účinků [...] určen zejména ve světle zvláštních vlastností a podmínek životního prostředí lokality dotčené plánem nebo projektem.“

vlivy každého projektu budou jedinečné a musí se hodnotit případ od případu

při posouzení účinků, které jsou spojeny se zmíněným plánem nebo projektem, musí být význam těchto účinků [...] určen zejména ve světle zvláštních vlastností a podmínek životního prostředí lokality dotčené plánem nebo projektem.

Prvním krokem je plně analyzovat, které biologické druhy nebo přírodní stanoviště chráněné Evropskou unií, pro něž je daná lokalita určena, by mohly být v rámci každé lokality postiženy a měly by být předmětem dalšího hloubkového posouzení. To je důležité, jelikož každý biologický druh a typ přírodního stanoviště má vlastní ekologický životní cyklus a požadavky na ochranu. Účinky na každý z nich se budou také lišit lokalitu od lokality v závislosti na jejich kondici z hlediska ochrany a na základních ekologických podmínkách dané lokality. U každého zjištěného účinku by se posouzení mělo zabývat také závažností dopadu, typem dopadu, jeho rozsahem, trváním, intenzitou a načasováním.

Součástí odpovídajícího posouzení je rovněž analýza všech aspektů daného plánu nebo projektu, které by mohly mít dopady na dotyčnou lokalitu. Každý z nich je nutno postupně prozkoumat (např. nejen přehradu, která má být postavena, ale i nové přístupové cesty nebo jinou infrastrukturu plánovanou pro tuto přehradu). Možné účinky je nutno vzít v úvahu také u každého biologického druhu nebo typu přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena (často označované jako „cílové rysy“ nebo jen „rysy“). Poté by se měly účinky různých aspektů projektu nebo plánu na jednotlivé rysy posoudit společně a také ve vztahu jednoho k druhému, aby bylo možno určit rovněž vzájemné interakce mezi nimi.

analýza všech aspektů daného plánu nebo projektu

URČIT, ZDA EXISTUJÍ ZBYTKOVÉ VLIVY NA CELISTVOST LOKALITY

URČIT EKOLOGICKÉ CHARAKTERISTIKY, KTERÉ JE NUTNO ZVÁŽIT V RÁMCI POSOUZENÍ

Analyzovat možné vlivy činnostív rámci daného projektu na přítomné biologické druhy a přírodní stanoviště

URČIT CÍLE OCHRANY LOKALIT(Y) SÍTĚNATURA 2000

VYMEZIT STUDOVANOU OBLAST

URČIT/POSOUDIT PREVENTIVNÍ A ZMÍRŇUJÍCÍ OPATŘENÍ

k odstranění nebo omezení vlivů na nevýznamnou úroveň

NAVRHNOUT MONITOROVACÍ PROGRAM

SHROMÁŽDIT EXISTUJÍCÍ INFORMACE A PODLE POTŘEBY PROVÉST DALŠÍ TERÉNNÍ STUDIEA PRŮZKUMY

SHROMÁŽDIT INFORMACEO DALŠÍCH PLÁNECH A PROJEKTECH

aby bylo možno posoudit kumulativní účinky

POSOUDIT VÝZNAMNOST ÚČINKÚ

na dotyčné typy přírodních stanovišť, na stanoviště biologických druhů a na biologické druhy, jakož i na ekologickou strukturu a funkci lokality

KONZULTOVATS PŘÍSLUŠNÝMI ÚŘADY A ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI

Kroky, které je nutno provést v rámci odpovídajícího posouzení (převzato z materiálů Evropské komise, 2014)

Ačkoli by se měl klást důraz na biologické druhy a přírodní stanoviště, jež jsou předmětem zájmu EU a jež byly důvodem vyhlášení dané lokality jako chráněného území, nemělo by se zapomínat, že tyto cílové rysy také interagují s jinými biologickými druhy a přírodními stanovišti a také s fyzickým prostředím, a to mnoha složitými způsoby. Je proto důležité prověřit všechny základní složky struktury, fungování a dynamiky ekosystému. Jakákoli změna těchto složek, ať je jakkoli malého rozsahu, by mohla také mít nepříznivý vliv na přítomné typy přírodních stanovišť a biologické druhy.

Případné vlivy je nutno předvídat co nejpřesněji a základ těchto předpovědí by měl být objasněn a zaznamenán v odpovídajícím posouzení (takže by mělo být zahrnuto také jasné vysvětlení ohledně míry jistoty při předvídání vlivů, jelikož je to klíčová záležitost – posouzení musí být schopno dospět k závěru, že předpokládané vlivy jsou mimo jakoukoli důvodnou vědeckou pochybnost). Stejně jako u všech posouzení dopadů by i odpovídající posouzení mělo být strukturované, aby mohly být predikce co nejobjektivnější a pokud možno založené na kvantifikovatelných kritériích. Tím se také usnadní úkol navrhnout zmírňující opatření, která mohou pomoci předpokládané dopady odstranit nebo je snížit na nevýznamnou úroveň.

Případné vlivy je nutno předvídat co nejpřesněji a základ těchto předpovědí by měl být objasněn a zaznamenán v odpovídajícím posouzení

A konečně, při posuzování možných účinků je důležité mít na paměti, že se mohou objevit v kterékoli z fází rozvojového hydroenergetického záměru, od počáteční výstavby, přes provoz a řízení až po rekonstrukci nebo vyřazení z provozu. Takže účinky mohou být dočasné nebo trvalé, mohou působit uvnitř lokality nebo mimo ni, případně mohou být kumulativní, a mohou se projevit v různých fázích životního cyklu projektu.

| Běžně používané metody predikce účinků

  Při odpovídajícím posouzení by se měly používat osvědčené postupy a metody predikce rozsahu případných účinků.






  — | Lze provádět přímá měření, například rozlohy ztracených nebo poškozených přírodních stanovišť, poměrných ztrát populací jednotlivých biologických druhů, přírodních stanovišť a společenstev. |
| --- | --- |

Běžně používané metody predikce účinků

Běžně používané metody predikce účinků

Při odpovídajícím posouzení by se měly používat osvědčené postupy a metody predikce rozsahu případných účinků.

—

Lze provádět přímá měření, například rozlohy ztracených nebo poškozených přírodních stanovišť, poměrných ztrát populací jednotlivých biologických druhů, přírodních stanovišť a společenstev.

přímá měření

| — | Vývojové diagramy, síťové diagramy a systémové diagramy umožňují určit řetězce účinků vyplývajících z přímých dopadů, přičemž nepřímé dopady se nazývají sekundární, terciární atd. podle toho, jak jsou způsobeny. Systémové diagramy jsou pružnější než síťové diagramy při ilustrování vzájemných vztahů. |
| --- | --- |

—

Vývojové diagramy, síťové diagramy a systémové diagramy umožňují určit řetězce účinků vyplývajících z přímých dopadů, přičemž nepřímé dopady se nazývají sekundární, terciární atd. podle toho, jak jsou způsobeny. Systémové diagramy jsou pružnější než síťové diagramy při ilustrování vzájemných vztahů.

Vývojové diagramy, síťové diagramy a systémové diagramy

| — | Kvantitativní prediktivní modely mohou poskytovat matematicky odvozené predikce na základě údajů a předpokladů o síle a směru účinků. Modely mohou extrapolovat predikce, které jsou v souladu s minulými a současnými údaji (analýza trendů, scénáře, analogie, které přenášejí informace z jiných relevantních míst) a intuitivní prognózování. Normativní přístupy k modelování postupují zpětně od požadovaného výsledku, aby se vyhodnotilo, zda navrhovaný projekt tyto cíle splní. Prediktivní modelování často hraje důležitou úlohu, jelikož hlavní účinky mnohdy vyplývají ze změn hydromorfologických struktur, což vede ke změnám režimu sedimentace s vážnými důsledky pro podvodní biotu. |
| --- | --- |

—

Kvantitativní prediktivní modely mohou poskytovat matematicky odvozené predikce na základě údajů a předpokladů o síle a směru účinků. Modely mohou extrapolovat predikce, které jsou v souladu s minulými a současnými údaji (analýza trendů, scénáře, analogie, které přenášejí informace z jiných relevantních míst) a intuitivní prognózování. Normativní přístupy k modelování postupují zpětně od požadovaného výsledku, aby se vyhodnotilo, zda navrhovaný projekt tyto cíle splní. Prediktivní modelování často hraje důležitou úlohu, jelikož hlavní účinky mnohdy vyplývají ze změn hydromorfologických struktur, což vede ke změnám režimu sedimentace s vážnými důsledky pro podvodní biotu.

Kvantitativní prediktivní modely

| — | Studie na úrovni populací jsou potenciálně přínosné například pro stanovení účinků na úrovni populací různých druhů ptáků, netopýrů nebo mořských savců. |
| --- | --- |

—

Studie na úrovni populací jsou potenciálně přínosné například pro stanovení účinků na úrovni populací různých druhů ptáků, netopýrů nebo mořských savců.

Studie na úrovni populací

| — | Geografické informační systémy (GIS) slouží k vytváření modelů prostorových vztahů, například vzájemného překrývání různých omezení, nebo k mapování citlivých oblastí a míst, kde dochází ke ztrátě přírodních stanovišť. Systémy GIS jsou kombinací počítačové kartografie, uložených mapových údajů a systému správy databází, který slouží k ukládání takových atributů, jako jsou typy využití území nebo svažitost terénu. Systémy GIS umožňují rychlé zobrazení, kombinování a analýzu uložených proměnných. |
| --- | --- |

—

Geografické informační systémy (GIS) slouží k vytváření modelů prostorových vztahů, například vzájemného překrývání různých omezení, nebo k mapování citlivých oblastí a míst, kde dochází ke ztrátě přírodních stanovišť. Systémy GIS jsou kombinací počítačové kartografie, uložených mapových údajů a systému správy databází, který slouží k ukládání takových atributů, jako jsou typy využití území nebo svažitost terénu. Systémy GIS umožňují rychlé zobrazení, kombinování a analýzu uložených proměnných.

Geografické informační systémy

| — | Informace z předchozích podobných hydroenergetických projektů mohou být užitečné, zejména pokud byly vypracovány kvantitativní predikce a jejich výsledky byly monitorovány v reálném provozu. |
| --- | --- |

—

Informace z předchozích podobných hydroenergetických projektů mohou být užitečné, zejména pokud byly vypracovány kvantitativní predikce a jejich výsledky byly monitorovány v reálném provozu.

Informace z předchozích podobných hydroenergetických projektů

| — | Odborná stanoviska a úsudky lze získat z předchozích zkušeností a konzultací o podobných projektech a také od místních odborníků s příslušnými zkušenostmi a znalostí dané lokality. |
| --- | --- |

—

Odborná stanoviska a úsudky lze získat z předchozích zkušeností a konzultací o podobných projektech a také od místních odborníků s příslušnými zkušenostmi a znalostí dané lokality.

Odborná stanoviska a úsudky

| — | Popis a korelace: fyzické faktory (např. vodní režim, proud, substrát) mohou přímo souviset s rozšířením a hojností jednotlivých druhů živočichů a rostlin. Pokud lze predikovat budoucí fyzické podmínky, je možné na tomto základě predikovat budoucí vývoj přírodních stanovišť a populací nebo reakce biologických druhů a přírodních stanovišť. |
| --- | --- |

—

Popis a korelace: fyzické faktory (např. vodní režim, proud, substrát) mohou přímo souviset s rozšířením a hojností jednotlivých druhů živočichů a rostlin. Pokud lze predikovat budoucí fyzické podmínky, je možné na tomto základě predikovat budoucí vývoj přírodních stanovišť a populací nebo reakce biologických druhů a přírodních stanovišť.

Popis a korelace:

| — | Analýzy kapacity zahrnují určení prahové hodnoty environmentální zátěže, pod kterou lze funkce populací a ekosystémů udržet ve stávajícím stavu. Patří sem určování potenciálně omezujících faktorů a sestavování matematických rovnic, které slouží k popisu kapacity zdroje nebo systému ve smyslu prahové úrovně, která je dána každým limitujícím faktorem. |
| --- | --- |

—

Analýzy kapacity zahrnují určení prahové hodnoty environmentální zátěže, pod kterou lze funkce populací a ekosystémů udržet ve stávajícím stavu. Patří sem určování potenciálně omezujících faktorů a sestavování matematických rovnic, které slouží k popisu kapacity zdroje nebo systému ve smyslu prahové úrovně, která je dána každým limitujícím faktorem.

Analýzy kapacity

Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive (Metodické pokyny k ustanovením čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice o ochraně přírodních stanovišť)

Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive (Metodické pokyny k ustanovením čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice o ochraně přírodních stanovišť)

Posouzení možných kumulativních účinků

Posouzení možných kumulativních účinků

Kumulativní účinky tvoří zásadní část posouzení. Nejenže je to zákonný požadavek, ale může to mít také významné důsledky pro plán nebo projekt a pro další následné plány nebo projekty navržené pro stejnou oblast. To je zvláště důležité u hydroenergetiky, kde mohou být kumulativní účinky i malých zařízení nepřijatelně vysoké.

Kumulativní účinky tvoří zásadní část posouzení.

Jednotlivě mírné vlivy mohou být samy o sobě nevýznamné, avšak společně mohou mít významný dopad. Ustanovení čl. 6 odst. 3 to řeší tím, že zohledňuje kombinaci účinků daného plánu či projektu s účinky jiných plánů nebo projektů. Neupřesňuje, které další plány a projekty spadají do oblasti působnosti tohoto ustanovení, ale je zřejmé, že je nutno zvažovat plány nebo projekty, které jsou již dokončeny (tzn. již existující infrastruktury) a schváleny. Zde mohou být užitečné informace dostupné v plánech povodí podle rámcové směrnice o vodě, stejně jako všechny plány péče vypracované pro příslušné lokality sítě Natura 2000.

Mělo by být zřejmé, že zvažováním navrženého plánu nebo projektu členský stát nevytváří předpoklad ve prospěch jakýchkoli jiných, podobných plánů nebo projektů, které mohou být navrženy v budoucnu. Naopak, pokud byl v určité oblasti schválen jeden nebo více projektů, může se tím snížit ekologická prahová hodnota pro budoucí plány nebo projekty v téže oblasti.

Například pokud jsou předkládány jedna po druhé žádosti o schválení řady vodních elektráren v lokalitách sítě Natura 2000 nebo v jejich okolí, posouzení prvního projektu by mohlo konstatovat, že tento projekt nebude mít nepříznivý vliv na danou lokalitu, zatímco druhý a třetí projekt nemusí být schváleny, protože jejich účinky v kombinaci s účinky předchozího projektu budou stačit k nepříznivému ovlivnění celistvosti dané lokality.

V této souvislosti je důležité posuzovat hydroenergetické projekty ze strategického hlediska a v jejich vzájemné kombinaci v rámci dostatečně velké zeměpisné oblasti, a nepohlížet na ně jen jako na jednotlivé izolované projekty. Posuzování kumulativních účinků by mělo brát v úvahu všechny vodní elektrárny a další rozvojové záměry v daném povodí bez ohledu na to, zda se nacházejí uvnitř lokalit sítě Natura 2000 nebo mimo ně.

Určení kumulativních účinků by se mělo v ideálním případě provádět v úzké spolupráci s příslušnými orgány, které budou mít přístup k informacím o dalších plánech a projektech, které je nutno vzít v úvahu. Je rovněž nezbytné posoudit informace obsažené v plánech povodí podle rámcové směrnice o vodě, protože tyto plány obsahují informace o všech tlacích a účincích na vodní prostředí v rámci celého povodí.

Možné kumulativní účinky by se měly posuzovat za použití řádných základních údajů a nemělo by se spoléhat pouze na kvalitativní kritéria. Měly by se posuzovat jako nedílná součást celkového posouzení, a ne si na to „vzpomenout“ až na konci celého procesu posuzování.

Určení významnosti vlivů

Určení významnosti vlivů

Po určení vlivů (viz také část 4.7) je nezbytné vyhodnotit jejich významnost (52) v souvislosti s biologickými druhy a přírodními stanovišti, jež se v dané lokalitě vyskytují, a to s ohledem na cíle ochrany dané lokality.

52

Při posuzování významnosti lze brát v úvahu následující parametry:

| — | kvantitativní parametry cílového rysu (tj. biologický druh nebo typ přírodního stanoviště, pro něž je daná lokalita určena): například jaká část přírodního stanoviště je ztracena pro daný biologický druh nebo typ stanoviště. U některých z nich by se měla za významný dopad považovat už ztráta dokonce jen několika málo procent rozlohy oblastí výskytu v dané lokalitě sítě Natura 2000 (např. u prioritních typů přírodních stanovišť a biologických druhů). U jiných může být práh významnosti vyšší. Opět to závisí na konkrétních biologických druzích a na typech přírodních stanovišť, na jejich kondici z hlediska ochrany v dané lokalitě a na jejich vyhlídkách do budoucna, |
| --- | --- |

—

kvantitativní parametry cílového rysu (tj. biologický druh nebo typ přírodního stanoviště, pro něž je daná lokalita určena): například jaká část přírodního stanoviště je ztracena pro daný biologický druh nebo typ stanoviště. U některých z nich by se měla za významný dopad považovat už ztráta dokonce jen několika málo procent rozlohy oblastí výskytu v dané lokalitě sítě Natura 2000 (např. u prioritních typů přírodních stanovišť a biologických druhů). U jiných může být práh významnosti vyšší. Opět to závisí na konkrétních biologických druzích a na typech přírodních stanovišť, na jejich kondici z hlediska ochrany v dané lokalitě a na jejich vyhlídkách do budoucna,

| — | kvalitativní parametry cílového rysu: nezávisle na kvantitativních parametrech by se při stanovení významnosti vlivů měla brát v úvahu kvalita výskytu cílového rysu. Může to být například:






  — | jediná lokalita v dané oblasti nebo zemi s tímto cílovým rysem (tzn. že výskyt cílového rysu může být v dané lokalitě vysoký, ale je to jediné místo, kde se vyskytuje a je chráněn), |
| --- | --- | --- |

—

kvalitativní parametry cílového rysu: nezávisle na kvantitativních parametrech by se při stanovení významnosti vlivů měla brát v úvahu kvalita výskytu cílového rysu. Může to být například:

—

jediná lokalita v dané oblasti nebo zemi s tímto cílovým rysem (tzn. že výskyt cílového rysu může být v dané lokalitě vysoký, ale je to jediné místo, kde se vyskytuje a je chráněn),

| — | lokalita s významným výskytem daného biologického druhu (např. jádrová oblast výskytu, větší plochy reprezentativních porostů apod.), |
| --- | --- |

—

lokalita s významným výskytem daného biologického druhu (např. jádrová oblast výskytu, větší plochy reprezentativních porostů apod.),

| — | lokalita, kde je daný biologický druh na hranici svého stávajícího areálu rozšíření (s ohledem na potenciální vlivy změny klimatu v budoucnu), |
| --- | --- |

—

lokalita, kde je daný biologický druh na hranici svého stávajícího areálu rozšíření (s ohledem na potenciální vlivy změny klimatu v budoucnu),

| — | významnost dané lokality pro biologii určitého druhu organismů, např. jako místo rozmnožování (hnízdiště, trdliště apod.), přírodní stanoviště pro shánění potravy, útočiště před predátory, migrační trasa nebo zastávka na takové trase, |
| --- | --- |

—

významnost dané lokality pro biologii určitého druhu organismů, např. jako místo rozmnožování (hnízdiště, trdliště apod.), přírodní stanoviště pro shánění potravy, útočiště před predátory, migrační trasa nebo zastávka na takové trase,

| — | ekologické funkce a struktury potřebné k udržení cílových rysů, a tím i celistvosti dané lokality. |
| --- | --- |

—

ekologické funkce a struktury potřebné k udržení cílových rysů, a tím i celistvosti dané lokality.

Pokud existují pochybnosti nebo rozdílné názory ohledně míry významnosti, je nejlepší nalézt širší shodu mezi příslušnými odborníky, např. regionálními nebo národními odborníky na dotčený cílový rys, aby se v tomto směru mohlo dosáhnout konsensu.

Určení, zda je nepříznivě ovlivněna celistvost lokality

Určení, zda je nepříznivě ovlivněna celistvost lokality

Jakmile jsou co nejpřesněji předpovězeny účinky projektu, je posouzena jejich významnost a jsou vyhodnocena všechna možná zmírňující opatření, musí odpovídající posouzení konstatovat, zda budou mít tyto účinky nepříznivý dopad na celistvost lokality sítě Natura 2000.

Výraz „celistvost“ se jednoznačně týká ekologické neporušenosti. Pojem „celistvost lokality“ lze užitečně vymezit jako množinu ekologické struktury, funkcí a ekologických procesů lokality v celé oblasti, kterou lokalita zaujímá, nebo přírodních stanovišť, komplexu přírodních stanovišť a/nebo populací biologických druhů, pro které je lokalita určena. O lokalitě lze konstatovat, že má vysokou míru celistvosti, pokud se zde naplňuje její inherentní potenciál pro dosažení cílů ochrany dané lokality, udržuje se schopnost samoregulace a samoobnovy za dynamických podmínek a pokud je zde zapotřebí jen minimální podpora prostřednictvím vnější péče.

ekologické neporušenosti.

Pokud plán nebo projekt nepříznivě ovlivňuje vzhled lokality nebo má významné účinky na jiné typy přírodních stanovišť nebo biologické druhy, než ty, pro něž byla lokalita vyhlášena jako součást sítě Natura 2000, nejedná se pro účely čl. 6 odst. 3 o nepříznivý účinek. Na druhou stranu, pokud je významně ovlivněn jeden z biologických druhů nebo typů přírodních stanovišť, pro něž je lokalita určena, pak je nutně také nepříznivě ovlivněna celistvost lokality.

pokud je významně ovlivněn jeden z biologických druhů nebo typů přírodních stanovišť, pro něž je lokalita určena, pak je nutně také nepříznivě ovlivněna celistvost lokality

Výraz „celistvost lokality“ ukazuje, že důraz je kladen na konkrétní lokalitu. Poškození lokality nebo její části tedy nelze ospravedlnit tvrzením, že stav typů přírodních stanovišť a biologických druhů, které se zde vyskytují, zůstane na evropském území členského státu z hlediska ochrany celkově příznivý.

V praxi by se posuzování celistvosti lokality mělo zaměřit zejména na určení, zda projekt brání splnění cílů ochrany dané lokality a:

| — | způsobuje změny významných ekologických funkcí nezbytných pro cílové rysy (tj. biologický druh nebo typ přírodního stanoviště, pro něž je daná lokalita určena), |
| --- | --- |

—

způsobuje změny významných ekologických funkcí nezbytných pro cílové rysy (tj. biologický druh nebo typ přírodního stanoviště, pro něž je daná lokalita určena),

| — | výrazně snižuje oblast výskytu typů přírodních stanovišť (i těch s nižší kvalitou) nebo životaschopnost populací biologických druhů v dané lokalitě, které jsou jejími cílovými rysy, |
| --- | --- |

—

výrazně snižuje oblast výskytu typů přírodních stanovišť (i těch s nižší kvalitou) nebo životaschopnost populací biologických druhů v dané lokalitě, které jsou jejími cílovými rysy,

| — | snižuje rozmanitost lokality, |
| --- | --- |

—

snižuje rozmanitost lokality,

| — | vede k fragmentaci lokality, |
| --- | --- |

—

vede k fragmentaci lokality,

| — | vede ke ztrátě nebo snížení přítomnosti rozhodujících charakteristik lokality (např. stromového porostu, pravidelných každoročních záplav), na nichž stav daného cílového rysu závisí, |
| --- | --- |

—

vede ke ztrátě nebo snížení přítomnosti rozhodujících charakteristik lokality (např. stromového porostu, pravidelných každoročních záplav), na nichž stav daného cílového rysu závisí,

| — | způsobuje úmrtnost u cílových druhů organismů. |
| --- | --- |

—

způsobuje úmrtnost u cílových druhů organismů.

Zavedení opatření k odstranění nepříznivých vlivů

Zavedení opatření k odstranění nepříznivých vlivů

Pokud se při posouzení rozvojového hydroenergetického plánu nebo projektu provedeném podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť zjistí řada nepříznivých vlivů na lokalitu sítě Natura 2000, plán nebo projekt nemusí být automaticky zamítnut. V závislosti na závažnosti potenciálních dopadů může být možné zavést (další) zmírňující opatření, která potenciální nepříznivé dopady plánu nebo projektu odstraní nebo je alespoň sníží na nevýznamnou úroveň, pokud již nejsou taková ochranná opatření součásti daného projektu.

| Přístup ke zmírňování dopadů | Preference |
| --- | --- |
| Předcházet dopadům u zdroje | Nejvyšší | |
| Snižovat dopady u zdroje | |
| Tlumit dopady na místě | |
| Tlumit dopady u dotčených biologických druhů nebo přírodních stanovišť | Nejnižší |

Přístup ke zmírňování dopadů

Preference

Předcházet dopadům u zdroje

Nejvyšší

Image

Snižovat dopady u zdroje

Tlumit dopady na místě

Tlumit dopady u dotčených biologických druhů nebo přírodních stanovišť

Nejnižší

Určení zmírňujících opatření, podobně jako samotné posouzení dopadů, musí vycházet z důkladného porozumění příslušným biologickým druhům a přírodním stanovištím a z dialogu mezi navrhovatelem projektu, příslušným orgánem a odborníky na ochranu přírody.

Určení zmírňujících opatření, podobně jako samotné posouzení dopadů, musí vycházet z důkladného porozumění příslušným biologickým druhům a přírodním stanovištím

Zmírňující opatření mohou spočívat ve změnách velikosti, umístění, konstrukce a technologie použité u hydroenergetického plánu či projektu (např. k zabránění vzniku překážek migrace a/nebo zranění ryb způsobených turbínami). Nebo mohou mít podobu dočasných úprav během fáze výstavby nebo provozu (např. k zabránění znečištění vody, pokud se níže po proudu nacházejí citlivé části nebo populace cílových druhů). Další informace o možných opatřeních ke zmírnění nepříznivých dopadů hydroenergetických děl najdete v kapitole 3.

U každého navrženého zmírňujícího opatření je důležité:

| — | vysvětlit, jak opatření zabrání zjištěným nepříznivým dopadům na lokalitu nebo jak je sníží na nevýznamnou úroveň, |
| --- | --- |

—

vysvětlit, jak opatření zabrání zjištěným nepříznivým dopadům na lokalitu nebo jak je sníží na nevýznamnou úroveň,

| — | poskytnout důkazy o tom, jak budou opatření zajištěna a prováděna a kým, |
| --- | --- |

—

poskytnout důkazy o tom, jak budou opatření zajištěna a prováděna a kým,

| — | poskytnout informace o míře důvěry v jejich pravděpodobný úspěch, |
| --- | --- |

—

poskytnout informace o míře důvěry v jejich pravděpodobný úspěch,

| — | poskytnout časový rozvrh realizace projektu nebo plánu, |
| --- | --- |

—

poskytnout časový rozvrh realizace projektu nebo plánu,

| — | poskytnout důkazy o tom, jak se budou tato opatření sledovat a jak se budou zavádět další opatření, pokud se ukáže, že zmírnění dopadů není dostatečné. |
| --- | --- |

—

poskytnout důkazy o tom, jak se budou tato opatření sledovat a jak se budou zavádět další opatření, pokud se ukáže, že zmírnění dopadů není dostatečné.

Po určení a podrobném rozpracování vhodných zmírňujících opatření může být plán nebo projekt schválen na základě postupu posouzení podle článku 6 (směrnice o ochraně přírodních stanovišť) za předpokladu, že zmírňující opatření: 1) zajistí, aby účinky nebyly významné z hlediska cílů ochrany dané lokality, a 2) že budou zmírňující opatření provedena jako nedílná součást projektu.

Pokud i po zavedení zmírňujících opatření stále existuje významný zbytkový účinek na danou lokalitu, je nutno spíše zvážit alternativní řešení (např. odlišné umístění projektu, různá měřítka nebo koncepce výstavby či rozvoje, případně alternativní postupy). Pokud žádná neexistují, může být plán nebo projekt ve výjimečných případech i přesto schválen, a to za předpokladu, že jsou dodrženy podmínky čl. 6 odst. 4 a přijata vhodná opatření, která vykompenzují zbývající nepříznivé vlivy, aby síť Natura 2000 nebyla ohrožena.

5.3.3   Závěry odpovídajícího posouzení

Závěry odpovídajícího posouzení

Je na příslušných vnitrostátních orgánech, aby s ohledem na závěry odpovídajícího posouzení daný plán nebo projekt schválily. To lze provést až poté, co se ujistily, že nebude mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality. Pokud jsou závěry kladné v tom smyslu, že již neexistují důvodné vědecké pochybnosti ohledně neexistence vlivů na danou lokalitu, mohou příslušné orgány plán nebo projekt schválit.

Je tedy nutno prokázat nepřítomnost vlivů, a nikoli jejich přítomnost, což odráží zásadu předběžné opatrnosti (viz rozsudek ESD ve věci C-157/96). To potvrdilo i několik rozsudků Evropského soudního dvora. Ve věci Waddenzee (C-127/02) Soudní dvůr potvrdil, že „povolení [...] plánu nebo projektu může být uděleno pouze za podmínky, že se příslušné vnitrostátní orgány ujistily, že tento plán nebo projekt nebude mít škodlivé účinky na celistvost dotčené lokality. Existuje-li nejistota ohledně nepřítomnosti škodlivých účinků na celistvost zmíněné lokality spojených s plánem nebo projektem, musí příslušný vnitrostátní orgán zamítnout povolení plánu nebo projektu. Jinými slovy, musí se mimo jakoukoli důvodnou vědeckou pochybnost ujistit, že plán nebo projekt nebude mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality“.

Je tedy nutno prokázat nepřítomnost vlivů, a nikoli jejich přítomnost,

Odpovídající posouzení a jeho závěry je nutno jasně zaznamenat. Příslušná zpráva by měla být dostatečně podrobná, aby ukázala, jak bylo konečného rozhodnutí dosaženo a na jakých vědeckých základech bylo rozhodnutí přijato.

5.4   Výjimky podle čl. 6 odst. 4

Výjimky podle čl. 6 odst. 4

Ustanovení čl. 6 odst. 4 stanoví výjimky z pravidla stanoveného v čl. 6 odst. 3. Nejedná se o automatický proces, záleží na navrhovateli projektu nebo plánu, zda se rozhodne požádat o výjimku. Ustanovení čl. 6 odst. 4 stanoví podmínky, které se musí v takových případech splnit, a kroky, které je nutno provést, aby mohl příslušný vnitrostátní orgán podle čl. 6 odst. 3 povolit plán nebo projekt, jehož posouzení konstatuje, že má nepříznivý vliv na celistvost lokality.

Čl. 6 odst. 4 stanoví, že příslušné orgány musí zajistit splnění následujících podmínek, aby mohly rozhodnout, zda povolit či nepovolit plán nebo projekt, který by mohl nepříznivě ovlivnit určitou lokalitu:

| — | Alternativa předložená ke schválení je nejméně škodlivá pro přírodní stanoviště, biologické druhy a celistvost lokality sítě Natura 2000 a neexistuje žádná proveditelná alternativa, která by celistvost lokality neovlivnila. |
| --- | --- |

—

Alternativa předložená ke schválení je nejméně škodlivá pro přírodní stanoviště, biologické druhy a celistvost lokality sítě Natura 2000 a neexistuje žádná proveditelná alternativa, která by celistvost lokality neovlivnila.

Alternativa

| — | Existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu, které odůvodňují schválení plánu nebo projektu. |
| --- | --- |

—

Existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu, které odůvodňují schválení plánu nebo projektu.

naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu

| — | Byla přijata veškerá kompenzační opatření nezbytná k zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

Byla přijata veškerá kompenzační opatření nezbytná k zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000.

kompenzační opatření

Pořadí, ve kterém se tyto podmínky zkoumají, je důležité, protože každý krok určuje, zda je nezbytný další krok. Pokud je například nalezena alternativa k dotyčnému plánu nebo projektu, nemá smysl zkoumat, zda je původní plán nebo projekt nezbytný z důvodu převažujícího veřejného zájmu, ani vyvíjet vhodná kompenzační opatření, jelikož tento plán nebo projekt nemůže být schválen, pokud existuje proveditelná alternativa.

Prokázání neexistence alternativních řešení

Prokázání neexistence alternativních řešení

Hledání alternativ může být poměrně široké a mělo by souviset s cíli plánu nebo projektu, které se týkají veřejného zájmu. Může zahrnovat alternativní umístění, různé rozsahy nebo koncepce rozvojového záměru, různé metody výstavby nebo alternativní postupy a přístupy k výrobě energie z obnovitelných zdrojů. Tento požadavek také úzce souvisí s čl. 4 odst. 7 písm. d) rámcové směrnice o vodě, podle něhož se příslušné orgány musí ujistit, že z hlediska životního prostředí neexistuje žádná lepší možnost (53).

53

Ačkoli požadavek ohledně hledání alternativ spadá do působnosti čl. 6 odst. 4, v praxi je užitečné, aby autor plánu co nejdříve zvážil všechny možné alternativy již při prvním plánování rozvojového projektu. Pokud je v této fázi nalezena vhodná alternativa, která pravděpodobně nebude mít významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000, může být okamžitě schválena a odpovídající posouzení nebude zapotřebí (ačkoli může být i nadále nutné jiné environmentální posouzení).

Pokud je však projekt podroben odpovídajícímu posouzení, které konstatuje, že bude nevyhnutně mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality, musí příslušný orgán zjistit, zda existují alternativní řešení. Je nutno analyzovat všechny proveditelné alternativy, a zejména jejich relativní přínosnost z hlediska cílů ochrany lokality sítě Natura 2000 a její celistvosti.

Pokud existuje proveditelné alternativní řešení, které splňuje cíle projektu, mělo by být také podrobeno novému odpovídajícímu posouzení, pokud je pravděpodobné, že bude mít významný vliv na tutéž nebo jinou lokalitu sítě Natura 2000. Obvykle, pokud je alternativa podobná původnímu návrhu, lze při novém posouzení čerpat množství potřebných informací z prvního odpovídajícího posouzení.

Naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu

Naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu

Pokud neexistují alternativní řešení nebo pokud má daná alternativa ještě nepříznivější účinky na cíle ochrany nebo na celistvost dotyčné lokality, musí příslušné orgány přezkoumat, zda existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu (54), které odůvodňují schválení plánu nebo projektu, ačkoli může nepříznivě ovlivnit celistvost jedné nebo více lokalit sítě Natura 2000.

54

Pojem „naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu“ není ve směrnici definován. Ze znění však vyplývá, že aby mohl být plán nebo projekt podle čl. 6 odst. 4 schválen, musí splňovat všechny tři následující podmínky:

| — | Musí se jednat o veřejný zájem – ze znění jasně vyplývá, že pouze veřejný zájem může převážit nad cíli směrnice týkajícími se ochrany přírody. Projekty vypracované soukromými subjekty lze tedy zvažovat pouze tehdy, pokud je prokázán veřejný zájem, kterému daný projekt slouží (viz rozsudek ESD ve věci C-182/10, Solvay a další, body 71–79). |
| --- | --- |

—

Musí se jednat o veřejný zájem – ze znění jasně vyplývá, že pouze veřejný zájem může převážit nad cíli směrnice týkajícími se ochrany přírody. Projekty vypracované soukromými subjekty lze tedy zvažovat pouze tehdy, pokud je prokázán veřejný zájem, kterému daný projekt slouží (viz rozsudek ESD ve věci C-182/10, Solvay a další, body 71–79).

veřejný zájem

| — | Musí existovat naléhavé důvody pro realizaci plánu nebo projektu – v tomto smyslu se výrazem „naléhavé“ zcela zřejmě rozumí, že projekt je pro společnost zásadní, a nikoli jen žádoucí nebo užitečný. |
| --- | --- |

—

Musí existovat naléhavé důvody pro realizaci plánu nebo projektu – v tomto smyslu se výrazem „naléhavé“ zcela zřejmě rozumí, že projekt je pro společnost zásadní, a nikoli jen žádoucí nebo užitečný.

naléhavé

| — | Realizace plánu nebo projektu musí být nezbytná z důvodů převažujícího zájmu – neboli je nutno prokázat, že provedení plánu nebo projektu je ještě důležitější než zachování dotyčné lokality sítě Natura 2000 v souladu s cíli její ochrany. Je zřejmé, že ne každý druh veřejného zájmu společenské nebo hospodářské povahy je dostačující, zvláště pokud se porovnávají se zvláštní důležitostí zájmů chráněných dotyčnou směrnicí (viz např. čtvrtý bod jejího odůvodnění, který odkazuje na „přírodní dědictví Společenství“). Zdá se také rozumné předpokládat, že veřejný zájem může být převažující pouze tehdy, pokud se jedná o dlouhodobý zájem, zatímco krátkodobé hospodářské zájmy nebo jiné zájmy, které by společnosti přinesly pouze krátkodobé přínosy, by nebyly dostačující k převážení nad dlouhodobými zájmy ochrany přírody podle dotyčné směrnice. |
| --- | --- |

—

Realizace plánu nebo projektu musí být nezbytná z důvodů převažujícího zájmu – neboli je nutno prokázat, že provedení plánu nebo projektu je ještě důležitější než zachování dotyčné lokality sítě Natura 2000 v souladu s cíli její ochrany. Je zřejmé, že ne každý druh veřejného zájmu společenské nebo hospodářské povahy je dostačující, zvláště pokud se porovnávají se zvláštní důležitostí zájmů chráněných dotyčnou směrnicí (viz např. čtvrtý bod jejího odůvodnění, který odkazuje na „přírodní dědictví Společenství“). Zdá se také rozumné předpokládat, že veřejný zájem může být převažující pouze tehdy, pokud se jedná o dlouhodobý zájem, zatímco krátkodobé hospodářské zájmy nebo jiné zájmy, které by společnosti přinesly pouze krátkodobé přínosy, by nebyly dostačující k převážení nad dlouhodobými zájmy ochrany přírody podle dotyčné směrnice.

převažujícího zájmu

Je nutno si také uvědomit, že podmínky týkající se převažujícího veřejného zájmu jsou ještě přísnější u plánu nebo projektu, který pravděpodobně nepříznivě ovlivní celistvost lokality sítě Natura 2000, ve které se vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť a/nebo prioritní biologické druhy, pokud jsou tyto typy přírodních stanovišť a/nebo biologické druhy nepříznivě zasaženy. Naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu lze v takovém případě akceptovat pouze tehdy, pokud se týkají:

| — | lidského zdraví a veřejné bezpečnosti nebo |
| --- | --- |

—

lidského zdraví a veřejné bezpečnosti nebo

| — | převažujících příznivých důsledků pro životní prostředí nebo |
| --- | --- |

—

převažujících příznivých důsledků pro životní prostředí nebo

| — | jiných naléhavých důvodů, pokud se k nim před schválením plánu nebo projektu vyjádřila Komise. |
| --- | --- |

—

jiných naléhavých důvodů, pokud se k nim před schválením plánu nebo projektu vyjádřila Komise.

Vývojový diagram podmínek podle čl. 6 odst. 4

Povolení nelze udělit.

Povolení lze udělit. Je nezbytné přijmout kompenzační opatření.

Na základě konzultace s Komisí lze povolení udělit z jiných naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu.

Je nezbytné přijmout kompenzační opatření.

Existují důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti nebo významné environmentální přínosy?

Vyskytuje se v lokalitě prioritní přírodní stanoviště nebo biologický druh, který by mohl být plánem či projektem ovlivněn?

Existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu?

Existují alternativní řešení?

Ne

Plán či projekt by mohl nepříznivě ovlivnit celistvost lokality.

Ano

Ne

Ne

Ne

Ano

Ano

Ano

Kompenzační opatření

Kompenzační opatření

Pokud neexistují žádné alternativy a existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu, musí příslušné orgány zajistit, aby byla před zahájením projektu přijata a provedena kompenzační opatření. Kompenzační opatření jsou tudíž „poslední možností“ a používají se pouze tehdy, když bylo přijato rozhodnutí za výše popsaných podmínek.

Přísně vzato jsou kompenzační opatření nezávislá na projektu a zpravidla se provádějí mimo oblast realizace projektu. Musí být schopna plně kompenzovat škody způsobené dané lokalitě a jejím cílovým rysům a musí být dostatečná k zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000.

Aby byla zajištěna ochrana celkové soudržnosti sítě Natura 2000, měla by kompenzační opatření navrhovaná k danému plánu nebo projektu zejména:

| — | přispívat k ochraně dotčených typů přírodních stanovišť a biologických druhů v dotyčném biogeografickém regionu nebo v rámci téhož areálu výskytu, migrační trasy nebo zimoviště pro biologické druhy v dotyčném členském státě, |
| --- | --- |

—

přispívat k ochraně dotčených typů přírodních stanovišť a biologických druhů v dotyčném biogeografickém regionu nebo v rámci téhož areálu výskytu, migrační trasy nebo zimoviště pro biologické druhy v dotyčném členském státě,

| — | poskytovat funkce srovnatelné s funkcemi, které odůvodnily výběr původní lokality, zejména pokud jde o přiměřené zeměpisné rozšíření, |
| --- | --- |

—

poskytovat funkce srovnatelné s funkcemi, které odůvodnily výběr původní lokality, zejména pokud jde o přiměřené zeměpisné rozšíření,

| — | doplňovat normální povinnosti podle dotyčné směrnice, tzn. nemohou nahrazovat stávající závazky, jako je provádění plánů péče o lokality sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

doplňovat normální povinnosti podle dotyčné směrnice, tzn. nemohou nahrazovat stávající závazky, jako je provádění plánů péče o lokality sítě Natura 2000.

Podle stávajících pokynů Komise mohou být kompenzační opatření podle čl. 6 odst. 4 tvořena jedním nebo několika následujícími body:

| — | nové vytvoření srovnatelného přírodního stanoviště nebo biologické zdokonalení poškozeného přírodního stanoviště v rámci stávající vyhlášené lokality za předpokladu, že to přesahuje cíle ochrany dané lokality a nezpůsobuje poškození jiných cílových rysů dané lokality sítě Natura 2000, |
| --- | --- |

—

nové vytvoření srovnatelného přírodního stanoviště nebo biologické zdokonalení poškozeného přírodního stanoviště v rámci stávající vyhlášené lokality za předpokladu, že to přesahuje cíle ochrany dané lokality a nezpůsobuje poškození jiných cílových rysů dané lokality sítě Natura 2000,

| — | nové vytvoření srovnatelného přírodního stanoviště nebo biologické zdokonalení poškozeného stanoviště mimo vyhlášenou lokalitu, přičemž toto nově vytvořené nebo zdokonalené přírodní stanoviště se následně zařadí do sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

nové vytvoření srovnatelného přírodního stanoviště nebo biologické zdokonalení poškozeného stanoviště mimo vyhlášenou lokalitu, přičemž toto nově vytvořené nebo zdokonalené přírodní stanoviště se následně zařadí do sítě Natura 2000.

| — | rozšíření sítě Natura 2000 o novou lokalitu podobné nebo lepší kvality a kondice ve srovnání s původní lokalitou (55). |
| --- | --- |

—

rozšíření sítě Natura 2000 o novou lokalitu podobné nebo lepší kvality a kondice ve srovnání s původní lokalitou (55).

55

Nepříznivě ovlivněné typy přírodních stanovišť a biologické druhy se musí přinejmenším vykompenzovat ve srovnatelných poměrech, ale vzhledem k vysokým rizikům a nedostatečné míře vědecké jistoty spojené s pokusy o vytvoření nových stanovišť nebo obnovu poškozených stanovišť se důrazně doporučuje používat značně vyšší poměr než 1: 1, aby se zajistilo, že opatření skutečně povedou k potřebné kompenzaci.

Členské státy by měly věnovat zvláštní pozornost případům, kdy nepříznivé účinky plánu nebo projektu působí ve zranitelných přírodních stanovištích nebo v přírodních stanovištích biologických druhů, u nichž trvá dlouhou dobu, než znovu získají stejnou ekologickou funkčnost. U některých přírodních stanovišť a biologických druhů může být prostě nemožné kompenzovat případné ztráty v přiměřené době, neboť jejich rozvoj může trvat několik desetiletí.

Některé typy přírodních stanovišť a stanoviště některých biologických druhů navíc nelze vynahradit v žádném případě, protože jejich ekologické vlastnosti nelze uměle vytvořit nebo napodobit. Proto by se předkladatelé každého nového rozvojového hydroenergetického záměru měli informovat o možnostech kompenzace, pokud jde o konkrétní biologické druhy a typy přírodních stanovišť, s dostatečným předstihem před zahájením koncipování plánu nebo projektu.

A konečně, kompenzační opatření by měla být zavedena a plně funkční ještě před zahájením práce na plánu nebo projektu. To napomůže zmírnit škodlivé účinky projektu na dotyčné biologické druhy a přírodní stanoviště tím, že jim nabízí vhodná alternativní místa v kompenzační oblasti. Pokud toho nelze plně dosáhnout, měly by příslušné orgány požadovat dodatečnou kompenzaci za dočasné ztráty, k nimž by mezitím došlo. Informace o kompenzačních opatřeních by měly být předloženy Komisi, jakmile byla tato opatření přijata při procesu plánování, aby Komise v rámci své úlohy strážkyně Smluv mohla posoudit, zda se příslušná směrnice používá správně.

ZKRATKY

ZKRATKY

| AA | Appropriate assessment – odpovídající posouzení podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť |
| --- | --- |
| AWB | Artificial water body – umělý vodní útvar podle rámcové směrnice o vodě |
| ESD | Evropský soudní dvůr (Soudní dvůr Evropské unie) https://curia.europa.eu/jcms/jcms/j_6/en/ |
| EEA | European Environment Agency – Evropská agentura pro životní prostředí (http://www.eea.europa.eu/) |
| EIA | Environmental impact assessment – hodnocení dopadu projektů na životní prostředí |
| EU | Evropská unie (EU-28) |
| FCS | Favourable conservation status – příznivý stav z hlediska ochrany: hlavní cíl směrnice o ochraně přírodních stanovišť |
| HMWB | Heavily modified water body – silně ovlivněný vodní útvar podle rámcové směrnice o vodě |
| GES | Good ecological status – dobrý ekologický stav: hlavní cíl rámcové směrnice o vodě |
| Natura 2000 | Lokality vyhlášené podle směrnic o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků (pSCI, SCI, ZOO a ZCHO) a zahrnuté do sítě Natura 2000 |
| NGOs | non-governmental organisations – nevládní organizace |
| PCIs | Projects of community interest – projekty společného zájmu |
| pSCI | proposed site of community importance – navržená lokalita významná pro Společenství, předložená ke schválení Komisí |
| RBMP | River basin management plan – plán povodí podle rámcové směrnice o vodě |
| SAC | Special area of conservation – zvláštní oblast ochrany, ve které se uplatňují nezbytná opatření na ochranu přírody |
| SCI | Site of community importance – lokalita významná pro Společenství, schválená Komisí |
| SDF | Standardní datový formulář pro lokalitu sítě Natura 2000 |
| SEA | Strategic environmental assessment – strategické posuzování vlivů plánů a programů na životní prostředí |
| SPA | Special protection area – zvláště chráněná oblast (ZCHO) podle směrnice o ochraně ptáků |
| WFD | Water Framework Directive – rámcová směrnice o vodě |

AA

Appropriate assessment – odpovídající posouzení podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť

AWB

Artificial water body – umělý vodní útvar podle rámcové směrnice o vodě

ESD

Evropský soudní dvůr (Soudní dvůr Evropské unie) https://curia.europa.eu/jcms/jcms/j_6/en/

EEA

European Environment Agency – Evropská agentura pro životní prostředí (http://www.eea.europa.eu/)

EIA

Environmental impact assessment – hodnocení dopadu projektů na životní prostředí

EU

Evropská unie (EU-28)

FCS

Favourable conservation status – příznivý stav z hlediska ochrany: hlavní cíl směrnice o ochraně přírodních stanovišť

HMWB

Heavily modified water body – silně ovlivněný vodní útvar podle rámcové směrnice o vodě

GES

Good ecological status – dobrý ekologický stav: hlavní cíl rámcové směrnice o vodě

Natura 2000

Lokality vyhlášené podle směrnic o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků (pSCI, SCI, ZOO a ZCHO) a zahrnuté do sítě Natura 2000

NGOs

non-governmental organisations – nevládní organizace

PCIs

Projects of community interest – projekty společného zájmu

pSCI

proposed site of community importance – navržená lokalita významná pro Společenství, předložená ke schválení Komisí

RBMP

River basin management plan – plán povodí podle rámcové směrnice o vodě

SAC

Special area of conservation – zvláštní oblast ochrany, ve které se uplatňují nezbytná opatření na ochranu přírody

SCI

Site of community importance – lokalita významná pro Společenství, schválená Komisí

SDF

Standardní datový formulář pro lokalitu sítě Natura 2000

SEA

Strategic environmental assessment – strategické posuzování vlivů plánů a programů na životní prostředí

SPA

Special protection area – zvláště chráněná oblast (ZCHO) podle směrnice o ochraně ptáků

WFD

Water Framework Directive – rámcová směrnice o vodě

---

(1)  https://www.eea.europa.eu/soer

1

(2)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

2

(3)  https://ec.europa.eu/energy/en/topics/renewable-energy/renewable-energy-directive

3

(4)  http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/comm2006/2020.htm

4

(5)  Akční plán EU pro přírodu, lidi a hospodářství http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/fitness_check/action_plan/index_en.htm

5

(6)  Viz článek 2 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. „Cílem opatření přijímaných na základě této směrnice je zachování nebo obnova příznivého stavu z hlediska ochrany u přírodních stanovišť, druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin v zájmu Společenství.“ Pojem „příznivý stav z hlediska ochrany“ není ve směrnici o ochraně ptáků uveden, avšak existují podobné požadavky u zvláště chráněných oblastí.

6

(7)  Podrobné informace o veškerých pokynech k péči o lokality sítě Natura 2000 jsou uvedeny na webu http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/index_en.htm

7

(8)  Webové stránky Komise týkající se řízení EIA a SEA viz http://ec.europa.eu/environment/eia/eia-legalcontext.htm a http://ec.europa.eu/environment/eia/sea-legalcontext.htm

8

(9)  Pokyny k přísné ochraně živočišných druhů v zájmu Společenství podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/guidance/index_en.htm

9

(10)  Viz nejčastější dotazy na Komisi ohledně rámcové směrnice o vodě a směrnic na ochranu přírody: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/FAQ-WFD%20final.pdf

10

(11)  Silně ovlivněné vodní útvary jsou ty, jejichž povaha je v důsledku fyzických změn způsobených lidskou činností podstatně změněna a které tudíž nemohou dosáhnout „dobrého ekologického stavu“.

11

(12)  Podrobnější informace o konkrétních požadavcích lze nalézt v příručce CIS č. 4 s názvem „Identification and Designation of Heavily Modified and Artificial Water Bodies“ (Identifikace a vymezení silně ovlivněných a umělých vodních útvarů).

12

(13)  Judikaturu ohledně použití čl. 4 odst. 7 najdete v rozhodnutích Soudního dvora ve věcech C-461/13 a C-346/14.

13

(14)  Příručka CIS č. 36 k čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě: https://circabc.europa.eu/sd/a/e0352ec3-9f3b-4d91-bdbb-939185be3e89/CIS_Guidance_Article_4_7_FINAL.PDF

14

(15)  Směrnice EIA definuje „záměr“ jako provádění stavebních prací nebo jako výstavbu jiných zařízení nebo děl, případně jako jiné zásahy do přírodního prostředí a krajiny.

15

(16)  Mezi záměry podle přílohy I patří „přehrady a jiná zařízení určená k akumulaci vody nebo k dlouhodobé retenci vody, pokud nový nebo doplňkový objem akumulované vody přesahuje 10 milionů metrů krychlových“.

16

(17)  Mezi záměry podle přílohy II patří přehrady a jiná zařízení sloužící k akumulaci vody nebo k její dlouhodobé retenci (záměry neuvedené v příloze I).

17

(18)  Úř. věst. C 273, 27.7.2016, s. 1.

18

(19)  C-177/11, EU:C:2012:378, body 19–24.

19

(20)  http://www.eea.europa.eu/soer

20

(21)  http://www.eea.europa.eu/publications/state-of-nature-in-the-eu

21

(22)  Sdělení Komise: Směrem k udržitelnému vodnímu hospodářství v Evropské unii – První fáze provádění rámcové směrnice o vodě 2000/60/ES [COM(2007) 128 final].

22

(23)  Arcadis 2011: Hydropower generation in the context of the EU WFD (Výroba hydroelektrické energie v souvislosti s rámcovou směrnicí EU o vodě). EK, GŘ pro životní prostředí, 168 stran.

23

http://bookshop.europa.eu/pl/hydropower-generation-in-the-context-of-the-eu-water-framework-directive-pbKH3013438/downloads/KH-30-13-438-EN-N/KH3013438ENN_002.pdf;pgid=y8dIS7GUWMdSR0EAlMEUUsWb0000A6euO_e0;sid=E0EKwHHfLLsKwiJMudqUZxP6sYJ2kNMcbxE=?FileName=KH3013438ENN_002.pdf&SKU=KH3013438ENN_PDF&CatalogueNumber=KH-30-13-438-EN-N

Viz také „Water management, Water Framework Directive & Hydropower. Common Implementation Strategy Workshop“ (Vodní hospodářství, rámcová směrnice o vodě a hydroenergetika. Seminář ke společné prováděcí strategii).

(24)  Další podrobnosti jsou uvedeny v dokumentu WFD and hydromorphological pressures – Technical Report – Good practice in managing the ecological impacts of hydropower schemes (Rámcová směrnice o vodě a hydromorfologické tlaky – Technická zpráva – Osvědčené postupy při zvládání ekologických dopadů hydroenergetických projektů), který je součástí společné prováděcí strategie k rámcové směrnici o vodě. https://circabc.europa.eu/sd/a/68065c2b-1b08-462d-9f07-413ae896ba67/HyMo_Technical_Report.pdf

24

(25)  K dispozici na adrese: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/en/TXT/?uri=CELEX%3A32007R1100.

25

(26)  „Ecological flows in the implementation of the Water Framework Directive“ (Ekologické průtoky při provádění rámcové směrnice o vodě) – https://circabc.europa.eu/sd/a/4063d635-957b-4b6f-bfd4-b51b0acb2570/Guidance%20No%2031%20-%20Ecological%20flows%20%28final%20version%29.pdf.

26

(27)  Arcadis 2011: Hydropower generation in the context of the EU WFD (Výroba hydroelektrické energie v souvislosti s rámcovou směrnicí EU o vodě). EK, GŘ pro životní prostředí,168 stran.

27

(28)  Odkazy: Ferguson, Absolon, Carlson and Sandford 2006. Transaction of the American Fisheries Society 135: s. 139–150). Calles a Greenberg 2009. River Research and Applications 25: s. 1268–1286. Gustafsson 2010.

28

(29)  Evropský soudní dvůr, rozsudek ve věci C-142/16.

29

(30)  Rozsudek Evropského soudního dvora ve věci C-127/02.

30

(31)  Lambrecht H., Trautner J. (2007) Fachinformationssystem und Fachkonventionen zur Bestimmung der Erheblichkeit im Rahmen der FFH-VP — Endbericht zum Teil Fachkonventionen, Schlussstand Juni 2007. (Odborný informační systém a odborná pravidla pro hodnocení významnosti v rámci odpovídajícího posouzení – Závěrečná zpráva, část Odborná pravidla, konečný stav červen 2007. V němčině.).

31

(32)  Tato stupnice je od roku 2007 doporučena k použití a také používána odborníky, kteří jsou ze zákona oprávněni provádět odpovídající posouzení v České republice – http://www.mzp.cz/cz/hodnoceni_vyznamnosti_vlivu_koncepci .

32

(33)  Viz také rozhodnutí ve věcech C-75/01, C-418/04 a C-508/04.

33

(34)  Viz také rozhodnutí ve věcech C-166/97, C-96/98, C-57/89, C-44/95, C-75/01, C-415/01, C-6/04, C-508/04, C-241/08, C-491/08 a C-90/10.

34

(35)  Je důležité si uvědomit významný rozdíl mezi zmírňujícími opatřeními na straně jedné a kompenzačními opatřeními nebo opatřeními ekologické obnovy na straně druhé (viz část 5.3, strana 80).

35

(36)  Viz rozhodnutí Evropského soudního dvora ve věci 142/16 http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16 probírané na straně 45. Viz také strana 47, kde jsou uvedeny příklady možných zmírňujících opatření pro oblast hydroenergetiky.

36

(37)  https://ec.europa.eu/jrc/en/publication/working-group-ecostat-report-common-understanding-using-mitigation-measures-reaching-good-ecological

37

(38)  https://restorerivers.eu/wiki/index.php?title=Case_study%3AAustria_Upper_Mur_-_River_widening_Lässer_Au_(LIFE%2B_(LIFE%2B_08_NAT_A_614)_„Inner-Alpine_river_basin_management_–_Upper_River_Mur_-_murerleben_II%22_2010-2015)

38

(39)  Závěry druhého pracovního setkání CIS k rámcové směrnici EU o vodě a k problematice hydroenergetiky, které se konalo v Bruselu v roce 2011, https://circabc.europa.eu/sd/a/23d94d2d-6b9c-4f17-9e15-14045cd541f3/Issue.pdf

39

(40)  Neformální setkání zástupců vodohospodářských orgánů a námořních správ v Evropské unii, kandidátských zemí a zemí ESVO, Segovia, 27.–28. května 2010, https://circabc.europa.eu/w/browse/6414c39b-3d08-433a-8e00-0d20bcb249ad

40

(41)  Společná prováděcí strategie z roku 2006 k rámcové směrnici o vodě: Rámcová směrnice o vodě a hydromorfologické tlaky. Strategický dokument, prosinec 2006, https://circabc.europa.eu/sd/a/3dac5b10-1a16-4a31-a178-2f5401f30c50/.pdf

41

(42)  Společná prováděcí strategie z roku 2009 k rámcové směrnici o vodě: Příručka č. 20 o výjimkách z environmentálních cílů. Technická zpráva – 2009-027, https://circabc.europa.eu/sd/a/2a3ec00a-d0e6-405f-bf66-60e212555db1/Guidance_document.pdf

42

(43)  Klíčové závěry pracovního setkání CIS k rámcové směrnici o vodě a hydroenergetice, Berlín, 4.–5. června 2007, https://circabc.europa.eu/w/browse/062ef598-2126-4e76-a481-cfa68a28435c

43

(44)  Rozhodnutí Evropského soudního dvora ve věci C-6/04, Komise v. Spojené království, 20. října 2005.

44

(45)  Komise vypracovala příručky, které mají lidem pomoci pochopit a používat postup odpovídajícího posouzení. Jsou k dispozici na webových stránkách Komise k problematice sítě Natura 2000, http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

45

(46)  Evropský soudní dvůr, rozsudek ve věci C-127/02.

46

(47)  Rozhodnutí Soudního dvora ve věci C-127/02 – Waddenvereniging a Vogelsbeschermingvereniging.

47

(48)  (Výzkumný ústav pro aplikovanou ekologii a ekonomiku v alpském regionu).

48

(Výzkumný ústav pro aplikovanou ekologii a ekonomiku v alpském regionu).

(49)  Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 11. července 2011 o úpravě informací o lokalitách pro síť Natura 2000 (oznámeno pod číslem K(2011) 4892), Úř. věst. L 198, 30.7.2011, s. 39.

49

(50)  http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm

50

(51)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

51

(52)  Výrazem „významnost“ se zde rozumí významnost vlivů. Nesmí se zaměňovat s fází zjišťovacího řízení, která klade důraz na pravděpodobnost výskytu významných vlivů.

52

(53)  Viz příručka CIS č. 20.

53

(54)  Toto pojetí se uplatňuje také v čl. 4 odst. 7 rámcové směrnice o vodě.

54

(55)  Toto rozšíření sítě Natura 2000 musí být formálně vyhlášeno orgány členského státu po schválení Evropskou komisí.

55

---

| 18.6.2018 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 213/62 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 213/62

---

Oznámení Komise: „Infrastruktura pro přenos energie a právní předpisy EU na ochranu přírody“

(2018/C 213/02)

OBSAH

Strana

| INFORMACE O TOMTO DOKUMENTU | 65 |
| --- | --- |

| Účel | 65 |
| --- | --- |

| Struktura a obsah | 65 |
| --- | --- |

| Povaha dokumentu | 65 |
| --- | --- |

| 1. | OBNOVENÁ ENERGETICKÁ INFRASTRUKTURA PRO EVROPU | 67 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1 | Potřeba obnovy energetické infrastruktury v Evropě | 67 |
| --- | --- | --- |

1.1

| 1.2 | Výzvy v oblasti infrastruktury | 68 |
| --- | --- | --- |

1.2

| 1.2.1 | Elektrorozvodné sítě a ukládání elektrické energie | 68 |
| --- | --- | --- |

1.2.1

| 1.2.2 | Přepravní soustavy a skladování zemního plynu | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.2

| 1.2.3 | Infrastruktura pro přepravu a rafinaci ropy a olefinů | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.3

| 1.2.4 | Technologie pro zachycování, přepravu a ukládání CO2 | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.4

| 1.3 | Typy používaných přenosových/přepravních a distribučních zařízení | 69 |
| --- | --- | --- |

1.3

| 1.3.1 | Zařízení pro přepravu a distribuci zemního plynu a ropy | 69 |
| --- | --- | --- |

1.3.1

| 1.3.2 | Zařízení pro přenos a distribuci elektřiny | 70 |
| --- | --- | --- |

1.3.2

| 1.4 | Projekty společného zájmu | 70 |
| --- | --- | --- |

1.4

| 2. | PRÁVNÍ PŘEDPISY EU NA OCHRANU PŘÍRODY | 72 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1 | Úvod | 72 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť | 72 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.3 | Správa a ochrana lokalit sítě Natura 2000 | 73 |
| --- | --- | --- |

2.3

| 2.3.1 | Přijímání pozitivních ochranných opatření a zajištění toho, aby nedocházelo k poškozování | 73 |
| --- | --- | --- |

2.3.1

| 2.3.2 | Postup udělování povolení pro plány a projekty, které mají vliv na lokality sítě Natura 2000 | 74 |
| --- | --- | --- |

2.3.2

| 2.4 | Ustanovení o ochraně biologických druhů | 75 |
| --- | --- | --- |

2.4

| 3. | MOŽNÉ DOPADY ZAŘÍZENÍ PRO PŘENOs ENERGIE NA SÍŤ NATURA 2000 A NA BIOLOGICKÉ DRUHY CHRÁNĚNÉ EVROPSKOU UNIÍ | 76 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1 | Úvod | 76 |
| --- | --- | --- |

3.1

| 3.2 | Potřeba individuálního přístupu | 76 |
| --- | --- | --- |

3.2

| 3.3 | Přehled možných dopadů na biologické druhy a přírodní stanoviště chráněné Evropskou unií | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | Ztráta, poškození nebo fragmentace přírodního stanoviště | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Vyrušování a vytlačování | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.2

| 3.3.3 | Nebezpečí kolize a zásahu elektrickým proudem | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.3

| 3.3.4 | Bariérové účinky | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.4

| 3.4 | Rozlišování mezi významnými a nevýznamnými vlivy | 78 |
| --- | --- | --- |

3.4

| 3.5 | Kumulativní účinky | 78 |
| --- | --- | --- |

3.5

| 4. | MOŽNÉ DOPADY INFRASTRUKTUR ELEKTRICKÉ SÍTĚ NA VOLNĚ ŽIJÍCÍ PTÁKY | 79 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1 | Úvod | 79 |
| --- | --- | --- |

4.1

| 4.2 | Infrastruktury elektrické sítě | 79 |
| --- | --- | --- |

4.2

| 4.3 | Možné nepříznivé dopady elektrické infrastruktury na volně žijící ptáky | 80 |
| --- | --- | --- |

4.3

| 4.3.1 | Zásah elektrickým proudem | 80 |
| --- | --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Kolize | 83 |
| --- | --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | Ztráta a fragmentace přírodního stanoviště | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.3

| 4.3.4 | Vyrušování a vytlačování | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.4

| 4.3.5 | Elektromagnetická pole | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.5

| 4.4 | Možné příznivé účinky elektrických infrastruktur na volně žijící ptáky | 84 |
| --- | --- | --- |

4.4

| 5. | MOŽNÁ OPATŘENÍ KE ZMÍRNĚNÍ DOPADŮ INFRASTRUKTUR ELEKTRICKÉ SÍTĚ NA VOLNĚ ŽIJÍCÍ PTÁKY | 86 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1 | Co jsou zmírňující opatření? | 86 |
| --- | --- | --- |

5.1

| 5.2 | Možná opatření ke zmírnění nepříznivých vlivů plánů nebo projektů elektrických infrastruktur na druhy volně žijících ptáků | 88 |
| --- | --- | --- |

5.2

| 5.2.1 | Zavedení proaktivních opatření na úrovni plánování | 88 |
| --- | --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | Zkoumání možných zmírňujících a preventivních opatření na úrovni jednotlivých projektů | 90 |
| --- | --- | --- |

5.2.2

| 5.3 | Podrobná technická doporučení pro nápravná a zmírňující opatření | 91 |
| --- | --- | --- |

5.3

| 5.3.1 | Zmírnění nebezpečí zásahu elektrickým proudem | 91 |
| --- | --- | --- |

5.3.1

| 5.3.2 | Zmírnění rizika kolize | 92 |
| --- | --- | --- |

5.3.2

| 6. | DŮLEŽITOST STRATEGICKÉHO PŘÍSTUPU K PLÁNOVÁNÍ | 93 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1 | Přínosy integrovaného plánování | 93 |
| --- | --- | --- |

6.1

| 6.2 | Určování vhodného umístění zařízení pro přenos energie | 94 |
| --- | --- | --- |

6.2

| 6.3 | Hledání způsobů racionalizace postupů vydávání povolení v případě zařízení pro přenos energie | 96 |
| --- | --- | --- |

6.3

| 6.3.1 | Včasné plánování, stanovení strategie a rozsahu posouzení | 96 |
| --- | --- | --- |

6.3.1

| 6.3.2 | Včasná a účinná integrace posuzování vlivů na životní prostředí a dalších environmentálních požadavků | 97 |
| --- | --- | --- |

6.3.2

| 6.3.3 | Koordinace jednotlivých postupů a stanovení lhůt | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.3

| 6.3.4 | Kvalita dokumentace | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.4

| 6.3.5 | Přeshraniční spolupráce | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.5

| 6.3.6 | Včasná a účinná účast veřejnosti | 99 |
| --- | --- | --- |

6.3.6

| 7. | POVOLOVACÍ ŘÍZENÍ PODLE ČLÁNKU 6 SMĚRNICE O OCHRANĚ PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ | 99 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1 | Úvod | 99 |
| --- | --- | --- |

7.1

| 7.2 | Oblast působnosti povolovacího řízení podle článku 6 | 100 |
| --- | --- | --- |

7.2

| 7.3 | Podrobný postup provádění odpovídajících posouzení | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3

| 7.3.1 | První krok: Výběr záměru, který je nutno posoudit | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3.1

| 7.3.2 | Druhý krok: odpovídající posouzení | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3.2

| 7.3.3 | Třetí krok: schválení nebo zamítnutí plánu či projektu s ohledem na závěry odpovídajícího posouzení | 109 |
| --- | --- | --- |

7.3.3

| 7.4 | Postup uplatnění odchylky podle čl. 6 odst. 4 | 109 |
| --- | --- | --- |

7.4

| 8. | INFRASTRUKTURA PRO PŘENOs ENERGIE V MOŘSKÉM PROSTŘEDÍ | 113 |
| --- | --- | --- |

8.

| 8.1 | Přehled stávající energetické infrastruktury v mořských vodách EU | 114 |
| --- | --- | --- |

8.1

| 8.1.1 | Ropa a zemní plyn | 114 |
| --- | --- | --- |

8.1.1

| 8.1.2 | Výroba energie v pobřežních vodách s využitím větru, mořských vln a přílivových proudů | 115 |
| --- | --- | --- |

8.1.2

| 8.1.3 | Zachycování a ukládání uhlíku (CCS) | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.3

| 8.1.4 | Přenosové soustavy | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.4

| 8.1.5 | Výhledy do budoucna | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.5

| 8.2 | Síť NATURA 2000 v mořském prostředí | 119 |
| --- | --- | --- |

8.2

| 8.2.1 | Ochrana mořského prostředí, přírodních stanovišť a biologických druhů | 119 |
| --- | --- | --- |

8.2.1

| 8.2.2 | Podpůrná opatření a užitečné zdroje informací | 123 |
| --- | --- | --- |

8.2.2

| 8.3 | Možné dopady a přístupy k jejich zmírňování | 124 |
| --- | --- | --- |

8.3

| 8.3.1 | Instalace | 126 |
| --- | --- | --- |

8.3.1

| 8.3.2 | Provoz | 129 |
| --- | --- | --- |

8.3.2

| 8.3.3 | Vyřazování z provozu | 131 |
| --- | --- | --- |

8.3.3

| 8.3.4 | Kumulativní účinky | 131 |
| --- | --- | --- |

8.3.4

| 8.3.5 | Možná zmírňující opatření | 132 |
| --- | --- | --- |

8.3.5

| 8.4 | Důležitost strategického plánování | 133 |
| --- | --- | --- |

8.4

| ODKAZY | 136 |
| --- | --- |

| PŘÍLOHA 1 – VNITROSTÁTNÍ A MEZINÁRODNÍ INICIATIVY | 150 |
| --- | --- |

| PŘÍLOHA 2 – SYSTEMATICKÝ PŘEHLED DOPADŮ INTERAKCÍ PTÁKŮ s ELEKTRICKÝMI VEDENÍMI, USPOŘÁDANÝ PODLE ZÁVAŽNOSTI (BIRDLIFE, 2013) | 157 |
| --- | --- |

| PŘÍLOHA 3 – PŘEHLED DŮKAZŮ O DOPADECH (NA ÚROVNI POPULACÍ) ELEKTRICKÝCH VEDENÍ NA CELOSVĚTOVĚ OHROŽENÉ DRUHY PTÁKŮ (IUCN, 2012) | 159 |
| --- | --- |

| PŘÍLOHA 4 – PŘÍKLADY DOPADŮ ELEKTRICKÝCH VEDENÍ NA METAPOPULACE BIOLOGICKÝCH DRUHŮ UVEDENÝCH V PŘÍLOZE I SMĚRNICE O OCHRANĚ PTÁKŮ | 161 |
| --- | --- |

| PŘÍLOHA 5 – NAVRHOVANÝ SEZNAM PRIORITNÍCH DRUHŮ PRO PREVENCI A ZMÍRŇOVÁNÍ DOPADŮ ELEKTRICKÝCH VEDENÍ V RÁMCI EU | 163 |
| --- | --- |

| PŘÍLOHA 6 – POROVNÁNÍ POSTUPŮ V RÁMCI ODPOVÍDAJÍCÍHO POSOUZENÍ (AA), EIA A SEA | 168 |
| --- | --- |

INFORMACE O TOMTO DOKUMENTU

Účel

V listopadu 2010 zveřejnila Evropská komise sdělení „Priority energetických infrastruktur do roku 2020 a na další období – návrh na integrovanou evropskou energetickou síť“. Sdělení vyzývá k významnému navýšení infrastruktur pro přenos energie, aby byla zajištěna bezpečná, udržitelná a cenově dostupná dodávka energie v celé Evropě a aby se zároveň snížily emise CO2.

Nové nařízení (EU) č. 347/2013 o transevropských energetických sítích stanoví rámec pro plánování a realizaci energetické infrastruktury v celé EU. Stanoví devět prioritních koridorů strategické infrastruktury v oblasti elektřiny, zemního plynu a ropy a tři prioritní tematické oblasti pro celou EU, a to elektrické dálnice, inteligentní sítě a sítě pro přepravu oxidu uhličitého. Rovněž zavádí transparentní a inkluzivní proces pro identifikaci a výběr konkrétních projektů společného zájmu, které jsou potřebné k realizaci prioritních koridorů.

Podobně jako všechny rozvojové činnosti v rámci EU musí být infrastruktury pro přenos energie plně v souladu s politikou EU v oblasti životního prostředí, včetně směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků (směrnice EU na ochranu přírody). Tento dokument poskytuje pokyny, jak nejlépe dosáhnout tohoto cíle v praxi. Zvláštní pozornost věnuje správnému uplatňování povolovacího řízení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť, který vyžaduje, aby všechny plány a projekty, které by mohly mít významný nepříznivý vliv na lokalitu sítě Natura 2000, byly před udělením povolení podrobeny tzv. odpovídajícímu posouzení (Appropriate Assessment, AA). Rovněž se zabývá požadavky na ochranu biologických druhů v širším okolí.

Lokality sítě Natura 2000 nemají být zcela nepřístupnými zónami a není v nich vyloučena nová výstavba či rozvoj území. Výstavba nebo rozvoj území se však musí provádět způsobem, který chrání vzácné a ohrožené biologické druhy a typy přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena. Toho lze často dosáhnout pečlivým plánováním, dobrým a inkluzivním dialogem a případně používáním vhodných zmírňujících opatření k odstranění či prevenci případných nepříznivých dopadů jednotlivých projektů, jakož i kumulativních dopadů na cíle ochrany dané lokality, a to hned zpočátku.

Tento dokument je určen především pro oznamovatele projektů, provozovatele přenosových soustav (PPS) a orgány zodpovědné za povolování plánů a projektů v oblasti přenosu energie, ale měl by zajímat i poradce pro posuzování dopadů na životní prostředí, správce lokalit sítě Natura 2000, nevládní organizace a další odborníky, kteří se zabývají plánováním, navrhováním, prováděním nebo schvalováním plánů a projektů energetické infrastruktury nebo se na těchto činnostech podílejí. Má jim poskytnout přehled důsledků, které mohou mít návrhy energetické infrastruktury na síť Natura 2000 a na biologické druhy a přírodní stanoviště chráněné Evropskou unií, a také přehled přístupů ke zmírnění případných nepříznivých vlivů.

Tento dokument by mohl být užitečný také pro postupy hodnocení prováděné podle směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí (Environmental Impact Assessment, EIA) a směrnice o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (Strategic Environmental Assessment, SEA) v případě plánů a projektů zařízení pro přenos energie, u nichž je určeno, že není nutné odpovídající posouzení jejich dopadu na síť Natura 2000.

Oblast použití

Tento dokument poskytuje pokyny a osvědčené postupy týkající se instalace, provozu a vyřazování z provozu zařízení pro přenos/přepravu a distribuci elektřiny, zemního plynu a ropy ve vztahu k lokalitám sítě Natura 2000 a k biologickým druhům chráněným podle směrnic EU o ochraně přírodních stanovišť a ptáků v širším okolí. Zaměřuje se pouze na infrastruktury pro přenos energie, a nikoli na zařízení k výrobě energie, jako jsou ropné plošiny, vodní elektrárny, větrné turbíny, tepelné či jaderné elektrárny apod.

Mezi typy infrastruktur pro přenos energie, kterých se tento dokument týká, patří plynovody a ropovody, jakož i kabelová vedení pro přenos elektrického proudu o vysokém a středně vysokém napětí a distribuční zařízení se zaměřením zejména na pozemní distribuční zařízení. Zahrnuje i samostatnou kapitolu týkající se infrastruktury pro přenos energie v mořském prostředí.

Struktura a obsah

Dokument má osm kapitol:

| — | Kapitoly 1 a 2
  : poskytují přehled o souvisejících politikách EU, pokud jde o energetickou infrastrukturu a potřebu moderní, propojené energetické soustavy v rámci celé Evropy v souladu s nařízením o transevropských energetických sítích. Tato část zdůrazňuje právní ustanovení směrnic o ochraně ptáků a přírodních stanovišť, jichž by si měli být vědomi předkladatelé projektů, provozovatelé a orgány působící v oblasti přenosu energie, přičemž zvláštní pozornost je věnována povolovacímu řízení podle článku 6 u plánů nebo projektů, které by mohly mít významný vliv na lokality sítě Natura 2000, jakož i požadavkům týkajícím se biologických druhů chráněných Evropskou unií, které se vyskytují v širším okolí. |
| --- | --- |

—

Kapitoly 1 a 2
  : poskytují přehled o souvisejících politikách EU, pokud jde o energetickou infrastrukturu a potřebu moderní, propojené energetické soustavy v rámci celé Evropy v souladu s nařízením o transevropských energetických sítích. Tato část zdůrazňuje právní ustanovení směrnic o ochraně ptáků a přírodních stanovišť, jichž by si měli být vědomi předkladatelé projektů, provozovatelé a orgány působící v oblasti přenosu energie, přičemž zvláštní pozornost je věnována povolovacímu řízení podle článku 6 u plánů nebo projektů, které by mohly mít významný vliv na lokality sítě Natura 2000, jakož i požadavkům týkajícím se biologických druhů chráněných Evropskou unií, které se vyskytují v širším okolí.

| — | Kapitola 3:
  poskytuje celkový přehled o jednotlivých druzích možných dopadů, jež by infrastruktury pro přenos energie mohly mít na typy přírodních stanovišť a biologické druhy chráněné podle uvedených dvou směrnic EU na ochranu přírody. Uvědomění si těchto možných dopadů nejen zajistí správné provedení odpovídajícího posouzení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť, ale především by mělo také pomoci určit vhodná opatření ke zmírnění následků, která lze použít k zamezení nebo snížení výskytu významných nepříznivých vlivů. |
| --- | --- |

—

Kapitola 3:
  poskytuje celkový přehled o jednotlivých druzích možných dopadů, jež by infrastruktury pro přenos energie mohly mít na typy přírodních stanovišť a biologické druhy chráněné podle uvedených dvou směrnic EU na ochranu přírody. Uvědomění si těchto možných dopadů nejen zajistí správné provedení odpovídajícího posouzení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť, ale především by mělo také pomoci určit vhodná opatření ke zmírnění následků, která lze použít k zamezení nebo snížení výskytu významných nepříznivých vlivů.

| — | Kapitoly 4 a 5:
  se zaměřují zejména na možné vlivy infrastruktur elektrické sítě a na určení vhodných opatření ke zmírnění těchto vlivů během různých fází životního cyklu daného plánu nebo projektu. Kdykoli je to možné, jsou na základě zkušeností s osvědčenými postupy a nejnovějšího výzkumu v Evropě uváděna podrobná technická doporučení pro nápravná a zmírňující opatření. |
| --- | --- |

—

Kapitoly 4 a 5:
  se zaměřují zejména na možné vlivy infrastruktur elektrické sítě a na určení vhodných opatření ke zmírnění těchto vlivů během různých fází životního cyklu daného plánu nebo projektu. Kdykoli je to možné, jsou na základě zkušeností s osvědčenými postupy a nejnovějšího výzkumu v Evropě uváděna podrobná technická doporučení pro nápravná a zmírňující opatření.

| — | Kapitola 6
  : nastiňuje přínosy strategičtějšího a integrovanějšího přístupu k plánování infrastruktur pro přenos energie tak, aby se v pozdějších fázích postupu plánování, kdy jsou možnosti mnohem omezenější, zabránilo možnosti konfliktu s požadavky právních předpisů EU na ochranu přírody nebo aby se tato možnost minimalizovala. Poskytuje rovněž přehled způsobů, jak lze u projektů společného zájmu účinně zracionalizovat různá posouzení dopadů podle právních předpisů EU v oblasti životního prostředí a také podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť, zejména s ohledem na zkrácené lhůty povolovacích řízení u projektů společného zájmu podle nařízení o transevropských energetických sítích. |
| --- | --- |

—

Kapitola 6
  : nastiňuje přínosy strategičtějšího a integrovanějšího přístupu k plánování infrastruktur pro přenos energie tak, aby se v pozdějších fázích postupu plánování, kdy jsou možnosti mnohem omezenější, zabránilo možnosti konfliktu s požadavky právních předpisů EU na ochranu přírody nebo aby se tato možnost minimalizovala. Poskytuje rovněž přehled způsobů, jak lze u projektů společného zájmu účinně zracionalizovat různá posouzení dopadů podle právních předpisů EU v oblasti životního prostředí a také podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť, zejména s ohledem na zkrácené lhůty povolovacích řízení u projektů společného zájmu podle nařízení o transevropských energetických sítích.

| — | Kapitola 7
  : popisuje povolovací řízení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Má poskytnout praktické rady, jak uplatňovat toto povolovací řízení, zejména v souvislosti s infrastrukturami pro přenos energie. |
| --- | --- |

—

Kapitola 7
  : popisuje povolovací řízení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Má poskytnout praktické rady, jak uplatňovat toto povolovací řízení, zejména v souvislosti s infrastrukturami pro přenos energie.

| — | Kapitola 8
  : rozebírá možné dopady infrastruktur pro přenos energie na mořské prostředí. Nejprve poskytuje přehled o současné energetické infrastruktuře v mořských vodách EU a o předpokládaném budoucím vývoji. Poté uvádí možné dopady na mořské lokality sítě Natura 2000 a na chráněné biologické druhy s odkazem na ustanovení směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků, jakož i příslušná podpůrná opatření a pokyny z EU i odjinud. Za třetí uvádí přehled možných dopadů přenosové infrastruktury (kabelů a potrubí) související s ropou, zemním plynem a elektrickou energií z větru, mořských vln a přílivu a se zachycováním, přepravou a ukládáním oxidu uhličitého (Carbon Capture, transport and Storage, CCS) na mořské biologické druhy a přírodní stanoviště chráněné směrnicí EU o ochraně přírodních stanovišť a směrnicí EU o ochraně ptáků. V rámci pojednání o způsobech zmírňování těchto vlivů jsou uvedeny i příklady osvědčených postupů. Za čtvrté zkoumá přínosy strategického plánování infrastruktury pro přenos energie v mořském prostředí, včetně důležitosti zasazení tohoto procesu do souvislosti s dalšími právními předpisy a politikami EU, jako je rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí a územní plánování námořních prostor. |
| --- | --- |

—

Kapitola 8
  : rozebírá možné dopady infrastruktur pro přenos energie na mořské prostředí. Nejprve poskytuje přehled o současné energetické infrastruktuře v mořských vodách EU a o předpokládaném budoucím vývoji. Poté uvádí možné dopady na mořské lokality sítě Natura 2000 a na chráněné biologické druhy s odkazem na ustanovení směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků, jakož i příslušná podpůrná opatření a pokyny z EU i odjinud. Za třetí uvádí přehled možných dopadů přenosové infrastruktury (kabelů a potrubí) související s ropou, zemním plynem a elektrickou energií z větru, mořských vln a přílivu a se zachycováním, přepravou a ukládáním oxidu uhličitého (Carbon Capture, transport and Storage, CCS) na mořské biologické druhy a přírodní stanoviště chráněné směrnicí EU o ochraně přírodních stanovišť a směrnicí EU o ochraně ptáků. V rámci pojednání o způsobech zmírňování těchto vlivů jsou uvedeny i příklady osvědčených postupů. Za čtvrté zkoumá přínosy strategického plánování infrastruktury pro přenos energie v mořském prostředí, včetně důležitosti zasazení tohoto procesu do souvislosti s dalšími právními předpisy a politikami EU, jako je rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí a územní plánování námořních prostor.

V celém dokumentu jsou, kdykoli je to možné, uváděny příklady osvědčených postupů, které mají ukázat, jak lze v praxi účinně uvést zařízení pro přenos energie do souladu s právními předpisy EU na ochranu přírody. Poskytují užitečný zdroj nápadů týkajících se různých druhů metod a přístupů, které lze použít.

Povaha dokumentu

Tento dokument má objasnit ustanovení směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků a uvést je do souvislosti s budováním a provozováním zařízení pro přenos energie. Dokument nemá legislativní povahu, ale spíše poskytuje praktické pokyny a osvědčené postupy týkající se uplatňování stávajících pravidel. Jako takový odráží pouze stanoviska útvarů Komise. Je na Evropském soudním dvoru, aby poskytl konečný výklad směrnic EU.

Tento dokument doplňuje stávající obecné výkladové a metodické pokyny Komise k článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť (1). Doporučuje se prostudovat si ve spojení s tímto dokumentem i výše zmíněné pokyny.

A konečně, tento dokument plně uznává, že uvedené dvě směrnice na ochranu přírody spočívají na zásadě subsidiarity, a je tedy na členských státech, aby určily, jak nejlépe splnit procesní požadavky, které z nich vyplývají. Osvědčené postupy a navrhované metodiky popsané v tomto dokumentu proto nejsou koncipovány jako normativní, nýbrž mají nabídnout užitečné rady, nápady a návrhy založené na zpětné vazbě a vstupních údajích od příslušných orgánů, zástupců energetických podniků, nevládních organizací a dalších odborníků a zúčastněných stran.

Komise by chtěla všem, kteří se podíleli na přípravě tohoto dokumentu, poděkovat za jejich cenné příspěvky a názory.

1.   OBNOVENÁ ENERGETICKÁ INFRASTRUKTURA PRO EVROPU

1.1   Potřeba obnovy energetické infrastruktury v Evropě

Země EU se dohodly na novém rámci politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030, včetně cílů a politických záměrů pro celou Unii týkajících se emisí skleníkových plynů, obnovitelné energie, energetické účinnosti a propojení elektrických sítí. Tyto cíle a politické záměry mají pomoci Evropské unii zajistit konkurenceschopnější, bezpečnější a udržitelnější energetický systém a splnit její dlouhodobý cíl snížení emisí skleníkových plynů do roku 2050.

Obrázek 1

Rámec pro energetiku a klima do roku 2030 – dohodnuté hlavní cíle

10 %propojení

-20 %emisí skleník.plynů

20%obnovitelnéenergie

15 %propojení

≥ 30%zvýšení energet. účinnosti

≥ 27 %obnovitelnéenergie

≥ - 40 %emisí skleník.plynů

20 %zvýšení energet. účinnosti

Jako jednu z hlavních priorit představila Komise rámcovou strategii k vytvoření odolné energetické unie s pomocí progresivní politiky v oblasti změny klimatu (2). Tato strategie má pomoci Evropské unii dosáhnout jejích cílů a záměrů pro rok 2030 a poskytnout evropským spotřebitelům přístup k bezpečné, udržitelné, konkurenceschopné a cenově dostupné energii a umožnit jim těžit z pokračující zásadní transformace evropského energetického systému.

Aby bylo dosaženo cílů a záměrů pro rok 2030, je nezbytné modernizovat evropská zařízení pro přenos a skladování energie (3). Zastaralé a špatně propojené infrastruktury představují hlavní omezení evropského hospodářství. Rozvoji výroby elektřiny z větru v oblastech Severního a Baltského moře brání například nedostatečné propojení energetických sítí na moři i na pevnině. Rovněž se předpokládá, že bude narůstat nebezpečí případů přerušení dodávek a plýtvání a s tím spojené náklady, pokud EU nebude investovat do inteligentních, účinných a konkurenceschopných energetických sítí a nevyužije svůj potenciál ke zvýšení energetické účinnosti.

Nová politika EU týkající se energetické infrastruktury pomůže koordinovat a optimalizovat rozvoj sítí v kontinentálním měřítku, a tak umožní Evropské unii plně využít přínosy integrované evropské sítě, které značně přesahují hodnotu jejích jednotlivých složek.

Evropská strategie pro plně integrované energetické infrastruktury založené na inteligentních a nízkouhlíkových technologiích mimo jiné sníží náklady jednotlivých členských států na přechod k nízkouhlíkovému hospodářství, a to prostřednictvím úspor z rozsahu. Rovněž zlepší zabezpečení dodávek a pomůže stabilizovat spotřebitelské ceny tím, že zajistí, aby elektřina a zemní plyn směřovaly tam, kde jsou zapotřebí. Evropské sítě také usnadní hospodářskou soutěž na jednotném trhu EU s energií, podpoří solidaritu mezi členskými státy a zajistí, aby evropští občané a podniky měli přístup k cenově dostupným zdrojům energie.

Aby pomohla uskutečnit tuto významnou skokovou změnu v oblasti přenosu energie, přijala EU v roce 2013 nové nařízení o transevropských energetických sítích (EU) č. 347/2013 (4). To poskytuje komplexní rámec EU pro plánování a realizaci energetické infrastruktury.

Stanoví devět prioritních koridorů strategické infrastruktury v oblasti elektřiny, zemního plynu a ropy a tři prioritní tematické oblasti pro celou EU, a to elektrické dálnice, inteligentní sítě a sítě pro přepravu oxidu uhličitého, za účelem optimalizace rozvoje sítí na celoevropské úrovni do roku 2020 a v dalším období.

Obrázek 2

Prioritní koridory pro elektřinu, zemní plyn a ropu

Image

1.2   Výzvy v oblasti infrastruktury

Úkol propojit energetickou infrastrukturu Evropy a přizpůsobit ji novým potřebám se týká všech odvětví a všech druhů zařízení pro přenos energie.

1.2.1   Elektrorozvodné sítě a ukládání elektrické energie

Elektrorozvodné sítě bude potřeba zdokonalit a zmodernizovat, aby uspokojovaly rostoucí poptávku v důsledku výrazného posunu v celém energetickém hodnotovém řetězci a skladbě zdrojů energie a také kvůli mnohonásobnému zvýšení počtu různých způsobů uplatnění a technologií využívajících elektřinu jako zdroj energie. Sítě je rovněž nutno rozšířit a zdokonalit, aby se podpořila integrace trhu a zachovala stávající úroveň zabezpečení systémů, ale zejména aby bylo možno zajistit přenos a vyvážené využívání elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů, u které se očekává, že se její množství mezi lety 2007 a 2020 více než zdvojnásobí.

Významný podíl výrobních kapacit bude soustředěn v místech, která jsou vzdálena od hlavních středisek spotřeby nebo ukládání. Významné podíly budou pocházet ze zařízení na moři, z pozemních solárních a větrných elektráren v jižní Evropě nebo ze zařízení na výrobu energie z biomasy ve střední a východní Evropě. Předpokládá se také, že se bude zvyšovat podíl decentralizované výroby energie.

Mimo těchto krátkodobých požadavků se musí dojít k zásadnějšímu rozvoji elektrorozvodných sítí, aby bylo možné do roku 2050 přejít na dekarbonizovaný systém výroby elektřiny s podporou nových vysokonapěťových dálkových přenosových sítí a nových technologií pro ukládání elektrické energie, které dokážou pojmout neustále rostoucí podíly energie z obnovitelných zdrojů z EU i z dalších oblastí.

Současně je nezbytné, aby sítě byly také inteligentnější. Dosáhnout cílů EU pro rok 2020, pokud jde o energetickou účinnost a energii z obnovitelných zdrojů, nebude možné bez většího množství inovací a inteligence v oblasti sítí, a to jak na úrovni přenosu, tak na úrovni distribuce, zejména prostřednictvím informačních a komunikačních technologií. Bude to důležité v oblasti zavádění řízení poptávky a jiných služeb inteligentních sítí.

1.2.2   Přepravní soustavy a skladování zemního plynu

Očekává se, že zemní plyn bude v příštích desetiletích i nadále hrát klíčovou úlohu ve skladbě zdrojů energie pro EU a nabude na významu jako záložní palivo pro variabilní výrobu elektřiny. Plynovodní sítě se však potýkají s dalšími požadavky na flexibilitu systému, potřebu obousměrných plynovodů, větší skladovací kapacity a pružné dodávky, včetně zkapalněného zemního plynu (LNG) a stlačeného zemního plynu (CNG).

1.2.3   Infrastruktura pro přepravu a rafinaci ropy a olefinů

Pokud politiky v oblasti klimatu, dopravy a energetické účinnosti zůstanou stejné jako v současné době, očekává se, že ropa bude nadále představovat 30 % primární energie a významná část pohonných hmot pro dopravu by v roce 2030 pravděpodobně zůstala založena na ropě. Bezpečnost dodávek závisí na neporušenosti a flexibilitě celého dodavatelského řetězce, od ropy dodávané do rafinerií až po konečný produkt distribuovaný zákazníkům. Budoucí podoba infrastruktury pro přepravu ropy a ropných produktů bude zároveň určena také vývojem v evropském rafinérském odvětví, které v současnosti čelí řadě problémů.

1.2.4   Technologie pro zachycování, přepravu a ukládání CO2

Technologie CCs mohou značně snížit emise CO2, avšak jsou stále ještě v počáteční fázi svého vývoje. Předpokládá se, že komerční zavádění technologií CCs ve výrobě elektřiny a v průmyslových způsobech uplatnění začne po roce 2020. Vzhledem k tomu, že potenciální úložiště CO2 nejsou rovnoměrně rozmístěna po celé Evropě a že některé členské státy mají na svém území jen omezený počet potenciálních úložišť, mohlo by být nezbytné vybudovat evropskou potrubní infrastrukturu napříč státními hranicemi, a to i v mořském prostředí.

1.3   Typy používaných přenosových/přepravních a distribučních zařízení

Způsob, jakým se různé formy energie přepravují, distribuují a skladují, se samozřejmě liší v závislosti na daném druhu energie a na tom, zda se vyskytuje na souši, nebo v mořském prostředí. Například přenos elektřiny se obvykle provádí pomocí elektrických vedení nebo kabelů, zatímco přeprava zemního plynu a ropy se provádí potrubím.

Tento dokument se zaměřuje především na tato zařízení (5):

| — | pozemní zařízení pro přepravu zemního plynu a ropy: podzemní potrubí, nadzemní potrubí včetně potrubí přes vodní toky, jakož i všechny související součásti (vstupní vháněcí stanice, čerpací stanice (ropa) a kompresorové stanice (zemní plyn), předávací stanice, uzavírací stanice respektive trasové uzávěry, regulační stanice a koncové terminály), |
| --- | --- |

—

pozemní zařízení pro přepravu zemního plynu a ropy: podzemní potrubí, nadzemní potrubí včetně potrubí přes vodní toky, jakož i všechny související součásti (vstupní vháněcí stanice, čerpací stanice (ropa) a kompresorové stanice (zemní plyn), předávací stanice, uzavírací stanice respektive trasové uzávěry, regulační stanice a koncové terminály),

| — | pozemní zařízení pro přenos elektřiny: podzemní vedení, nadzemní vedení a související součásti (stožáry, rozvodny a měnírny). |
| --- | --- |

—

pozemní zařízení pro přenos elektřiny: podzemní vedení, nadzemní vedení a související součásti (stožáry, rozvodny a měnírny).

1.3.1   Zařízení pro přepravu a distribuci zemního plynu a ropy

K pozemní přepravě velkého množství ropy, zpracovaných ropných produktů nebo zemního plynu se obecně používá potrubí. Ropovody jsou tvořeny ocelovým nebo plastovým potrubím o vnitřním průměru obvykle od 100 do 1 200 mm. Většina ropovodů je vedena v hloubce asi 1 až 2 m pod povrchem země. Ropu udržují v pohybu čerpací stanice. Potrubí pro přepravu zemního plynu se vyrábí z uhlíkové oceli a má průměr od 51 do 1 500 mm. Plyn je tlakován kompresorovými stanicemi.

Pozemky na trase ropovodu nebo plynovodu jsou zatíženy věcným břemenem, které umožňuje vést přes ně tato potrubí. Jedním z kroků při výstavbě ropovodu či plynovodu je výběr trasy, kterou je nutno následně prozkoumat, aby se vědělo o případných fyzických překážkách a aby tyto byly odstraněny. Tam, kde je to potřeba, se provádějí výkopové práce, zejména v případě hlavní trasy a míst křížení s jinými infrastrukturami. Následně se nainstaluje potrubí s příslušnými součástmi (ventily, křížení apod.). V případě potřeby se výkop s potrubím zakryje zeminou nebo jiným materiálem.

1.3.2   Zařízení pro přenos a distribuci elektřiny

Jelikož elektřinu stále ještě nelze ukládat ve velkém množství, musí se vyrábět v reálném čase. To znamená, že její neustálá dodávka uživatelům by měla být co nejúčinnější. V suchozemském prostředí spočívá přenos elektřiny v jejím přenosu z elektráren, kde se vyrábí, do vysokonapěťových rozvoden umístěných poblíž středisek poptávky. Velké množství elektřiny se přenáší při vysokých hodnotách napětí (v Evropě 110–750 kV, ENTSO, 2012), aby se snížily ztráty energie při dálkovém přenosu do rozvodny.

Přenosové vedení využívá většinou třífázový střídavý proud o vysokém napětí, který dodává velké množství energie na dlouhé vzdálenosti (APLIC, 2006). Technologie vysokonapěťových stejnosměrných soustav (HVDC) poskytuje vyšší účinnost při přenosu na velmi dlouhé vzdálenosti (obvykle přes 600 km). Elektrickou energii lze přenášet prostřednictvím nadzemních vedení nebo podzemních kabelů. Ve všech případech jsou hodnoty napětí vysoké, protože za použití současných technologií lze velká množství energie přenášet pouze při vysokém napětí.

Při distribuci elektrické energie se elektřina přenáší při středním napětí (často méně než 33 kV) z přenosové soustavy ke koncovým zákazníkům. Z hlediska ochrany přírody je důležité rozlišovat mezi vysokonapěťovým elektrickým vedením a distribučním vedením o středním napětí, jelikož riziko zásahu elektrickým proudem existuje pouze u distribučního vedení o středním napětí, zatímco riziko kolize však existuje u přenosových i distribučních vedení (6) (viz kapitola 4).

Elektřina se obvykle přenáší prostřednictvím nadzemního vedení, které je zavěšeno na stožárech nebo sloupech, ale někdy se také používá podzemní elektrické vedení, zejména v městských oblastech nebo citlivých lokalitách. Nadzemní elektrické vedení má zvláštní dopady na biologickou rozmanitost, zdraví a krajinu, které se liší od dopadů podzemního elektrického vedení. Naproti tomu počáteční investiční náklady na podzemní vedení mohou být často výrazně vyšší než u nadzemního vedení.

1.4   Projekty společného zájmu (7)

Současné nařízení o transevropských energetických sítích, které vstoupilo v platnost dne 15. května 2013, stanoví právní a politický rámec pro optimalizaci rozvoje sítí na evropské úrovni do roku 2020 a na další období. Určuje dvanáct strategických prioritních koridorů a tematických oblastí pro energetickou infrastrukturu s transevropským/přeshraničním rozměrem. Nařízení stanoví postup, kterým se každé dva roky sestavují v celé Unii seznamy projektů společného zájmu (8), které přispívají k rozvoji sítí energetické infrastruktury v každém z dvanácti prioritních koridorů a tematických oblastí.

Aby byl projekt zařazen do seznamu, musí mít významné přínosy alespoň pro dva členské státy, přispívat k integraci trhu a větší hospodářské soutěži, zlepšovat zabezpečení dodávek energie a snižovat emise CO2. Proces identifikace je založen na regionální spolupráci zahrnující členské státy a různé zúčastněné strany, které poskytují své znalosti a know-how týkající se technické proveditelnosti a tržních podmínek jak z vnitrostátního, tak z celoevropského pohledu.

Třetí seznam Unie obsahující 173 projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury (9) byl přijat v listopadu 2017. Seznam zahrnuje 106 projektů v oblasti elektřiny, včetně přenosových elektrických vedení a zásobníků elektřiny, 4 projekty inteligentních sítí a 53 plynárenských projektů. Seznam projektů společného zájmu také poprvé obsahuje i 4 síťové projekty týkající se oxidu uhličitého. Seznam projektů společného zájmu se aktualizuje každé dva roky, přičemž se do něho zařazují nové potřebné projekty a vyřazují se z něho dokončené projekty.

Tyto projekty společného zájmu mohou být nyní způsobilé pro finanční podporu v rámci Nástroje pro propojení Evropy (Connecting Europe Facility, CEF). V rámci tohoto nového nástroje byl pro období let 2014 až 2020 na transevropskou energetickou infrastrukturu vyčleněn rozpočet ve výši 5,35 miliardy EUR. V roce 2016 bylo v rámci druhé a třetí výzvy k předkládání návrhů přiděleno ve formě grantů celkem 277 milionů EUR na 27 projektů společného zájmu. Z těchto grantů bylo jedenáct určeno na projekty v odvětví elektřiny, patnáct na projekty v plynárenství a jeden na projekt inteligentní sítě. Osm grantů bylo určeno na stavební práce a devatenáct na studie. V rámci grantů z Nástroje pro propojení Evropy bylo v roce 2017 vyčleněno celkem 800 milionů EUR na projekty společného zájmu.

Díky jejich strategické důležitosti pro EU se u projektů společného zájmu uplatňuje racionalizovaný postup plánování a udělování povolení. Patří sem například určení jediného příslušného vnitrostátního orgánu, který má funkci jednotného kontaktního místa pro všechna povolení, a závazná tříapůlletá lhůta pro povolení projektu. Cílem je urychlit postupy a zajistit rychlé povolení a zprovoznění projektů, které jsou považovány za nezbytné pro zajištění energetické bezpečnosti a pro dosažení cílů EU v oblasti klimatu a energetiky, a současně zajistit splnění nejpřísnějších standardů stanovených v právních předpisech Unie pro oblast životního prostředí, jakož i zvýšit transparentnost a zlepšit účast veřejnosti. To by zase mělo zvýšit přitažlivost projektů společného zájmu pro investory díky posílení právního rámce.

| Energetické projekty společného zájmu: interaktivní mapa

  Evropská komise vytvořila platformu pro transparentnost (10), která uživatelům umožňuje, aby si prostřednictvím online prohlížeče map vyhledali a prostudovali každý ze 173 projektů společného zájmu přijatých v roce 2017. Projekty lze na mapě zobrazit podle druhu energie (elektřina, zemní plyn, ropa nebo jiný druh), typu infrastruktury, země nebo prioritního koridoru. Krátce po přijetí každého projektu se rovněž zpřístupňují příslušné technické souhrny. |
| --- |

Energetické projekty společného zájmu: interaktivní mapa

Evropská komise vytvořila platformu pro transparentnost (10), která uživatelům umožňuje, aby si prostřednictvím online prohlížeče map vyhledali a prostudovali každý ze 173 projektů společného zájmu přijatých v roce 2017. Projekty lze na mapě zobrazit podle druhu energie (elektřina, zemní plyn, ropa nebo jiný druh), typu infrastruktury, země nebo prioritního koridoru. Krátce po přijetí každého projektu se rovněž zpřístupňují příslušné technické souhrny.

Je však nutno poznamenat, že seznam Unie obsahuje projekty společného zájmu v různých fázích vývoje. Některé jsou ještě v raných fázích vývoje, a proto jsou stále zapotřebí studie, aby se prokázalo, že je daný projekt proveditelný.

Zařazením takových projektů do seznamu Unie rovněž nejsou dotčeny výsledky příslušných posouzení vlivů na životní prostředí a povolovacích řízení. Pokud se ukáže, že projekt zařazený v seznamu projektů společného zájmu Unie není v souladu s acquis EU, bude ze seznamu Unie odstraněn.

s cílem podpořit členské státy při vymezování vhodných legislativních i nelegislativních opatření k racionalizaci různých postupů posuzování vlivů na životní prostředí a k zajištění soudržného uplatňování těchto opatření vyžadovaných podle práva Unie v případě projektů společného zájmu vydala Komise v červnu 2013 dokument s příslušnými pokyny (11).

| Co znamená výraz „racionalizace“?


  Racionalizace znamená: zlepšit a

  lépe koordinovat

  postupy posuzování vlivů na životní prostředí s cílem

  snížit zbytečnou administrativní zátěž

  , vytvářet synergie, a tím

  zkrátit dobu

  potřebnou k dokončení postupu posuzování a zároveň zajistit

  vysokou úroveň ochrany životního prostředí

  prostřednictvím komplexních postupů posuzování vlivů na životní prostředí v souladu s acquis EU pro oblast životního prostředí.


  Zdroj: Pokyny „Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure 'Projects of Common Interest' (PCIs)“ (Racionalizace postupů posuzování vlivů projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury na životní prostředí) z června 2013 |
| --- |

Co znamená výraz „racionalizace“?

Racionalizace znamená: zlepšit a

  lépe koordinovat

  postupy posuzování vlivů na životní prostředí s cílem

  snížit zbytečnou administrativní zátěž

  , vytvářet synergie, a tím

  zkrátit dobu

  potřebnou k dokončení postupu posuzování a zároveň zajistit

  vysokou úroveň ochrany životního prostředí

  prostřednictvím komplexních postupů posuzování vlivů na životní prostředí v souladu s acquis EU pro oblast životního prostředí.

Zdroj: Pokyny „Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure 'Projects of Common Interest' (PCIs)“ (Racionalizace postupů posuzování vlivů projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury na životní prostředí) z června 2013

Pokyny obsahují šest hlavních doporučení k racionalizaci příslušných postupů. Ta vycházejí ze zkušeností s prováděním a z osvědčených postupů, které byly v členských státech dosud zjištěny (další podrobnosti viz kapitola 4), ale jdou i nad jejich rámec.

Doporučení se zaměřují zejména na:

| — | včasné plánování a stanovení harmonogramu a rozsahu jednotlivých posouzení, |
| --- | --- |

—

včasné plánování a stanovení harmonogramu a rozsahu jednotlivých posouzení,

| — | včasnou a účinnou integraci posuzování vlivů na životní prostředí a dalších environmentálních požadavků, |
| --- | --- |

—

včasnou a účinnou integraci posuzování vlivů na životní prostředí a dalších environmentálních požadavků,

| — | koordinaci jednotlivých postupů a stanovení lhůt, |
| --- | --- |

—

koordinaci jednotlivých postupů a stanovení lhůt,

| — | shromažďování a sdílení údajů a kontrolu kvality, |
| --- | --- |

—

shromažďování a sdílení údajů a kontrolu kvality,

| — | přeshraniční spolupráci a |
| --- | --- |

—

přeshraniční spolupráci a

| — | včasnou a účinnou účast veřejnosti. |
| --- | --- |

—

včasnou a účinnou účast veřejnosti.

Následující kapitoly této příručky se zaměřují zejména na povolovací řízení podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť v souvislosti s plány a projekty infrastruktur pro přenos energie. Další postupy povolování podle předpisů na ochranu životního prostředí zde nejsou podrobně popsány, jsou však zmíněny, pokud je to důležité.

Tento dokument proto doplňuje výše zmíněné pokyny k racionalizaci projektů společného zájmu, ale má širší záběr, který pokrývá všechny typy infrastruktur pro přepravu ropy a zemního plynu a přenos elektřiny bez ohledu na to, zda se jedná o projekty společného zájmu, či nikoli.

2.   PRÁVNÍ PŘEDPISY EU NA OCHRANU PŘÍRODY

2.1   Úvod

Některé plány a projekty infrastruktur pro přenos energie mohou potenciálně nepříznivě ovlivnit jednu nebo více lokalit zahrnutých do sítě Natura 2000 zřízené Evropskou unií nebo mohou mít dopad na některé vzácné a ohrožené druhy živočichů a rostlin chráněné podle právních předpisů EU. Směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků obsahují ustanovení, která se musí v takových případech dodržovat. V této kapitole je uveden přehled těchto ustanovení. Následující kapitoly uvádějí konkrétní prvky povolovacího řízení podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť, zejména pokud jde o plány nebo projekty infrastruktur pro přenos energie.

2.2   Směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť

Zastavit úbytek biologické rozmanitosti EU se považuje za důležitý prvek strategie Evropa 2020. Ta vyzývá k vytvoření politiky inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, která zohledňuje významné sociálně-ekonomické přínosy, jež příroda poskytuje společnosti.

V březnu 2010 si hlavy států a předsedové vlád členských států EU stanovili ambiciózní cíl: do roku 2020 zastavit a zvrátit úbytek biologické rozmanitosti v Evropě. V květnu 2011 přijala Evropská komise novou strategii EU v oblasti biodiverzity do roku 2020 (COM(2011) 244) (12), která vytyčuje politický rámec pro dosažení tohoto cíle.

Směrnice o ochraně ptáků (13) a směrnice o ochraně přírodních stanovišť (14) jsou úhelnými kameny politiky EU v oblasti biologické rozmanitosti. Umožňují, aby všechny členské státy EU na základě společného legislativního rámce spolupracovaly při ochraně nejohroženějších a nejcennějších druhů živočichů a rostlin a přírodních stanovišť Evropy v celém jejich přirozeném areálu rozšíření v EU, a to bez ohledu na politické nebo správní hranice.

Tyto dvě směrnice se nevztahují na všechny druhy rostlin a živočichů v Evropě (tj. ne na celou biologickou rozmanitost Evropy). Místo toho se zaměřují na podskupinu tvořenou asi 2 000 biologických druhů, které potřebují ochranu, aby se zabránilo poklesu jejich výskytu nebo poškozování jejich populací. Ty se často označují jako druhy v zájmu Společenství nebo druhy chráněné Evropskou unií. Přibližně 230 vzácných nebo ohrožených typů přírodních stanovišť je samo o sobě chráněno podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

Celkovým cílem obou směrnic je zajistit zachování biologických druhů a typů přírodních stanovišť, jež jsou předmětem ochrany podle těchto směrnic, a jejich obnovu do příznivého stavu z hlediska ochrany (15) v celém jejich přirozeném areálu rozšíření v EU. Tento cíl je vymezen pozitivně, se zaměřením na příznivou situaci, které je nutno dosáhnout a následně ji udržovat. Jde tudíž o víc než jen pouhé zabránění zhoršování stavu.

Za účelem dosažení tohoto cíle směrnice EU na ochranu přírody vyžadují, aby členské státy:

| — | vyhlásily a chránily lokality klíčové pro ochranu biologických druhů a typů přírodních stanovišť uvedených v přílohách I a II směrnice o ochraně přírodních stanovišť a v příloze I směrnice o ochraně ptáků, jakož i pro stěhovavé ptáky. Tyto lokality tvoří součást celounijní sítě Natura 2000, |
| --- | --- |

—

vyhlásily a chránily lokality klíčové pro ochranu biologických druhů a typů přírodních stanovišť uvedených v přílohách I a II směrnice o ochraně přírodních stanovišť a v příloze I směrnice o ochraně ptáků, jakož i pro stěhovavé ptáky. Tyto lokality tvoří součást celounijní sítě Natura 2000,

| — | zavedly režim ochrany druhů pro všechny volně žijící druhy ptáků a jiné ohrožené druhy uvedené v přílohách IV a V směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Tento režim ochrany se uplatňuje v celém přirozeném areálu rozšíření daného biologického druhu v EU, to znamená v krajině obecně (tj. uvnitř i vně lokalit sítě Natura 2000). |
| --- | --- |

—

zavedly režim ochrany druhů pro všechny volně žijící druhy ptáků a jiné ohrožené druhy uvedené v přílohách IV a V směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Tento režim ochrany se uplatňuje v celém přirozeném areálu rozšíření daného biologického druhu v EU, to znamená v krajině obecně (tj. uvnitř i vně lokalit sítě Natura 2000).

2.3   Správa a ochrana lokalit sítě Natura 2000

Dosud bylo vyhlášeno přes 27 000 lokalit sítě Natura 2000. Společně pokrývají přibližně 18 % evropského suchozemského povrchu a také významnou plochu mořských oblastí.

| PROHLÍŽEČ sítě NATURA 2000: užitečný nástroj pro předkladatele projektů

  Prohlížeč sítě Natura 2000 je online mapový geografický informační systém (GIS), který předkladatelům projektů umožňuje vyhledat a prozkoumat každou lokalitu sítě Natura 2000 v EU. Lokality lze zkoumat ve velmi podrobném měřítku (1: 500), při kterém se hranice lokality a její hlavní krajinné rysy zobrazují ve velmi vysokém rozlišení. Pro každou lokalitu je k dispozici standardní datový formulář (SDF), který uvádí přehled biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro něž byla daná lokalita vyhlášena, jakož i odhadovanou velikost jejich populace a stav z hlediska ochrany v dané lokalitě a význam lokality pro dotyčné biologické druhy nebo typy přírodních stanovišť v rámci EU.
  http://natura2000.eea.europa.eu/ |
| --- |

PROHLÍŽEČ sítě NATURA 2000: užitečný nástroj pro předkladatele projektů

Prohlížeč sítě Natura 2000 je online mapový geografický informační systém (GIS), který předkladatelům projektů umožňuje vyhledat a prozkoumat každou lokalitu sítě Natura 2000 v EU. Lokality lze zkoumat ve velmi podrobném měřítku (1: 500), při kterém se hranice lokality a její hlavní krajinné rysy zobrazují ve velmi vysokém rozlišení. Pro každou lokalitu je k dispozici standardní datový formulář (SDF), který uvádí přehled biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro něž byla daná lokalita vyhlášena, jakož i odhadovanou velikost jejich populace a stav z hlediska ochrany v dané lokalitě a význam lokality pro dotyčné biologické druhy nebo typy přírodních stanovišť v rámci EU.

http://natura2000.eea.europa.eu/

Ochranu lokalit sítě Natura 2000 upravují ustanovení článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Ochrana spočívá ve dvou typech opatření – první typ (podle čl. 6 odst. 1 a 2) (16) se týká řízení ochrany všech lokalit sítě Natura 2000 po celou dobu, zatímco druhý (podle čl. 6 odst. 3 a 4) stanoví postup udělování povolení pro plány nebo projekty, které by mohly mít významný nepříznivý vliv na lokalitu sítě Natura 2000.

Z tohoto článku jasně vyplývá, že síť Natura 2000 nepředstavuje zóny, kde by byl zakázán jakýkoli rozvoj. Nové plány a projekty jsou zcela možné, pokud jsou dodrženy určité procesní a věcné záruky. Je stanoveno povolovací řízení, které má zajistit, aby se takové plány a projekty prováděly způsobem, který je slučitelný s cíli ochrany dané lokality sítě Natura 2000.

2.3.1   Přijímání pozitivních ochranných opatření a zajištění toho, aby nedocházelo k poškozování

| Článek 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť:











  6.1 | Pro zvláštní oblasti ochrany stanoví členské státy nezbytná ochranná opatření zahrnující v případě potřeby odpovídající plány péče vypracované speciálně pro dané lokality nebo integrované do jiných plánů rozvoje a vhodná opatření právního, správního nebo smluvního charakteru, která odpovídají ekologickým požadavkům typů přírodních stanovišť uvedených v příloze I a druhů uvedených v příloze II, jež se na těchto lokalitách vyskytují. |
| --- | --- |

Článek 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť:

6.1

| 6.2 | Členské státy přijmou vhodná opatření, aby v oblastech zvláštní ochrany nedocházelo k poškozování přírodních stanovišť a stanovišť druhů ani k vyrušování druhů, pro něž jsou tato území určena, pokud by takové vyrušování mohlo být významné ve vztahu k cílům této směrnice. |
| --- | --- |

6.2

Ustanovení čl. 6 odst. 1 a 2 směrnice o ochraně přírodních stanovišť vyžadují, aby členské státy:

| — | přijaly pozitivní ochranná opatření, která jsou nezbytná k zachování nebo obnově typů přírodních stanovišť a biologických druhů, pro něž je daná lokalita určena (čl. 6 odst. 1), |
| --- | --- |

—

přijaly pozitivní ochranná opatření, která jsou nezbytná k zachování nebo obnově typů přírodních stanovišť a biologických druhů, pro něž je daná lokalita určena (čl. 6 odst. 1),

| — | přijaly opatření, aby nedocházelo k žádnému poškozování druhů přírodních stanovišť ani k významnému vyrušování biologických druhů, které se tam vyskytují (čl. 6 odst. 2). |
| --- | --- |

—

přijaly opatření, aby nedocházelo k žádnému poškozování druhů přírodních stanovišť ani k významnému vyrušování biologických druhů, které se tam vyskytují (čl. 6 odst. 2).

Pokud jde o první z uvedených požadavků, členské státy mají stanovit jednoznačné cíle ochrany pro každou lokalitu sítě Natura 2000, a to na základě stavu z hlediska ochrany a na základě ekologických požadavků daných typů přírodních stanovišť a biologických druhů, které jsou předmětem zájmu EU a vyskytují se v dané lokalitě. Minimálním cílem ochrany by měla být snaha o zachování stavu z hlediska ochrany biologických druhů a přírodních stanovišť, pro něž je daná lokalita určena, a opatření, která nedovolí další poškozování lokality.

Jelikož však obecným cílem směrnic na ochranu přírody je dosáhnout příznivého stavu biologických druhů a typů přírodních stanovišť z hlediska jejich ochrany v celém jejich přirozeném areálu rozšíření, mohou být ke zlepšení jejich stavu z hlediska ochrany v jednotlivých lokalitách nezbytné ambicióznější cíle ochrany. Znalost cílů ochrany dané lokality sítě Natura 2000 je zvláště důležitá pro předkladatele projektů, plánovače a orgány, jelikož možné nepříznivé vlivy dotyčného plánu nebo projektu bude nutno posuzovat vzhledem k těmto cílům ochrany (17).

Ačkoli to není povinné, směrnice o ochraně přírodních stanovišť vyzývá orgány ochrany přírody, aby plány péče o lokality sítě Natura 2000 vypracovávaly v úzké spolupráci s místními zúčastněnými stranami (18). Tyto plány mohou být velmi užitečným zdrojem informací, jelikož obvykle poskytují podrobné informace o biologických druzích a typech přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena, vysvětlují cíle ochrany této lokality a případně i vztah s jinými způsoby využívání půdy v dané oblasti. Popisují rovněž praktická ochranná opatření, která jsou nezbytná k dosažení cílů ochrany dané lokality.

2.3.2   Postup udělování povolení pro plány a projekty, které mají vliv na lokality sítě Natura 2000

| Článek 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť:











  6.3 | Jakýkoli plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně na tuto lokalitu významný vliv, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, podléhá odpovídajícímu posouzení jeho důsledků pro lokalitu z hlediska cílů její ochrany. s přihlédnutím k výsledkům uvedeného hodnocení důsledků pro lokalitu a s výhradou odstavce 4 schválí příslušné orgány příslušného státu tento plán nebo projekt teprve poté, co se ujistí, že nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a co si v případě potřeby opatří stanovisko široké veřejnosti. |
| --- | --- |

Článek 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť:

6.3

| 6.4 | Pokud navzdory negativnímu výsledku posouzení důsledků pro lokalitu musí být určitý plán nebo projekt z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, včetně důvodů sociálního a ekonomického charakteru, přesto uskutečněn a není-li k dispozici žádné alternativní řešení, zajistí členský stát veškerá kompenzační opatření nezbytná pro zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě NATURA 2000. O přijatých kompenzačních opatřeních uvědomí Komisi.


  Jestliže se na dotyčné lokalitě vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť a/nebo prioritní druhy, pak mohou být uplatněny pouze důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti s nesporně příznivými důsledky mimořádného významu pro životní prostředí nebo jiné naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu podle stanoviska Komise. |
| --- | --- |

6.4

Jestliže se na dotyčné lokalitě vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť a/nebo prioritní druhy, pak mohou být uplatněny pouze důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti s nesporně příznivými důsledky mimořádného významu pro životní prostředí nebo jiné naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu podle stanoviska Komise.

Ustanovení čl. 6. odst. 3 a 4 směrnice o ochraně přírodních stanovišť stanoví postup povolovacího řízení, který se musí dodržet, když je navržen plán nebo projekt, který by mohl ovlivnit jednu nebo více lokalit sítě Natura 2000 (19). Toto povolovací řízení se vztahuje nejen na plány nebo projekty uvnitř lokality sítě Natura 2000, ale i na ty, které jsou mimo tuto lokalitu, ale mohly by mít významný vliv na ochranu biologických druhů a přírodních stanovišť v rámci lokality.

Podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť musí být každý plán nebo projekt, který by mohl mít významný nepříznivý vliv na lokalitu sítě Natura 2000, podroben odpovídajícímu posouzení za účelem podrobného prozkoumání takových vlivů s ohledem na cíle ochrany dotyčné lokality. Příslušný orgán může daný plán nebo projekt odsouhlasit pouze v případě, že na základě zjištění odpovídajícího posouzení zjistí, že plán nebo projekt nebude mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality. Je důležité upozornit, že je nutno prokázat nepřítomnost (a nikoli přítomnost) nepříznivých dopadů.

V závislosti na typu a závažnosti zjištěných dopadů může být někdy možné plán nebo projekt upravit nebo zavést určitá zmírňující opatření, jejichž účelem je vyhnout se či předcházet případným nepříznivým dopadům nebo tyto dopady odstranit či snížit na nevýznamnou úroveň, aby mohl být daný plán nebo projekt schválen.

Pokud tomu tak není, potom je nutno plán nebo projekt odmítnout a místo něho prozkoumat alternativní, méně škodlivá řešení. Za výjimečných okolností lze ke schválení plánu nebo projektu, který má nepříznivý vliv na celistvost jedné nebo více lokalit sítě Natura 2000, použít postup uplatnění výjimky podle čl. 6 odst. 4, pokud lze prokázat, že neexistují žádné alternativy, a pokud je plán nebo projekt považován za nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu. V takových případech je nutno zavést vhodná kompenzační opatření, která zajistí ochranu celkové soudržnosti sítě Natura 2000.

A konečně je rovněž důležité poznamenat, že povolovací řízení podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť není shodné s povolovacím řízením stanoveným směrnicí o posuzování vlivů na životní prostředí (EIA) a směrnicí o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (SEA), ačkoli je lze navzájem sloučit (blíže viz kapitola 7). Na rozdíl od posouzení EIA/SEA, jejichž výsledek je nutno při rozhodování o schválení plánu nebo projektu zohlednit, závěry odpovídajícího posouzení jsou konečné a určí, zda plán nebo projekt lze povolit.

2.4   Ustanovení o ochraně biologických druhů

Druhá skupina ustanovení uvedených dvou směrnic EU na ochranu přírody se týká ochrany určitých druhů živočichů a rostlin v celém areálu jejich rozšíření v rámci EU, tj. jak uvnitř lokalit sítě Natura 2000, tak i mimo ně.

Některé chráněné druhy jsou potenciálně ohroženy určitými typy projektů energetické infrastruktury, jako jsou nadzemní elektrická vedení. Proto je nutno brát i tato ustanovení v rámci postupů EIA/SEA v úvahu při zvažování takových plánů a projektů v potenciálně citlivých oblastech mimo lokality sítě Natura 2000.

Ustanovení o ochraně biologických druhů se týkají všech druhů volně žijících ptáků v EU, jakož i dalších druhů živočichů a rostlin uvedených v přílohách IV a V směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

V podstatě vyžadují, aby členské státy zakázaly:

| — | jejich úmyslné vyrušování v období rozmnožování a odchovu mláďat, přezimování a migrace, |
| --- | --- |

—

jejich úmyslné vyrušování v období rozmnožování a odchovu mláďat, přezimování a migrace,

| — | poškozování nebo ničení míst rozmnožování nebo míst odpočinku, |
| --- | --- |

—

poškozování nebo ničení míst rozmnožování nebo míst odpočinku,

| — | úmyslné ničení hnízd nebo vajec, případně vytrhávání nebo ničení chráněných rostlin. |
| --- | --- |

—

úmyslné ničení hnízd nebo vajec, případně vytrhávání nebo ničení chráněných rostlin.

Přesné podmínky jsou stanoveny v článku 5 směrnice o ochraně ptáků a v článku 12 (v případě živočichů) respektive článku 13 (v případě rostlin) směrnice o ochraně přírodních stanovišť (20).

| Článek 5 směrnice o ochraně ptáků:



  Aniž jsou dotčeny články 7 a 9, přijmou členské státy opatření nezbytná k vytvoření obecné právní úpravy ochrany všech druhů ptáků uvedených v článku 1, která zejména zakáže








  a) | úmyslné usmrcování nebo odchyt jakýmkoli způsobem; |
| --- | --- |

Článek 5 směrnice o ochraně ptáků:

Aniž jsou dotčeny články 7 a 9, přijmou členské státy opatření nezbytná k vytvoření obecné právní úpravy ochrany všech druhů ptáků uvedených v článku 1, která zejména zakáže

a)

úmyslné usmrcování nebo odchyt jakýmkoli způsobem;

| b) | úmyslné ničení nebo poškozování jejich hnízd a vajec nebo odstraňování hnízd; |
| --- | --- |

b)

úmyslné ničení nebo poškozování jejich hnízd a vajec nebo odstraňování hnízd;

| c) | sběr jejich vajec ve volné přírodě a jejich držení, a to i prázdných; |
| --- | --- |

c)

sběr jejich vajec ve volné přírodě a jejich držení, a to i prázdných;

| d) | úmyslné vyrušování těchto ptáků, zejména během rozmnožování a odchovu mláďat, pokud by šlo o vyrušování významné z hlediska cílů této směrnice; |
| --- | --- |

d)

úmyslné vyrušování těchto ptáků, zejména během rozmnožování a odchovu mláďat, pokud by šlo o vyrušování významné z hlediska cílů této směrnice;

| e) | držení druhů ptáků, jejichž lov a odchyt jsou zakázány. |
| --- | --- |

e)

držení druhů ptáků, jejichž lov a odchyt jsou zakázány.

Článek 12 směrnice o ochraně přírodních stanovišť:

| 1. | Členské státy přijmou nezbytná opatření pro vytvoření systému přísné ochrany živočišných druhů uvedených v příloze IV a) v jejich přirozeném areálu rozšíření, který zakazuje:








  a) | veškeré formy úmyslného odchytu nebo usmrcování jedinců těchto druhů v přírodě; |
| --- | --- | --- |

1.

Členské státy přijmou nezbytná opatření pro vytvoření systému přísné ochrany živočišných druhů uvedených v příloze IV a) v jejich přirozeném areálu rozšíření, který zakazuje:

a)

veškeré formy úmyslného odchytu nebo usmrcování jedinců těchto druhů v přírodě;

| b) | úmyslné vyrušování těchto druhů, zejména v období rozmnožování, výchovy mláďat, přezimování a migrace; |
| --- | --- |

b)

úmyslné vyrušování těchto druhů, zejména v období rozmnožování, výchovy mláďat, přezimování a migrace;

| c) | úmyslné ničení nebo sběr jejich vajec z volné přírody; |
| --- | --- |

c)

úmyslné ničení nebo sběr jejich vajec z volné přírody;

| d) | poškozování nebo ničení míst rozmnožování nebo míst odpočinku. |
| --- | --- |

d)

poškozování nebo ničení míst rozmnožování nebo míst odpočinku.

| 2. | U těchto druhů členské státy zakáží držení a chov, dopravu a prodej nebo výměnu a nabízení za účelem prodeje nebo výměny jedinců odebraných z volné přírody s výjimkou jedinců, kteří byli z přírody legálně odebráni ještě před prováděním této směrnice. |
| --- | --- |

2.

U těchto druhů členské státy zakáží držení a chov, dopravu a prodej nebo výměnu a nabízení za účelem prodeje nebo výměny jedinců odebraných z volné přírody s výjimkou jedinců, kteří byli z přírody legálně odebráni ještě před prováděním této směrnice.

| 3. | Zákazy uvedené v odst. 1 písm. a) a písm. b) a odstavci 2 platí pro všechna životní stadia živočichů, na něž se vztahuje tento článek. |
| --- | --- |

3.

Zákazy uvedené v odst. 1 písm. a) a písm. b) a odstavci 2 platí pro všechna životní stadia živočichů, na něž se vztahuje tento článek.

Článek 13 směrnice o ochraně přírodních stanovišť:

| 1. | Členské státy přijmou nezbytná opatření pro vytvoření systému přísné ochrany rostlinných druhů uvedených v příloze IV b), který zakazuje:








  a) | úmyslné vyrývání, sběr, vyřezávání, vytrhávání nebo ničení takových rostlin v jejich přirozeném areálu rozšíření ve volné přírodě; |
| --- | --- | --- |

1.

Členské státy přijmou nezbytná opatření pro vytvoření systému přísné ochrany rostlinných druhů uvedených v příloze IV b), který zakazuje:

a)

úmyslné vyrývání, sběr, vyřezávání, vytrhávání nebo ničení takových rostlin v jejich přirozeném areálu rozšíření ve volné přírodě;

| b) | držení, dopravu a prodej nebo výměnu a nabízení za účelem prodeje nebo výměny jedinců těchto druhů odebraných z volné přírody s výjimkou těch, kteří byli z přírody odebráni legálně ještě před prováděním této směrnice. |
| --- | --- |

b)

držení, dopravu a prodej nebo výměnu a nabízení za účelem prodeje nebo výměny jedinců těchto druhů odebraných z volné přírody s výjimkou těch, kteří byli z přírody odebráni legálně ještě před prováděním této směrnice.

| 2. | Zákazy uvedené v odst. 1 písm. a) a písm. b) platí pro všechna životní stadia biologického cyklu rostlin, na něž se vztahuje tento článek. |
| --- | --- |

2.

Zákazy uvedené v odst. 1 písm. a) a písm. b) platí pro všechna životní stadia biologického cyklu rostlin, na něž se vztahuje tento článek.

Odchylky od těchto ustanovení jsou přípustné za určitých okolností (např. aby se zabránilo vážnému poškození plodin, hospodářských zvířat, lesů, rybolovu a vody), a to za předpokladu, že neexistuje jiné uspokojivé řešení a že důsledky těchto odchylek nejsou neslučitelné s celkovými cíli dotyčných směrnic.

Podmínky pro uplatňování odchylek jsou uvedeny v článku 9 směrnice o ochraně ptáků a v článku 16 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Pokud jde o infrastruktury pro přenos energie, mohou se uplatňovat především důvody související se „zájmy veřejného zdraví a veřejné bezpečnosti“ nebo „jiné naléhavé důvody veřejného zájmu“ (viz čl. 16 odst. 1 písm. c)).

3.   MOŽNÉ DOPADY ZAŘÍZENÍ PRO PŘENOs ENERGIE NA SÍŤ NATURA 2000 A NA BIOLOGICKÉ DRUHY CHRÁNĚNÉ EVROPSKOU UNIÍ

3.1   Úvod

Projekty energetické infrastruktury obvykle nepředstavují významnou hrozbu pro biologickou rozmanitost. Existuje mnoho případů, kdy dobře navržené a vhodně umístěné rozvojové projekty nemají žádné nebo mají jen omezené dopady. Existují také příklady, že projekty přinesly čisté celkové přínosy pro přírodu, zejména v oblastech, kde je přírodní prostředí již vážně ochuzeno. Tím však není odstraněna povinnost zkoumat možné dopady, jež mohou jednotlivé plány nebo projekty mít na přírodní prostředí, v rámci různých platných právních postupů posuzování vlivů na životní prostředí, jako jsou postupy EIA/SEA a odpovídající posouzení (podrobnosti viz kapitola 7).

Tato kapitola poskytuje přehled různých typů možných dopadů, které by energetické infrastruktury mohly mít na přírodní stanoviště a biologické druhy chráněné podle směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Jejím cílem je poskytnout předkladatelům projektů, provozovatelům sítí pro přenos energie a příslušným orgánům přehled typů možných dopadů, kterým je nutno věnovat pozornost při přípravě plánů nebo projektů infrastruktury pro přenos energie a při provádění odpovídajícího posouzení v rámci povolovacího řízení stanoveného v článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť nebo posouzení podle směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí (EIA) a směrnice o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (SEA).

3.2   Potřeba individuálního přístupu

Je nutno zdůraznit, že možné dopady velmi závisí na koncepci a umístění konkrétní energetické infrastruktury a na citlivosti přírodních stanovišť a biologických druhů chráněných Evropskou unií, které se v daném místě vyskytují. Proto je nezbytné posuzovat každý plán nebo projekt případ od případu.

Koncepce každého projektu zařízení pro přenos energie, včetně projektů společného zájmu, bude samozřejmě záviset na celé řadě faktorů včetně druhu a množství přenášené energie, přijímajícího prostředí (např. na souši nebo na moři), vzdáleností potřebných pro přenos a kapacity potřebné pro příjem nebo skladování. Projekty se mohou týkat nejen výstavby, ale také obnovy nebo vyřazení z provozu jednoho nebo více zařízení či infrastruktur potřebných pro přenos, příjem nebo skladování energie na souši.

Při posuzování možných dopadů na přírodu a na volně žijící živočichy a planě rostoucí rostliny je důležité brát v úvahu nejen samotnou hlavní infrastrukturu, ale také všechna související zařízení, jako jsou dočasné přístupové cesty, zařízení dodavatelů a sklady vybavení, stavební konstrukce, betonové základy, dočasná kabeláž, výkopky a plochy pro přebytečnou zeminu apod. Dopady mohou být dočasné nebo trvalé, působící přímo na místě výstavby nebo mimo ně, mohou být kumulativní a mohou se projevovat v různých obdobích během celého životního cyklu daného projektu (např. ve fázi výstavby, renovace, údržby nebo vyřazení z provozu). Všechny tyto faktory je nutno brát v úvahu.

Ustanovení o ochraně biologických druhů obsažená ve směrnicích EU na ochranu přírody se musí brát v potaz, pokud existuje riziko, že plán nebo projekt energetické infrastruktury může způsobit smrt nebo zranění, úmyslné vyrušování v období rozmnožování a odchovu mláďat, přezimování a migrace nebo poškozování či ničení míst rozmnožování nebo míst odpočinku biologických druhů chráněných podle těchto dvou směrnic (např. orlů a mořských savců). Tento přísný režim ochrany se vztahuje na širší krajinu, tzn. na území uvnitř i vně lokalit sítě Natura 2000.

| Zmírňující opatření

  Nepříznivé dopady uvedené v této kapitole lze někdy účinně zmírnit. Zmírňování obnáší kroky, při kterých se do plánu nebo projektu začlení opatření k eliminaci těchto možných nepříznivých vlivů nebo k jejich snížení na úroveň, kdy již nejsou významné. To znamená, že tato opatření musí přímo souviset s pravděpodobnými dopady a vycházet z důkladné znalosti dotyčných biologických druhů nebo přírodních stanovišť.
  Zmírňující opatření mohou zahrnovat změnu umístění projektu, ale rovněž změny rozsahu, koncepce a konfigurace jednotlivých aspektů energetické infrastruktury. Nebo mohou mít podobu časových úprav během fází výstavby a provozu. Další podrobnosti spolu s příklady možných zmírňujících opatření jsou uvedeny v následující kapitole. |
| --- |

Zmírňující opatření

Nepříznivé dopady uvedené v této kapitole lze někdy účinně zmírnit. Zmírňování obnáší kroky, při kterých se do plánu nebo projektu začlení opatření k eliminaci těchto možných nepříznivých vlivů nebo k jejich snížení na úroveň, kdy již nejsou významné. To znamená, že tato opatření musí přímo souviset s pravděpodobnými dopady a vycházet z důkladné znalosti dotyčných biologických druhů nebo přírodních stanovišť.

Zmírňující opatření mohou zahrnovat změnu umístění projektu, ale rovněž změny rozsahu, koncepce a konfigurace jednotlivých aspektů energetické infrastruktury. Nebo mohou mít podobu časových úprav během fází výstavby a provozu. Další podrobnosti spolu s příklady možných zmírňujících opatření jsou uvedeny v následující kapitole.

3.3   Přehled možných dopadů na biologické druhy a přírodní stanoviště chráněné Evropskou unií

Typ a rozsah dopadu velmi závisí na biologických druzích nebo typech přírodních stanovišť chráněných Evropskou unií, jejich ekologii, rozmístění a stavu z hlediska ochrany. Proto je nezbytné posuzovat každý plán nebo projekt jednotlivě, případ od případu. Následuje přehled nejčastějších typů dopadů, ke kterým může dojít:

3.3.1   Ztráta, poškození nebo fragmentace přírodního stanoviště

Projekty infrastruktury pro přenos energie mohou vyžadovat odlesnění území a odstranění povrchové vegetace (často označované jako přímý zábor půdy). Tento proces může způsobit pozměnění, poškození, fragmentaci nebo zničení přírodních stanovišť. Rozsah ztráty a poškození přírodních stanovišť závisí na velikosti, umístění a koncepci projektu a na citlivosti dotčených přírodních stanovišť.

Je důležité poznamenat, že i když se skutečná míra záborů půdy může zdát omezená, nepřímé účinky by mohly být mnohem rozsáhlejší, zejména tam, kde rozvojové projekty zasahují do hydrologických režimů nebo geomorfologických procesů a ovlivňují kvalitu vody nebo půdy. Takové nepřímé účinky mohou způsobit závažné poškození, fragmentaci a ztrátu přírodního stanoviště, někdy dokonce i v poměrně velké vzdálenosti od skutečného místa realizace projektu.

Významnost ztráty rovněž závisí na vzácnosti a citlivosti dotčených přírodních stanovišť nebo na jejich důležitosti jako míst příjmu potravy či rozmnožování nebo zimovišť pro živočichy. Při posuzování významnosti případné ztráty nebo poškození přírodních stanovišť je nutno vzít v úvahu také potenciální úlohu některých přírodních stanovišť jako součástí koridorů nebo útočišť důležitých pro šíření a migraci a pro více lokálních přeletů například mezi místy shánění potravy a hnízdišti.

3.3.2   Vyrušování a vytlačování

Vyrušování živočišných druhů v místech jejich obvyklého rozmnožování, příjmu potravy nebo odpočinku, jakož i na migračních trasách může vést k jejich vytlačení, a tím ke ztrátě možnosti využívat dané přírodní stanoviště. K vytlačování biologických druhů z určité oblasti může docházet v místě realizace projektu i kolem něho, například v důsledku zvýšené dopravy, přítomnosti lidí, jakož i kvůli hluku, prachu, znečištění, umělému osvětlení nebo vibracím způsobovaným během výstavby nebo po jejím dokončení.

Rozsah a míra vyrušování a také citlivost dotčených biologických druhů určuje významnost dopadu stejně jako dostupnost a kvalita jiných vhodných přírodních stanovišť v blízkosti, kam se mohou vytlačení živočichové uchýlit. V případě vzácných a ohrožených druhů mohou mít i malé nebo dočasné případy vyrušování vážné dopady na jejich dlouhodobé přežití v daném regionu.

3.3.3   Nebezpečí kolize a zásahu elektrickým proudem

Ptáci a případně netopýři mohou narážet do různých částí nadzemních elektrických vedení a dalších nadzemních elektrických zařízení. Míra rizika kolize velmi závisí na umístění dané lokality a na přítomných druzích živočichů, jakož i na faktorech počasí a viditelnosti a konkrétním návrhu samotných elektrických vedení (zejména pokud jde o zásah elektrickým proudem). Zvláště ohroženy mohou být ty druhy zvířat, které se dožívají vysokého věku, mají nízkou míru reprodukce nebo jsou vzácné, případně se již nacházejí ve zranitelném stavu z hlediska ochrany (např. orli, supi a čápi).

Nebezpečím kolize a zásahu ptáků elektrickým proudem se dále zabývají kapitoly 4 a 5. Co se týče netopýrů, bohužel existuje obecný nedostatek studií o možných rizicích a dopadech kolizí s nadzemními elektrickými vedeními, a to v důsledku potíží s monitorováním úmrtí malých zvířat podél tak dlouhých liniových infrastruktur.

3.3.4   Bariérové účinky

V případě elektřiny mohou velké infrastruktury pro přenos, příjem a ukládání nutit živočišné druhy, aby se dané oblasti zcela vyhýbaly, a to jak při migraci, tak – v lokálnějším měřítku – i při běžném shánění potravy. To, zda se jedná o problém, či nikoli, závisí na řadě faktorů, jako jsou velikost rozvodny, vzájemné rozestupy a směrování elektrických kabelů, rozsah vytlačování živočišných druhů a jejich schopnost kompenzovat zvýšený energetický výdej, jakož i stupeň narušení spojnic mezi místy příjmu potravy, místy hřadování a místy rozmnožování.

Několik vědeckých týmů nově přišlo s důkazy o tom, že by živočichy mohlo elektrické vedení plašit, protože vydává ultrafialové záblesky pro člověka neviditelné. Mezinárodní tým výzkumníků provedl studii (21) inspirovanou postřehy, že sobi se vyhýbají elektrickým vedením, která protínají arktickou tundru. I když jsou naše znalosti v některých případech stále ještě velmi omezené, tento typ vyhýbání se určitým místům a fragmentace přírodních stanovišť je důležitý při určování významnosti dopadů energetických infrastruktur.

3.4   Rozlišování mezi významnými a nevýznamnými vlivy

Určení biologických druhů a přírodních stanovišť, jež může plán nebo projekt infrastruktury pro přenos energie nepříznivě ovlivnit, je prvním krokem jakéhokoli posouzení dopadů, ať už se provádí podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť (jestliže projekt nepříznivě ovlivňuje lokalitu sítě Natura 2000), nebo podle směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí (EIA) či směrnice o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (SEA) (jestliže nepříznivě ovlivňuje chráněné biologické druhy mimo síť Natura 2000). Poté je nutno určit, zda je daný dopad významný, nebo ne. Právní postup pro stanovení významnosti u plánů nebo projektů, které konkrétně ovlivňují lokality sítě Natura 2000, je popsán v kapitole 7. Pro lepší celkové pochopení této koncepce jsou zde stručně vysvětleny některé obecné zásady, které se uplatňují při určování úrovně významnosti v případě volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (bez ohledu na to, zda se jedná o lokalitu sítě Natura 2000, či nikoli).

Posouzení významnosti je nutno provádět případ od případu a s ohledem na potenciálně dotčené biologické druhy a přírodní stanoviště. Ztráta několika jedinců může být pro některé druhy nevýznamná, ale u jiných druhů může mít vážné důsledky. Významnost vlivů bude záviset na velikosti, rozmístění, areálu rozšíření, reprodukční strategii a životnosti populace. Tyto faktory se pravděpodobně budou lišit v závislosti na konkrétní lokalitě.

Rovněž je nutno vzít v úvahu vzájemnou provázanost jednotlivých vlivů. Například zábor půdy sám o sobě nemusí být pro určitý druh významný, ale v kombinaci se závažnými riziky vyrušování nebo vytlačování může významně snížit zdatnost a v konečném účinku i míru přežití daného biologického druhu.

Posouzení významnosti je také nutno provádět ve vhodném zeměpisném měřítku. U stěhovavých druhů, které překonávají dlouhé vzdálenosti, může dopad na určitou lokalitu mít důsledky pro daný druh v mnohem větší zeměpisné oblasti. Podobně u nemigrujících druhů s velkými areály výskytu nebo s proměnlivými způsoby využívání přírodních stanovišť může být i tak nutné zvažovat možné dopady v regionálním, spíše než v lokálním měřítku.

A konečně by výše uvedené úvahy měly vycházet z nejlepších dostupných údajů. To může vyžadovat specializované terénní průzkumy nebo monitorovací programy s určitým předstihem před zahájením projektu.

3.5   Kumulativní účinky

Při určování dopadů na lokality sítě Natura 2000 by se měly zohledňovat také kumulativní účinky, jak to vyžaduje čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Kumulativní účinky plánů a projektů mohou být často velmi významné a je nutno je posuzovat pečlivě. Mohou vzniknout v případě, že se v určité oblasti nebo v určitém ptačím migračním koridoru nachází několik energetických infrastruktur, nebo když se projekt energetické infrastruktury realizuje ve stejné oblasti jako jiný typ plánu nebo projektu (např. jiné průmyslové stavby). Kumulativní účinek je kombinovaný vliv všech těchto činností posuzovaných společně. Může se stát, že jeden projekt energetické infrastruktury sám o sobě nebude mít významný účinek, ale pokud se jeho účinky přidají k účinkům jiných plánů nebo projektů v dané oblasti, jejich kombinované dopady by mohly být významné.

Například projekt ropovodu, který protíná část mokřadu, může vést k malé, ale přijatelné úrovni dočasného poškození přírodního stanoviště, se kterou se toto stanoviště dokáže vyrovnat. Ale pokud se v tomto mokřadu provede také odvodnění půdy nebo se tam postaví silnice, hydrologické účinky všech těchto projektů dohromady by mohly vést k jeho trvalé ztrátě, fragmentaci nebo vysušení. V tomto případě, zatímco dopad prvního a druhého projektu – každého zvlášť – není znatelný, dopad obou projektů posuzovaných dohromady by mohl být významný. A to má vliv při plánovacích rozhodnutích u obou návrhů dotyčných projektů.

Kumulativní dopady je nutno brát v úvahu i v rámci postupů EIA/SEA.

Jelikož rozvoj energetické infrastruktury probíhá v celé EU rychlým tempem, je důležité vyhodnocovat kumulativní účinky již v počátečních fázích posuzování vlivů na životní prostředí, a ne si na to „vzpomenout“ až na konci celého procesu, a tím zpožďovat rozhodnutí o slučitelnosti návrhů daných projektů s ustanoveními právních předpisů EU.

4.   MOŽNÉ DOPADY INFRASTRUKTUR ELEKTRICKÉ SÍTĚ NA VOLNĚ ŽIJÍCÍ PTÁKY

4.1   Úvod

Předchozí kapitola poskytla obecný přehled o typech možných vlivů, jimž je nutno věnovat pozornost při vypracovávání projektů energetické infrastruktury, a to zejména v lokalitách sítě Natura 2000 a v jejich okolí a také v blízkosti dalších citlivých oblastí využívaných biologickými druhy chráněnými podle výše uvedených dvou směrnic EU na ochranu přírody.

Tato kapitola se zaměřuje na analýzu možných vlivů elektrické infrastruktury především na volně žijící evropské ptáky. Jedná se o téma, jemuž je v posledních letech věnována značná pozornost, přičemž v tomto případě mohou být vlivy častější a významnější než u jiných typů pozemních energetických infrastruktur.

4.2   Infrastruktury elektrické sítě

Na rozdíl od jiných komodit nelze elektřinu skladovat, takže je nutno ji vyrábět a přenášet k uživatelům v reálném čase. Elektrická přenosová soustava je tudíž složitější a dynamičtější než systémy dodávky jiných komodit, například vody a nebo zemního plynu. Jakmile je elektrická energie vyrobena v elektrárně, vysokonapěťová přenosová vedení (v Evropě 110–750 kV, ENTSO, 2012) ji přenášejí ve velkém množství na dlouhé vzdálenosti až do rozvoden. Z rozvoden se elektřina rozvádí do domácností a podniků prostřednictvím distribučních elektrických vedení o středním napětí (1–60 kV) a nízkém napětí (<1 kV).

Obrázek 3

(USDA, 2009)

Elektrická soustava je vysoce provázaná, podobná pavučině. Přenosová síť zahrnuje nejen přenosová vedení, která vedou z elektráren do středisek zatížení, ale také propojovací vedení mezi různými částmi přenosového vedení, čímž vzniká systém, který pomáhá zajistit plynulý tok energie. Pokud je přenosová linka v jedné části elektrické sítě vyřazena z provozu, energie se normálně přesměruje na jiná elektrická vedení, takže dodávka zůstane nepřerušena (PSCW, 2009).

Elektrickou energii lze přenášet prostřednictvím nadzemních vedení nebo podzemních kabelů za použití střídavého nebo stejnosměrného proudu. Ve všech případech jsou hodnoty napětí vysoké, protože poskytují větší účinnost na dlouhé vzdálenosti (obvykle více než 600 km). Tradičním způsobem přenosu elektrické energie jsou nadzemní vedení střídavého proudu (EASAC, 2009).

Výhodou nadzemních vedení oproti podzemním kabelům je to, že náklady na výstavbu nadzemních vedení jsou dosud podstatně nižší než na instalaci podzemních kabelů a jejich kapacita je vyšší. Předpokládaná životnost nadzemních vedení je vysoká a může dosahovat až 70 nebo 80 let. Hlavními nedostatky nadzemních vedení jsou zábory půdy, jejich vizuální a různé environmentální dopady (EASAC, 2009) (22).

Konstrukce přenosového vedení umožňují použít alespoň jeden třífázový obvod. Mají tři napájené vodiče (v případně svazkového vedení i více) a mohou mít jeden nebo dva uzemněné vodiče (obvykle označované jako kombinovaná zemnicí lana), které jsou nainstalované nad fázovými vodiči a zajišťují ochranu před blesky. Konstrukce distribučního vedení mohou umožňovat použití různých konfigurací vodičů (APLIC, 2006).

Většina komerčních nadzemních vedení střídavého proudu používá nějakou formu nosné konstrukce, ke které jsou připojeny izolátory a elektrické vodiče. Nosné konstrukce mohou tvořit dřevěné sloupy, duté nebo příhradové ocelové konstrukce, železobetonové sloupy nebo kompozitní sloupy vyrobené ze skelného laminátu nebo jiných materiálů. Izolátory se vyrábějí z porcelánu nebo polymerních materiálů, které běžně nevedou elektřinu. Elektrické vodiče jsou obvykle vyrobeny z mědi nebo hliníku (Bayle, 1999; Janss, 2000; APLIC, 2006).

Třífázové systémy se používají jak pro distribuční, tak pro přenosová vedení. Jednou z hlavních výhod třífázových systémů je schopnost dodávat velké množství energie na dlouhé vzdálenosti (APLIC, 2006).

4.3   Možné nepříznivé dopady elektrické infrastruktury na volně žijící ptáky

V následující části uvádíme přehled hlavních typů dopadů na druhy volně žijících ptáků. Některé chráněné druhy evropských ptáků jsou zcela zřejmě v důsledku své velikosti, stavby těla, chování a rozšíření více ohroženy určitými typy dopadů – zejména zásahy elektrickým proudem a kolizemi.

Tabulka v příloze 2 představuje systematický přehled dopadů interakcí ptačích populací s elektrickými vedeními, uspořádaný podle závažnosti (Birdlife, 2013). Tato tabulka neznamená, že k těmto dopadům dochází popsaným způsobem za všech okolností. Hodně bude záviset na konkrétních druzích a konkrétních okolnostech každého jednotlivého případu a na dostupnosti nápravných opatření k jejich zmírnění.

| Proč jsou některé druhy ptáků zranitelnější elektrickým vedením než jiné?

  Často je to způsobeno následujícími fyziologickými, behaviorálními a ekologickými charakteristikami:






  — | velké tělesné rozměry, |
| --- | --- |

Proč jsou některé druhy ptáků zranitelnější elektrickým vedením než jiné?

Často je to způsobeno následujícími fyziologickými, behaviorálními a ekologickými charakteristikami:

—

velké tělesné rozměry,

| — | špatně vidí směrem dopředu, |
| --- | --- |

—

špatně vidí směrem dopředu,

| — | jsou aktivnější v noci, |
| --- | --- |

—

jsou aktivnější v noci,

| — | méně obratní letci (kolize), |
| --- | --- |

—

méně obratní letci (kolize),

| — | nezkušení, mladí jedinci (zásah elektrickým proudem a kolize), |
| --- | --- |

—

nezkušení, mladí jedinci (zásah elektrickým proudem a kolize),

| — | pro hřadování, posed nebo pro hnízdění upřednostňují vyvýšená místa, |
| --- | --- |

—

pro hřadování, posed nebo pro hnízdění upřednostňují vyvýšená místa,

| — | dávají přednost otevřeným prostranstvím beze stromů (zásah elektrickým proudem), |
| --- | --- |

—

dávají přednost otevřeným prostranstvím beze stromů (zásah elektrickým proudem),

| — | shlukování do hejn a společenské chování, |
| --- | --- |

—

shlukování do hejn a společenské chování,

| — | druhy, kterým více vadí vyrušování, |
| --- | --- |

—

druhy, kterým více vadí vyrušování,

| — | upřednostňují přírodní stanoviště v malých nadmořských výškách (kde bývá vyšší hustota elektrické sítě), |
| --- | --- |

—

upřednostňují přírodní stanoviště v malých nadmořských výškách (kde bývá vyšší hustota elektrické sítě),

| — | vzácné a ohrožené druhy (v kombinaci s nízkou hustotou populace, nízkou plodností atd., viz níže), |
| --- | --- |

—

vzácné a ohrožené druhy (v kombinaci s nízkou hustotou populace, nízkou plodností atd., viz níže),

| — | druhy s nízkou hustotou populace (s nižším potenciálem nahrazení uhynulých jedinců), |
| --- | --- |

—

druhy s nízkou hustotou populace (s nižším potenciálem nahrazení uhynulých jedinců),

| — | druhy s nízkou schopností reprodukce (v důsledku zvýšené úmrtnosti dospělých jedinců trvá déle, než se populace zotaví z početních ztrát), |
| --- | --- |

—

druhy s nízkou schopností reprodukce (v důsledku zvýšené úmrtnosti dospělých jedinců trvá déle, než se populace zotaví z početních ztrát),

| — | druhy s nízkou plodností, nízkou úmrtností, dlouhou střední délkou života (v důsledku snížení rozmnožovacího potenciálu při stálém snižování početnosti populace), |
| --- | --- |

—

druhy s nízkou plodností, nízkou úmrtností, dlouhou střední délkou života (v důsledku snížení rozmnožovacího potenciálu při stálém snižování početnosti populace),

| — | druhy, které migrují na dlouhé vzdálenosti mezi kontinenty (rozšíření ve velkém areálu a velmi odlišné úrovně zmírňování dopadů elektrických vedení). |
| --- | --- |

—

druhy, které migrují na dlouhé vzdálenosti mezi kontinenty (rozšíření ve velkém areálu a velmi odlišné úrovně zmírňování dopadů elektrických vedení).

4.3.1   Zásah elektrickým proudem

Zásah elektrickým proudem může mít závažný dopad na několik druhů ptáků a každoročně způsobuje smrt tisíců ptáků (23). K zásahu elektrickým proudem může dojít, pokud se pták dotkne současně dvou fázových vodičů nebo jednoho vodiče a uzemněného zařízení, zvláště když má vlhké peří (Bevanger, 1998). Zvláště často dochází k zásahu elektrickým proudem u ptáků z řádu brodivých; sokolů, sov a pěvců (Bevanger, 1998) – viz tabulka níže.

Existuje silná shoda, že riziko pro ptáky závisí na technické konstrukci a detailním návrhu energetických zařízení. Nebezpečí zásahu elektrickým proudem je zvlášť vysoké u „špatně zkonstruovaných“ sloupů a stožárů elektrických vedení o středním napětí („zabijácké sloupy“) (BirdLife International, 2007).

Mezi faktory, které ovlivňují pravděpodobnost zásahu ptáků elektrickým proudem, patří:

| — | Stavba těla ptáků: Velcí ptáci jsou zranitelnější, protože pravděpodobnost, že svými roztaženými křídly nebo jinými částmi těla propojí různé elektrické součásti, je vyšší než u malých ptáků (Olendorff et al., 1981; APLIC, 2006). |
| --- | --- |

—

Stavba těla ptáků: Velcí ptáci jsou zranitelnější, protože pravděpodobnost, že svými roztaženými křídly nebo jinými částmi těla propojí různé elektrické součásti, je vyšší než u malých ptáků (Olendorff et al., 1981; APLIC, 2006).

| — | Chování ptáků: Ptáci, kteří používají elektrické sloupy a stožáry k posedům, hřadování a hnízdění, jsou zranitelnější (Bevanger, 1998). Zdá se, že druhy hnízdící na zemi (motáci a některé sovy) jen zřídka utrpí zásah elektrickým proudem, protože obvykle loví za letu a kořist vyhlížejí ze země nebo z míst nízko nad zemí (Benson, 1981). |
| --- | --- |

—

Chování ptáků: Ptáci, kteří používají elektrické sloupy a stožáry k posedům, hřadování a hnízdění, jsou zranitelnější (Bevanger, 1998). Zdá se, že druhy hnízdící na zemi (motáci a některé sovy) jen zřídka utrpí zásah elektrickým proudem, protože obvykle loví za letu a kořist vyhlížejí ze země nebo z míst nízko nad zemí (Benson, 1981).

| — | Typ a uspořádání sloupu či stožáru:







  — | Většina případů úmrtí ptáků v důsledku zásahu elektrickým proudem se vyskytuje na sloupech a stožárech distribučních vedení o středním napětí (1 kV až 60 kV), což je způsobeno malými vzdálenostmi mezi jednotlivými částmi konstrukce (Haas & Nipkow, 2006). |
| --- | --- | --- |

—

Typ a uspořádání sloupu či stožáru:

—

Většina případů úmrtí ptáků v důsledku zásahu elektrickým proudem se vyskytuje na sloupech a stožárech distribučních vedení o středním napětí (1 kV až 60 kV), což je způsobeno malými vzdálenostmi mezi jednotlivými částmi konstrukce (Haas & Nipkow, 2006).

| — | Stožáry se speciální funkcí (kotevní stožáry, stožáry s křížením fází, odbočné či křižovatkové stožáry nebo transformační jednotky) mají mnohem více obětí než jednoduché tangenciální konstrukce (Demeter et al., 2004). |
| --- | --- |

—

Stožáry se speciální funkcí (kotevní stožáry, stožáry s křížením fází, odbočné či křižovatkové stožáry nebo transformační jednotky) mají mnohem více obětí než jednoduché tangenciální konstrukce (Demeter et al., 2004).

| — | López-López a jeho kolegové (2011) prokázali, že počty úmrtí ptáků by se daly podstatně snížit dodatečnými úpravami nebezpečných, špatně navržených sloupů a stožárů. |
| --- | --- |

—

López-López a jeho kolegové (2011) prokázali, že počty úmrtí ptáků by se daly podstatně snížit dodatečnými úpravami nebezpečných, špatně navržených sloupů a stožárů.

| — | Faktory související s životním prostředím:







  — | Hojnost kořisti: počet dravců zasažených elektrickým proudem se zvyšuje s růstem počtu zvířat, která tito ptáci loví (Benson, 1981; Guil et al., 2011). |
| --- | --- | --- |

—

Faktory související s životním prostředím:

—

Hojnost kořisti: počet dravců zasažených elektrickým proudem se zvyšuje s růstem počtu zvířat, která tito ptáci loví (Benson, 1981; Guil et al., 2011).

| — | Vegetační kryt a jeho struktura: struktura vegetace může ovlivnit dostupnost kořisti a loveckou výkonnost dravců (Guil et al., 2011). |
| --- | --- |

—

Vegetační kryt a jeho struktura: struktura vegetace může ovlivnit dostupnost kořisti a loveckou výkonnost dravců (Guil et al., 2011).

| — | Přírodní stanoviště: ptáci častěji využívají sloupy a stožáry elektrického vedení a utrpí zásah elektrickým proudem v oblastech, kde jsou jiné posedy, odkud by při lovu mohli vyhlížet kořist, vzácná, např. na travnatých pláních nebo v mokřadech (Haas et al., 2005; Lehman et al., 2007).Guil et al.., 2007). |
| --- | --- |

—

Přírodní stanoviště: ptáci častěji využívají sloupy a stožáry elektrického vedení a utrpí zásah elektrickým proudem v oblastech, kde jsou jiné posedy, odkud by při lovu mohli vyhlížet kořist, vzácná, např. na travnatých pláních nebo v mokřadech (Haas et al., 2005; Lehman et al., 2007).Guil et al.., 2007).

| — | Topografie: V případě zásahu elektrickým proudem ovlivňuje topografie, kde práci usedají a hřadují, a výška vegetace má vliv na dostupnost přírodních posedů v dané oblasti. Míra úmrtnosti u orlů v důsledku zásahu elektrickým proudem je tím vyšší, čím větší je sklon okolních svahů, pravděpodobně kvůli zvyku orlů lovit z posedů. Studie ukázaly, že v případě stožárů umístěných v dominantních lokalitách, obklopených vysokými svahy, bývá míra zásahů elektrickým proudem vyšší. (Guil et al., 2011) |
| --- | --- |

—

Topografie: V případě zásahu elektrickým proudem ovlivňuje topografie, kde práci usedají a hřadují, a výška vegetace má vliv na dostupnost přírodních posedů v dané oblasti. Míra úmrtnosti u orlů v důsledku zásahu elektrickým proudem je tím vyšší, čím větší je sklon okolních svahů, pravděpodobně kvůli zvyku orlů lovit z posedů. Studie ukázaly, že v případě stožárů umístěných v dominantních lokalitách, obklopených vysokými svahy, bývá míra zásahů elektrickým proudem vyšší. (Guil et al., 2011)

| — | Pohlaví: V rámci jednoho druhu jsou samice, které bývají větší, více ohroženy zásahem elektrickým proudem (Ferrer & Hiraldo, 1992). |
| --- | --- |

—

Pohlaví: V rámci jednoho druhu jsou samice, které bývají větší, více ohroženy zásahem elektrickým proudem (Ferrer & Hiraldo, 1992).

| — | Stáří: Mladí a nedospělí ptáci jsou náchylnější k tomu, že utrpí zásah elektrickým proudem, než dospělí jedinci. Pravděpodobně je to způsobeno nedostatkem zkušeností s přistáváním a vzlétáním (Benson, 1981; Harness, 1997; Bevanger, 1998; Harness & Wilson, 2001; Janss & Ferrer, 2001; González et al., 2007). |
| --- | --- |

—

Stáří: Mladí a nedospělí ptáci jsou náchylnější k tomu, že utrpí zásah elektrickým proudem, než dospělí jedinci. Pravděpodobně je to způsobeno nedostatkem zkušeností s přistáváním a vzlétáním (Benson, 1981; Harness, 1997; Bevanger, 1998; Harness & Wilson, 2001; Janss & Ferrer, 2001; González et al., 2007).

| — | Prostorové faktory: V některých oblastech, které jsou pro ptáky rozhodující, je míra zásahů elektrickým proudem vyšší než v oblastech s nízkou hustotou populací ptáků (např. v místech rozmnožování, kde bývá hustota populace vysoká, v oblastech, odkud se rozlétají „do světa“, na shromaždištích, v zúžených migračních koridorech apod.) (González et al., 2006; Cadahia et al., 2010). |
| --- | --- |

—

Prostorové faktory: V některých oblastech, které jsou pro ptáky rozhodující, je míra zásahů elektrickým proudem vyšší než v oblastech s nízkou hustotou populací ptáků (např. v místech rozmnožování, kde bývá hustota populace vysoká, v oblastech, odkud se rozlétají „do světa“, na shromaždištích, v zúžených migračních koridorech apod.) (González et al., 2006; Cadahia et al., 2010).

| — | Sezónní faktory: Většina obětí je hlášena od konce léta, tedy od doby při či po výletu z hnízda. Velcí orli jsou více ohroženi na podzim a v zimě, možná proto, že se jim za nepříznivého počasí (déšť, sníh) namočí peří, což je v souvislosti s rizikem zásahu elektrickým proudem velmi důležité. (Benson, 1981; Bevanger, 1998; Lasch et al., 2010; Manville, 2005; Lehman et al., 2007) |
| --- | --- |

—

Sezónní faktory: Většina obětí je hlášena od konce léta, tedy od doby při či po výletu z hnízda. Velcí orli jsou více ohroženi na podzim a v zimě, možná proto, že se jim za nepříznivého počasí (déšť, sníh) namočí peří, což je v souvislosti s rizikem zásahu elektrickým proudem velmi důležité. (Benson, 1981; Bevanger, 1998; Lasch et al., 2010; Manville, 2005; Lehman et al., 2007)

| — | Převažující směr větru vzhledem ke směru ramen na stožárech může rovněž přispívat k zásahům dravců elektrickým proudem. Existuje podezření, že stožáry s rameny, která jsou kolmá na převládající směr větru, způsobily méně úmrtí orlů než ty, jejichž ramena jsou vůči převládajícímu směru větru diagonální nebo rovnoběžná, a to kvůli potížím spojeným se vzlétáním a přistáváním v bočním větru. (Nelson and Nelson (1976)) |
| --- | --- |

—

Převažující směr větru vzhledem ke směru ramen na stožárech může rovněž přispívat k zásahům dravců elektrickým proudem. Existuje podezření, že stožáry s rameny, která jsou kolmá na převládající směr větru, způsobily méně úmrtí orlů než ty, jejichž ramena jsou vůči převládajícímu směru větru diagonální nebo rovnoběžná, a to kvůli potížím spojeným se vzlétáním a přistáváním v bočním větru. (Nelson and Nelson (1976))

Následující tabulka poskytuje přehled o řádech a čeledích evropských ptáků, u nichž bylo zjištěno, že jim hrozí zásah elektrickým proudem nebo kolize (Birdlife, 2013).

Tabulka 1

Závažnost dopadů úmrtnosti způsobené zásahy elektrickým proudem a kolizemi s elektrickými vedeními na populace různých řádů a čeledí ptáků v Eurasii

| Řády a čeledi ptáků v Eurasii, u nichž bylo v mezinárodním měřítku zjištěno, že jim hrozí zásah elektrickým proudem nebo kolize s elektrickým vedením | Úmrtí v důsledku zásahu elektrickým proudem | Úmrtí v důsledku kolize |
| --- | --- | --- |
| Potáplicovití (Gaviidae) a potápkovití (Podicipedidae) | 0 | II |
| Buřňákovití (Procellariidae) | 0 | II |
| Terejovití (Sulidae) | 0 | I |
| Pelikánovití (Pelecanidae) | I | II–III |
| Kormoránovití (Phalacrocoracidae) | I | I |
| Volavkovití (Ardeidae) | I | II |
| Čápovití (Ciconiidae) | III | II |
| Ibisovití (Threskiornithidae) | I | II |
| Plameňákovití (Phoenicopteridae) | 0 | II |
| Kachnovití (Anatidae) | 0 | II |
| Dravci (Accipitriformes) a sokoli (Falconiformes) | II–III | I–II |
| Hrabaví (Galliformes) | 0 | II–III |
| Chřástalovití (Rallidae) | 0 | II |
| Jeřábovití (Gruidae) | 0 | III |
| Dropovití (Otidae) | 0 | III |
| Kulíkovití (Charadriidae) a slukovití (Scolopacidae) | I | II–III |
| Chaluhovití (Sterkorariidae) a rackovití (Laridae) | I | II |
| Rybákovití (Sternidae) | 0–I | I–II |
| Alkovití (Alcidae) | 0 | I |
| Stepokurovití (Pteroclidae) | 0 | II |
| Holubovití (Columbidae) | I–II | II |
| Kukačkovití (Cuculidae) | 0 | I–II |
| Sovy (Strigiformes) | II–III | II |
| Lelkovití (Caprimulgidae) a rorýsovití (Apodidae) | 0 | I–II |
| Dudkovití (Upupidae) a ledňáčkovití (Alcedinidae) | I | I–II |
| Vlhovití (Meropidae) | 0–I | I–II |
| Mandelíkovití (Coraciidae) | I–II | I–II |
| Datlovití (Picidae) | I | I–II |
| Krkavcovití (Corvidae) | II | I–II |
| Středně velcí a drobní pěvci (Passeriformes) | I | I–II |
| 0= nejsou hlášena ani se nepředpokládají žádná úmrtí;
  I= jsou hlášena úmrtí, avšak nepředstavují žádnou zřejmou hrozbu pro populaci dotyčných ptáků;
  II= regionálně nebo místně vysoké počty úmrtí, ale bez významného dopadu na celkovou populaci dotyčných druhů;
  III= zásahy elektrickým proudem a kolize s elektrickým vedením jsou hlavním faktorem úmrtnosti, přičemž hrozí, že dojde k vyhynutí dotyčných druhů, a to buď v regionálním, nebo ve větším měřítku. |

Řády a čeledi ptáků v Eurasii, u nichž bylo v mezinárodním měřítku zjištěno, že jim hrozí zásah elektrickým proudem nebo kolize s elektrickým vedením

Úmrtí v důsledku zásahu elektrickým proudem

Úmrtí v důsledku kolize

Potáplicovití (Gaviidae) a potápkovití (Podicipedidae)

0

II

Buřňákovití (Procellariidae)

0

II

Terejovití (Sulidae)

0

I

Pelikánovití (Pelecanidae)

I

II–III

Kormoránovití (Phalacrocoracidae)

I

I

Volavkovití (Ardeidae)

I

II

Čápovití (Ciconiidae)

III

II

Ibisovití (Threskiornithidae)

I

II

Plameňákovití (Phoenicopteridae)

0

II

Kachnovití (Anatidae)

0

II

Dravci (Accipitriformes) a sokoli (Falconiformes)

II–III

I–II

Hrabaví (Galliformes)

0

II–III

Chřástalovití (Rallidae)

0

II

Jeřábovití (Gruidae)

0

III

Dropovití (Otidae)

0

III

Kulíkovití (Charadriidae) a slukovití (Scolopacidae)

I

II–III

Chaluhovití (Sterkorariidae) a rackovití (Laridae)

I

II

Rybákovití (Sternidae)

0–I

I–II

Alkovití (Alcidae)

0

I

Stepokurovití (Pteroclidae)

0

II

Holubovití (Columbidae)

I–II

II

Kukačkovití (Cuculidae)

0

I–II

Sovy (Strigiformes)

II–III

II

Lelkovití (Caprimulgidae) a rorýsovití (Apodidae)

0

I–II

Dudkovití (Upupidae) a ledňáčkovití (Alcedinidae)

I

I–II

Vlhovití (Meropidae)

0–I

I–II

Mandelíkovití (Coraciidae)

I–II

I–II

Datlovití (Picidae)

I

I–II

Krkavcovití (Corvidae)

II

I–II

Středně velcí a drobní pěvci (Passeriformes)

I

I–II

0= nejsou hlášena ani se nepředpokládají žádná úmrtí;

I= jsou hlášena úmrtí, avšak nepředstavují žádnou zřejmou hrozbu pro populaci dotyčných ptáků;

II= regionálně nebo místně vysoké počty úmrtí, ale bez významného dopadu na celkovou populaci dotyčných druhů;

III= zásahy elektrickým proudem a kolize s elektrickým vedením jsou hlavním faktorem úmrtnosti, přičemž hrozí, že dojde k vyhynutí dotyčných druhů, a to buď v regionálním, nebo ve větším měřítku.

4.3.2   Kolize

Kolize s elektrickým vedením způsobují smrt milionů ptáků po celém světě a mohou u některých druhů ptáků vést k vysoké úmrtnosti (Bevanger 1994, 1998; Janss 2000; APLIC, 2006; Drewitt & Langston, 2008; Jenkins et al., 2010; Martin, 2011; Prinsen et al., 2011). Empirické údaje a teoretické úvahy naznačují, že druhy s vysokým zatížením křídel a nízkým poměrem stran křídel mají vysoké riziko srážky s elektrickým vedením. Tito ptáci se vyznačují rychlým letem a kombinace těžkého těla a malých křídel omezuje rychlé reakce na neočekávané překážky (Bevanger, 1998). Pokud se počet hlášených úmrtí v důsledku kolize uváží v poměru k hojnosti a velikosti populace dotyčných druhů, zdá se, že u některých druhů z řádu hrabavých, krátkokřídlých, veslonohých a brodivých jsou tyto počty neúměrně vysoké (Bevanger, 1998) – viz Tabulka 1.

Mezi faktory ovlivňující míru výskytu kolizí patří mimo jiné například:

| — | Stavba těla ptáků: Nejvíce jsou ohroženi kolizí ptáci s vysokou tělesnou hmotností a relativně krátkými křídly a ocasem, označovaní jako „špatní letci“ (Bevanger, 1998; Janss, 2000). |
| --- | --- |

—

Stavba těla ptáků: Nejvíce jsou ohroženi kolizí ptáci s vysokou tělesnou hmotností a relativně krátkými křídly a ocasem, označovaní jako „špatní letci“ (Bevanger, 1998; Janss, 2000).

| — | Fyziologie ptáků: Některé druhy ptáků jsou při pohledu ve směru letu přinejmenším dočasně slepí (Martin, 2011). |
| --- | --- |

—

Fyziologie ptáků: Některé druhy ptáků jsou při pohledu ve směru letu přinejmenším dočasně slepí (Martin, 2011).

| — | Chování ptáků:







  — | Shlukování do hejn, přičemž druhy, které denně přelétají v hejnech kolem elektrických vedení do a z míst shánění potravy, hnízdění a hřadování, jsou obzvláště zranitelné (Janss, 2000). |
| --- | --- | --- |

—

Chování ptáků:

—

Shlukování do hejn, přičemž druhy, které denně přelétají v hejnech kolem elektrických vedení do a z míst shánění potravy, hnízdění a hřadování, jsou obzvláště zranitelné (Janss, 2000).

| — | Druhy ptáků, které pravidelně létají nízko nad zemí v noci nebo za soumraku, jsou náchylnější ke kolizím než druhy, které většinou létají ve dne. |
| --- | --- |

—

Druhy ptáků, které pravidelně létají nízko nad zemí v noci nebo za soumraku, jsou náchylnější ke kolizím než druhy, které většinou létají ve dne.

| — | V úvahu je nutno brát i další faktory, jako jsou povětrnostní podmínky, konfigurace a trasy vedení, využívání přírodních stanovišť, vegetace podél vedení, topografie, vyrušování, volba migračních tras a míst odpočinku. |
| --- | --- |

—

V úvahu je nutno brát i další faktory, jako jsou povětrnostní podmínky, konfigurace a trasy vedení, využívání přírodních stanovišť, vegetace podél vedení, topografie, vyrušování, volba migračních tras a míst odpočinku.

| Zásahy ptáků elektrickým proudem a kolize s elektrickým vedením způsobují hospodářské ztráty

  Výpadky dodávek elektřiny způsobené ptáky snižují spolehlivost dodávek a zvyšují náklady na dodávku elektrické energie. Některé výpadky mohou dočasně ovlivnit pouze několik zákazníků, přesto mohou mít nepříznivý dopad na spolehlivost této veřejné služby a na záruky poskytované zákazníkům. Větší výpadky mohou mít dramatické důsledky a mohou způsobit významné hospodářské ztráty na straně společností zajišťujících dodávky elektřiny i na straně spotřebitelů (APLIC, 2006).
  Mezi náklady v důsledku výpadků souvisejících s ptáky patří například náklady, které se týkají:






  — | ztrát příjmů, |
| --- | --- |

Zásahy ptáků elektrickým proudem a kolize s elektrickým vedením způsobují hospodářské ztráty

Výpadky dodávek elektřiny způsobené ptáky snižují spolehlivost dodávek a zvyšují náklady na dodávku elektrické energie. Některé výpadky mohou dočasně ovlivnit pouze několik zákazníků, přesto mohou mít nepříznivý dopad na spolehlivost této veřejné služby a na záruky poskytované zákazníkům. Větší výpadky mohou mít dramatické důsledky a mohou způsobit významné hospodářské ztráty na straně společností zajišťujících dodávky elektřiny i na straně spotřebitelů (APLIC, 2006).

Mezi náklady v důsledku výpadků souvisejících s ptáky patří například náklady, které se týkají:

—

ztrát příjmů,

| — | obnovení dodávek elektřiny, |
| --- | --- |

—

obnovení dodávek elektřiny,

| — | oprav vybavení, |
| --- | --- |

—

oprav vybavení,

| — | odstraňování hnízd a jiných opatření za účelem omezení škod způsobovaných zvířaty, |
| --- | --- |

—

odstraňování hnízd a jiných opatření za účelem omezení škod způsobovaných zvířaty,

| — | času vynaloženého správními orgány a vedoucími pracovníky, |
| --- | --- |

—

času vynaloženého správními orgány a vedoucími pracovníky,

| — | přerušení dodávek služby zákazníkům a negativního obrazu v očích veřejnosti a |
| --- | --- |

—

přerušení dodávek služby zákazníkům a negativního obrazu v očích veřejnosti a

| — | snížené spolehlivosti elektrické soustavy (APLIC, 2006). |
| --- | --- |

—

snížené spolehlivosti elektrické soustavy (APLIC, 2006).

4.3.3   Ztráta a fragmentace přírodního stanoviště

Koridory tvořené zábory pozemků na trase elektrického vedení mohou způsobovat fragmentaci lesů a jiných přírodních stanovišť. Elektrické vedení může také způsobit ztrátu přírodního stanoviště v důsledku náhodného lesního požáru (Rich et al., 1994). Ačkoli skutečný rozsah záboru půdy pro elektrickou infrastrukturu může být poměrně malý, může být přesto významný, pokud ke ztrátě dojde v klíčovém přírodním stanovišti určitého biologického druhu nebo pokud existují kumulativní účinky vyplývající z jiných projektů v téže oblasti, a proto se musí zkoumat případ od případu.

4.3.4   Vyrušování a vytlačování

Během fáze výstavby a při údržbě elektrických vedení dochází k nevyhnutelnému zničení a změnám některých přírodních stanovišť (van Rooyen, 2004; McCann, 2005). Nadzemní elektrické vedení může ubírat prostor, který mohou ptáci využívat jako oblasti pro příjem potravy, rozmnožování, odpočinek a přezimování. Nedávné studie například ukázaly, že přítomnost elektrického vedení ovlivnila směr letu dropa velkého a omezila využití vhodných přírodních stanovišť (Raab et al., 2010) a že drop malý se vyhýbá přenosovým vedením, což je nejdůležitější faktor určující hustotu populace v období rozmnožování v lokalitách s vhodným přírodním stanovištěm pro tento druh (Silva, 2010; Silva et al., 2010).

4.3.5   Elektromagnetická pole

Každý elektrický proud včetně těch, které probíhají elektrickým vedením, vytváří elektromagnetické pole. Proto je mnoho druhů ptáků, stejně jako lidé, po celý život vystaveno elektromagnetickým polím (Fernie and Reynolds, 2005). Existuje mnoho výzkumů a polemik o tom, zda vystavení elektromagnetickému poli ovlivňuje buněčné, endokrinní, imunitní a reprodukční soustavy obratlovců. Výzkum, který se zabývá účinky elektromagnetických polí na ptáky, naznačuje, že vystavení ptáků elektromagnetickému poli obecně mění, ačkoli ne vždy stejně, jejich chování, reprodukční úspěšnost, růst a vývoj, fyziologické a endokrinologické procesy a také oxidační stres (Fernie, 2000; Fernie and Reynolds, 2005).

4.4   Možné příznivé účinky elektrických infrastruktur na volně žijící ptáky

Elektrická vedení, stožáry a rozvodné sloupy mohou mít také mnoho příznivých účinků na druhy volně žijících ptáků. Například mohou nabízet:

| — | Místa pro hnízdění a odchov mláďat: Existuje řada důvodů, proč ptáci někdy hnízdí na konstrukcích elektrického vedení, například včetně nedostatku jiných hnízdišť, jako jsou stromy a útesy, nebo proto, že konstrukce elektrického vedení představují pevné místo pro stavbu ptačího hnízda, které je v bezpečí před šelmami (van Rooyen, 2004; McCann, 2005). Konstrukce inženýrských sítí mohou poskytovat místa ke hnízdění v prostředích, kde jsou přírodní prvky vzácné, a nabízejí určitou ochranu, čímž usnadňují rozšíření některých druhů ptáků nebo zvyšují místní hustotu jejich populací (APLIC, 2006). |
| --- | --- |

—

Místa pro hnízdění a odchov mláďat: Existuje řada důvodů, proč ptáci někdy hnízdí na konstrukcích elektrického vedení, například včetně nedostatku jiných hnízdišť, jako jsou stromy a útesy, nebo proto, že konstrukce elektrického vedení představují pevné místo pro stavbu ptačího hnízda, které je v bezpečí před šelmami (van Rooyen, 2004; McCann, 2005). Konstrukce inženýrských sítí mohou poskytovat místa ke hnízdění v prostředích, kde jsou přírodní prvky vzácné, a nabízejí určitou ochranu, čímž usnadňují rozšíření některých druhů ptáků nebo zvyšují místní hustotu jejich populací (APLIC, 2006).

| — | Místa pro posed, hřadování a vyhlížení kořisti při lovu: Supi a čápi často vyhledávají konstrukce elektrického vedení za účelem hřadování, protože na nich jsou více chráněni před drsným počasím a pozemskými predátory. Přítomnost elektrických stožárů a sloupů v přírodních stanovištích, která se nacházejí v otevřené krajině, je přínosem pro některé dravce tím, že poskytuje posedy s výborným přehledem po celé oblasti, kde loví svou kořist. Konstrukce elektrického vedení v poměrně nezalesněných oblastech umožňují dravcům, kteří loví z vyvýšených míst, využívat miliony kilometrů čtverečních vhodných přírodních stanovišť (Olendoff et al., 1980). |
| --- | --- |

—

Místa pro posed, hřadování a vyhlížení kořisti při lovu: Supi a čápi často vyhledávají konstrukce elektrického vedení za účelem hřadování, protože na nich jsou více chráněni před drsným počasím a pozemskými predátory. Přítomnost elektrických stožárů a sloupů v přírodních stanovištích, která se nacházejí v otevřené krajině, je přínosem pro některé dravce tím, že poskytuje posedy s výborným přehledem po celé oblasti, kde loví svou kořist. Konstrukce elektrického vedení v poměrně nezalesněných oblastech umožňují dravcům, kteří loví z vyvýšených míst, využívat miliony kilometrů čtverečních vhodných přírodních stanovišť (Olendoff et al., 1980).

| — | Správa přírodních stanovišť: Elektrická vedení mohou také poskytovat nepřetržité stanoviště pro druhy, které potřebují nízkou vegetaci. Výzkum provedený ve Spojených státech ukázal, že otevřená krajina v záborech půdy podél inženýrských sítí poskytují stanoviště mizejícím druhům ptáků (Confer & Pascoe, 2003; Askins, 2012). |
| --- | --- |

—

Správa přírodních stanovišť: Elektrická vedení mohou také poskytovat nepřetržité stanoviště pro druhy, které potřebují nízkou vegetaci. Výzkum provedený ve Spojených státech ukázal, že otevřená krajina v záborech půdy podél inženýrských sítí poskytují stanoviště mizejícím druhům ptáků (Confer & Pascoe, 2003; Askins, 2012).

| Projekt ELIA / RTE LIFE+: přínosy pro přírodu (24)




  Firmy ELIA (provozovatel přenosové soustavy o vysokém napětí v Belgii) a RTE (provozovatel přenosové soustavy ve Francii) stály v čele pětiletého projektu (2011–2017) zaměřeného na správu a obnovu více než 300 hektarů ploch pod nadzemními vedeními středního a vysokého napětí ve Valonsku a ve Francii.
  Tento projekt ilustruje opatření na ochranu přírody a také to, jak mohou zúčastněné strany v oblasti energetiky využívat rozvoj infrastruktury jako příležitost k opatřením ve prospěch biologické rozmanitosti.


  Jezírka
  (cíl 100 jezírek na úseku o délce 130 km)
  Všude, kde je vhodná půda (přítomnost nepropustné vrstvy: rašeliny, jíl a oglejené jílovité půdy) a především v oblastech, které nabízejí dobrý potenciál pro některé vzácné biologické druhy, byla vykopána jezírka nebo postaveny hráze na odvodňovacích kanálech s cílem zatopit vždy plochu alespoň 25 m2 (minimální velikost, aby se omezilo přirozené zanášení jezírek listy okolních stromů). Síť jezírek v lesích umožní kolonizaci obojživelníků, vážek, motýlic, potápníkovitých a mokřadních druhů ptáků a zabrání vzájemné izolaci jednotlivých populací.


  Sady
  (cíl: 20 hektarů s 8 000 stromů)
  Pod nadzemním elektrickým vedením bylo vysázeno množství ovocných stromů velmi vzácných a lokálních druhů, hlavně hrušně polničky (Pyrus pyraster), jabloně lesní (Malus sylvestris) a mišpule obecné (Mespilus germanica) a jiných druhů nízkého vzrůstu. Jejich přítomnost přináší do lesních porostů rozmanitost a také úkryt a potravu pro celou řadu místních živočichů (velká zvířata, ptáky i hmyz).


  Prosté kvetoucí louky
  (cíl 20 hektarů)
  Na přístupových trasách k vysokonapěťovým elektrickým vedením byly znovu vytvořeny prosté kvetoucí louky, které slouží jako útočiště pro vzácnou flóru, hmyz, ptáky a malé savce. Pravidelné sečení a odstraňování pokosené vegetace sníží obsah živin v půdě a umožní návrat vzácných nebo již vymizelých rostlin. V extrémních případech byly kvetoucí louky obnoveny zasetím semen místních odrůd rostlin.


  Rašeliniště a slatiny
  (cíl: obnovit nebo řádně spravovat dalších 20 hektarů)
  Mokřady a slatiny lze pod elektrickým vedením obnovit tak, že se odstraní nejvrchnější vrstva půdy, díky čemuž začnou z hlouběji ležících dormantních semen vzcházet pionýrské druhy rostlin. V některých oblastech byla také místně obnovena hladina spodní vody zahrazením odtoků, revitalizací mokřin a rašelinišť. Cílem je zachovat a zlepšit výměnu rostlin a živočichů mezi existujícími rašeliništi a slatinami včetně těch nedávno obnovených.


  Pastva
  (cíl: spravovat 20 ha prostřednictvím pastvy a 20 ha sečením)
  Pastva podpořila obnovu poškozených rašelinišť, slatin, řídce porostlých luk a údolí, což pomohlo vyřešit problém dominantních druhů, jako jsou bezkolence nebo pěchavy. V jiných případech (louky určené ke sklizni sena, vyschlé mokřady, řídce porostlé louky) kosení (na základě smluv s místními zemědělci) ve správných obdobích a intervalech pomohlo zachovat vegetaci na vhodné úrovni pro celou řadu různých druhů rostlin, hmyzu a plazů.


  Invazivní biologické druhy
  (cíl: správa 20 až 30 hektarů)
  V rámci tohoto projektu byly zcela nebo částečně vymýceny druhy rostlin, které jsou na valonském seznamu invazních druhů, zejména střemcha pozdní (Prunus serotina), komule Davidova (Buddleja davidii), bolševník velkolepý (Heracleum mantegazzianum), netýkavka žlaznatá (Impatiens glandulifera), křídlatka japonská (Fallopia japonica), starček úzkolistý (Senecio inaequidens) a do určité míry také trnovník akát (Robinia pseudoacacia).


  Fragmentace
  (cíl: nově vytvořit okrajovou vegetaci na úseku 30 km (ploše 90 ha) a obnovit ji na úseku 40 km (ploše 120 ha))
  V současnosti v oblastech, které jsou předmětem projektu, mají koridory pro elektrické vedení vytvořené v lesích hlavně tvar písmene U: uprostřed je nízká, pravidelně sečená tráva, která po obou stranách náhle přechází v les s vysokými stromy. Mezi koridorem a lesem projekt vytvořil okrajové pruhy vegetace, takže koridor má pak tvar písmene V.
  Tyto okraje s dosti vzrostlými stromy různých druhů, které slouží jako ekotony (neboli přechodné zóny mezi dvěma biotopy), mohou poskytovat potravu a úkryt celé škále různých druhů hmyzu, savců a ptáků, které v koridorech, kde jsou okolní plochy „vyčištěné“ a pravidelně udržované, chybějí. Les je obohacen sekundárními druhy stromů, které v něm často chybějí. Tyto okrajové pruhy také snižují škody, které může způsobit vítr na lesním porostu, protože vytvářejí svažitou plochu. Tyto okrajové pruhy mohou být také velmi bohaté na mrtvé dřevo, které poskytuje úkryt obrovskému množství hmyzu a nabízí užitečná přírodní stanoviště pro ptáky a netopýry. Jakmile se hustota vegetace na těchto okrajích zvýší, růst vysokých stromů (bříz, smrků, buků), které představují nebezpečí pro elektrické vedení, se zpomalí.


  Počáteční situace a situace po realizaci projektu |
| --- |

Projekt ELIA / RTE LIFE+: přínosy pro přírodu (24)

Image

Firmy ELIA (provozovatel přenosové soustavy o vysokém napětí v Belgii) a RTE (provozovatel přenosové soustavy ve Francii) stály v čele pětiletého projektu (2011–2017) zaměřeného na správu a obnovu více než 300 hektarů ploch pod nadzemními vedeními středního a vysokého napětí ve Valonsku a ve Francii.

Tento projekt ilustruje opatření na ochranu přírody a také to, jak mohou zúčastněné strany v oblasti energetiky využívat rozvoj infrastruktury jako příležitost k opatřením ve prospěch biologické rozmanitosti.

Jezírka
  (cíl 100 jezírek na úseku o délce 130 km)

Všude, kde je vhodná půda (přítomnost nepropustné vrstvy: rašeliny, jíl a oglejené jílovité půdy) a především v oblastech, které nabízejí dobrý potenciál pro některé vzácné biologické druhy, byla vykopána jezírka nebo postaveny hráze na odvodňovacích kanálech s cílem zatopit vždy plochu alespoň 25 m2 (minimální velikost, aby se omezilo přirozené zanášení jezírek listy okolních stromů). Síť jezírek v lesích umožní kolonizaci obojživelníků, vážek, motýlic, potápníkovitých a mokřadních druhů ptáků a zabrání vzájemné izolaci jednotlivých populací.

Sady
  (cíl: 20 hektarů s 8 000 stromů)

Pod nadzemním elektrickým vedením bylo vysázeno množství ovocných stromů velmi vzácných a lokálních druhů, hlavně hrušně polničky (Pyrus pyraster), jabloně lesní (Malus sylvestris) a mišpule obecné (Mespilus germanica) a jiných druhů nízkého vzrůstu. Jejich přítomnost přináší do lesních porostů rozmanitost a také úkryt a potravu pro celou řadu místních živočichů (velká zvířata, ptáky i hmyz).

Prosté kvetoucí louky
  (cíl 20 hektarů)

Na přístupových trasách k vysokonapěťovým elektrickým vedením byly znovu vytvořeny prosté kvetoucí louky, které slouží jako útočiště pro vzácnou flóru, hmyz, ptáky a malé savce. Pravidelné sečení a odstraňování pokosené vegetace sníží obsah živin v půdě a umožní návrat vzácných nebo již vymizelých rostlin. V extrémních případech byly kvetoucí louky obnoveny zasetím semen místních odrůd rostlin.

Rašeliniště a slatiny
  (cíl: obnovit nebo řádně spravovat dalších 20 hektarů)

Mokřady a slatiny lze pod elektrickým vedením obnovit tak, že se odstraní nejvrchnější vrstva půdy, díky čemuž začnou z hlouběji ležících dormantních semen vzcházet pionýrské druhy rostlin. V některých oblastech byla také místně obnovena hladina spodní vody zahrazením odtoků, revitalizací mokřin a rašelinišť. Cílem je zachovat a zlepšit výměnu rostlin a živočichů mezi existujícími rašeliništi a slatinami včetně těch nedávno obnovených.

Pastva
  (cíl: spravovat 20 ha prostřednictvím pastvy a 20 ha sečením)

Pastva podpořila obnovu poškozených rašelinišť, slatin, řídce porostlých luk a údolí, což pomohlo vyřešit problém dominantních druhů, jako jsou bezkolence nebo pěchavy. V jiných případech (louky určené ke sklizni sena, vyschlé mokřady, řídce porostlé louky) kosení (na základě smluv s místními zemědělci) ve správných obdobích a intervalech pomohlo zachovat vegetaci na vhodné úrovni pro celou řadu různých druhů rostlin, hmyzu a plazů.

Invazivní biologické druhy
  (cíl: správa 20 až 30 hektarů)

V rámci tohoto projektu byly zcela nebo částečně vymýceny druhy rostlin, které jsou na valonském seznamu invazních druhů, zejména střemcha pozdní (Prunus serotina), komule Davidova (Buddleja davidii), bolševník velkolepý (Heracleum mantegazzianum), netýkavka žlaznatá (Impatiens glandulifera), křídlatka japonská (Fallopia japonica), starček úzkolistý (Senecio inaequidens) a do určité míry také trnovník akát (Robinia pseudoacacia).

Fragmentace
  (cíl: nově vytvořit okrajovou vegetaci na úseku 30 km (ploše 90 ha) a obnovit ji na úseku 40 km (ploše 120 ha))

V současnosti v oblastech, které jsou předmětem projektu, mají koridory pro elektrické vedení vytvořené v lesích hlavně tvar písmene U: uprostřed je nízká, pravidelně sečená tráva, která po obou stranách náhle přechází v les s vysokými stromy. Mezi koridorem a lesem projekt vytvořil okrajové pruhy vegetace, takže koridor má pak tvar písmene V.

Tyto okraje s dosti vzrostlými stromy různých druhů, které slouží jako ekotony (neboli přechodné zóny mezi dvěma biotopy), mohou poskytovat potravu a úkryt celé škále různých druhů hmyzu, savců a ptáků, které v koridorech, kde jsou okolní plochy „vyčištěné“ a pravidelně udržované, chybějí. Les je obohacen sekundárními druhy stromů, které v něm často chybějí. Tyto okrajové pruhy také snižují škody, které může způsobit vítr na lesním porostu, protože vytvářejí svažitou plochu. Tyto okrajové pruhy mohou být také velmi bohaté na mrtvé dřevo, které poskytuje úkryt obrovskému množství hmyzu a nabízí užitečná přírodní stanoviště pro ptáky a netopýry. Jakmile se hustota vegetace na těchto okrajích zvýší, růst vysokých stromů (bříz, smrků, buků), které představují nebezpečí pro elektrické vedení, se zpomalí.

Počáteční situace a situace po realizaci projektu

5.   MOŽNÁ OPATŘENÍ KE ZMÍRNĚNÍ DOPADŮ INFRASTRUKTUR ELEKTRICKÉ SÍTĚ NA VOLNĚ ŽIJÍCÍ PTÁKY

5.1   Co jsou zmírňující opatření?

Když se v rámci posouzení plánu nebo projektu energetické infrastruktury prováděných podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť zjistí řada nepříznivých vlivů na lokalitu sítě Natura 2000, plán nebo projekt není automaticky zamítnut. V závislosti na závažnosti potenciálních dopadů může být možné zavést zmírňující opatření, která potenciální nepříznivé dopady plánu nebo projektu odstraní, zabrání jim nebo je sníží na nevýznamnou úroveň.

Ačkoli se tato kapitola zaměřuje na lokality sítě Natura 2000, s opatřeními, která snižují nepříznivé dopady plánů a projektů, u nichž není nutno provádět odpovídající posouzení, ale které by měly nepříznivý dopad na chráněné druhy, je nutno počítat také v rámci postupů EIA/SEA.

Aby bylo možné rozhodnout, která zmírňující opatření jsou nezbytná, je nutno nejprve posoudit vlivy plánu nebo projektu na biologické druhy a typy přírodních stanovišť chráněných Evropskou unií v lokalitě sítě Natura 2000 (samostatně nebo v kombinaci s jinými projekty nebo plány). Tím se určí povaha a rozsah nepříznivých vlivů a stanoví se výchozí stav, podle něhož lze určit typ potřebných zmírňujících opatření.

Stručně řečeno, k účinnému zmírnění nepříznivých vlivů na lokality sítě Natura 2000 může dojít teprve po úplném poznání, vyhodnocení a nahlášení možných nepříznivých vlivů. Určení zmírňujících opatření, podobně jako samotné posouzení dopadů, musí vycházet z důkladného porozumění příslušným biologickým druhům a přírodním stanovištím.

Zmírňující opatření mohou zahrnovat změny velikosti, umístění, návrhu a konfigurace jednotlivých aspektů plánu nebo projektu energetické infrastruktury (např. izolace vodičů, aby se zabránilo zásahu elektrickým proudem). Nebo mohou mít podobu časových úprav během fází výstavby a provozu (např. rozhodnutí neprovádět stavební práce v období rozmnožování).

Po určení a podrobném rozpracování vhodných zmírňujících opatření může být plán nebo projekt schválen podle článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť za předpokladu, že se tato zmírňující opatření provedou v souladu s pokyny příslušného orgánu.

Obrázek 4

Hierarchický přístup k přijímání zmírňujících opatření. Zmírňující opatření by se měla vždy soustředit na horní patra hierarchie zmírňování (tzn. předcházet dopadům u zdroje)

| Přístup ke zmírňování dopadů | Preference |
| --- | --- |
| Předcházet dopadům u zdroje | Nejvyšší | |
| Snižovat dopady u zdroje |
| Tlumit dopady na místě |
| Tlumit dopady u dotčených biologických druhů nebo přírodních stanovišť | Nejnižší |

Přístup ke zmírňování dopadů

Preference

Předcházet dopadům u zdroje

Nejvyšší

Image

Snižovat dopady u zdroje

Tlumit dopady na místě

Tlumit dopady u dotčených biologických druhů nebo přírodních stanovišť

Nejnižší

Pokud i po zavedení zmírňujících opatření stále existuje významný zbytkový účinek na danou lokalitu, je nutno spíše zvážit alternativní řešení (např. odlišné umístění projektu, různá měřítka nebo koncepce výstavby či rozvoje, případně alternativní postupy). Pokud žádná neexistují, může být plán nebo projekt ve výjimečných případech i přesto schválen, a to za předpokladu, že jsou dodrženy podmínky čl. 6 odst. 4 a přijata vhodná kompenzační opatření, která vyváží zbývající nepříznivé vlivy (podrobnosti viz kapitola 7), aby síť Natura 2000 nebyla ohrožena.

U každého navrženého zmírňujícího opatření je důležité:

| — | vysvětlit, jak opatření zabrání zjištěným nepříznivým dopadům na lokalitu nebo jak je sníží na nevýznamnou úroveň, |
| --- | --- |

—

vysvětlit, jak opatření zabrání zjištěným nepříznivým dopadům na lokalitu nebo jak je sníží na nevýznamnou úroveň,

| — | poskytnout důkazy o tom, jak budou opatření zajištěna a prováděna a kým, |
| --- | --- |

—

poskytnout důkazy o tom, jak budou opatření zajištěna a prováděna a kým,

| — | poskytnout informace o míře důvěry v jejich pravděpodobný úspěch, |
| --- | --- |

—

poskytnout informace o míře důvěry v jejich pravděpodobný úspěch,

| — | poskytnout časový rozvrh realizace projektu nebo plánu, |
| --- | --- |

—

poskytnout časový rozvrh realizace projektu nebo plánu,

| — | poskytnout důkazy o tom, jak se budou tato opatření sledovat a jak se budou zavádět další opatření, pokud se ukáže, že zmírnění dopadů není dostatečné. |
| --- | --- |

—

poskytnout důkazy o tom, jak se budou tato opatření sledovat a jak se budou zavádět další opatření, pokud se ukáže, že zmírnění dopadů není dostatečné.

| Projekt EcoMOL (Ecological Management of Overhead Lines = Ekologická správa nadzemních vedení) (25)

  V rámci německého projektu „Jihozápadní propojovací vedení / Durynské energetické propojení“ byla provedena studie (Erfurt University of Applied Sciences et al., 2010), která představuje interdisciplinární koncepci ekologické správy koridorů nadzemních elektrických vedení (EcoMOL). Ta by se dala přizpůsobit a aplikovat na různé evropské regiony.
  Studie uznává, že provozovatelé mají určité technické požadavky, jako jsou bezpečnostní odstupy a stavební práce v koridoru, aby byla zajištěna spolehlivost přenosu vysokonapěťového nadzemního elektrického vedení. Poskytuje metody ke zmírnění dopadů, jako je ztráta nebo poškození přírodního stanoviště během výstavby, a k realizaci kompenzačních opatření. Klasifikuje typy biotopů v koridoru podle tříd výšky porostu, odvozených z přirozených růstových charakteristik jednotlivých druhů rostlin a případně upravených podle typu správy dané plochy. Proto při navrhování tras vedení studie rozčleňuje koridor na oblasti, které nebudou v budoucnu zalesněné, na zalesněné oblasti a na oblasti, kde nebude nutné kácení stromů.
  Kombinace potřeby kácení a současných a potenciálních zón s různou výškou porostu definuje rozsah možných opatření k vypěstování nové vegetace nebo k její obnově. Podrobné plánování by se mělo provádět pro každou ze tří složek okrajového pásu lesa (vnější okraj, ochranný lesní pás a větrolam o nízké hustotě) zvlášť, a to podle výšky porostu.

  Obrázek 5


  Ideálně odstupňované složení okrajového pásu lesa podél koridoru nadzemních elektrických vedení (FVA, 1996 upraveno) se schematickým stožárem |
| --- |

Projekt EcoMOL (Ecological Management of Overhead Lines = Ekologická správa nadzemních vedení) (25)

V rámci německého projektu „Jihozápadní propojovací vedení / Durynské energetické propojení“ byla provedena studie (Erfurt University of Applied Sciences et al., 2010), která představuje interdisciplinární koncepci ekologické správy koridorů nadzemních elektrických vedení (EcoMOL). Ta by se dala přizpůsobit a aplikovat na různé evropské regiony.

Studie uznává, že provozovatelé mají určité technické požadavky, jako jsou bezpečnostní odstupy a stavební práce v koridoru, aby byla zajištěna spolehlivost přenosu vysokonapěťového nadzemního elektrického vedení. Poskytuje metody ke zmírnění dopadů, jako je ztráta nebo poškození přírodního stanoviště během výstavby, a k realizaci kompenzačních opatření. Klasifikuje typy biotopů v koridoru podle tříd výšky porostu, odvozených z přirozených růstových charakteristik jednotlivých druhů rostlin a případně upravených podle typu správy dané plochy. Proto při navrhování tras vedení studie rozčleňuje koridor na oblasti, které nebudou v budoucnu zalesněné, na zalesněné oblasti a na oblasti, kde nebude nutné kácení stromů.

Kombinace potřeby kácení a současných a potenciálních zón s různou výškou porostu definuje rozsah možných opatření k vypěstování nové vegetace nebo k její obnově. Podrobné plánování by se mělo provádět pro každou ze tří složek okrajového pásu lesa (vnější okraj, ochranný lesní pás a větrolam o nízké hustotě) zvlášť, a to podle výšky porostu.

Obrázek 5

Ideálně odstupňované složení okrajového pásu lesa podél koridoru nadzemních elektrických vedení (FVA, 1996 upraveno) se schematickým stožárem

Image

5.2   Možná opatření ke zmírnění nepříznivých vlivů plánů nebo projektů elektrických infrastruktur na druhy volně žijících ptáků

Zbývající část této kapitoly se zabývá řadou možných opatření ke zmírnění dopadů, která lze používat pro plány a projekty elektrické infrastruktury, zejména v souvislosti s druhy volně žijících ptáků. Zmírňující opatření je možno zavádět na úrovni plánu nebo v různých fázích projektového cyklu.

5.2.1   Zavedení proaktivních opatření na úrovni plánování

Již na začátku rozhodovacího procesu, zejména v počáteční fázi plánování, lze zavést řadu opatření, aby se zabránilo nebo předešlo riziku možných dopadů na lokality sítě Natura 2000 a na druhy volně žijících ptáků nebo aby se toto riziko snížilo. Může se jednat například o tato opatření:

Právní předpisy

Vytvořit a schválit zvláštní vnitrostátní právní nástroje nebo změnit stávající s cílem zajistit, aby:

| — | ptáci byli chráněni před nepříznivými vlivy elektrických vedení (např. prostřednictvím povinnosti používat v citlivých oblastech podzemní kabely), |
| --- | --- |

—

ptáci byli chráněni před nepříznivými vlivy elektrických vedení (např. prostřednictvím povinnosti používat v citlivých oblastech podzemní kabely),

| — | nová a plně rekonstruovaná elektrická vedení byla pro ptáky konstrukčně bezpečná a aby nepotřebovala další úpravy nebo dodatečné vybavení, |
| --- | --- |

—

nová a plně rekonstruovaná elektrická vedení byla pro ptáky konstrukčně bezpečná a aby nepotřebovala další úpravy nebo dodatečné vybavení,

| — | dodatečné úpravy stávajících elektrických vedení a zejména „zabijáckých“ elektrických stožárů a sloupů proběhly v dohledné době. |
| --- | --- |

—

dodatečné úpravy stávajících elektrických vedení a zejména „zabijáckých“ elektrických stožárů a sloupů proběhly v dohledné době.

Plánování

| — | Prostřednictvím odpovídajících posouzení (Appropriate Assessment, AA) vnitrostátních plánů rozvoje infrastruktury elektrických vedení nebo prostřednictvím strategického posouzení vlivů na životní prostředí (SEA) zajistit, aby byly při rozhodování hned od počátku plně zohledněny úvahy a priority týkající se sítě Natura 2000 a ochrany volně žijících ptáků, a |
| --- | --- |

—

Prostřednictvím odpovídajících posouzení (Appropriate Assessment, AA) vnitrostátních plánů rozvoje infrastruktury elektrických vedení nebo prostřednictvím strategického posouzení vlivů na životní prostředí (SEA) zajistit, aby byly při rozhodování hned od počátku plně zohledněny úvahy a priority týkající se sítě Natura 2000 a ochrany volně žijících ptáků, a

| — | pokud možno upravit plány tak, aby se jejich realizace vyhnula citlivým lokalitám sítě Natura 2000 a dalším lokalitám důležitým pro druhy ptáků uvedené v kapitole 4. |
| --- | --- |

—

pokud možno upravit plány tak, aby se jejich realizace vyhnula citlivým lokalitám sítě Natura 2000 a dalším lokalitám důležitým pro druhy ptáků uvedené v kapitole 4.

| — | Určit zvláště citlivé druhy ptáků podle toho, jak moc jsou ohroženi elektrickými vedeními, podle jejich stavu z hlediska ochrany, podle velikosti populace a jejího rozšíření v rámci dané země. |
| --- | --- |

—

Určit zvláště citlivé druhy ptáků podle toho, jak moc jsou ohroženi elektrickými vedeními, podle jejich stavu z hlediska ochrany, podle velikosti populace a jejího rozšíření v rámci dané země.

| — | Určit nejdůležitější oblasti a lokality na základě rozšíření, hustoty populace a hojnosti prioritních druhů ptáků a na základě stávající i plánované infrastruktury a vypracovat vnitrostátní mapu citlivosti pro určení hlavních konfliktních bodů a dalších prioritních (vysoce rizikových) lokalit, kde je nezbytné přijmout preventivní a zmírňující opatření. |
| --- | --- |

—

Určit nejdůležitější oblasti a lokality na základě rozšíření, hustoty populace a hojnosti prioritních druhů ptáků a na základě stávající i plánované infrastruktury a vypracovat vnitrostátní mapu citlivosti pro určení hlavních konfliktních bodů a dalších prioritních (vysoce rizikových) lokalit, kde je nezbytné přijmout preventivní a zmírňující opatření.

| — | Klasifikovat elektrická vedení podle toho, v jaké míře je u nich nezbytné zavést zmírňující opatření, a to na základě údajů o úmrtnosti ptáků a o jejich rozšíření. |
| --- | --- |

—

Klasifikovat elektrická vedení podle toho, v jaké míře je u nich nezbytné zavést zmírňující opatření, a to na základě údajů o úmrtnosti ptáků a o jejich rozšíření.

| — | Při plánování infrastruktury a určování tras se pokud možno vyhýbat prioritním oblastem a lokalitám (jako jsou oblasti pro rozmnožování a zimoviště, zúžené migrační koridory, hnízdní kolonie, shromaždiště, pobřeží či mokřady). |
| --- | --- |

—

Při plánování infrastruktury a určování tras se pokud možno vyhýbat prioritním oblastem a lokalitám (jako jsou oblasti pro rozmnožování a zimoviště, zúžené migrační koridory, hnízdní kolonie, shromaždiště, pobřeží či mokřady).

| — | Vypracovat pokyny pro technická řešení ke zmírnění nebezpečí nárazů ptáků do elektrického vedení nebo jejich zásahu elektrickým proudem (např. Haas et al. 2005, Haas & Nikow, 2006, Prinsen et al., 2011). |
| --- | --- |

—

Vypracovat pokyny pro technická řešení ke zmírnění nebezpečí nárazů ptáků do elektrického vedení nebo jejich zásahu elektrickým proudem (např. Haas et al. 2005, Haas & Nikow, 2006, Prinsen et al., 2011).

| — | Předběžně vyhodnocovat možnou účinnost plánovaných preventivních a reaktivních strategií, aby se zajistilo, že zásahy v oblasti řízení budou založeny na důkazech. |
| --- | --- |

—

Předběžně vyhodnocovat možnou účinnost plánovaných preventivních a reaktivních strategií, aby se zajistilo, že zásahy v oblasti řízení budou založeny na důkazech.

| — | Vypracovat plán provádění zmírňujících opatření. |
| --- | --- |

—

Vypracovat plán provádění zmírňujících opatření.

| — | Vytvořit vnitrostátní databázi a systém GIs pro správu údajů o interakcích ptáků s elektrickými vedeními a pro vhodné územní plánování včetně optimálního směrování vedení na základě ekologických, technických a ekonomických kritérií. |
| --- | --- |

—

Vytvořit vnitrostátní databázi a systém GIs pro správu údajů o interakcích ptáků s elektrickými vedeními a pro vhodné územní plánování včetně optimálního směrování vedení na základě ekologických, technických a ekonomických kritérií.

Monitorování, průzkum, hodnocení a hlášení pokroku v provádění

| — | Posuzovat pokroky v porovnání se stanovenými cíli, milníky a časovým rámcem strategických plánů. |
| --- | --- |

—

Posuzovat pokroky v porovnání se stanovenými cíli, milníky a časovým rámcem strategických plánů.

| — | Vyhodnocovat získané zkušenosti za účelem zlepšování dalšího provozu. |
| --- | --- |

—

Vyhodnocovat získané zkušenosti za účelem zlepšování dalšího provozu.

| — | Vypracovávat zprávy o provádění pro klíčové zúčastněné strany. |
| --- | --- |

—

Vypracovávat zprávy o provádění pro klíčové zúčastněné strany.

| — | Podporovat mezinárodní výměnu zkušeností. |
| --- | --- |

—

Podporovat mezinárodní výměnu zkušeností.

| — | Spolupracovat při úsilí o ochranu ohrožených druhů ptáků migrujících na dlouhé vzdálenosti před nepříznivými vlivy elektrických vedení. |
| --- | --- |

—

Spolupracovat při úsilí o ochranu ohrožených druhů ptáků migrujících na dlouhé vzdálenosti před nepříznivými vlivy elektrických vedení.

| — | Iniciovat a podporovat důležité výzkumné projekty týkající se preventivních a zmírňujících opatření a vývoje a výroby produktů přispívajících k bezpečnosti ptáků. |
| --- | --- |

—

Iniciovat a podporovat důležité výzkumné projekty týkající se preventivních a zmírňujících opatření a vývoje a výroby produktů přispívajících k bezpečnosti ptáků.

| — | Vypracovat soubor monitorovacích protokolů standardizovaných pro různé podmínky. |
| --- | --- |

—

Vypracovat soubor monitorovacích protokolů standardizovaných pro různé podmínky.

| Navrhovaná všeobecná koncepce stanovení pořadí důležitosti jednotlivých oblastí a lokalit

  Existuje řada kroků, jež mohou vnitrostátní orgány přijmout za účelem stanovení důležitosti oblastí, ve kterých je nutno přednostně dbát na bezpečnostní opatření týkající se elektrických vedení. Obecným principem tohoto přístupu je, že oblasti, kde se vyskytuje větší počet prioritních biologických druhů a rovněž významná část populace těchto druhů nebo které jsou pro jejich výskyt příhodné, by měly být přednostně vybírány jako celostátní prioritní oblasti pro zavádění preventivních a zmírňujících opatření.
  Úroveň důležitosti vyhlášených i nevyhlášených oblastí a lokalit se musí stanovovat podle jejich významu (přechodné nebo trvalé hustoty a hojnosti populací) pro prioritní druhy, na základě kterého se dělí na oblasti s vysokou, střední a nízkou prioritou. |
| --- |

Navrhovaná všeobecná koncepce stanovení pořadí důležitosti jednotlivých oblastí a lokalit

Existuje řada kroků, jež mohou vnitrostátní orgány přijmout za účelem stanovení důležitosti oblastí, ve kterých je nutno přednostně dbát na bezpečnostní opatření týkající se elektrických vedení. Obecným principem tohoto přístupu je, že oblasti, kde se vyskytuje větší počet prioritních biologických druhů a rovněž významná část populace těchto druhů nebo které jsou pro jejich výskyt příhodné, by měly být přednostně vybírány jako celostátní prioritní oblasti pro zavádění preventivních a zmírňujících opatření.

Úroveň důležitosti vyhlášených i nevyhlášených oblastí a lokalit se musí stanovovat podle jejich významu (přechodné nebo trvalé hustoty a hojnosti populací) pro prioritní druhy, na základě kterého se dělí na oblasti s vysokou, střední a nízkou prioritou.

| Úroveň důležitosti oblasti | Typ lokality |
| --- | --- |
| OBLASTI S VYSOKOU PRIORITOU
  Význam: Mezinárodní
  (Například:






  — | Zvláště chráněné oblasti (ZCHO, které představují důležité oblasti odpočinku pro mezinárodně významný počet zranitelných druhů ptáků) |

Úroveň důležitosti oblasti

Typ lokality

OBLASTI S VYSOKOU PRIORITOU

Význam: Mezinárodní

(Například:

—

Zvláště chráněné oblasti (ZCHO, které představují důležité oblasti odpočinku pro mezinárodně významný počet zranitelných druhů ptáků)

| — | lokality patřící do těchto kategorií významných ptačích území (Important Bird Areas, IBA) – Celosvětově: A1, A4i až A4iv; v Evropě: B1i až B1iv, B2; v EU: C1, C2, C3, C4, C5, C6;) |
| --- | --- |

—

lokality patřící do těchto kategorií významných ptačích území (Important Bird Areas, IBA) – Celosvětově: A1, A4i až A4iv; v Evropě: B1i až B1iv, B2; v EU: C1, C2, C3, C4, C5, C6;)

Hlavní konfliktní body pro několik prioritních druhů s vysokou hustotou populace, např.

| — | Klíčové oblasti rozmnožování tzv. zdrojových populací několika prioritních druhů |
| --- | --- |

—

Klíčové oblasti rozmnožování tzv. zdrojových populací několika prioritních druhů

| — | Shromaždiště |
| --- | --- |

—

Shromaždiště

| — | Klíčové lokality pro zastávky při migraci |
| --- | --- |

—

Klíčové lokality pro zastávky při migraci

| — | Klíčové oblasti pro hřadování |
| --- | --- |

—

Klíčové oblasti pro hřadování

| — | Klíčová zimoviště |
| --- | --- |

—

Klíčová zimoviště

| — | Zúžené migrační koridory |
| --- | --- |

—

Zúžené migrační koridory

| — | Klíčové migrační trasy |
| --- | --- |

—

Klíčové migrační trasy

| — | Klíčové trasy pro přelétávání mezi lokalitami pro hřadování a oblastmi shánění potravy |
| --- | --- |

—

Klíčové trasy pro přelétávání mezi lokalitami pro hřadování a oblastmi shánění potravy

OBLASTI SE STŘEDNÍ PRIORITOU

Význam: Vnitrostátní

| — | Vnitrostátně důležité oblasti pro jeden nebo několik prioritních druhů |
| --- | --- |

—

Vnitrostátně důležité oblasti pro jeden nebo několik prioritních druhů

| — | Hlavní oblasti rozmnožování a místa výskytu zdrojových populací několika prioritních druhů |
| --- | --- |

—

Hlavní oblasti rozmnožování a místa výskytu zdrojových populací několika prioritních druhů

| — | Nejdůležitější přechodná hnízdiště |
| --- | --- |

—

Nejdůležitější přechodná hnízdiště

| — | Vnitrostátně významná shromaždiště |
| --- | --- |

—

Vnitrostátně významná shromaždiště

OBLASTI S NÍZKOU PRIORITOU

Význam: Regionální nebo místní

| — | Regionálně nebo místně významné oblasti pro prioritní a neprioritní druhy |
| --- | --- |

—

Regionálně nebo místně významné oblasti pro prioritní a neprioritní druhy

| Pokyny pro předcházení nebo zmírňování dopadů elektrických sítí podle Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků

  Pokyny pro předcházení nebo zmírňování dopadů elektrických rozvodných sítí na stěhovavé ptáky v africko-eurasijském regionu přijaté v roce 2012 v rámci Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků (AEWA) doporučují sedm zásadních kroků (Prinsen et al., (2012): | Krok 1: Rozvíjet a podporovat strategické dlouhodobé plánování celostátních sítí elektrické sítě, včetně instalování vedení o nízkém až středním napětí pod zem. Provádět příslušné postupy SEA za účelem rozhodnutí o potřebě elektrických vedení v celostátním měřítku a uplatňovat podobné příslušné postupy EIA na výstavbu elektrických vedení, jakmile se rozhodne, že je takové vedení nezbytné. Do postupů EIA je nutno začlenit aspekty rizika kolize ptáků s elektrickým vedením a jejich zásahu elektrickým proudem. |
| --- | --- |

Pokyny pro předcházení nebo zmírňování dopadů elektrických sítí podle Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků

Pokyny pro předcházení nebo zmírňování dopadů elektrických rozvodných sítí na stěhovavé ptáky v africko-eurasijském regionu přijaté v roce 2012 v rámci Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků (AEWA) doporučují sedm zásadních kroků (Prinsen et al., (2012):

Krok 1: Rozvíjet a podporovat strategické dlouhodobé plánování celostátních sítí elektrické sítě, včetně instalování vedení o nízkém až středním napětí pod zem. Provádět příslušné postupy SEA za účelem rozhodnutí o potřebě elektrických vedení v celostátním měřítku a uplatňovat podobné příslušné postupy EIA na výstavbu elektrických vedení, jakmile se rozhodne, že je takové vedení nezbytné. Do postupů EIA je nutno začlenit aspekty rizika kolize ptáků s elektrickým vedením a jejich zásahu elektrickým proudem.

| | Krok 2: Rozvíjet a podporovat spolupráci mezi všemi zúčastněnými stranami (provozovateli elektrických sítí, ochranáři, vládními organizacemi) například podporováním dobrovolných memorand o porozumění, nebo v případě potřeby uložit prostřednictvím právních předpisů provozovatelům elektrických sítí povinnost součinnosti při strategickém plánování a zmírňování nepříznivých vlivů na ptáky. |
| --- | --- |

Krok 2: Rozvíjet a podporovat spolupráci mezi všemi zúčastněnými stranami (provozovateli elektrických sítí, ochranáři, vládními organizacemi) například podporováním dobrovolných memorand o porozumění, nebo v případě potřeby uložit prostřednictvím právních předpisů provozovatelům elektrických sítí povinnost součinnosti při strategickém plánování a zmírňování nepříznivých vlivů na ptáky.

| | Krok 3: Vypracovat vědecky založené databáze a soubory prostorových údajů o přítomnosti chráněných oblastí a dalších klíčových ptačích oblastí a o přítomnosti citlivých druhů ptáků včetně údajů o letových trasách těchto druhů mezi oblastmi rozmnožování, oblastmi příjmu potravy a oblastmi odpočinku a také důležitými migračními koridory. Tyto soubory údajů zlepšují strategické plánování podle kroků 1 a 2 a definují priority uvedené v kroku 4. Pokud nejsou například z pravidelných vnitrostátních projektů monitorování ptáků žádné údaje k dispozici, musí se terénní údaje shromažďovat po dobu nejméně jednoho roku. |
| --- | --- |

Krok 3: Vypracovat vědecky založené databáze a soubory prostorových údajů o přítomnosti chráněných oblastí a dalších klíčových ptačích oblastí a o přítomnosti citlivých druhů ptáků včetně údajů o letových trasách těchto druhů mezi oblastmi rozmnožování, oblastmi příjmu potravy a oblastmi odpočinku a také důležitými migračními koridory. Tyto soubory údajů zlepšují strategické plánování podle kroků 1 a 2 a definují priority uvedené v kroku 4. Pokud nejsou například z pravidelných vnitrostátních projektů monitorování ptáků žádné údaje k dispozici, musí se terénní údaje shromažďovat po dobu nejméně jednoho roku.

| | Krok 4: Vést trasy nových nadzemních elektrických vedení mimo klíčové oblasti pro ptáky, s přihlédnutím k přítomnosti chráněných oblastí (s vnitrostátním nebo mezinárodním statusem), abiotických faktorů, které ovlivňují střety ptáků s elektrickým vedením a citlivost příslušných druhů ptáků. |
| --- | --- |

Krok 4: Vést trasy nových nadzemních elektrických vedení mimo klíčové oblasti pro ptáky, s přihlédnutím k přítomnosti chráněných oblastí (s vnitrostátním nebo mezinárodním statusem), abiotických faktorů, které ovlivňují střety ptáků s elektrickým vedením a citlivost příslušných druhů ptáků.

| | Krok 5: Vypracovat prioritní seznamy klíčových chráněných oblastí a druhů s cílem určit priority pro zmírňující opatření na nových úsecích elektrických vedení a pro dodatečné úpravy stávajících elektrických vedení. |
| --- | --- |

Krok 5: Vypracovat prioritní seznamy klíčových chráněných oblastí a druhů s cílem určit priority pro zmírňující opatření na nových úsecích elektrických vedení a pro dodatečné úpravy stávajících elektrických vedení.

| | Krok 6: Uplatňovat zmírňující opatření na problematické úseky elektrických vedení, jak stávajících, tak plánovaných, aby se za použití nejmodernějších postupů minimalizovaly následky zásahu ptáků elektrickým proudem a jejich kolizí s elektrickým vedením. |
| --- | --- |

Krok 6: Uplatňovat zmírňující opatření na problematické úseky elektrických vedení, jak stávajících, tak plánovaných, aby se za použití nejmodernějších postupů minimalizovaly následky zásahu ptáků elektrickým proudem a jejich kolizí s elektrickým vedením.

| | Krok 7: Rozvíjet a podporovat programy hodnocení, které využívají standardizované protokoly k monitorování účinnosti zmírňujících opatření, jakož i ke zlepšování postupů zmírňování dopadů, včetně sledování incidentů (zásahů elektrickým proudem a kolizí) a přítomnosti a pohybu ptáků za účelem posouzení (druhově specifické) míry dopadů. |
| --- | --- |

Krok 7: Rozvíjet a podporovat programy hodnocení, které využívají standardizované protokoly k monitorování účinnosti zmírňujících opatření, jakož i ke zlepšování postupů zmírňování dopadů, včetně sledování incidentů (zásahů elektrickým proudem a kolizí) a přítomnosti a pohybu ptáků za účelem posouzení (druhově specifické) míry dopadů.

5.2.2   Zkoumání možných zmírňujících a preventivních opatření na úrovni jednotlivých projektů

Na úrovni jednotlivých projektů se při provádění odpovídajícího posouzení (AA) nebo při posuzování dopadů v rámci postupu EIA u projektů, které mohou mít nepříznivé účinky na chráněné druhy mimo lokalitu sítě Natura 2000 (viz článek 5 směrnice o ochraně ptáků a článek 12 směrnice o ochraně přírodních stanovišť), doporučuje brát v úvahu níže uvedené aspekty.

Fáze I. Před výstavbou

| — | V rámci postupu EIA a odpovídajícího posouzení (AA) u nových elektrických vedení a rekonstrukcí stávajících vedení prozkoumejte různé možnosti zmírnění střetů ptáků s elektrickým vedením. |
| --- | --- |

—

V rámci postupu EIA a odpovídajícího posouzení (AA) u nových elektrických vedení a rekonstrukcí stávajících vedení prozkoumejte různé možnosti zmírnění střetů ptáků s elektrickým vedením.

| — | V rámci přenosových i distribučních vedení plánujte řešení bezpečná pro ptáky (podzemní kabel, kabel typu PAs s vodiči opatřenými plastovou izolací), pokud je to technicky a finančně možné, ale především v oblastech, které jsou pro ptáky vysoce důležité. |
| --- | --- |

—

V rámci přenosových i distribučních vedení plánujte řešení bezpečná pro ptáky (podzemní kabel, kabel typu PAs s vodiči opatřenými plastovou izolací), pokud je to technicky a finančně možné, ale především v oblastech, které jsou pro ptáky vysoce důležité.

| — | Zajistěte, aby nová nadzemní vedení byla pro ptáky bezpečná již ze své konstrukční podstaty. |
| --- | --- |

—

Zajistěte, aby nová nadzemní vedení byla pro ptáky bezpečná již ze své konstrukční podstaty.

| — | Trasy jednotlivých vedení veďte společně. |
| --- | --- |

—

Trasy jednotlivých vedení veďte společně.

| — | Pokud možno umísťujte vedení mimo zřejmé letové trasy, oblasti pro hřadování nebo jiné oblasti soustředění ptáků. |
| --- | --- |

—

Pokud možno umísťujte vedení mimo zřejmé letové trasy, oblasti pro hřadování nebo jiné oblasti soustředění ptáků.

| — | Do plánů začleňujte vegetaci, topografické prvky nebo stavby, která vedení odstiňují od okolí. |
| --- | --- |

—

Do plánů začleňujte vegetaci, topografické prvky nebo stavby, která vedení odstiňují od okolí.

| — | Naplánujte posouzení dopadů před a po opatření (Before-After Control-Impact, BACI) a podpůrné monitorování. |
| --- | --- |

—

Naplánujte posouzení dopadů před a po opatření (Before-After Control-Impact, BACI) a podpůrné monitorování.

| — | Namísto následných opatření, kdy se stožáry a sloupy nebo nadzemní vedení upravují až po nálezu usmrcených ptáků, uplatňujte strukturovaný proaktivní program, který zabrání většině úmrtí dříve, než k nim dojde. |
| --- | --- |

—

Namísto následných opatření, kdy se stožáry a sloupy nebo nadzemní vedení upravují až po nálezu usmrcených ptáků, uplatňujte strukturovaný proaktivní program, který zabrání většině úmrtí dříve, než k nim dojde.

Fáze II. Výstavba nových vedení

| — | Zajistěte, aby plně rekonstruovaná vedení byla pro ptáky bezpečná již z podstaty své konstrukce (např. podzemní kabel, kabel obalený plastovou izolací (kabel typu PAS), bezpečně konstruované hlavy sloupů a stožárů). |
| --- | --- |

—

Zajistěte, aby plně rekonstruovaná vedení byla pro ptáky bezpečná již z podstaty své konstrukce (např. podzemní kabel, kabel obalený plastovou izolací (kabel typu PAS), bezpečně konstruované hlavy sloupů a stožárů).

| — | U nových nadzemních vedení neprojektujte stožáry a sloupy s podpěrnými izolátory. |
| --- | --- |

—

U nových nadzemních vedení neprojektujte stožáry a sloupy s podpěrnými izolátory.

| — | Používejte stožáry a sloupy se závěsnými izolátory. |
| --- | --- |

—

Používejte stožáry a sloupy se závěsnými izolátory.

| — | Pokud možno nepoužívejte nulový (zemnicí) kabel nad vodiči pod proudem. |
| --- | --- |

—

Pokud možno nepoužívejte nulový (zemnicí) kabel nad vodiči pod proudem.

Fáze III. Provoz – údržba, modernizace, rekonstrukce a následné úpravy stávajících vedení

| — | Zajistěte, aby plně rekonstruovaná vedení byla pro ptáky bezpečná již z podstaty své konstrukce (např. podzemní kabel, kabel typu PAs s plastovou izolací, bezpečně konstruované hlavy sloupů a stožárů). |
| --- | --- |

—

Zajistěte, aby plně rekonstruovaná vedení byla pro ptáky bezpečná již z podstaty své konstrukce (např. podzemní kabel, kabel typu PAs s plastovou izolací, bezpečně konstruované hlavy sloupů a stožárů).

| — | Zajistěte, aby elektrická vedení, která jsou z hlediska ochrany a rozšíření ptáků nejvýznamnější, byla upravena tak, aby byla pro ptáky bezpečná, a aby většina nejnebezpečnějších typů stožárů a sloupů u všech vedení byla opatřena dodatečným vybavením nebo zaměněna za typy stožárů a sloupů odpovídající nejnovějším technickým normám z hlediska bezpečnosti pro ptáky. |
| --- | --- |

—

Zajistěte, aby elektrická vedení, která jsou z hlediska ochrany a rozšíření ptáků nejvýznamnější, byla upravena tak, aby byla pro ptáky bezpečná, a aby většina nejnebezpečnějších typů stožárů a sloupů u všech vedení byla opatřena dodatečným vybavením nebo zaměněna za typy stožárů a sloupů odpovídající nejnovějším technickým normám z hlediska bezpečnosti pro ptáky.

| — | Provádějte standardizované sledování dopadů elektrických vedení na ptáky a monitorování s cílem vyhodnotit účinnost zmírňujících opatření. |
| --- | --- |

—

Provádějte standardizované sledování dopadů elektrických vedení na ptáky a monitorování s cílem vyhodnotit účinnost zmírňujících opatření.

| — | Zlepšujte přírodní stanoviště tak, aby se zmírnily dopady elektrických vedení na biologickou rozmanitost. |
| --- | --- |

—

Zlepšujte přírodní stanoviště tak, aby se zmírnily dopady elektrických vedení na biologickou rozmanitost.

| — | Vytvářejte přírodní stanoviště na stejné straně elektrického vedení, aby se minimalizovalo množství nezbytných přeletů z jedné strany vedení na druhou. |
| --- | --- |

—

Vytvářejte přírodní stanoviště na stejné straně elektrického vedení, aby se minimalizovalo množství nezbytných přeletů z jedné strany vedení na druhou.

| — | Omezte na minimum lidské činnosti a vyrušování v blízkosti vedení (zde hraje důležitou úlohu vzdělávání). |
| --- | --- |

—

Omezte na minimum lidské činnosti a vyrušování v blízkosti vedení (zde hraje důležitou úlohu vzdělávání).

| — | Pravidelně vypracovávejte zprávy o výsledcích monitorovacích a zmírňujících činností a sdílejte je s klíčovými zúčastněnými stranami. |
| --- | --- |

—

Pravidelně vypracovávejte zprávy o výsledcích monitorovacích a zmírňujících činností a sdílejte je s klíčovými zúčastněnými stranami.

Fáze IV. Vyřazování z provozu

| — | Zjistěte, aby na trasách bývalého elektrického vedení nebyla ponechána žádná infrastruktura. |
| --- | --- |

—

Zjistěte, aby na trasách bývalého elektrického vedení nebyla ponechána žádná infrastruktura.

| — | Zajistěte nedotčenost přírodních stanovišť na trasách bývalého elektrického vedení. |
| --- | --- |

—

Zajistěte nedotčenost přírodních stanovišť na trasách bývalého elektrického vedení.

5.3   Podrobná technická doporučení pro nápravná a zmírňující opatření

Aby byla zajištěna bezpečnost přenosových a distribučních elektrických vedení pro ptáky, doporučují se následující zmírňující opatření a technické parametry:

5.3.1   Zmírnění nebezpečí zásahu elektrickým proudem

Zásady zmírňování dopadů

| 1. | Ocelové sloupy nahraďte méně nebezpečnými betonovými nebo dřevěnými sloupy. |
| --- | --- |

1.

Ocelové sloupy nahraďte méně nebezpečnými betonovými nebo dřevěnými sloupy.

| 2. | Jelikož dočasné izolační materiály erodují a z rekonstruovaných stožárů se mohou časem stát smrtící konstrukce, musí se před dočasnými řešeními upřednostňovat používání bezpečnějších konstrukcí stožárů (například se závěsnými izolátory a se vzdálenostmi, které přesahují minimální bezpečné rozestupy, viz níže). |
| --- | --- |

2.

Jelikož dočasné izolační materiály erodují a z rekonstruovaných stožárů se mohou časem stát smrtící konstrukce, musí se před dočasnými řešeními upřednostňovat používání bezpečnějších konstrukcí stožárů (například se závěsnými izolátory a se vzdálenostmi, které přesahují minimální bezpečné rozestupy, viz níže).

| 3. | Podpěrné izolátory dodatečně nahraďte závěsnými izolátory nebo je v dostatečné délce opatřete izolačními kryty nejnovější generace. |
| --- | --- |

3.

Podpěrné izolátory dodatečně nahraďte závěsnými izolátory nebo je v dostatečné délce opatřete izolačními kryty nejnovější generace.

| 4. | Zajistěte, aby mezi jednotlivými vodiči navzájem a také mezi vodiči a uzemněním nebo konstrukcí byl dostatečný odstup. |
| --- | --- |

4.

Zajistěte, aby mezi jednotlivými vodiči navzájem a také mezi vodiči a uzemněním nebo konstrukcí byl dostatečný odstup.

| 5. | Zajistěte, aby vzdálenost mezi vodiči nebyla menší než 1 400 mm. |
| --- | --- |

5.

Zajistěte, aby vzdálenost mezi vodiči nebyla menší než 1 400 mm.

| 6. | Ujistěte se, že vzdálenosti mezi místy, na která ptáci usedají (příčné rameno, vrchol sloupu či stožáru), a prvky pod napětím nejsou menší než 600 mm. |
| --- | --- |

6.

Ujistěte se, že vzdálenosti mezi místy, na která ptáci usedají (příčné rameno, vrchol sloupu či stožáru), a prvky pod napětím nejsou menší než 600 mm.

| 7. | Odrazujte ptáky před posedem na nebezpečných místech. |
| --- | --- |

7.

Odrazujte ptáky před posedem na nebezpečných místech.

Doporučené metody zmírňování dopadů

Sloupy s podpěrnými izolátory

| — | Izolátory a vodiče odizolujte plastovými izolačními kryty o délce 1 400 mm. |
| --- | --- |

—

Izolátory a vodiče odizolujte plastovými izolačními kryty o délce 1 400 mm.

| — | Používejte kabelové trubky o délce 1 400 mm. |
| --- | --- |

—

Používejte kabelové trubky o délce 1 400 mm.

| — | Odizolujte středový vodič připojený k podpěrnému izolátoru na sloupech s vodorovným uspořádáním bez vodivého příčného ramene, aby bylo dosaženo potřebné vzdušné vzdálenosti mezi vnějšími vodiči. |
| --- | --- |

—

Odizolujte středový vodič připojený k podpěrnému izolátoru na sloupech s vodorovným uspořádáním bez vodivého příčného ramene, aby bylo dosaženo potřebné vzdušné vzdálenosti mezi vnějšími vodiči.

Stožáry se závěsnými izolátory

| — | Používejte takové typy stožárů, u nichž je vzdálenost mezi středním závěsným izolátorem a vrcholem stožáru nejméně 1 000 mm. |
| --- | --- |

—

Používejte takové typy stožárů, u nichž je vzdálenost mezi středním závěsným izolátorem a vrcholem stožáru nejméně 1 000 mm.

| — | U stožárů (s hlavou trojúhelníkové nebo klenuté konstrukce) se závěsnými izolátory se doporučuje odizolovat střední vodič v celkové délce 2 000 mm, pokud se pod prostředním izolátorem v horní části stožáru nachází nebezpečné místo posedu ptáků. |
| --- | --- |

—

U stožárů (s hlavou trojúhelníkové nebo klenuté konstrukce) se závěsnými izolátory se doporučuje odizolovat střední vodič v celkové délce 2 000 mm, pokud se pod prostředním izolátorem v horní části stožáru nachází nebezpečné místo posedu ptáků.

Kotevní stožáry a křižovatkové nebo odbočné stožáry

| — | Používejte talířové izolátory o délce nejméně 700 mm. |
| --- | --- |

—

Používejte talířové izolátory o délce nejméně 700 mm.

| — | Nejméně dva propojovací vodiče veďte pod příčným ramenem a odizolujte třetí propojovací vodič. |
| --- | --- |

—

Nejméně dva propojovací vodiče veďte pod příčným ramenem a odizolujte třetí propojovací vodič.

| — | Používejte izolované propojovací vodiče. |
| --- | --- |

—

Používejte izolované propojovací vodiče.

Transformátory a koncové konstrukce

| — | Navrhujte koncové konstrukce s dostatečnou izolací na propojovacích vodičích a chráničích proti přepětí. |
| --- | --- |

—

Navrhujte koncové konstrukce s dostatečnou izolací na propojovacích vodičích a chráničích proti přepětí.

Stožáry s přepínacím zařízením

| — | Stožáry s přepínacím zařízením konstruujte tak, aby bylo nepravděpodobné, že ptáci budou usedat na přepínací zařízení, nebo tak, že všechny nebezpečné součásti budou izolované. |
| --- | --- |

—

Stožáry s přepínacím zařízením konstruujte tak, aby bylo nepravděpodobné, že ptáci budou usedat na přepínací zařízení, nebo tak, že všechny nebezpečné součásti budou izolované.

| — | Přepínací zařízení instalujte pod příčným ramenem (konzolou) a propojovací vodiče musí mít izolaci. |
| --- | --- |

—

Přepínací zařízení instalujte pod příčným ramenem (konzolou) a propojovací vodiče musí mít izolaci.

| — | Používejte kryty (izolačních) průchodek. |
| --- | --- |

—

Používejte kryty (izolačních) průchodek.

| — | Nad přepínací zařízení po celé délce nebo po stranách hlavy stožáru nainstalujte izolovaná (nevodivá) bidla, která splňují minimální požadované vzdálenosti z hlediska bezpečnosti ptáků. |
| --- | --- |

—

Nad přepínací zařízení po celé délce nebo po stranách hlavy stožáru nainstalujte izolovaná (nevodivá) bidla, která splňují minimální požadované vzdálenosti z hlediska bezpečnosti ptáků.

| — | Na nebezpečných místech používejte účinné prvky zabraňující posedu ptáků. |
| --- | --- |

—

Na nebezpečných místech používejte účinné prvky zabraňující posedu ptáků.

Rekonstrukce vedení

| — | Pokud je to možné, nahraďte nadzemní vedení podzemním vedením. |
| --- | --- |

—

Pokud je to možné, nahraďte nadzemní vedení podzemním vedením.

| — | U nových nadzemních vedení neprojektujte stožáry a sloupy s podpěrnými izolátory. |
| --- | --- |

—

U nových nadzemních vedení neprojektujte stožáry a sloupy s podpěrnými izolátory.

| — | Používejte stožáry a sloupy se závěsnými izolátory. |
| --- | --- |

—

Používejte stožáry a sloupy se závěsnými izolátory.

5.3.2   Zmírnění rizika kolize

| — | Snižte počet kolizních rovin (svisle oddělený počet vodičů). |
| --- | --- |

—

Snižte počet kolizních rovin (svisle oddělený počet vodičů).

| — | Pokud možno nepoužívejte nulový (zemnicí) kabel nad vodiči pod proudem. |
| --- | --- |

—

Pokud možno nepoužívejte nulový (zemnicí) kabel nad vodiči pod proudem.

| — | Na vodiče pod proudem i zemnicí vodiče instalujte jasně viditelné, dostatečně velké vysoce kontrastní (tj. černobílé) výstražné prvky nebo pohybující se a světelně odrazivé prvky, které ptáky přimějí ke změně směru letu. |
| --- | --- |

—

Na vodiče pod proudem i zemnicí vodiče instalujte jasně viditelné, dostatečně velké vysoce kontrastní (tj. černobílé) výstražné prvky nebo pohybující se a světelně odrazivé prvky, které ptáky přimějí ke změně směru letu.

6.   DŮLEŽITOST STRATEGICKÉHO PŘÍSTUPU K PLÁNOVÁNÍ

6.1   Přínosy integrovaného plánování

Neúčinným způsobem, jak vypracovat plán nebo projekt, ať už jde o infrastruktury pro přenos energie nebo o jakékoli jiné rozvojové činnosti, je nejdříve navrhnout plán nebo projekt pro daný účel a teprve poté zvažovat jeho širší dopady na životní prostředí a další důsledky jeho realizace. To znamená, že se potenciální konflikty berou v úvahu v poměrně pozdním stadiu procesu plánování, tedy v okamžiku, kdy je k dispozici méně možností.

Pokud už je koncepce návrhu v tak pokročilém stadiu, posouzení vlivů na životní prostředí se nutně stává činností zaměřenou jen na omezení škod a přestože se důsledně dodrží všechna pravidla pro posuzování vlivů na životní prostředí, neexistuje žádná záruka úspěchu. Tento typ přístupu k navrhování a plánování projektů může také vést k dlouhým debatám s plánovacími orgány, jinými zájmovými skupinami a nevládními organizacemi ve fázi veřejné konzultace, což může zase způsobit významné zpoždění procesu plánování a také další náklady.

Integrovaný a předvídavý přístup k plánování infrastruktury pro přenos energie, při kterém se společně zvažují jak potřeby přenosu energie, tak také ekologické potřeby hned na začátku a během počáteční fáze koncipování projektu nebo plánu, má řadu důležitých výhod:

| — | Přispívá k interaktivnějšímu a transparentnějšímu procesu plánování a podporuje včasný a opakovaný dialog, který může výrazně snížit celkovou dobu potřebnou pro povolovací řízení. |
| --- | --- |

—

Přispívá k interaktivnějšímu a transparentnějšímu procesu plánování a podporuje včasný a opakovaný dialog, který může výrazně snížit celkovou dobu potřebnou pro povolovací řízení.

| — | Správně provedené strategické (prostorové) plánování může pomoci vyhnout se v pozdějších fázích procesu rozvoje, kdy už jsou na projekt vyhrazeny finanční a právní zdroje a existuje menší manévrovací prostor, možným konfliktům týkajícím se konkrétních lokalit nebo alespoň omezit jejich počet. |
| --- | --- |

—

Správně provedené strategické (prostorové) plánování může pomoci vyhnout se v pozdějších fázích procesu rozvoje, kdy už jsou na projekt vyhrazeny finanční a právní zdroje a existuje menší manévrovací prostor, možným konfliktům týkajícím se konkrétních lokalit nebo alespoň omezit jejich počet.

| — | To zase může rovněž poskytnout předkladatelům projektů transparentnější a stabilnější právní prostředí a nabídnout jim větší jistotu ohledně pravděpodobného úspěchu jejich žádosti o povolení, protože již při počátečním koncipování projektu byly zohledněny obavy týkající se životního prostředí. |
| --- | --- |

—

To zase může rovněž poskytnout předkladatelům projektů transparentnější a stabilnější právní prostředí a nabídnout jim větší jistotu ohledně pravděpodobného úspěchu jejich žádosti o povolení, protože již při počátečním koncipování projektu byly zohledněny obavy týkající se životního prostředí.

| — | Z dlouhodobého hlediska to může být také rentabilnější. Pokud byla možná opatření k zabránění nepříznivým dopadům nebo k jejich zmírnění zohledněna již v počáteční fázi navrhování nebo plánování, je pravděpodobné, že bude technicky snadnější a méně nákladné tato opatření do projektu začlenit. |
| --- | --- |

—

Z dlouhodobého hlediska to může být také rentabilnější. Pokud byla možná opatření k zabránění nepříznivým dopadům nebo k jejich zmírnění zohledněna již v počáteční fázi navrhování nebo plánování, je pravděpodobné, že bude technicky snadnější a méně nákladné tato opatření do projektu začlenit.

| — | To může vést k vývoji nových, kreativních a inovativních řešení a vzniku potenciálních situací přínosných pro všechny, které pravděpodobně dosud nebyly v rámci konvenčnějšího odvětvového přístupu k plánování projektů zkoumány. |
| --- | --- |

—

To může vést k vývoji nových, kreativních a inovativních řešení a vzniku potenciálních situací přínosných pro všechny, které pravděpodobně dosud nebyly v rámci konvenčnějšího odvětvového přístupu k plánování projektů zkoumány.

| — | Může to přispět k lepšímu obrazu projektu a odpovědných institucí v očích veřejnosti. |
| --- | --- |

—

Může to přispět k lepšímu obrazu projektu a odpovědných institucí v očích veřejnosti.

Ačkoli může příprava a realizace takového integrovaného procesu plánování vyžadovat podstatnější počáteční investice, existují přesvědčivé důkazy, že tento typ přístupu téměř vždy přináší značné výhody, které daleko převažují nezbytné vyšší počáteční investice.

Integrovanější přístup k plánování bude mít rovněž velký vliv na povolovací řízení podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť v případě lokalit sítě Natura 2000. Ačkoli nemusí zaručovat úspěšnost žádosti o povolení projektu, je pravděpodobné, že značně usnadní proces schvalování.

Zkušenosti ukazují, že zohlednění environmentálních hledisek v počáteční fázi rozhodovacího procesu může vést k tomu, že se podaří nalézt řešení, ještě dokud je k dispozici široký výběr možností.

Pokud se naopak tento meziodvětvový dialog ponechá až na poslední stadia povolovacího řízení podle čl. 6 odst. 3, škála možných řešení je mnohem užší (a jejich realizace nákladnější) a existuje větší tendence, že bude diskuse polarizovaná a více konfrontační.

To platí zejména v případě, že odvětvová politika nebo rozvojová strategie dostala zelenou na vysoké vládní úrovni bez ohledu na další politické důsledky. Když pak dojde na podrobnější plány a projekty, lidé obtížně chápou, proč může řízení podle čl. 6 odst. 3 zablokovat něco, co již bylo politicky odsouhlaseno na nejvyšších úrovních (i bez jakýchkoli prostorových údajů).

Mohou však existovat situace, kdy by projekt prostě nebyl slučitelný s cíli ochrany lokalit sítě Natura 2000 nebo by byl pro některé druhy volně žijících ptáků nezvratně škodlivý. Nicméně díky integrovanému přístupu k plánování by se tento závěr projevil velmi brzy, a je tudíž možné podniknout potřebné kroky, aby se takovým dopadům pokud možno zabránilo.

6.2   Určování vhodného umístění zařízení pro přenos energie

Jedním z nejúčinnějších způsobů, jak se vyhnout možným střetům se zájmy lokalit sítě Natura 2000 a biologických druhů chráněných Evropskou unií, je zvažovat umístění nové infrastruktury pro přenos energie na úrovni strategického plánování – například prostřednictvím regionálního nebo celostátního plánu rozvoje – což umožňuje plně zohlednit zranitelné stránky lokalit sítě Natura 2000. Pomůže to určit nejlepší místa pro přenosová vedení a zároveň minimalizovat riziko možných střetů se zájmy lokalit sítě Natura 2000 na úrovni jednotlivých projektů.

| Dohoda „Nebe bez překážek“ v Maďarsku (26)

  Na základě dlouhodobé spolupráce podepsaly Maďarská ornitologická společnost a společnost na ochranu přírody (MME / BirdLife Hungary) dne 26. února 2008 s ministerstvem životního prostředí a vody a příslušnými elektroenergetickými společnostmi v Maďarsku dohodu „Nebe bez překážek“. Cílem této dohody je poskytnout dlouhodobé řešení problematiky rizik zasažení ptáků elektrickým proudem.
  Na základě této dohody vytvořila MME v roce 2008 mapu, která znázorňuje klíčové oblasti, kde v Maďarsku dochází ke střetům populací ptáků s elektrickými vedeními. Elektroenergetické společnosti slíbily, že do roku 2020 přemění všechna nebezpečná elektrická vedení v Maďarsku tak, aby ptáky neohrožovala, a že u nově budovaných elektrických vedení bude využívat takové metody správy, které jsou pro ptáky příznivé.

  Priority ochrany ptáků podél elektrických vedení sítě o středním napětí v Maďarsku




  Koordinační výbor se zástupci jednotlivých signatářů zaručuje pravidelnou a strukturovanou spolupráci. Elektroenergetické společnosti a odborníci na ochranu životního prostředí společně vypracovávají průběžně aktualizované pokyny ohledně příslušných nejlepších dostupných technologií a v terénu testují nová řešení. Tuto spolupráci dále posílila novela zákona o ochraně přírody.
  Jedním z ponaučení plynoucích z provádění dohody je to, že koordinace, sledování pokroku a hodnocení provádění právně nezávazných dohod vyžadují značné kapacity, nejlépe na straně hlavního partnera zajišťujícího ochranu přírody. Největším problémem i nadále zůstává získávání dostatečných finančních prostředků na prioritní opatření. Nedávná opatření se uskutečnila díky dobrovolnému závazku provozovatelů elektrických sítí poskytnout 25 % spolufinancování projektům Evropské unie v rámci programu LIFE na ochranu přírody. |
| --- |

Dohoda „Nebe bez překážek“ v Maďarsku (26)

Na základě dlouhodobé spolupráce podepsaly Maďarská ornitologická společnost a společnost na ochranu přírody (MME / BirdLife Hungary) dne 26. února 2008 s ministerstvem životního prostředí a vody a příslušnými elektroenergetickými společnostmi v Maďarsku dohodu „Nebe bez překážek“. Cílem této dohody je poskytnout dlouhodobé řešení problematiky rizik zasažení ptáků elektrickým proudem.

Na základě této dohody vytvořila MME v roce 2008 mapu, která znázorňuje klíčové oblasti, kde v Maďarsku dochází ke střetům populací ptáků s elektrickými vedeními. Elektroenergetické společnosti slíbily, že do roku 2020 přemění všechna nebezpečná elektrická vedení v Maďarsku tak, aby ptáky neohrožovala, a že u nově budovaných elektrických vedení bude využívat takové metody správy, které jsou pro ptáky příznivé.

Priority ochrany ptáků podél elektrických vedení sítě o středním napětí v Maďarsku

Image

Koordinační výbor se zástupci jednotlivých signatářů zaručuje pravidelnou a strukturovanou spolupráci. Elektroenergetické společnosti a odborníci na ochranu životního prostředí společně vypracovávají průběžně aktualizované pokyny ohledně příslušných nejlepších dostupných technologií a v terénu testují nová řešení. Tuto spolupráci dále posílila novela zákona o ochraně přírody.

Jedním z ponaučení plynoucích z provádění dohody je to, že koordinace, sledování pokroku a hodnocení provádění právně nezávazných dohod vyžadují značné kapacity, nejlépe na straně hlavního partnera zajišťujícího ochranu přírody. Největším problémem i nadále zůstává získávání dostatečných finančních prostředků na prioritní opatření. Nedávná opatření se uskutečnila díky dobrovolnému závazku provozovatelů elektrických sítí poskytnout 25 % spolufinancování projektům Evropské unie v rámci programu LIFE na ochranu přírody.

| Vnitrostátní plánování ve Slovinsku

  Ve Slovinsku spolupracoval provozovatel přenosové soustavy (Elektro-Slovenija, d.o.o.) s nevládní organizací na ochranu přírody (DOPPs – BirdLife Slovenija) při plánování a výstavbě takových přenosových elektrických vedení, která neohrožují ptáky.
  Příslušná studie zkoumá několik témat úzce souvisejících s ochranou ptáků a přenosovými vedeními: [1] koncepce ohrožených druhů a faktorů ohrožujících populace ptáků ve Slovinsku, [2] druhy ptáků ve Slovinsku a jejich stav z hlediska ochrany, [3] právní předpisy a právní praxe týkající se elektrických vedení a ochrany ptáků ve Slovinsku [4] dopady přenosových elektrických vedení na ptáky, [5] možná opatření ke zmírnění nepříznivých a posílení příznivých účinků přenosových vedení na ptáky, [6] posouzení účinnosti možných zmírňujících opatření.
  Elektro-Slovenija, provozovatel přenosové soustavy ve Slovinsku, nedávno financoval rozsáhlou revizní studii o interakcích ptáků s přenosovými vedeními, jejímž cílem je nalézt způsoby, jak přenosovou soustavu provozovat nejen ve prospěch spotřebitelů elektřiny, ale také ve prospěch ptáků. Studii vypracovala organizace DOPPs – BirdLife Slovenija.
  Téměř 242 km stávajících přenosových vedení protíná ve Slovinsku zvláště chráněné oblasti (sítě Natura 2000) a dalších 123 km plánovaných přenosových vedení má tyto oblasti přetínat. Ne všechny druhy ptáků v těchto oblastech jsou náchylné ke střetům s přenosovými vedeními, ale ve většině z těchto oblastí se vyskytují důležité populace ptáků, které by mohla přenosová vedení ohrožovat.
  Proto jsou jako výsledek jejich spolupráce navrženy následující pokyny pro instalaci přenosových elektrických vedení, která neohrožují ptáky:






  — | od počátku projektu spolupracovat s institucemi, které se zabývají ochranou ptáků (přírody), |
| --- | --- |

Vnitrostátní plánování ve Slovinsku

Ve Slovinsku spolupracoval provozovatel přenosové soustavy (Elektro-Slovenija, d.o.o.) s nevládní organizací na ochranu přírody (DOPPs – BirdLife Slovenija) při plánování a výstavbě takových přenosových elektrických vedení, která neohrožují ptáky.

Příslušná studie zkoumá několik témat úzce souvisejících s ochranou ptáků a přenosovými vedeními: [1] koncepce ohrožených druhů a faktorů ohrožujících populace ptáků ve Slovinsku, [2] druhy ptáků ve Slovinsku a jejich stav z hlediska ochrany, [3] právní předpisy a právní praxe týkající se elektrických vedení a ochrany ptáků ve Slovinsku [4] dopady přenosových elektrických vedení na ptáky, [5] možná opatření ke zmírnění nepříznivých a posílení příznivých účinků přenosových vedení na ptáky, [6] posouzení účinnosti možných zmírňujících opatření.

Elektro-Slovenija, provozovatel přenosové soustavy ve Slovinsku, nedávno financoval rozsáhlou revizní studii o interakcích ptáků s přenosovými vedeními, jejímž cílem je nalézt způsoby, jak přenosovou soustavu provozovat nejen ve prospěch spotřebitelů elektřiny, ale také ve prospěch ptáků. Studii vypracovala organizace DOPPs – BirdLife Slovenija.

Téměř 242 km stávajících přenosových vedení protíná ve Slovinsku zvláště chráněné oblasti (sítě Natura 2000) a dalších 123 km plánovaných přenosových vedení má tyto oblasti přetínat. Ne všechny druhy ptáků v těchto oblastech jsou náchylné ke střetům s přenosovými vedeními, ale ve většině z těchto oblastí se vyskytují důležité populace ptáků, které by mohla přenosová vedení ohrožovat.

Proto jsou jako výsledek jejich spolupráce navrženy následující pokyny pro instalaci přenosových elektrických vedení, která neohrožují ptáky:

—

od počátku projektu spolupracovat s institucemi, které se zabývají ochranou ptáků (přírody),

| — | plánovat trasy přenosových vedení s ohledem na zvláštní okolnosti v dané oblasti na základě konkrétních celoročních údajů o ptácích, kteří se v dané oblasti vyskytují, |
| --- | --- |

—

plánovat trasy přenosových vedení s ohledem na zvláštní okolnosti v dané oblasti na základě konkrétních celoročních údajů o ptácích, kteří se v dané oblasti vyskytují,

| — | neinstalovat přenosová vedení v oblastech s vysokými koncentracemi, pravidelnými letovými trasami a migračními koridory ptáků náchylných ke kolizím, |
| --- | --- |

—

neinstalovat přenosová vedení v oblastech s vysokými koncentracemi, pravidelnými letovými trasami a migračními koridory ptáků náchylných ke kolizím,

| — | využívat stávající trasy elektrických vedení a slučovat elektrická vedení s jinými již existujícími liniovými stavbami, |
| --- | --- |

—

využívat stávající trasy elektrických vedení a slučovat elektrická vedení s jinými již existujícími liniovými stavbami,

| — | vhodně upravit konfiguraci vodičů pod proudem a zemnicích vodičů, |
| --- | --- |

—

vhodně upravit konfiguraci vodičů pod proudem a zemnicích vodičů,

| — | opatřit elektrická vedení výstražnými prvky, které zvyšují viditelnost vodičů a zejména zemnicích vodičů, |
| --- | --- |

—

opatřit elektrická vedení výstražnými prvky, které zvyšují viditelnost vodičů a zejména zemnicích vodičů,

| — | jestliže se nelze vyhnout velmi zranitelným místům, je nutno umístit kabely pokud možno pod zem, |
| --- | --- |

—

jestliže se nelze vyhnout velmi zranitelným místům, je nutno umístit kabely pokud možno pod zem,

| — | za účelem podpory určitých hnízdních ptáků umísťovat na stožáry elektrického vedení bezpečné plošiny pro hnízdění a hnízdní budky. |
| --- | --- |

—

za účelem podpory určitých hnízdních ptáků umísťovat na stožáry elektrického vedení bezpečné plošiny pro hnízdění a hnízdní budky.

| Německé řízení SEA týkající se desetiletého plánu rozvoje elektrické sítě

  Německá federální agentura pro sítě (Bundesnetzagentur) provedla strategické posouzení vlivů německého desetiletého plánu rozvoje elektrické sítě na životní prostředí. Posouzení se týkalo následujících zařízení pro přenos elektřiny: vysokonapěťových pozemských elektrických vedení pro přenos stejnosměrného a střídavého proudu (nadzemních i podzemních), podmořských kabelů, hybridních sítí a souvisejících součástí.
  Toto řízení SEA mělo následující cíle:






  — | dostatečně brzy určit, popsat a vyhodnotit přímé i nepřímé dopady plánu rozvoje na životní prostředí (především na živočichy, rostliny a biologickou rozmanitost, a zejména na lokality sítě Natura 2000), |
| --- | --- |

Německé řízení SEA týkající se desetiletého plánu rozvoje elektrické sítě

Německá federální agentura pro sítě (Bundesnetzagentur) provedla strategické posouzení vlivů německého desetiletého plánu rozvoje elektrické sítě na životní prostředí. Posouzení se týkalo následujících zařízení pro přenos elektřiny: vysokonapěťových pozemských elektrických vedení pro přenos stejnosměrného a střídavého proudu (nadzemních i podzemních), podmořských kabelů, hybridních sítí a souvisejících součástí.

Toto řízení SEA mělo následující cíle:

—

dostatečně brzy určit, popsat a vyhodnotit přímé i nepřímé dopady plánu rozvoje na životní prostředí (především na živočichy, rostliny a biologickou rozmanitost, a zejména na lokality sítě Natura 2000),

| — | systematizovat a posílit začleňování environmentální problematiky do rozhodovacího procesu, |
| --- | --- |

—

systematizovat a posílit začleňování environmentální problematiky do rozhodovacího procesu,

| — | zlepšit transparentnost zvažování různých faktorů v rámci rozhodovacího procesu, zejména hospodářských, společenských a environmentálních otázek. |
| --- | --- |

—

zlepšit transparentnost zvažování různých faktorů v rámci rozhodovacího procesu, zejména hospodářských, společenských a environmentálních otázek.

Pro účely řízení SEA byla shromážděna a použita různá hodnocení vlivů jednotlivých projektů na životní prostředí, která byla iniciována a navržena různými institucemi, jako jsou ministerstva, federální orgány, univerzity, poradenské společnosti a provozovatelé sítí. Proběhla rovněž veřejná konzultace ohledně rozsahu analýzy a vypracování společné metodiky, která má zabránit tomu, aby se hodnocení vlivů jednotlivých projektů rozvoje sítě na životní prostředí prováděla zcela od nuly.

V důsledku toho byl však rozsah posouzení výrazně širší a spolková agentura pro energetické sítě poprvé zkoumala dopady na životní prostředí nejen u pobřežních projektů, ale také u projektů v teritoriálních vodách. V některých případech byly rovněž zvažovány environmentální dopady projektů využívajících podzemní kabely.

Kromě toho je analýza alternativních možností ve zprávě o dopadech na životní prostředí rozsáhlejší. Byly posuzovány alternativy jednotlivých projektů, jakož i alternativní soustava síťových připojení v teritoriálních vodách a různé technologie přenosu. Agentura navíc vyhodnotila i dopady různých scénářů vývoje na životní prostředí, což jí pomohlo informovaně zvolit takové projekty, které nejméně poškozují životní prostředí.

6.3   Hledání způsobů racionalizace postupů vydávání povolení v případě zařízení pro přenos energie

Dalším přínosem strategičtějšího přístupu k plánování infrastruktury pro přenos energie je to, že takový přístup pomáhá efektivněji organizovat různá povolovací řízení a postupy posuzování vlivů na životní prostředí.

Tento proces racionalizace byl v případě projektů společného zájmu formálně vymezen podle nařízení o transevropských energetických sítích a Komise vypracovala zvláštní pokyny, jak zavádět takové mechanismy racionalizace v praxi a současně zajistit maximální úroveň ochrany životního prostředí v souladu s právními předpisy EU na ochranu životního prostředí.

Pokyny obsahují řadu doporučení, která, ačkoli jsou navržena se zaměřením na projekty společného zájmu, jsou velmi důležitá i pro všechny další plány nebo projekty infrastruktury pro přenos energie. Proto zde znovu uvádíme jejich přehled (27).

Doporučení se zaměřují zejména na:

| — | včasné plánování a stanovení harmonogramu a rozsahu posouzení, |
| --- | --- |

—

včasné plánování a stanovení harmonogramu a rozsahu posouzení,

| — | včasnou a účinnou integraci posuzování vlivů na životní prostředí a dalších environmentálních požadavků, |
| --- | --- |

—

včasnou a účinnou integraci posuzování vlivů na životní prostředí a dalších environmentálních požadavků,

| — | koordinaci jednotlivých postupů a stanovení lhůt, |
| --- | --- |

—

koordinaci jednotlivých postupů a stanovení lhůt,

| — | shromažďování a sdílení údajů a kontrolu kvality, |
| --- | --- |

—

shromažďování a sdílení údajů a kontrolu kvality,

| — | přeshraniční spolupráci a |
| --- | --- |

—

přeshraniční spolupráci a

| — | včasnou a účinnou účast veřejnosti. |
| --- | --- |

—

včasnou a účinnou účast veřejnosti.

6.3.1   Včasné plánování, stanovení strategie a rozsahu posouzení

Jak již bylo uvedeno v této kapitole výše, včasné plánování a stanovení harmonogramu různých posouzení a dalších environmentálních požadavků, které je nutno splnit, je zásadní pro úspěšnou racionalizaci postupů posuzování vlivů na životní prostředí. V ideálním případě se tak stane ve velmi rané fázi koncipování plánu nebo projektu (např. při vymezování připojovacích bodů) a povede k vytvoření stručného harmonogramu hodnocení, ve kterém bude uvedeno, který typ hodnocení by se měl uskutečnit ve kterém bodě v rámci celkového posouzení či povolovacího řízení. Toto vypracování harmonogramu by mělo být hlavním úkolem zadavatele projektu, který by přitom měl postupovat v úzké spolupráci s koordinačním orgánem.

V případě postupného posouzení by harmonogram také uváděl, které aspekty by mohly být posuzovány v které fázi procesu, aby se zajistila komplementarita a aby se zabránilo tomu, že některé prvky nebudou zohledněny, a také aby se snížilo riziko opakovaných posouzení. Harmonogram by mohl také stanovit, jak a kdy by měly být v rámci celého procesu splněny další environmentální požadavky.

Aby bylo možné vhodně stanovit harmonogram jednotlivých požadovaných posouzení a dalších environmentálních požadavků, doporučuje se již v koncepčním stadiu provést velmi včasné stanovení rozsahu všech potenciálních dopadů projektu na životní prostředí. Podrobnější určení rozsahu by se mohlo uskutečnit v souladu s dalším vývojem projektu, např. ve fázi před podáním žádosti (jak požaduje čl. 10 odst. 4 písm. a) nového nařízení o transevropských energetických sítích) nebo v rámci postupu EIA či odpovídajícího posouzení.

Stanovení rozsahu podněcuje včasný dialog, pomáhá určit příslušné právní předpisy nebo potřebná posouzení a regulační zásahy nebo potenciální dopady, které sice mohou být u daného projektu relevantní, ale předkladatel projektu si jich nemusí hned všimnout. Stanovení rozsahu také pomáhá určit relevantní údaje, možné alternativy, metody shromažďování informací a jejich rozsah a úroveň podrobností, jakož i otázky, které jsou předmětem značného zájmu dotčených zúčastněných stran a veřejnosti. Díky tomu, že se předkladatel projektu hned na počátku dohodne s příslušnými orgány na tom, co lze od posouzení očekávat, může s dostatečným předstihem, s jistotou a efektivně naplánovat shromažďování informací o životním prostředí.

6.3.2   Včasná a účinná integrace posuzování vlivů na životní prostředí a dalších environmentálních požadavků

Důrazně se doporučuje provádět posuzování vlivů na životní prostředí co nejpodrobněji a co nejdříve v rámci celkového procesu. Je nutno uplatňovat (28) (29)
  efektivní rozřazení do tříd (hierarchické propojení), aby se zajistilo, že jednotlivá posouzení vyžadovaná různými právními předpisy EU nebo prováděná v různých fázích celého procesu na sebe budou navazovat a vzájemně se doplňovat. Jiné environmentální požadavky než posouzení (např. pokud jde o režim přísné ochrany biologických druhů podle výše uvedených dvou směrnic na ochranu přírody) by také mohly být začleněny do celého procesu co nejdříve, aby bylo možné určit a napravit problémy již v počáteční fázi, a vyhnout se tak zpožděním a problémům, pokud jde o akceptování projektu veřejností, ještě před povolovacím řízením.

Pokud jde o včasnou integraci posouzení vlivů na životní prostředí, důrazně se doporučuje, aby strategická posouzení vlivů na životní prostředí (SEA) – a případně také odpovídající posouzení (AA) – byla povinná již ve fázi plánování vnitrostátních energetických programů a plánů (např. plánů rozvoje energetické soustavy předkládaných provozovateli přenosových soustav a schvalovaných příslušnými orgány v souladu se směrnicí 2009/72/ES (30)). Umožňuje to hodnotit hned od počátku environmentální vhodnost různých typů zdrojů energie, jakož i různých umístění energetických projektů.

Podporuje to integrovanější a efektivnější přístup k územnímu plánování, kdy jsou v rámci procesu plánování brány environmentální aspekty v úvahu mnohem dříve a na mnohem strategičtější úrovni. Zajišťuje to rovněž, aby úroveň posouzení vždy odpovídala úrovni plánování nebo rozhodování a aby se zabránilo vytváření faits accomplis tím, že se do vnitrostátních energetických plánů přiřazují projekty, u nichž nebyla provedena žádná příslušná posouzení. Povede to k menšímu počtu konfliktů na úrovni jednotlivých projektů, a to jak z hlediska věcné podstaty projektu, tak z hlediska jeho akceptování veřejností.

| Integrace odpovídajícího posouzení na různých úrovních procesu plánování a povolování


  Odpovídající posouzení na úrovni celostátního plánování energetiky nebo rozvodné sítě se zaměří na to, aby se plány vyhýbaly citlivým místům, tzn. takovým místům, kde by umístění navrhované energetické infrastruktury mohlo ohrozit cíle ochrany sítě Natura 2000, jakož i biologické druhy chráněné Evropskou unií mimo lokality sítě Natura 2000. Neznamená to, že energetickou infrastrukturu nelze budovat v lokalitách sítě Natura 2000 ani že energetická infrastruktura mimo lokality sítě Natura 2000 nepoškodí cíle ochrany lokalit sítě Natura 2000. Toto je nutno posuzovat případ od případu.

  Na úrovni územního plánování v souvislosti s daným projektem se odpovídající posouzení podrobněji zaměří na možné dopady úžeji vymezených alternativ umístění projektu na síť Natura 2000. Může jít o alternativní trasy, které se liší jen o několik kilometrů nebo i méně. V některých případech umožní odpovídající posouzení na této úrovni zjistit potřebu kompenzačních opatření a dokonce i umístění těchto opatření.

  A konečně, odpovídající posouzení v rámci procesu povolování konkrétního projektu se zaměří na další upřesnění typu a významnosti dopadů a případných nezbytných opatření k jejich zmírnění. Toto upřesnění může zahrnovat vymezení vhodnějšího umístění a také stanovení přesného charakteru opatření ke snížení dopadů projektu. Pokud v případě projektů odůvodněných naléhavými důvody převažujícího veřejného zájmu vznikne potřeba změnit trasu nebo přijmout kompenzační opatření teprve v poslední fázi procesu plánování a povolování, může to způsobit značné ztráty času. Proto je nezbytné zvažovat tyto otázky již v počáteční fázi. |
| --- |

Integrace odpovídajícího posouzení na různých úrovních procesu plánování a povolování

Odpovídající posouzení na úrovni celostátního plánování energetiky nebo rozvodné sítě se zaměří na to, aby se plány vyhýbaly citlivým místům, tzn. takovým místům, kde by umístění navrhované energetické infrastruktury mohlo ohrozit cíle ochrany sítě Natura 2000, jakož i biologické druhy chráněné Evropskou unií mimo lokality sítě Natura 2000. Neznamená to, že energetickou infrastrukturu nelze budovat v lokalitách sítě Natura 2000 ani že energetická infrastruktura mimo lokality sítě Natura 2000 nepoškodí cíle ochrany lokalit sítě Natura 2000. Toto je nutno posuzovat případ od případu.

Na úrovni územního plánování v souvislosti s daným projektem se odpovídající posouzení podrobněji zaměří na možné dopady úžeji vymezených alternativ umístění projektu na síť Natura 2000. Může jít o alternativní trasy, které se liší jen o několik kilometrů nebo i méně. V některých případech umožní odpovídající posouzení na této úrovni zjistit potřebu kompenzačních opatření a dokonce i umístění těchto opatření.

A konečně, odpovídající posouzení v rámci procesu povolování konkrétního projektu se zaměří na další upřesnění typu a významnosti dopadů a případných nezbytných opatření k jejich zmírnění. Toto upřesnění může zahrnovat vymezení vhodnějšího umístění a také stanovení přesného charakteru opatření ke snížení dopadů projektu. Pokud v případě projektů odůvodněných naléhavými důvody převažujícího veřejného zájmu vznikne potřeba změnit trasu nebo přijmout kompenzační opatření teprve v poslední fázi procesu plánování a povolování, může to způsobit značné ztráty času. Proto je nezbytné zvažovat tyto otázky již v počáteční fázi.

6.3.3   Koordinace jednotlivých postupů a stanovení lhůt

Podle nového nařízení o transevropských energetických sítích si při zavádění režimu povolování projektů společného zájmu za použití tzv. jednotného kontaktního místa mají členské státy zvolit buď integrovaný systém, koordinovaný systém nebo systém spolupráce. Zatímco uspořádání celkového povolovacího řízení přímo nesouvisí s racionalizací příslušných postupů posuzování vlivů na životní prostředí, důrazně se doporučuje, aby si členské státy zvolily buď integrovaný, nebo koordinovaný přístup k povolovacímu řízení, jelikož se oba tyto přístupy vyznačují úrovní celkové koordinaci, která může maximalizovat racionalizační účinky i při koordinování příslušných postupů posuzování vlivů na životní prostředí.

Dalším účinným nástrojem racionalizace postupů posuzování vlivů na životní prostředí by mohlo být stanovení lhůt pro celkové postupy posuzování vlivů na životní prostředí nebo pro jejich jednotlivé části. Vzhledem k velmi specifickým vědeckým a technickým zkoumáním potřebným pro odpovídající posouzení podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť je nezbytné stanovovat lhůty pro taková posouzení případ od případu, v závislosti na povaze a trvání terénních průzkumů požadovaných u dotyčných biologických druhů a typů přírodních stanovišť chráněných Evropskou unií, které se v daném místě vyskytují.

Je také důležité připomenout, že lhůty by mohly sloužit pouze ke snížení zbytečných zpoždění v postupech posuzování a přispět k vytváření synergií mezi jednotlivými posouzeními tam, kde je to možné, ale v žádném případě nemohou snížit kvalitu prováděných posouzení vlivů na životní prostředí.

Revidovaná směrnice 2014/52/EU o posuzování vlivů na životní prostředí zavedla konkrétní povinnosti, pokud jde o uplatňování časových rámců a postupů za použití jednotného kontaktního místa.

6.3.4   Kvalita dokumentace

Využívání externích odborníků s vhodnou kvalifikací a nezávislá kontrola kvality může také zajistit, aby dokumentace vlivů na životní prostředí byla robustní a aby použité údaje byly platné a relevantní. To pomůže zamezit zpožděním v důsledku neúplného nebo nekvalitního posouzení. Kromě toho musí členské státy podle přepracované směrnice 2014/52/EU o posuzování vlivů na životní prostředí zajistit úplnost a kvalitu dokumentace vlivů na životní prostředí.

Tato otázka je zvlášť důležitá v případě povolovacího řízení podle článku 6, které má prokázat neexistenci nepříznivých vlivů (spíše než jejich přítomnost) a v jehož rámci jsou závěry odpovídajícího posouzení pro příslušný orgán závazné.

6.3.5   Přeshraniční spolupráce

U přeshraničních projektů budou muset členské státy spolupracovat a navzájem koordinovat své činnosti, zejména pokud jde o vymezení rozsahu a míry podrobnosti informací, které má předkladatel projektu předkládat, a harmonogramu povolovacího řízení. Toho lze dosáhnout prostřednictvím společného postupu, zejména pokud se jedná o posouzení dopadů na životní prostředí a pravděpodobnost jejich přeshraniční povahy. Takové postupy by mohly společně organizovat příslušné orgány dotyčných členských států nebo by mohl být zřízen třetí subjekt (koordinační orgán) se zvláštním zaměřením na přeshraniční koordinaci.

Evropská unie je stranou Úmluvy o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států (Úmluva z Espoo) a Protokolu o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (Protokol SEA) (31). Ty spolu se směrnicí o posuzování vlivů na životní prostředí (EIA) a směrnicí o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí (SEA) stanoví, že v případě plánů a projektů, které mohou mít významné účinky na životní prostředí jiného členského státu, nebo pokud o to požádá členský stát, který by mohl být významně postižen, potom členský stát, na jehož území se plán, program nebo projekt připravuje nebo má být proveden, o něm musí druhý členský stát co nejdříve informovat (32). V roce 2013 vypracovala Komise pokyny k uplatňování postupu posuzování vlivů na životní prostředí u rozsáhlých přeshraničních projektů, které mají usnadnit schvalování a efektivní provádění takových projektů v budoucnosti (33).

Podle nového nařízení o transevropských energetických sítích je taková přeshraniční spolupráce u přeshraničních projektů společného zájmu povinná (viz čl. 8 odst. 3). Navíc v případě, že projekt společného zájmu čelí významným obtížím při provádění, může Komise po dohodě s dotyčnými členskými státy jmenovat evropského koordinátora, který má mimo jiné pomáhat při veřejné konzultaci a povolovacím řízení a tyto procesy usnadňovat (viz článek 6). Takového koordinátora by také mohly určit samotné členské státy v dřívější fázi tohoto procesu a vyhnout se případným problémům s prováděním v pozdější fázi.

6.3.6   Včasná a účinná účast veřejnosti

Právní předpisy EU upravující posuzování vlivů na životní prostředí (např. směrnice EIA a směrnice SEA) a další příslušné nástroje EU a mezinárodní nástroje (Aarhuská úmluva) kladou požadavky na účast veřejnosti v procesu schvalování projektů společného zájmu. V případě směrnice o ochraně přírodních stanovišť není veřejná konzultace povinná, ale důrazně se doporučuje ji provádět, pokud je to vhodné.

Bude důležité, aby členské státy určily ideální rozsah a načasování zapojení veřejnosti do procesů přípravy a povolování. Včasné plánování a stanovení harmonogramu postupů posuzování vlivů na životní prostředí doporučených výše musí zahrnovat také včasné plánování a stanovení harmonogramu účasti veřejnosti. Podobně by se i včasné stanovení rozsahu mohlo zabývat nejen možnými dopady budoucího projektu na životní prostředí, ale také jeho specifiky a možnými problémy, pokud jde o účast veřejnosti.

Doporučuje se informovat veřejnost a zapojit ji do včasného stanovení rozsahu a harmonogramu již ve fázi koncipování projektu. Veřejné akce týkající se stanovení rozsahu projektu mohou být velmi užitečné pro informování a získání včasné zpětné vazby od veřejnosti.

7.   POVOLOVACÍ ŘÍZENÍ PODLE ČLÁNKU 6 SMĚRNICE O OCHRANĚ PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ

7.1   Úvod

Jak již bylo uvedeno výše, právní předpisy EU na ochranu přírody nevylučují rozvojové aktivity v lokalitách sítě Natura 2000 a v jejich okolí. Místo toho vyžadují, aby každý plán nebo projekt, který by mohl mít významný nepříznivý vliv na jednu nebo více lokalit sítě Natura 2000, podléhal odpovídajícímu posouzení (Appropriate Assessment, AA) v souladu s čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť za účelem posouzení důsledků takového plánu nebo projektu na danou lokalitu (lokality).

Tato kapitola vysvětluje, jak provádět odpovídající posouzení podle článku 6, přičemž věnuje zvláštní pozornost plánům a projektům infrastruktury pro přenos energie.

Jelikož se síť Natura 2000 týká nejcennějších a nejohroženějších přírodních stanovišť a biologických druhů Evropy, postupy schvalování plánů nebo projektů výstavby či rozvoje území, které pravděpodobně budou mít na tyto lokality významný nepříznivý vliv, jsou dostatečně přísné, aby nedošlo k podkopání celkových cílů směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

Zpoždění v rámci procesu schvalování jsou velmi často způsobena nekvalitními posouzeními, která příslušným orgánům neumožňují jednoznačně vyhodnotit dopady daného plánu či projektu. Zvláštní pozornost se proto věnuje potřebě přijímat rozhodnutí na základě spolehlivých vědeckých informací a odborných znalostí.

Rovněž je důležité zabránit nejasnostem ohledně posouzení dopadů prováděných podle směrnice EIA a směrnice SEA a ohledně odpovídajících posouzení prováděných podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Ačkoli se tato posouzení velmi často provádějí v rámci integrovaného postupu společně, každé z nich má jiný účel a posuzuje dopady na jiné aspekty životního prostředí. Z toho vyplývá, že SEA ani EIA nemohou nahradit odpovídající posouzení (Appropriate Assessment, AA).

Výsledek každého postupu posuzování je rovněž odlišný. V případě posouzení v rámci postupu EIA nebo SEA musí orgány zjištěné dopady zohlednit. Avšak v případě odpovídajícího posouzení (AA) je výsledek pro příslušný orgán právně závazný a podmiňuje jeho konečné rozhodnutí. Pokud tedy nelze v rámci odpovídajícího posouzení konstatovat, že nedojde k nepříznivému vlivu na celistvost lokality sítě Natura 2000, a to ani navzdory zavedení zmírňujících opatření, lze plán nebo projekt schválit pouze tehdy, pokud budou splněny podmínky stanovené v čl. 6 odst. 4.

V příloze 6 je uvedeno vzájemné porovnání posouzení vlivů prováděných podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť, podle směrnice EIA a podle směrnice SEA.

| Ustanovení čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť



  Jakýkoli plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně na tuto lokalitu významný vliv, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, podléhá odpovídajícímu posouzení jeho důsledků pro lokalitu z hlediska cílů její ochrany. s přihlédnutím k výsledkům uvedeného hodnocení důsledků pro lokalitu a s výhradou odstavce 4 schválí příslušné orgány příslušného státu tento plán nebo projekt teprve poté, co se ujistí, že nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a co si v případě potřeby opatří stanovisko široké veřejnosti. |
| --- |

Ustanovení čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť

Jakýkoli plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně na tuto lokalitu významný vliv, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, podléhá odpovídajícímu posouzení jeho důsledků pro lokalitu z hlediska cílů její ochrany. s přihlédnutím k výsledkům uvedeného hodnocení důsledků pro lokalitu a s výhradou odstavce 4 schválí příslušné orgány příslušného státu tento plán nebo projekt teprve poté, co se ujistí, že nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, a co si v případě potřeby opatří stanovisko široké veřejnosti.

7.2   Oblast působnosti povolovacího řízení podle článku 6

Povolovací řízení, a tedy i odpovídající posouzení (AA), se zaměřuje na biologické druhy a typy přírodních stanovišť chráněných směrnicí o ochraně ptáků a směrnicí o ochraně přírodních stanovišť, a zejména na ty biologické druhy a přírodní stanoviště, pro něž je daná lokalita sítě Natura 2000 určena.

Znamená to, že odpovídající posouzení nemusí posuzovat dopad na jiné druhy živočichů a rostlin, pokud nejsou ekologicky relevantní pro biologické druhy a přírodní stanoviště chráněné Evropskou unií, jež se v dané lokalitě nacházejí. Odpovídající posouzení podle čl. 6 odst. 3 má tedy užší rozsah než posouzení podle směrnic EIA a SEA, a omezuje se pouze na dopady, které se týkají lokalit sítě Natura 2000 vzhledem k cílům jejich ochrany.

Pokud jde o jeho místní působnost, ustanovení čl. 6 odst. 3 se neomezují jen na plány a projekty prováděné výlučně v lokalitách sítě Natura 2000; zaměřují se i na rozvojové činnosti, které probíhají mimo lokality sítě Natura 2000, ale které by na ně mohly mít významný vliv. Rozhodnutí, že se má takové posouzení provést, není založeno na tom, zda se projekt nachází uvnitř lokality sítě Natura 2000, nebo nikoli, ale na tom, zda může mít na lokalitu sítě Natura 2000 a na cíle její ochrany významný vliv.

To zahrnuje i zvážení případných přeshraničních vlivů. Pokud bude plán nebo projekt v jedné zemi mít pravděpodobně významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000 v druhé zemi, ať už jednotlivě, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, potom bude nutno posoudit dopady na celistvost lokalit sítě Natura 2000 i v této druhé zemi. To je v souladu s úmluvou z Espoo a s jejím protokolem o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí, které se v rámci EU provádějí prostřednictvím směrnic EIA a SEA (viz bod 6.3.5 této příručky).

Vlivy je nutno určit v závislosti na biologických druzích a typech přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena. Na tom bude záviset, jak daleko od oblasti realizace projektu by se měly zkoumat jeho možné vlivy. Například na vzácnou rostlinu, která má velmi lokalizovaný výskyt a roste pouze v podmínkách, které existují na specializovaných přírodních stanovištích, mohou mít vliv jen projekty v bezprostřední blízkosti, než v případě stěhovavého druhu, který má širší požadavky na přírodní stanoviště, a může být proto ovlivněn i plány nebo projekty, které se realizují dále od oblasti jeho výskytu.

Obrázek 6

Vývojový diagram postupu podle čl. 6 odst. 3 a 4 (na základě metodické příručky Komise k článku 6)

Vyskytuje se v lokalitě prioritní přírodní stanoviště nebo biologický druh?

Povolení lze udělit pouze z jiných naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, pokud Komise vydá kladné stanovisko a budou přijata vhodná kompenzační opatření

Existují důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti nebo významné environmentální přínosy?

Odchylka podle čl. 6odst. 4

Plán/projekt přepracujte

Ano

Povolení lze udělitza předpokladu, že budou přijata vhodná kompenzační opatření

Existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu?

Ne

Povolenínelze udělit

Existují alternativní řešení?

Lze nepříznivé dopady odstranit, např. prostřednictvím zmírňujících opatření?

Povolenílze udělit

Lze konstatovat, že plán či projekt nebude mít nepříznivý vliv na celistvost lokality?

Posuďte kumulativní a kombinované vlivyv souvislosti s jinými plány a/nebo projekty

Odpovídající posouzení

Výběr záměru, který je nutno posoudit

Povolenínelze udělit

Ne

Ne

Ne

Ne

Ano

Ano

Ano

Ano

Ano

Ano

Ano

Ano

Ne

Ne

Posuďte důsledky z hlediska cílů ochrany lokality

Může mít plán či projekt významné dopady lokalitu?

Má plán či projekt přímou souvislosts řízením ochrany lokality nebo jepro něj nezbytný?

7.3   Podrobný postup provádění odpovídajících posouzení

Postup stanovený v čl. 6 odst. 3 se musí provádět po jednotlivých krocích. Každý krok určuje, zda je další krok postupu nezbytný. Pokud se například po výběru záměru, který je nutno posoudit, dojde k závěru, že daný záměr nebude mít na lokalitu sítě Natura 2000 žádné nepříznivé dopady, lze plán nebo projekt schválit bez nutnosti dalšího posouzení.

Jedná se o následující kroky (viz diagram):

| — | První krok: výběr záměru, který je nutno posoudit – tento počáteční krok má určit, zda je nezbytné nějaký plán nebo projekt podrobit odpovídajícímu posouzení, nebo ne. Pokud je pravděpodobné, že bude mít významný nepříznivý vliv na lokalitu sítě Natura 2000, je nutné provést odpovídající posouzení. |
| --- | --- |

—

První krok: výběr záměru, který je nutno posoudit – tento počáteční krok má určit, zda je nezbytné nějaký plán nebo projekt podrobit odpovídajícímu posouzení, nebo ne. Pokud je pravděpodobné, že bude mít významný nepříznivý vliv na lokalitu sítě Natura 2000, je nutné provést odpovídající posouzení.

| — | Druhý krok: odpovídající posouzení – jakmile se rozhodne, že je odpovídající posouzení nezbytné, musí se provést podrobná analýza možných dopadů plánu nebo projektu, samostatně nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, na celistvost lokalit(y) sítě Natura 2000 s ohledem na cíle jejich/její ochrany. |
| --- | --- |

—

Druhý krok: odpovídající posouzení – jakmile se rozhodne, že je odpovídající posouzení nezbytné, musí se provést podrobná analýza možných dopadů plánu nebo projektu, samostatně nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, na celistvost lokalit(y) sítě Natura 2000 s ohledem na cíle jejich/její ochrany.

| — | Třetí krok: rozhodnutí – pokud z odpovídajícího posouzení vyplývá, že plán nebo projekt má nepříznivé dopady na celistvost lokality a že tyto dopady nelze zmírnit, musí příslušné orgány dotyčný plán nebo projekt zamítnout. |
| --- | --- |

—

Třetí krok: rozhodnutí – pokud z odpovídajícího posouzení vyplývá, že plán nebo projekt má nepříznivé dopady na celistvost lokality a že tyto dopady nelze zmírnit, musí příslušné orgány dotyčný plán nebo projekt zamítnout.

Ustanovení čl. 6 odst. 4 stanoví určité odchylky od tohoto obecného pravidla. Pokud se totiž dospěje k závěru, že plán nebo projekt bude mít nepříznivý vliv na lokalitu sítě Natura 2000, lze jej za výjimečných okolností i přesto schválit, a to za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 6 odst. 4. Z výše uvedeného je zřejmé, že tento rozhodovací proces vychází ze zásady předběžné opatrnosti. Důraz se klade na objektivní prokázání skutečnosti, a to na základě spolehlivých důkazů, že plán nebo projekt nebude mít na lokalitu sítě Natura 2000 žádné nepříznivé dopady.

7.3.1   První krok: Výběr záměru, který je nutno posoudit

Prvním krokem v postupu podle čl. 6 odst. 3 je určit, zda je odpovídající posouzení (AA) skutečně nezbytné, tzn. zda plán nebo projekt pravděpodobně bude mít významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000. Pokud lze s dostatečnou jistotou konstatovat, že plán nebo projekt pravděpodobně nebude mít významný vliv, ať už jednotlivě, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, pak jej lze schválit bez dalšího posouzení.

Pokud však existují jakékoli pochybnosti, musí se provést odpovídající posouzení, aby bylo možno tyto vlivy plně prozkoumat. To potvrdil i Soudní dvůr ve svém rozhodnutí ve věci Waddenzee (C-127/02), v němž konstatoval, že: „[p]oužití mechanismu ochrany životního prostředí stanoveného v čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích [...] nepředpokládá, jak to ostatně vyplývá z pokynů k výkladu tohoto článku vypracovaných Komisí, s názvem ‚Péče o lokality Natura 2000 – Ustanovení článku 6 směrnice o ‚stanovištích‘ (92/43/EHS)‘, jistotu, že předmětný plán nebo projekt budou mít významný vliv na dotčenou lokalitu, ale vyplývá z pouhé pravděpodobnosti, že se zmíněným plánem nebo projektem je spojen takový účinek.“ V témže rozhodnutí Soudní dvůr potvrdil, že v případě pochybností ohledně významného vlivu, je namístě přistoupit k takovému posouzení, aby bylo možné účinně vyloučit povolení plánů nebo projektů, které budou mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality.

Je nutno zaznamenat důvody konečného rozhodnutí o tom, zda se má odpovídající posouzení provést, či nikoli, a také je nutno uvést dostatečné informace, které takový závěr zdůvodňují.

7.3.2   Druhý krok: odpovídající posouzení

Jestliže se dospělo k závěru, že je nezbytné provést odpovídající posouzení, musí se takové posouzení provést dříve, než příslušný orgán rozhodne o tom, zda dotyčný plán nebo projekt schválí, nebo ne. Jak bylo uvedeno výše, účelem odpovídajícího posouzení je posoudit důsledky plánu nebo projektu na danou lokalitu s ohledem na cíle její ochrany, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány či projekty.

Výraz „odpovídající“ v zásadě znamená, že posouzení musí být přiměřené svému účelu stanovenému směrnicí o ochraně ptáků a směrnicí o ochraně přírodních stanovišť, který spočívá v ochraně biologických druhů a typů přírodních stanovišť uvedených v obou těchto směrnicích. Výraz „odpovídající“ rovněž znamená, že posouzení musí být odůvodněné. Pokud dokumentace neobsahuje dostatečně podrobné posouzení vlivů na lokalitu sítě Natura 2000 nebo neuvádí dostatečné důkazy, které umožňují vyvodit jednoznačné závěry o tom, zda je celistvost lokality nepříznivě ovlivněna, či nikoli, potom takové posouzení nesplňuje svůj účel a nelze jej považovat za „odpovídající“.

Posouzení, která se omezují na obecné popisy a uvádějí jen povrchní přehled existujících údajů o přírodě v dané oblasti, se pro účely čl. 6 odst. 3 nepovažují za „odpovídající“. To potvrdil i Soudní dvůr, který rozhodl, že „[odpovídající posouzení by mělo obsahovat] úplné, přesné a konečné [...] závěry, na jejichž základě by byla odstraněna jakákoli důvodná vědecká pochybnost ohledně účinků prací, které byly v dotčené [lokalitě] plánovány“ (Komise v. Itálie, C-304/05).

Soudní dvůr rovněž zdůraznil důležitost využívání nejlepších vědeckých poznatků při provádění odpovídajícího posouzení, aby příslušné orgány mohly s dostatečnou mírou jistoty konstatovat, že nedojde k nepříznivým dopadům na celistvost dané lokality. V tomto ohledu uvedl, že „všechny stránky plánu nebo projektu, které mohou samostatně nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty ovlivnit zmíněné cíle, [je nutno identifikovat] s přihlédnutím k nejlepším vědeckým poznatkům v dané oblasti.“ (C-127/02, bod 54).

Vzhledem ke specializované povaze odpovídajícího posouzení se důrazně doporučuje, aby hodnocení vycházelo z analýz provedených vhodně kvalifikovanými ekology.

A konečně je nutno poznamenat, že ačkoli odpovídající posouzení může provést nebo zadat navrhovatel projektu, je odpovědností příslušných orgánů zajistit, aby bylo odpovídající posouzení správně provedeno a schopno objektivně prokázat, že projekt nebo plán nebude mít žádné nepříznivé dopady na celistvost lokality sítě Natura 2000 s ohledem na cíle její ochrany.

—   
  Posouzení vlivů z hlediska cílů ochrany dané lokality

Jak bylo uvedeno výše, posouzení vyhodnotí možné důsledky plánu nebo projektu na danou lokalitu z hlediska cílů její ochrany. Abychom pochopili, jaké jsou cíle ochrany, je nutno si zpětně uvědomit, jakým způsobem se lokality sítě Natura 2000 vybírají. Jak bylo vysvětleno výše, každá lokalita je zařazena do sítě Natura 2000 proto, že je cenná z hlediska ochrany jednoho nebo více typů přírodních stanovišť uvedených v příloze I či biologických druhů uvedených v příloze II směrnice o ochraně přírodních stanovišť nebo biologických druhů uvedených v příloze I směrnice o ochraně ptáků, jakož i pravidelně se vyskytujících druhů tažných ptáků.

Hodnota lokality z hlediska ochrany přírody v okamžiku jejího vyhlášení se zaznamená do standardního datového formuláře (SDF). Ten obsahuje oficiální identifikační kód lokality, její název, umístění a velikost a také podrobnou mapu. Také jsou v něm zaznamenány ekologické charakteristiky lokality, které vedly k jejímu vyhlášení jako lokality sítě Natura 2000, a poskytuje obecné zhodnocení stavu jednotlivých biologických druhů nebo typů přírodních stanovišť v dané lokalitě z hlediska ochrany (klasifikované písmeny A až D).

Standardní datový formulář je proto referenčním základem pro stanovení cílů ochrany lokality v souladu s celkovými cíli směrnice o ochraně přírodních stanovišť (viz čl. 6 odst. 1). Cílem ochrany lokality je přinejmenším zachovat biologické druhy a přírodní stanoviště, pro něž je lokalita určena, ve stejném stavu (jaký je zaznamenán v SDF). To znamená zajistit, že se jejich stav nezhoršil pod tuto úroveň.

Celkové cíle směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků však přesahují pouhou prevenci dalšího zhoršování. Mají zajistit, aby biologické druhy a typy přírodních stanovišť chráněné Evropskou unií dosáhly z hlediska ochrany příznivého stavu v celém svém přirozeném areálu rozšíření v EU. Proto lze za účelem obnovy a zlepšení stavu biologických druhů a typů přírodních stanovišť chráněných Evropskou unií, které se v dané lokalitě nacházejí (podle čl. 6 odst. 1) požadovat ambicióznější cíle ochrany.

Pokud byly stanoveny ambicióznější cíle ochrany, musí se dopady plánu nebo projektu posuzovat vzhledem k těmto ambicióznějším cílům. Pokud je například cílem obnovit populaci orlosupa bradatého během 8 let na určitou úroveň, musí se posoudit, zda daný plán či projekt brání, nebo nebrání splnění tohoto cíle, a nikoli jen to, zda populace orlosupa zůstane stabilní.

Doporučuje se, aby navrhovatel projektu co nejdříve konzultoval s orgány zodpovědnými za lokality sítě Natura 2000, aby se dozvěděl více o samotné lokalitě, cílech její ochrany a stavu biologických druhů a typů přírodních stanovišť, pro které je určena, z hlediska ochrany. Bude také moci určit, zda jsou k dispozici podrobnější zdroje informací o těchto aspektech – například plán péče přijatý pro danou lokalitu nebo zprávy o monitorování a studie o stavu biologických druhů a typů přírodních stanovišť v daném regionu nebo zemi z hlediska ochrany.

—   
  Shromáždění informací potřebných k odpovídajícímu posouzení

| Mezi potenciální zdroje informací o lokalitách sítě Natura 2000 patří:







  — | standardní datové formuláře sítě Natura 2000, |
| --- | --- |

Mezi potenciální zdroje informací o lokalitách sítě Natura 2000 patří:

—

standardní datové formuláře sítě Natura 2000,

| — | plány péče sítě Natura 2000, |
| --- | --- |

—

plány péče sítě Natura 2000,

| — | aktuální údaje publikované v technické a vědecké literatuře, |
| --- | --- |

—

aktuální údaje publikované v technické a vědecké literatuře,

| — | odborníci na ochranu přírody, vědečtí pracovníci a odborníci na biologické druhy nebo přírodní stanoviště, organizace zabývající se ochranou přírody, místní odborníci, |
| --- | --- |

—

odborníci na ochranu přírody, vědečtí pracovníci a odborníci na biologické druhy nebo přírodní stanoviště, organizace zabývající se ochranou přírody, místní odborníci,

| — | zprávy o stavu biologických druhů a typů přírodních stanovišť z hlediska ochrany podle článku 12 směrnice o ochraně ptáků a článku 17 směrnice o ochraně přírodních stanovišť. |
| --- | --- |

—

zprávy o stavu biologických druhů a typů přírodních stanovišť z hlediska ochrany podle článku 12 směrnice o ochraně ptáků a článku 17 směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

Obrázek 7

Kroky, které je nutno provést v rámci odpovídajícího posouzení

URČIT CÍLE OCHRANY LOKALIT(Y) SÍTĚNATURA 2000

URČIT, ZDA EXISTUJÍ ZBYTKOVÉ VLIVY NA CELISTVOST LOKALITY

VYMEZIT STUDOVANOU OBLAST

URČIT/POSOUDIT PREVENTIVNÍ A ZMÍRŇUJÍCÍ OPATŘENÍ

k odstranění nebo omezení vlivů na nevýznamnou úroveň

NAVRHNOUT MONITOROVACÍ PROGRAM

SHROMÁŽDIT EXISTUJÍCÍ INFORMACE A PODLE POTŘEBY PROVÉST DALŠÍ TERÉNNÍ STUDIEA PRŮZKUMY

SHROMÁŽDIT INFORMACEO DALŠÍCH PLÁNECHA PROJEKTECH

aby bylo možno posoudit kumulativní účinky

POSOUDIT VÝZNAMNOST ÚČINKÚ

na dotyčné typy přírodních stanovišť,na stanoviště biologických druhů a na biologické druhy, jakož i na ekologickou strukturu a funkci lokality

URČIT EKOLOGICKÉ CHARAKTERISTIKY, KTERÉ JE NUTNO ZVÁŽIT V RÁMCI POSOUZENÍ

Analyzovat možné vlivy činností v rámci daného projektu na přítomné biologické druhy a přírodní stanoviště

KONZULTOVATS PŘÍSLUŠNÝMI ÚŘADY A ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI

Důležitým počátečním krokem odpovídajícího posouzení je shromáždění všech potřebných informací o daném projektu i dotyčné lokalitě sítě Natura 2000. Obvykle se jedná o iterativní proces. Pokud první identifikace a analýza odhalí, že existují významné mezery v poznatcích, které jsou k dispozici, může být nezbytné provést další základní ekologické šetření a terénní průzkum za účelem doplnění stávajících údajů.

Jak bylo uvedeno výše, je důležité, aby odpovídající posouzení vycházelo z nejlepších vědeckých poznatků v dané oblasti a bylo schopno odstranit jakékoli důvodné vědecké pochybnosti ohledně účinků prací navrhovaných v dotčené lokalitě. To potvrdilo i několik rozsudků Soudního dvora. Ve věci Waddenzee (C-127/02) soudní dvůr potvrdil, že „příslušné vnitrostátní orgány povolí [plán nebo projekt] pouze za podmínky, že se ujistily, že [...] nebude mít škodlivé účinky na celistvost této lokality. O takový případ jde, pokud neexistuje z vědeckého hlediska žádná důvodná pochybnost o nepřítomnosti takových účinků.“

Podrobné průzkumy a terénní práce se musí zaměřit na přírodní stanoviště a biologické druhy, které mohou být citlivé na vlivy činností v rámci daného projektu. Tuto citlivost je nutno analyzovat s ohledem na možné interakce mezi činnostmi v rámci projektu (povaha, rozsah, metody atd.) a dotyčnými přírodními stanovišti a biologickými druhy (místo, ekologické požadavky, životně důležité oblasti, chování atd.).

Případné terénní studie musí být dostatečně robustní a dlouhodobé, aby zohlednily skutečnost, že se ekologické podmínky mohou výrazně lišit v závislosti na ročních obdobích. Například provedení terénního průzkumu určitého biologického druhu v trvání jen několika dní během zimy neposkytne dostatečný obrázek o tom, jak tento druh využívá své přírodní stanoviště během jiných, důležitějších období roku (např. během migrace nebo rozmnožování).

Včasné konzultace s orgány ochrany přírody, dalšími vědeckými pracovníky a ochranářskými organizacemi pomohou zajistit vytvoření co možná nejkomplexnější představy o dané lokalitě, biologických druzích a přírodních stanovištích, které se tam vyskytují, a také o typech vlivů, které je nutno analyzovat. Mohou také nabídnout rady ohledně aktualizovaných vědeckých informací, jež jsou k dispozici o dané lokalitě a biologických druzích a typech přírodních stanovišť chráněných Evropskou unií, které se tam vyskytují, (včetně plánů péče o jednotlivé lokality sítě Natura 2000) a také o tom, jaké další základní studie a terénní průzkumy mohou být potřebné k posouzení pravděpodobných dopadů daného projektu.

Další zúčastněné strany, jako jsou nevládní organizace zabývající se ochranou životního prostředí, výzkumné instituce nebo místní organizace, mohou být rovněž schopny poskytnout další místní poznatky a ekologické informace užitečné pro odpovídající posouzení.

—   
  Určení nepříznivých dopadů

Po shromáždění všech potřebných základních údajů a zkontrolování jejich úplnosti může začít posouzení dopadů plánu nebo projektu na lokalitu sítě Natura 2000. Popis možných nepříznivých dopadů plánů a projektů infrastruktury pro přenos energie uvedený v kapitolách 3 a 4 by měl pomoci určit typ dopadů, jimž je nutno věnovat pozornost.

Může se jednat především o tyto dopady:

| — | ztráta, poškození nebo fragmentace přírodního stanoviště, |
| --- | --- |

—

ztráta, poškození nebo fragmentace přírodního stanoviště,

| — | zásah elektrickým proudem nebo kolize s elektrickým vedením, |
| --- | --- |

—

zásah elektrickým proudem nebo kolize s elektrickým vedením,

| — | vyrušování a vytlačování biologických druhů, |
| --- | --- |

—

vyrušování a vytlačování biologických druhů,

| — | bariérové účinky. |
| --- | --- |

—

bariérové účinky.

Vlivy každého projektu budou jedinečné a musí se hodnotit případ od případu. To je v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Waddenzee, který konstatuje, že: „při posouzení účinků, které jsou spojeny se zmíněným plánem nebo projektem, musí být význam těchto účinků [...] určen zejména ve světle zvláštních vlastností a podmínek životního prostředí lokality dotčené plánem nebo projektem.“

Prvním krokem je určit, která přírodní stanoviště a biologické druhy chráněné Evropskou unií, jež se v každé lokalitě vyskytují, by mohly být postiženy a musí být předmětem dalšího posouzení. To je důležité, jelikož každý biologický druh a typ přírodního stanoviště má vlastní ekologický životní cyklus a požadavky na ochranu. Dopady na každý z nich se budou také lišit v závislosti na jejich stavu z hlediska ochrany a na základních ekologických podmínkách dané lokality.

U každého zjištěného účinku se bude posouzení zabývat také závažností dopadu, typem dopadu, jeho rozsahem, trváním, intenzitou a načasováním.

Součástí odpovídajícího posouzení je rovněž analýza všech aspektů daného plánu nebo projektu, které by mohly mít dopady na dotyčnou lokalitu. Je nutno postupně posoudit každý prvek plánu nebo projektu a jeho možné účinky je nezbytné zvážit nejprve ve vztahu ke každému z biologických druhů nebo typů přírodních stanovišť, pro které je daná lokalita určena. Poté se účinky různých aspektů projektu nebo plánu posoudí společně a také ve vztahu jednoho k druhému, aby bylo možno určit vzájemné interakce mezi nimi.

Ačkoli by se měl klást důraz na přírodní stanoviště a biologické druhy, které jsou předmětem zájmu EU a které byly důvodem vyhlášení dané lokality jako chráněného území, nemělo by se zapomínat, že tyto cílové rysy také úzce interagují s jinými biologickými druhy a přírodními stanovišti, jakož i s fyzickým prostředím, a to mnoha složitými způsoby. Je proto důležité zkoumat všechny prvky považované za zásadní pro strukturu, fungování a dynamiku daného ekosystému, neboť jakákoli změna by mohla mít nepříznivý vliv na biologické druhy a typy přírodních stanovišť, které se tam vyskytují.

Dopady je nutno predikovat co nejpřesněji, přičemž se v odpovídajícím posouzení musí jasně uvést, z čeho takové predikce vycházejí (to znamená i včetně určitého vysvětlení ohledně míry jistoty dotyčné predikce dopadů).

Stejně jako u všech posouzení dopadů by se mělo i odpovídající posouzení provádět za použití strukturovaného rámce, aby mohly být predikce co nejobjektivnější a pokud možno založené na kvantifikovatelných kritériích. Tím se také velmi usnadní úkol navrhnout zmírňující opatření, která mohou pomoci předpokládané dopady odstranit nebo je snížit na nevýznamnou úroveň.

Predikce pravděpodobných dopadů může být složitým úkolem, protože člověk musí mít dobrou znalost ekologických procesů a požadavků z hlediska ochrany konkrétních biologických druhů nebo typů přírodních stanovišť, které by mohly být daným projektem ovlivněny. Proto se důrazně doporučuje zajistit si při provádění odpovídajícího posouzení potřebné odborné rady a pomoc vědeckých pracovníků.

| Běžně používané metody predikce dopadů:

  Při odpovídajícím posouzení by se měly používat nejvhodnější dostupné postupy a metody predikce rozsahu případných dopadů. Některé z běžně používaných postupů jsou uvedeny v tomto rámečku.






  — | Přímá měření, například rozlohy ztracených nebo poškozených přírodních stanovišť, poměrných ztrát populací jednotlivých druhů, přírodních stanovišť a komunit. |
| --- | --- |

Běžně používané metody predikce dopadů:

Při odpovídajícím posouzení by se měly používat nejvhodnější dostupné postupy a metody predikce rozsahu případných dopadů. Některé z běžně používaných postupů jsou uvedeny v tomto rámečku.

—

Přímá měření, například rozlohy ztracených nebo poškozených přírodních stanovišť, poměrných ztrát populací jednotlivých druhů, přírodních stanovišť a komunit.

| — | Vývojové diagramy, síťové diagramy a systémové diagramy, které umožňují určit řetězce dopadů vyplývajících z přímých dopadů, přičemž nepřímé dopady se nazývají sekundární, terciární atd. podle toho, jak jsou způsobeny. Při ilustraci vzájemných vztahů a procesních toků bývají systémové diagramy pružnější než síťové diagramy. |
| --- | --- |

—

Vývojové diagramy, síťové diagramy a systémové diagramy, které umožňují určit řetězce dopadů vyplývajících z přímých dopadů, přičemž nepřímé dopady se nazývají sekundární, terciární atd. podle toho, jak jsou způsobeny. Při ilustraci vzájemných vztahů a procesních toků bývají systémové diagramy pružnější než síťové diagramy.

| — | Kvantitativní prediktivní modely poskytující matematicky odvozené predikce na základě údajů a předpokladů o síle a směru dopadů. Modely mohou extrapolovat predikce, které jsou v souladu s minulými a současnými údaji (analýza trendů, scénáře, analogie, které přenášejí informace z jiných relevantních míst) a intuitivní prognózování. Normativní přístupy k modelování postupují zpětně od požadovaného výsledku, aby se vyhodnotilo, zda navrhovaný projekt tyto cíle splní. |
| --- | --- |

—

Kvantitativní prediktivní modely poskytující matematicky odvozené predikce na základě údajů a předpokladů o síle a směru dopadů. Modely mohou extrapolovat predikce, které jsou v souladu s minulými a současnými údaji (analýza trendů, scénáře, analogie, které přenášejí informace z jiných relevantních míst) a intuitivní prognózování. Normativní přístupy k modelování postupují zpětně od požadovaného výsledku, aby se vyhodnotilo, zda navrhovaný projekt tyto cíle splní.

| — | Studie úrovní populací jsou potenciálně přínosné například pro stanovení účinků dopadů na úrovně populací různých druhů ptáků, netopýrů nebo mořských savců. |
| --- | --- |

—

Studie úrovní populací jsou potenciálně přínosné například pro stanovení účinků dopadů na úrovně populací různých druhů ptáků, netopýrů nebo mořských savců.

| — | Geografické informační systémy (GIS) slouží k vytváření modelů prostorových vztahů, například vzájemného překrývání různých omezení, nebo k mapování citlivých oblastí a míst, kde dochází ke ztrátě přírodních stanovišť. Systémy GIs jsou kombinací počítačové kartografie, která slouží k ukládání mapových údajů, a systému správy databází, který slouží k ukládání takových atributů, jako jsou typy využití území nebo svažitost terénu. Systémy GIs umožňují rychlé zobrazení, kombinování a analýzu uložených proměnných. |
| --- | --- |

—

Geografické informační systémy (GIS) slouží k vytváření modelů prostorových vztahů, například vzájemného překrývání různých omezení, nebo k mapování citlivých oblastí a míst, kde dochází ke ztrátě přírodních stanovišť. Systémy GIs jsou kombinací počítačové kartografie, která slouží k ukládání mapových údajů, a systému správy databází, který slouží k ukládání takových atributů, jako jsou typy využití území nebo svažitost terénu. Systémy GIs umožňují rychlé zobrazení, kombinování a analýzu uložených proměnných.

| — | Informace z předchozích podobných projektů mohou být užitečné, zejména pokud byly vypracovány kvantitativní predikce a jejich výsledky byly monitorovány v reálném provozu. |
| --- | --- |

—

Informace z předchozích podobných projektů mohou být užitečné, zejména pokud byly vypracovány kvantitativní predikce a jejich výsledky byly monitorovány v reálném provozu.

| — | Odborná stanoviska a úsudky odvozené z předchozích zkušeností a konzultací v případě podobných rozvojových projektů. |
| --- | --- |

—

Odborná stanoviska a úsudky odvozené z předchozích zkušeností a konzultací v případě podobných rozvojových projektů.

| — | Popis a korelace: fyzické faktory (např. vodní režim, proud, substrát) mohou přímo souviset s rozšířením a hojností jednotlivých druhů živočichů a rostlin. Pokud lze predikovat budoucí fyzické podmínky, je možné na tomto základě predikovat budoucí vývoj přírodních stanovišť a populací nebo reakce biologických druhů a přírodních stanovišť. |
| --- | --- |

—

Popis a korelace: fyzické faktory (např. vodní režim, proud, substrát) mohou přímo souviset s rozšířením a hojností jednotlivých druhů živočichů a rostlin. Pokud lze predikovat budoucí fyzické podmínky, je možné na tomto základě predikovat budoucí vývoj přírodních stanovišť a populací nebo reakce biologických druhů a přírodních stanovišť.

| — | Analýzy kapacity zahrnují určení prahové hodnoty environmentální zátěže, pod kterou lze funkce ekosystémů a populací udržet ve stávajícím stavu. Patří sem určování potenciálně omezujících faktorů, přičemž příslušné matematické rovnice se sestavují tak, aby popisovaly kapacitu zdroje nebo systému ve smyslu prahové úrovně, která je dána každým limitujícím faktorem. |
| --- | --- |

—

Analýzy kapacity zahrnují určení prahové hodnoty environmentální zátěže, pod kterou lze funkce ekosystémů a populací udržet ve stávajícím stavu. Patří sem určování potenciálně omezujících faktorů, přičemž příslušné matematické rovnice se sestavují tak, aby popisovaly kapacitu zdroje nebo systému ve smyslu prahové úrovně, která je dána každým limitujícím faktorem.

Převzato z: Metodické pokyny k ustanovením čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice o ochraně přírodních stanovišť (Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive), http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/natura_2000_assess_en.pdf

—   
  Posouzení možných kumulativních účinků

Při posuzování se nesmějí přehlížet kumulativní účinky. Nejenže je to zákonný požadavek podle čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť, ale může to mít rovněž významné důsledky pro daný plán nebo projekt, jakož i další následné plány nebo projekty předložené v téže oblasti.

Rozvoj energetické infrastruktury probíhá v celé EU rychlým tempem, a je proto důležité vyhodnocovat kumulativní účinky v plném rozsahu již v počátečních fázích posouzení, a ne si na to „vzpomenout“ až na konci celého procesu.

Ustanovení čl. 6 odst. 3 výslovně neurčuje, na které další plány a projekty se ustanovení o kombinovaných účincích vztahuje, ale základním záměrem je zohledňovat kumulativní dopady, ke kterým může v průběhu času docházet. V této souvislosti je nutno zvažovat jak plány nebo projekty, které jsou dokončené, tak i ty, které jsou schválené, ale dosud nedokončené, nebo které jsou momentálně navrhovány.

Zvažováním navrženého plánu nebo projektu členské státy nevytvářejí žádné předpoklady ve prospěch jiných podobných, ale dosud nepředložených plánů nebo projektů. Naopak, pokud byl v určité oblasti schválen jeden nebo více projektů, může se tím snížit ekologická prahová hodnota, pokud jde o významnost dopadů budoucích plánů nebo projektů v téže oblasti.

Pokud jsou například projekty elektrické infrastruktury v rámci řady lokalit sítě Natura 2000 nebo v jejich okolí předkládány jeden po druhém, mohlo by se stát, že posouzení prvního nebo druhého projektu dospěje k závěru, že na síť Natura 2000 nebudou mít nepříznivý dopad, avšak pozdější projekty možná již nebudou schváleny, protože jejich dopady v kombinaci s dopady předchozích projektů již budou natolik významné, že bude nepříznivě ovlivněna celistvost dané lokality.

V této souvislosti je důležité posuzovat projekty energetické infrastruktury ze strategického hlediska a v jejich vzájemné kombinaci v rámci širší zeměpisné oblasti, a nepohlížet na ně jen jako na jednotlivé izolované projekty.

—   
  Kroky při posuzování kumulativních účinků

Obrázek 8

(Převzato z: „Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive 92/43/EEC“ (Metodické pokyny k ustanovením čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť)

http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/natura_ 2000_assess_en.pdf)

| Kroky při posuzování | Nezbytná činnost |
| --- | --- |
| Určení všech projektů/plánů, které by mohly působit ve vzájemné kombinaci | Určete všechny možné zdroje vlivů zvažovaného projektu nebo plánu, společně se všemi ostatními zdroji ve stávajícím prostředí a jakýmikoli dalšími vlivy, které by mohly vzniknout v důsledku navrhovaných projektů nebo plánů. |
| Určení dopadů | Určete typy dopadů (např. hluk, snižování vodních zdrojů, chemické emise atd.), které pravděpodobně budou mít vliv na jednotlivé aspekty struktury a funkce lokality citlivé vůči změnám. |
| Vymezení hranic posouzení | Definujte hranice posouzení kumulativních účinků: budou se lišit u různých typů dopadů (např. účinky na vodní zdroje, hluk) a mohou zahrnovat i vzdálená místa (mimo danou lokalitu). |
| Určení drah | Určete možné dráhy působení kumulativních účinků (např. prostřednictvím vody, vzduchu atd., kumulace účinků v čase nebo prostoru). Posuďte podmínky lokality, abyste zjistili, kde jsou ohroženy citlivé aspekty struktury a funkce lokality. |
| Predikce | Odhadněte závažnost a rozsah zjištěných pravděpodobných kumulativních účinků. |
| Vyhodnocení | Uveďte, zda budou možné kumulativní účinky pravděpodobně významné, nebo ne. |

Kroky při posuzování

Nezbytná činnost

Určení všech projektů/plánů, které by mohly působit ve vzájemné kombinaci

Určete všechny možné zdroje vlivů zvažovaného projektu nebo plánu, společně se všemi ostatními zdroji ve stávajícím prostředí a jakýmikoli dalšími vlivy, které by mohly vzniknout v důsledku navrhovaných projektů nebo plánů.

Určení dopadů

Určete typy dopadů (např. hluk, snižování vodních zdrojů, chemické emise atd.), které pravděpodobně budou mít vliv na jednotlivé aspekty struktury a funkce lokality citlivé vůči změnám.

Vymezení hranic posouzení

Definujte hranice posouzení kumulativních účinků: budou se lišit u různých typů dopadů (např. účinky na vodní zdroje, hluk) a mohou zahrnovat i vzdálená místa (mimo danou lokalitu).

Určení drah

Určete možné dráhy působení kumulativních účinků (např. prostřednictvím vody, vzduchu atd., kumulace účinků v čase nebo prostoru). Posuďte podmínky lokality, abyste zjistili, kde jsou ohroženy citlivé aspekty struktury a funkce lokality.

Predikce

Odhadněte závažnost a rozsah zjištěných pravděpodobných kumulativních účinků.

Vyhodnocení

Uveďte, zda budou možné kumulativní účinky pravděpodobně významné, nebo ne.

—   
  Určení významnosti vlivů

Jakmile jsou zjištěny potenciální vlivy, je nutno posoudit významnost jejich působení na lokalitu a její cílové rysy. Při posuzování významnosti lze brát v úvahu následující parametry:

| — | Kvantitativní parametry: například, jaká část přírodního stanoviště je ztracena pro daný biologický druh nebo typ stanoviště. U některých z nich se bude za významný dopad považovat už ztráta dokonce jen několika málo jedinců nebo malých oblastí výskytu v dané lokalitě sítě Natura 2000 (např. u prioritních typů přírodních stanovišť a biologických druhů). U jiných může být práh významnosti vyšší. Opět to závisí na konkrétních biologických druzích a na typech přírodních stanovišť, na jejich stavu z hlediska ochrany v dané lokalitě a na jejich vyhlídkách do budoucna. |
| --- | --- |

—

Kvantitativní parametry: například, jaká část přírodního stanoviště je ztracena pro daný biologický druh nebo typ stanoviště. U některých z nich se bude za významný dopad považovat už ztráta dokonce jen několika málo jedinců nebo malých oblastí výskytu v dané lokalitě sítě Natura 2000 (např. u prioritních typů přírodních stanovišť a biologických druhů). U jiných může být práh významnosti vyšší. Opět to závisí na konkrétních biologických druzích a na typech přírodních stanovišť, na jejich stavu z hlediska ochrany v dané lokalitě a na jejich vyhlídkách do budoucna.

| — | Kvalitativní parametry: posouzení významnosti dopadů by mělo zohledňovat také kvalitu typu přírodního stanoviště nebo biologického druhu v dané lokalitě. Může jít například o lokalitu s významným výskytem určitého druhu živočichů nebo rostlin (např. jádrová oblast výskytu, větší plochy reprezentativních porostů apod.) nebo o lokalitu, kde daný druh dosahuje okraje areálu svého stávajícího rozšíření. Přírodní stanoviště nebo biologické druhy mohou být v dané lokalitě z hlediska ochrany v dobrém stavu, nebo naopak ve špatném stavu a mohou potřebovat obnovu. |
| --- | --- |

—

Kvalitativní parametry: posouzení významnosti dopadů by mělo zohledňovat také kvalitu typu přírodního stanoviště nebo biologického druhu v dané lokalitě. Může jít například o lokalitu s významným výskytem určitého druhu živočichů nebo rostlin (např. jádrová oblast výskytu, větší plochy reprezentativních porostů apod.) nebo o lokalitu, kde daný druh dosahuje okraje areálu svého stávajícího rozšíření. Přírodní stanoviště nebo biologické druhy mohou být v dané lokalitě z hlediska ochrany v dobrém stavu, nebo naopak ve špatném stavu a mohou potřebovat obnovu.

| — | Význam lokality z hlediska biologie druhů, např. místo rozmnožování (hnízdiště, trdliště apod.); oblast pro shánění potravy, možnosti úkrytu, migrační trasy. |
| --- | --- |

—

Význam lokality z hlediska biologie druhů, např. místo rozmnožování (hnízdiště, trdliště apod.); oblast pro shánění potravy, možnosti úkrytu, migrační trasy.

| — | Ekologické funkce nezbytné pro zachování nebo obnovu přítomných biologických druhů a přírodních stanovišť a pro celkovou integritu lokality. |
| --- | --- |

—

Ekologické funkce nezbytné pro zachování nebo obnovu přítomných biologických druhů a přírodních stanovišť a pro celkovou integritu lokality.

Pokud existují pochybnosti nebo rozpory ohledně míry významnosti, je nejlepší nalézt širší shodu mezi příslušnými odborníky, např. regionálními nebo celostátními odborníky na dotčený cílový rys, aby se v tomto směru mohlo dosáhnout konsensu.

—   
  Zavedení opatření ke zmírnění nepříznivých vlivů

Jakmile jsou nepříznivé vlivy identifikovány, bude možné zvážit, zda lze zavést zmírňující opatření, která tyto vlivy odstraní, zabrání jim nebo je sníží na nevýznamnou úroveň (návrhy různých typů zmírňujících opatření, jež lze u projektů energetické infrastruktury použít, jsou uvedeny v kapitole 5). Při zkoumání vhodných zmírňujících opatření je důležité zvážit nejprve ta opatření, která mohou odstranit dopady u zdroje, a teprve pokud toto není možné, měla by se zkoumat další zmírňující opatření, která mohou alespoň významně snížit nebo utlumit nepříznivé vlivy projektu.

Zmírňující patření musí být speciálně navržena tak, aby eliminovala nebo omezila nepříznivé vlivy zjištěné během odpovídajícího posouzení. Nesmí se zaměňovat s kompenzačními opatřeními, jejichž účelem je vynahradit způsobenou škodu. Kompenzační opatření lze zvažovat pouze v případě, že byl plán nebo projekt přijat jako nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu a že neexistují žádné alternativy (podle čl. 6 odst. 4 – viz níže).

Navrhovaná zmírňující opatření mohou obsahovat:

| — | podrobnosti o každém z navrhovaných opatření a vysvětlení, jak dané opatření odstraní nebo sníží zjištěné nepříznivé dopady, |
| --- | --- |

—

podrobnosti o každém z navrhovaných opatření a vysvětlení, jak dané opatření odstraní nebo sníží zjištěné nepříznivé dopady,

| — | důkazy o tom, jak budou opatření prováděna a kým, |
| --- | --- |

—

důkazy o tom, jak budou opatření prováděna a kým,

| — | časový rozvrh realizace ve vztahu k plánu nebo projektu (některá zmírňující opatření může být nutno realizovat dříve, než může výstavba pokračovat), |
| --- | --- |

—

časový rozvrh realizace ve vztahu k plánu nebo projektu (některá zmírňující opatření může být nutno realizovat dříve, než může výstavba pokračovat),

| — | podrobnosti o tom, jak bude opatření sledováno a jak budou výsledky zpětně přenášeny do každodenního fungování projektu (adaptivní řízení – viz níže). |
| --- | --- |

—

podrobnosti o tom, jak bude opatření sledováno a jak budou výsledky zpětně přenášeny do každodenního fungování projektu (adaptivní řízení – viz níže).

Toto příslušnému orgánu umožní určit, zda zmírňující opatření dokážou odstranit zjištěné nepříznivé vlivy (a zda neúmyslně nezpůsobí další nepříznivé dopady na dotyčné biologické druhy a typy přírodních stanovišť). Pokud jsou zmírňující opatření považována za dostatečná, stanou se nedílnou součástí specifikace konečného plánu nebo projektu nebo je lze uvést jako podmínku schválení projektu.

—   
  Určení, zda je nepříznivě ovlivněna celistvost lokality

Jakmile jsou co nejpřesněji předpovězeny vlivy projektu, je posouzena jejich významnost a jsou vyhodnocena všechna možná zmírňující opatření, musí odpovídající posouzení dospět ke konečnému závěru, zda budou mít nepříznivý vliv na celistvost lokality sítě Natura 2000.

Výraz „celistvost“ se jednoznačně týká ekologické neporušenosti. Pojem „celistvost lokality“ lze užitečně vymezit jako soudržnou množinu ekologické struktury, funkcí a ekologických procesů lokality v celé oblasti, kterou lokalita zaujímá, nebo přírodních stanovišť, komplexu přírodních stanovišť a/nebo populací biologických druhů, pro které je lokalita určena. O lokalitě lze konstatovat, že má vysokou míru celistvosti, pokud se zde naplňuje její inherentní potenciál pro dosažení cílů ochrany dané lokality, udržuje se schopnost samoregulace a samoobnovy za dynamických podmínek a pokud je zde zapotřebí jen minimální podpora prostřednictvím vnější péče.

Pokud plán nebo projekt nepříznivě ovlivňuje celistvost lokality pouze z vizuálního hlediska nebo má významné účinky na jiné typy přírodních stanovišť nebo biologické druhy, než ty, pro něž bylo lokalita vyhlášena jako součást sítě Natura 2000, nejedná se pro účely čl. 6 odst. 3 o nepříznivý účinek. Na druhou stranu, pokud je významně ovlivněn jeden z biologických druhů nebo typů přírodních stanovišť, pro něž je lokalita určena, pak je nutně také nepříznivě ovlivněna celistvost lokality.

Výraz „celistvost lokality“ ukazuje, že důraz je kladen na konkrétní lokalitu. Nelze tudíž přijmout argumentaci, že poškození lokality nebo její části lze ospravedlnit tím, že stav typů přírodních stanovišť a biologických druhů, které se zde vyskytují, zůstane na evropském území členského státu z hlediska ochrany přesto příznivý.

V praxi se posouzení celistvosti lokality zaměřuje zejména na zjištění, zda projekt:

| — | způsobuje změny významných ekologických funkcí nezbytných pro cílové rysy, |
| --- | --- |

—

způsobuje změny významných ekologických funkcí nezbytných pro cílové rysy,

| — | výrazně snižuje oblast výskytu typů přírodních stanovišť (i těch s nižší kvalitou) nebo životaschopnost populací biologických druhů v dané lokalitě, které jsou jejími cílovými rysy; |
| --- | --- |

—

výrazně snižuje oblast výskytu typů přírodních stanovišť (i těch s nižší kvalitou) nebo životaschopnost populací biologických druhů v dané lokalitě, které jsou jejími cílovými rysy;

| — | snižuje rozmanitost lokality, |
| --- | --- |

—

snižuje rozmanitost lokality,

| — | vede k fragmentaci lokality, |
| --- | --- |

—

vede k fragmentaci lokality,

| — | vede ke ztrátě nebo snížení přítomnosti rozhodujících charakteristik lokality (např. stromového porostu, pravidelných každoročních záplav), na nichž stav daného cílového rysu závisí, |
| --- | --- |

—

vede ke ztrátě nebo snížení přítomnosti rozhodujících charakteristik lokality (např. stromového porostu, pravidelných každoročních záplav), na nichž stav daného cílového rysu závisí,

| — | brání plnění cílů ochrany dané lokality. |
| --- | --- |

—

brání plnění cílů ochrany dané lokality.

7.3.3   Třetí krok: schválení nebo zamítnutí plánu či projektu s ohledem na závěry odpovídajícího posouzení

Je na příslušných vnitrostátních orgánech, aby s ohledem na závěry odpovídajícího posouzení daný plán nebo projekt schválily. To lze provést až poté, co se ujistily, že nebude mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality. Pokud jsou závěry kladné v tom smyslu, že již neexistují důvodné vědecké pochybnosti ohledně neexistence vlivů na danou lokalitu, mohou příslušné orgány plán nebo projekt schválit.

Jednoznačně platí, že prokázána musí být nepřítomnost nepříznivých vlivů, a nikoli jejich přítomnost. To potvrdilo i několik rozsudků Soudního dvora. Ve věci Waddenzee (C-127/02) Soudní dvůr potvrdil, že „povolení [...] plánu nebo projektu může být uděleno pouze za podmínky, že se příslušné vnitrostátní orgány ujistily, že tento plán nebo projekt nebude mít škodlivé účinky na celistvost dotčené lokality. Existuje-li nejistota ohledně nepřítomnosti škodlivých účinků na celistvost zmíněné lokality spojených s plánem nebo projektem, musí příslušný vnitrostátní orgán zamítnout povolení plánu nebo projektu.“

Odpovídající posouzení a jeho závěry by měly být jasně zaznamenány a zpráva o odpovídajícím posouzení by měla být dostatečně podrobná a přesvědčivá, aby prokázala, jak bylo dosaženo konečného rozhodnutí a na jakých vědeckých základech bylo rozhodnutí přijato.

7.4   Postup uplatnění odchylky podle čl. 6 odst. 4

| Ustanovení čl. 6 odst. 4



  Pokud navzdory negativnímu výsledku posouzení důsledků pro lokalitu musí být určitý plán nebo projekt z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, včetně důvodů sociálního a ekonomického charakteru, přesto uskutečněn a není-li k dispozici žádné alternativní řešení, zajistí členský stát veškerá kompenzační opatření nezbytná pro zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě NATURA 2000. O přijatých kompenzačních opatřeních uvědomí Komisi.


  Jestliže se na dotyčné lokalitě vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť a/nebo prioritní druhy, pak mohou být uplatněny pouze důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti s nesporně příznivými důsledky mimořádného významu pro životní prostředí nebo jiné naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu podle stanoviska Komise. |
| --- |

Ustanovení čl. 6 odst. 4

Pokud navzdory negativnímu výsledku posouzení důsledků pro lokalitu musí být určitý plán nebo projekt z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu, včetně důvodů sociálního a ekonomického charakteru, přesto uskutečněn a není-li k dispozici žádné alternativní řešení, zajistí členský stát veškerá kompenzační opatření nezbytná pro zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě NATURA 2000. O přijatých kompenzačních opatřeních uvědomí Komisi.

Jestliže se na dotyčné lokalitě vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť a/nebo prioritní druhy, pak mohou být uplatněny pouze důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti s nesporně příznivými důsledky mimořádného významu pro životní prostředí nebo jiné naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu podle stanoviska Komise.

Ustanovení čl. 6 odst. 4 stanoví výjimky z obecného pravidla podle čl. 6 odst. 3. Nejedná se o automatický proces, záleží na navrhovateli projektu nebo plánu, zda se rozhodne požádat o výjimku. Ustanovení čl. 6 odst. 4 stanoví podmínky, které se musí v takových případech dodržet, a kroky, které je nutno provést, aby mohl příslušný vnitrostátní orgán podle čl. 6 odst. 3 povolit plán nebo projekt, jehož posouzení konstatuje, že má nepříznivý vliv na celistvost lokality.

Čl. 6 odst. 4 stanoví, že příslušné orgány musí zajistit splnění následujících podmínek, aby mohly rozhodnout, zda povolit či nepovolit plán nebo projekt, který by mohl nepříznivě ovlivnit určitou lokalitu:

| — | Alternativa předložená ke schválení je nejméně škodlivá pro přírodní stanoviště, biologické druhy a celistvost lokality sítě Natura 2000 a neexistuje žádná jiná proveditelná alternativa, která by celistvost lokality neovlivnila. |
| --- | --- |

—

Alternativa předložená ke schválení je nejméně škodlivá pro přírodní stanoviště, biologické druhy a celistvost lokality sítě Natura 2000 a neexistuje žádná jiná proveditelná alternativa, která by celistvost lokality neovlivnila.

| — | Existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu, které odůvodňují schválení plánu nebo projektu, včetně zájmů společenské nebo hospodářské povahy. |
| --- | --- |

—

Existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu, které odůvodňují schválení plánu nebo projektu, včetně zájmů společenské nebo hospodářské povahy.

| — | Byla přijata veškerá kompenzační opatření nezbytná k zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

Byla přijata veškerá kompenzační opatření nezbytná k zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000.

Pořadí, ve kterém se tyto podmínky zkoumají, je důležité, protože každý krok určuje, zda je nezbytný další krok. Pokud se například zjistí, že existuje alternativa k dotyčnému plánu nebo projektu, nemá smysl zkoumat, zda je původní plán nebo projekt nezbytný z důvodu převažujícího veřejného zájmu, ani vyvíjet vhodná kompenzační opatření, jelikož tento plán nebo projekt by v žádném případě nemohl být schválen, pokud existuje nějaká proveditelná alternativa.

Obrázek 9

Vývojový diagram podmínek podle čl. 6 odst. 4

Existují důvody související s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti nebo významné environmentální přínosy?

Povolení lze udělit. Je nezbytné přijmout kompenzační opatření.

Povolení nelze udělit.

Na základě konzultace s Komisí lze povolení udělit z jiných naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu.

Je nezbytné přijmout kompenzační opatření.

Vyskytuje se v lokalitě prioritní přírodní stanoviště nebo biologický druh, který by mohl být plánem či projektem ovlivněn?

Existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu?

Existují alternativní řešení?

Plán či projekt by mohl nepříznivě ovlivnit celistvost lokality.

Ano

Ne

Ne

Ne

Ano

Ano

Ano

—   
  Prokázání neexistence alternativních řešení

Hledání alternativ může být poměrně široké a mělo by souviset s cíli plánu nebo projektu, které se týkají veřejného zájmu. Může zahrnovat alternativní umístění, různé rozsahy nebo koncepce rozvojového projektu, různé metody výstavby nebo alternativní postupy a přístupy.

Ačkoli požadavek ohledně hledání alternativ spadá do působnosti čl. 6 odst. 4, v praxi je užitečné, aby plánovač co nejdříve zvážil všechny možné alternativy již při počátečním plánování svého rozvojového projektu. Pokud je v této fázi nalezena vhodná alternativa, která pravděpodobně nebude mít významný vliv na lokalitu sítě Natura 2000, může být okamžitě schválena a odpovídající posouzení nebude zapotřebí.

Pokud však byl projekt podroben odpovídajícímu posouzení, které dospělo k závěru, že bude mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality, je na příslušném orgánu, aby zjistil, zda existují alternativní řešení. Měly by se analyzovat všechny proveditelné alternativy, a zejména by se měla vzájemně porovnat jejich funkčnost s ohledem na cíle ochrany lokality sítě Natura 2000 a na její celistvost.

Zvolená alternativní řešení také budou muset být podrobena novému odpovídajícímu posouzení, pokud je pravděpodobné, že budou mít významný vliv na tutéž nebo jinou lokalitu sítě Natura 2000. Obvykle, pokud je alternativa podobná původnímu návrhu, lze při novém posouzení čerpat množství potřebných informací z prvního odpovídajícího posouzení.

—   
  Naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu

Pokud neexistují alternativní řešení nebo pokud existují řešení s ještě nepříznivějšími účinky na cíle ochrany nebo na celistvost dotyčné lokality, musí příslušné orgány přezkoumat, zda existují naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu, které odůvodňují schválení plánu nebo projektu, ačkoli může nepříznivě ovlivnit celistvost lokality sítě Natura 2000.

Pojem „naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu“ není ve směrnici definován. Ze znění však vyplývá, že aby mohl být plán nebo projekt v souvislosti s čl. 6 odst. 4 schválen, musí splňovat všechny tři následující podmínky:

| — | Musí existovat naléhavé důvody pro realizaci plánu nebo projektu – v tomto smyslu se výrazem „naléhavé“ zcela zřejmě rozumí, že projekt je pro společnost zásadní, a nikoli jen žádoucí nebo užitečný. |
| --- | --- |

—

Musí existovat naléhavé důvody pro realizaci plánu nebo projektu – v tomto smyslu se výrazem „naléhavé“ zcela zřejmě rozumí, že projekt je pro společnost zásadní, a nikoli jen žádoucí nebo užitečný.

| — | Realizace plánu nebo projektu musí být nezbytná z důvodů převažujícího zájmu – neboli je nutno prokázat, že provedení plánu nebo projektu je ještě důležitější než splnění cílů směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Je zřejmé, že ne každý druh veřejného zájmu společenské nebo hospodářské povahy je dostačující, zvláště pokud se porovnávají se zvláštní důležitostí zájmů chráněných dotyčnou směrnicí. Je také opodstatněné předpokládat, že veřejný zájem může být převažující pouze v případě, že jde o dlouhodobý zájem. Krátkodobé hospodářské zájmy nebo jiné zájmy, které by poskytovaly pouze krátkodobé přínosy, by nestačily k převážení dlouhodobých zájmů ochrany přírody prosazovaných dotyčnou směrnicí. |
| --- | --- |

—

Realizace plánu nebo projektu musí být nezbytná z důvodů převažujícího zájmu – neboli je nutno prokázat, že provedení plánu nebo projektu je ještě důležitější než splnění cílů směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Je zřejmé, že ne každý druh veřejného zájmu společenské nebo hospodářské povahy je dostačující, zvláště pokud se porovnávají se zvláštní důležitostí zájmů chráněných dotyčnou směrnicí. Je také opodstatněné předpokládat, že veřejný zájem může být převažující pouze v případě, že jde o dlouhodobý zájem. Krátkodobé hospodářské zájmy nebo jiné zájmy, které by poskytovaly pouze krátkodobé přínosy, by nestačily k převážení dlouhodobých zájmů ochrany přírody prosazovaných dotyčnou směrnicí.

| — | Musí se jednat o veřejný zájem – ze znění jasně vyplývá, že pouze veřejné zájmy mohou převážit nad cíli směrnice týkajícími se ochrany přírody. Projekty vypracované soukromými subjekty lze tudíž brát v úvahu pouze v případě, že prokazatelně splňují veřejné zájmy. |
| --- | --- |

—

Musí se jednat o veřejný zájem – ze znění jasně vyplývá, že pouze veřejné zájmy mohou převážit nad cíli směrnice týkajícími se ochrany přírody. Projekty vypracované soukromými subjekty lze tudíž brát v úvahu pouze v případě, že prokazatelně splňují veřejné zájmy.

Jako příklady takových naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu uvádí čl. 6 odst. 4 druhý pododstavec lidské zdraví, veřejnou bezpečnost a příznivé důsledky mimořádného významu pro životní prostředí. Odkazuje také na „jiné naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu“ společenské nebo hospodářské povahy.

Pokud jde o projekty společného zájmu podle nařízení o transevropských energetických sítích, ty se považují za projekty veřejného zájmu z pohledu energetické politiky a lze je považovat za projekty převažujícího veřejného zájmu za předpokladu, že jsou splněny všechny podmínky stanovené v čl. 6 odst. 4.

Je nutno poznamenat, že podmínky převažujícího veřejného zájmu jsou ještě přísnější, pokud jde o realizaci plánu nebo projektu, který by mohl nepříznivě ovlivnit celistvost lokality sítě Natura 2000, ve které se vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť a/nebo biologických druhů, pokud jsou tyto typy přírodních stanovišť a/nebo druhy nepříznivě zasaženy.

Takové projekty lze zdůvodnit pouze tehdy, pokud se naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu týkají:

| — | lidského zdraví a veřejné bezpečnosti nebo |
| --- | --- |

—

lidského zdraví a veřejné bezpečnosti nebo

| — | převažujících příznivých důsledků pro životní prostředí nebo |
| --- | --- |

—

převažujících příznivých důsledků pro životní prostředí nebo

| — | jiných naléhavých důvodů, pokud se k nim před schválením plánu nebo projektu vyjádřila Komise. |
| --- | --- |

—

jiných naléhavých důvodů, pokud se k nim před schválením plánu nebo projektu vyjádřila Komise.

—   
  Kompenzační opatření

Jestliže jsou výše uvedené podmínky splněny, musí příslušné orgány rovněž zajistit, aby byla před zahájením projektu přijata a provedena kompenzační opatření. Kompenzační opatření jsou tudíž „poslední instancí“ a používají se pouze tehdy, když bylo přijato rozhodnutí o pokračování plánu nebo projektu, protože bylo prokázáno, že neexistují žádná alternativní řešení a že projekt je nezbytný z naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu za výše popsaných podmínek.

Kompenzační opatření podle čl. 6 odst. 4 se jednoznačně liší od zmírňujících opatření podle čl. 6 odst. 3. Zmírňující opatření jsou taková opatření, která mají minimalizovat nebo dokonce zcela zrušit nepříznivé dopady na lokalitu, které by mohly vzniknout v důsledku realizace plánu nebo projektu.

Oproti tomu kompenzační opatření jsou v užším smyslu na projektu nezávislá. Mají (po zavedení všech možných zmírňujících opatření do daného plánu nebo projektu) kompenzovat nepříznivé vlivy takového plánu nebo projektu, aby byla zachována celková ekologická soudržnost sítě Natura 2000. Kompenzační opatření musí být schopna plně kompenzovat škody způsobené dané lokalitě i přírodním stanovištím a biologickým druhům chráněným Evropskou unií a musí být dostatečná k zajištění ochrany celkové soudržnosti sítě Natura 2000.

Aby byla zajištěna ochrana celkové soudržnosti sítě Natura 2000, musí kompenzační opatření navrhovaná k danému plánu nebo projektu zejména:

| — | přispívat k ochraně dotčených typů přírodních stanovišť a biologických druhů v dotyčném biogeografickém regionu nebo v rámci téhož areálu výskytu, migrační trasy nebo zimoviště pro biologické druhy v dotyčném členském státě, |
| --- | --- |

—

přispívat k ochraně dotčených typů přírodních stanovišť a biologických druhů v dotyčném biogeografickém regionu nebo v rámci téhož areálu výskytu, migrační trasy nebo zimoviště pro biologické druhy v dotyčném členském státě,

| — | poskytovat funkce srovnatelné s funkcemi, které odůvodnily výběr původní lokality, zejména pokud jde o přiměřené zeměpisné rozšíření, |
| --- | --- |

—

poskytovat funkce srovnatelné s funkcemi, které odůvodnily výběr původní lokality, zejména pokud jde o přiměřené zeměpisné rozšíření,

| — | doplňovat normální povinnosti podle dotyčné směrnice, tzn. nemohou nahrazovat stávající závazky, jako je provádění plánů péče o lokality sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

doplňovat normální povinnosti podle dotyčné směrnice, tzn. nemohou nahrazovat stávající závazky, jako je provádění plánů péče o lokality sítě Natura 2000.

Podle stávajících pokynů Komise (34) mohou být kompenzační opatření podle čl. 6 odst. 4 jedním nebo několika následujícími body:

| — | nové vytvoření srovnatelného přírodního stanoviště nebo biologické zdokonalení nestandardního stanoviště v rámci stávající vyhlášené lokality za předpokladu, že to přesahuje cíle ochrany dané lokality, |
| --- | --- |

—

nové vytvoření srovnatelného přírodního stanoviště nebo biologické zdokonalení nestandardního stanoviště v rámci stávající vyhlášené lokality za předpokladu, že to přesahuje cíle ochrany dané lokality,

| — | rozšíření sítě Natura 2000 o novou lokalitu podobné nebo lepší kvality a stavu ve srovnání s původní lokalitou, |
| --- | --- |

—

rozšíření sítě Natura 2000 o novou lokalitu podobné nebo lepší kvality a stavu ve srovnání s původní lokalitou,

| — | nové vytvoření srovnatelného přírodního stanoviště nebo biologické zdokonalení nestandardního stanoviště mimo vyhlášenou lokalitu, přičemž toto nově vytvořené nebo zdokonalené přírodní stanoviště se následně zařadí do sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

nové vytvoření srovnatelného přírodního stanoviště nebo biologické zdokonalení nestandardního stanoviště mimo vyhlášenou lokalitu, přičemž toto nově vytvořené nebo zdokonalené přírodní stanoviště se následně zařadí do sítě Natura 2000.

Nepříznivě ovlivněné typy přírodních stanovišť a biologické druhy se musí přinejmenším vykompenzovat ve srovnatelných poměrech, ale vzhledem k vysokým rizikům a nedostatečné míře vědecké jistoty spojené s pokusy o vytvoření nových stanovišť nebo obnovu nestandardních stanovišť se důrazně doporučuje používat značně vyšší poměr než 1: 1 nebo více, aby se zajistilo, že opatření skutečně povedou k potřebné kompenzaci.

Považuje se za vhodné přijímat kompenzační opatření co nejblíže postižené oblasti, aby se maximalizovala pravděpodobnost ochránění celkové soudržnosti sítě Natura 2000. Proto je upřednostňovanou volbou provádět kompenzační opatření uvnitř dotyčné lokality sítě Natura 2000 nebo v její blízkosti, a to v místě, které vykazuje vhodné podmínky k tomu, aby byla opatření úspěšná. To však není vždy možné a je nezbytné stanovit řadu priorit, které se mají uplatňovat při vyhledávání míst, jež splňují požadavky směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Vzájemně hodnocené vědecké studie trendů ukazují, že za těchto okolností je pravděpodobnost dlouhodobé úspěšnosti nejvyšší.

Členské státy musí věnovat zvláštní pozornost případům, kdy nepříznivé účinky plánu nebo projektu působí ve vzácných přírodních stanovištích nebo v přírodních stanovištích, u nichž trvá dlouhou dobu, než mohou začít poskytovat stejnou ekologickou funkčnost. U některých přírodních stanovišť a biologických druhů může být prostě nemožné kompenzovat případné ztráty v přiměřeném časovém rámci, neboť jejich rozvoj může trvat několik desetiletí nebo je prostě technicky nemožný.

A konečně, kompenzační opatření musí být zavedena a plně funkční ještě před zahájením práce na plánu nebo projektu. To napomůže zmírnit škodlivé účinky projektu na dotyčné biologické druhy a přírodní stanoviště tím, že jim nabízí vhodná alternativní místa v kompenzační oblasti. Pokud toho nelze plně dosáhnout, měly by příslušné orgány požadovat dodatečnou kompenzaci za dočasné ztráty, k nimž by mezitím došlo.

O kompenzačních opatřeních je nutno informovat Komisi před jejich provedením a před realizací dotyčného plánu nebo projektu. Proto se doporučuje předložit informace o kompenzačních opatřeních Komisi co nejdříve poté, co byly v rámci procesu plánování přijaty, aby Komise mohla posoudit, zda jsou ustanovení směrnice správně uplatňována.

8.   INFRASTRUKTURA PRO PŘENOs ENERGIE V MOŘSKÉM PROSTŘEDÍ

Tato část tohoto dokumentu se zabývá dopady souvisejícími s instalací a provozem infrastruktury pro přenos energie v mořském prostředí a s jejím vyřazováním z provozu, jakož i dopady jejího napojení na energetickou síť na pobřeží přes přílivové oblasti. Hlavní součásti této infrastruktury jsou podmořské kabely a potrubí. Tento dokument se nezabývá dopady elektrických rozvoden a terminálů pro zkapalněný zemní plyn (LNG) v pobřežních vodách ani dopady přepravy ropy a zemního plynu loděmi a přidružených infrastruktur, jako jsou přístavní zařízení, nebo dopady těžebních plošin v pobřežních vodách. Jsou k dispozici informace o možných dopadech na životní prostředí spojených s těmito činnostmi a infrastrukturou a je nutno poznamenat, že tyto dopady mohou být významné, například rozsáhlé úniky ropy a dopady na mořská přírodní stanoviště a biologické druhy v lokalitách sítě Natura 2000. K dispozici jsou také příslušné pokyny z řady zdrojů včetně Evropské komise, Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (OSPAR), Úmluvy o ochraně mořského prostředí v oblasti Baltského moře (HELCOM) a Mezinárodní námořní organizace (IMO) ohledně možných zmírňujících opatření (35).

Environmentální dopady přenosu energie v mořském prostředí Evropy související s infrastrukturami ropného a plynárenského průmyslu v pobřežních vodách jsou předmětem rozsáhlého studia již déle než 50 let. Získané poznatky, nové technologie a lepší chápání dopadů vedly za tu dobu k vytvoření značného objemu informací o tom, jak se možným dopadům vyhnout a/nebo je zmírnit. Tyto informace se týkají nejen ropného a plynárenského průmyslu, ale také novějších energetických technologií v mořském prostředí, jako jsou příbřežní větrné elektrárny, turbíny využívající mořské proudy a potenciální budoucí infrastruktura spojená se zachycováním a ukládáním uhlíku (Carbon Capture and Storage, CCS). V této části tohoto dokumentu jsou uvedeny příležitosti a přístupy ke zmírňování účinků na základě zkušeností s osvědčenými postupy z celé EU i z jiných částí světa a rovněž je zde obsažen přehled dalších zdrojů informací o této problematice.

8.1   Přehled stávající energetické infrastruktury v mořských vodách EU

Nerovnoměrné celosvětové rozložení energetických zdrojů, jako jsou ropa, zemní plyn, uhlí a dokonce i některé obnovitelné zdroje energie, ve srovnání s oblastmi, kde je po energii největší poptávka, znamená, že dochází ke značné přepravě energie ve všech formách po celém světě. Významný podíl infrastruktury, která byla vybudována pro přepravu potřebných materiálů, se nachází v mořském prostředí. V Evropě se jedná nejen o poměrně mělké vody kontinentálního šelfu, Baltského moře, Irského moře a Severního moře, ale také o hlubší vody Středozemního moře, Norského příkopu a Atlantiku na severu a západě od Britských ostrovů.

Hlavní infrastrukturu představují kabely a potrubí a existují také možné nové způsoby využití stávajících potrubí, například v rámci činností týkajících se zachycování a ukládání uhlíku (CCS).

8.1.1   Ropa a zemní plyn

Ropa a zemní plyn jsou hlavními pilíři energetického průmyslu v evropských pobřežních vodách již téměř 50 let, od objevení polí Brent a Forties v Severním moři v šedesátých letech 20. století. Potrubí různých velikostí a z různých konstrukčních materiálů poskytují nezbytnou infrastrukturu pro přepravu tekutin souvisejících s těžbou ropy a zemního plynu (tabulka 2). Mezi pomocná zařízení, která tvoří součást infrastruktury, patří matrace z betonových bloků, které zajišťují potrubí na mořském dně, a přechody, které mohou být zhotoveny s použitím matrací, pytlů vyplněných cementovou kaší a litých betonových konstrukcí s ochranným kamenným násypem. Odhaduje se například, že v britském sektoru Severního moře je na podmořské infrastruktuře pro přepravu ropy a zemního plynu rozmístěno asi 35 000 až 45 000 betonových matrací a nachází se tam více než 45 000 km potrubí a kabelů (Oil & Gas UK, 2013).

Tabulka 2

Kategorizace nejvyšší úrovně potrubí provozovaných v Severním moři

(obrázek 1 z dokumentu Oil & Gas UK, 2013)

| Potrubí Popis | Typické rozměry | Použití | Primární konstrukční materiály | Další svrchní vrstvy |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Dálkové potrubí | Průměr až 112 cm, délka až 840 kilometrů | Hlavní infrastruktura pro export ropy a zemního plynu | Uhlíková ocel | Antikorozní nátěr plus nátěr přitěžovací obetonávky |
| Pevná potrubí | Průměr až 41 cm, délka až 50 kilometrů | Potrubí uvnitř pole a přípojné potrubí | Uhlíková ocel nebo jiná vysokolegovaná slitina | Polymerní antikorozní nátěr |
| Pružná potrubí | Průměr až 41 cm, délka až 10 kilometrů | Potrubí uvnitř pole a přípojné potrubí | Jádro z vysokolegovaných slitin a polymerních vrstev; slitinové spoje | Polymerní vnější nátěry |
| Umbilikálové potrubí | Průměr 5 až 20 cm, délka až 50 kilometrů | Rozvod chemikálií a hydraulických kapalin, komunikační vedení | Trubky z termoplastického polymeru nebo vysokolegované oceli s drátěnou ochranou | Polymerní vnější nátěry |
| Napájecí kabely | Průměr 5 až 10 cm, délka až 300 kilometrů | Rozvod elektřiny uvnitř pole a mezi nimi | Kabel s měděnými jádry a drátěnou ochranou | Polymerní vnější nátěry |

Potrubí Popis

Typické rozměry

Použití

Primární konstrukční materiály

Další svrchní vrstvy

Dálkové potrubí

Průměr až 112 cm, délka až 840 kilometrů

Hlavní infrastruktura pro export ropy a zemního plynu

Uhlíková ocel

Antikorozní nátěr plus nátěr přitěžovací obetonávky

Pevná potrubí

Průměr až 41 cm, délka až 50 kilometrů

Potrubí uvnitř pole a přípojné potrubí

Uhlíková ocel nebo jiná vysokolegovaná slitina

Polymerní antikorozní nátěr

Pružná potrubí

Průměr až 41 cm, délka až 10 kilometrů

Potrubí uvnitř pole a přípojné potrubí

Jádro z vysokolegovaných slitin a polymerních vrstev; slitinové spoje

Polymerní vnější nátěry

Umbilikálové potrubí

Průměr 5 až 20 cm, délka až 50 kilometrů

Rozvod chemikálií a hydraulických kapalin, komunikační vedení

Trubky z termoplastického polymeru nebo vysokolegované oceli s drátěnou ochranou

Polymerní vnější nátěry

Napájecí kabely

Průměr 5 až 10 cm, délka až 300 kilometrů

Rozvod elektřiny uvnitř pole a mezi nimi

Kabel s měděnými jádry a drátěnou ochranou

Polymerní vnější nátěry

Ropovody a plynovody se nacházejí ve všech regionálních mořích Evropy. Ve Středomoří přepravují tři plynovody zemní plyn přímo ze severní Afriky do Španělska a Itálie. Potrubí a kabely související s hlavními rozvojovými projekty v odvětví ropy a zemního plynu v severních oblastech Severního moře, v odvětví zemního plynu v jižních oblastech Severního moře a také s produkčními vrty v Irském moři, Keltském moři, Biskajském zálivu a Cadizském zálivu rovněž tvoří součásti přenosové infrastruktury (OSPAR, 2010).

Další součástí jsou podmořské kabely související s těžbou ropy a zemního plynu v pobřežních vodách. Pro přenos střídavého proudu se používají čtyři různé typy: jednovodičové nebo třívodičové kabely izolované olejem a jedno nebo třívodičové kabely s izolací z polyethylenu (PEX). Nejenže vzrostl v souvislosti s rozvojem tohoto odvětví během posledních 50 let jejich počet, ale zvýšila se i jejich technická složitost, a to takovým způsobem, že některá zařízení v pobřežních vodách, například výrobní, skladovací a vykládací plavidla (FPSO), lze napájet ze zařízení na pobřeží prostřednictvím podmořských kabelů.

8.1.2   Výroba energie v pobřežních vodách s využitím větru, mořských vln a přílivových proudů

V posledních dvou desetiletích došlo v rámci růstu odvětví výroby energie z obnovitelných zdrojů v Evropě k expanzi do mořského prostředí. Zpočátku byl poblíž pobřeží v Severním moři a v Baltském moři vybudován malý počet větrných turbín s kapacitou nižší než 1 MW. Rozměry turbín i rozsah projektů se postupně zvýšily a změny v technologii a ekonomice výroby elektrické energie z větru v pobřežních vodách umožnily výstavbu v hlubších vodách, někdy i více než 20 km od pobřeží. Většina současné kapacity větrných elektráren v evropských pobřežních vodách se nachází v Severním moři (obrázek 10, tabulka 3) (36). Největší z nich, London Array ve vnější oblasti ústí Temže (175 turbín s celkovým výkonem 630 MW), je v současné době největší pobřežní větrnou elektrárnou na světě.

Obrázek 10

| Instalovaný výkon – Podíl jednotlivých zemí na celkovém instalovaném výkonu (MW)

  Největsší část instalovaného výkonu větrných elektráren v pobřežních vodách Evropy má Spojené království, a to 40,8 % instalovaného výkonu všech zařízení. Následuje Německo, které má 32,5 %. Ačkoli v roce 2016 nezprovoznilo žádné další turbíny, zůstává Dánsko třetím největším trhem v Evropě s podílem 10,1 % a za ním následuje Nizozemsko (8,8 %), které na třetí příčce nahradilo Belgii (5,6 %). | |
| --- | --- |

Instalovaný výkon – Podíl jednotlivých zemí na celkovém instalovaném výkonu (MW)

Největsší část instalovaného výkonu větrných elektráren v pobřežních vodách Evropy má Spojené království, a to 40,8 % instalovaného výkonu všech zařízení. Následuje Německo, které má 32,5 %. Ačkoli v roce 2016 nezprovoznilo žádné další turbíny, zůstává Dánsko třetím největším trhem v Evropě s podílem 10,1 % a za ním následuje Nizozemsko (8,8 %), které na třetí příčce nahradilo Belgii (5,6 %).

Image

Tabulka 3

Instalovaný výkon evropských větrných elektráren v pobřežních vodách do konce roku 2016 (Wind Europe, 2016)

| ZEMĚ | BE | DE | DK | ES | FI | IE | NL | NO | SE | UK | CELKEM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Počet elektráren | 6 | 18 | 13 | 1 | 2 | 1 | 6 | 1 | 5 | 28 | 81 |
| Počet připojených turbín | 182 | 947 | 517 | 1 | 11 | 7 | 365 | 1 | 86 | 1 472 | 3 589 |
| Instalovaný výkon | 712 MW | 4 108 MW | 1 271 MW | 5 MW | 32 MW | 25 MW | 1 118 MW | 2 MW | 202 MW | 5 156 MW | 12 631 MW |

ZEMĚ

BE

DE

DK

ES

FI

IE

NL

NO

SE

UK

CELKEM

Počet elektráren

6

18

13

1

2

1

6

1

5

28

81

Počet připojených turbín

182

947

517

1

11

7

365

1

86

1 472

3 589

Instalovaný výkon

712 MW

4 108 MW

1 271 MW

5 MW

32 MW

25 MW

1 118 MW

2 MW

202 MW

5 156 MW

12 631 MW

Infrastruktura související s přenosem energie z větrných elektráren na moři zahrnuje podmořské přenosové kabely spolu s příbřežními a přechodovými šachtami. Jelikož vzrostl počet i velikost těchto zařízení, došlo k odpovídajícímu navýšení hustoty kabelových sítí u pobřeží a také hustoty kabeláže v rámci pole turbín. Například větrná elektrárna Horns Rev 2 v pobřežních vodách má v rámci pole 70 km kabelů (37) (obrázek 11) a pro příbřežní elektrárnu London Array bylo v rámci pole turbín položeno více než 200 km kabelů. V závislosti na požadavcích na přenos a na aspektech týkajících se finančních nákladů se používají kabely pro přenos střídavého proudu (AC) a kabely pro přenos stejnosměrného proudu o vysokém napětí (HVDC).

Obrázek 11

Kabeláž v rámci pole větrných turbín Horns Rev 2 v pobřežních vodách

Image

Ve srovnání s výrobou elektřiny z větru na moři je technologie pro přeměnu energie z vln a přílivových proudů v poměrně rané fázi komerčního vývoje. Nicméně již dosáhla bodu, kdy se rozmísťují prototypová zařízení velkých rozměrů a v některých případech už dokonce dodávají energii do sítě. Patří mezi ně zařízení, která se vznášejí na vodě, jsou částečně ponořená a upevněná k mořskému dnu pomocí kotev, tyčí a základů, které drží na dně díky gravitaci (38). V členských státech EU jsou jsou předkladatelům projektů v Irsku, Dánsku, Velké Británii, Portugalsku, Finsku, Španělsku, Francii a Itálii k dispozici speciální rozvojové zóny včetně zkušebních zařízení, infrastruktury rozvodných sítí a příslušných provozních povolení. Ke konci roku 2016 (39) dosáhl instalovaný výkon v Evropě více než 14 MW, z něhož většina se nacházela ve vodách Spojeného království. Evropské centrum pro výzkum mořské energie (European Marine Energy Centre, EMEC) na Orknejských ostrovech představuje první plnohodnotné zkušební a akreditační zařízení připojené k elektrizační sítí v reálných mořských podmínkách a zařízení „Wave Hub“ u pobřeží severního Cornwallu představuje sdílenou infrastrukturu v pobřežních vodách pro předvádění a zkoušení polí zařízení určených k využívání energie mořských vln.

Potřebná infrastruktura pro přenos elektřiny ze zařízení využívajících energii mořských vln a proudů bude nejspíše podobná infrastruktuře pro přenos střídavého proudu z větrných elektráren, i když v budoucnu by se mohlo zvážit i použití HVDC kabelů. Vzhledem k dynamičtějšímu prostředí, v němž je nutno tyto kabely instalovat, včetně skalnatého mořského dna omývaného mořskými proudy, však mohou být potřebné sofistikovanější způsoby kotvení. V této fázi vývoje se výrobní zařízení nacházejí v blízkosti pobřeží, takže ve srovnání s vyspělejším odvětvím větrných elektráren potřebují méně kabelů a mají menší nároky na infrastrukturu rozvoden.

8.1.3   Zachycování a ukládání uhlíku (CCS)

Zachycování CO2 ze spalování fosilních paliv a jeho přeprava a ukládání do geologických útvarů pod mořským dnem představuje relativně nedávný vývoj v odvětví energetiky. Tento proces může zahrnovat přepravu CO2 potrubím z podniků na pevnině do skladovacích nádrží na moři, jakož i z výrobních zařízení v pobřežních vodách ke zpracování na pevnině a poté opět k uložení v pobřežních vodách. Mezi zdroje dosavadních relevantních zkušeností z mořského prostředí patří terciární těžba ropy (Enhanced Oil Recovery, EOR) (v norském nalezišti zemního plynu Sleipner West v severní části Severního moře) a zachycování a ukládání CO2 z naleziště zemního plynu Sohvit, který se přepravuje na vzdálenost 152 km zpět do naleziště, kde se vhání do hlubinného slaniskového útvaru pod mořským dnem (40). CO2 se stlačí do podoby hustého skupenství (tzn. do tekutého nebo superkritického skupenství), aby mohl účinně proudit.

8.1.4   Přenosové soustavy

Několik středních a velkých propojovacích HVDC vedení přetíná Baltské moře. Patří mezi ně vedení mezi Finskem a Švédskem, Švédskem a Polskem, Dánskem a Německem, Švédskem a Německem. Celkem 580 km dlouhé vedení NorNed v Severním moři, které propojuje energetické sítě Norska a Nizozemska, je nejdelším podmořským vysokonapěťovým kabelem na světě. V současnosti existuje jen jedna trasa přenosu elektrické energie mezi zeměmi jižního a východního Středomoří a členskými státy EU, a to mezi Marokem a Španělskem, ale existují plány na další systémy, například mezi Tuniskem a Itálií (má být v provozu nejpozději od roku 2017). Dalšími příklady jsou podmořská propojovací vedení mezi Itálií a Řeckem, Korsikou a Itálií, a ze Sardinie na italskou pevninu.

8.1.5   Výhledy do budoucna

Budoucí infrastruktura pro přenos energie v mořích kolem Evropy bude znamenat údržbu, modernizaci a expanzi a také vyřazování některých částí z provozu. To bude nezbytné proto, aby se co nejlépe využívaly stávající zdroje, aby se zajistila větší kapacita (pro výrobu energie z obnovitelných zdrojů v pobřežních vodách) a aby se využívaly novější technologie výroby energie z mořských zdrojů. Změny jsou také důsledkem strategických otázek, jako jsou potřeba lepší energetické bezpečnosti, optimalizace systému a náklady na přenos energie.

Severní moře nabízí jedinečnou možnost v podobě dodávek značného množství nízkouhlíkové energie vyráběné z místních zdrojů a zároveň v blízkosti té části Evropy, kde vzniká značný podíl HDP. Do roku 2030 se očekává, že tato nová výroba energie bude pocházet hlavně z větrných elektráren na moři. Existuje také značný potenciál pro obchod s elektřinou a integraci trhu, což by řešilo strukturální (velkoobchodní) cenové rozdíly mezi trhy v regionu (ceny ve Spojeném království jsou podstatně vyšší než ceny na kontinentu). Severní moře také umožňuje předvádění a rozsáhlé zavádění nových nízkouhlíkových technologií, jako je CCS, využívání energie mořských vln a přílivu a ukládání energie na moři.

Klíčem k podchycení tohoto potenciálu bude zlepšené propojení a koordinovaný rozvoj příbřežní elektrizační soustavy. Integrovaný systém zdrojů energie v oblasti severních moří podpoří hospodářský růst a tvorbu vysoce kvalifikovaných pracovních míst v regionu. Rozvoj takového systému by prospěl všem zemím vzhledem k mnoha navzájem se doplňujícím aspektům energetických profilů těchto zemí.

Stávající námořní infrastruktura přepravuje velká množství ropy a zemního plynu po celé Evropě i mimo ni. Nejenže má tento trend pokračovat, ale pravděpodobně bude sílit, protože výroba začíná být životaschopná i dál od pobřeží a přicházejí nové objevy jako například naleziště uhlovodíků v Levantském moři ve východním Středomoří. Existují návrhy infrastruktury zaměřené na přepravu plynu z Ruska, Kaspického regionu, Středního východu, východního Středomoří a severní Afriky do Evropské unie. Některé z těchto návrhů by zahrnovaly úseky podmořského potrubí v Černém moři, Středozemním moři a Jaderském moři.

Potřeba infrastruktury pro CCs v Evropě je nejasná a budoucí požadavky na výstavbu příslušných plynovodů lze obtížně předvídat, ačkoli některé návrhy už dospěly do fáze veřejné konzultace.

Také se předpokládá, že bude potřeba vybudovat infrastrukturu pro integraci rostoucího objemu výroby energie z obnovitelných zdrojů v pobřežních vodách. Jakýkoli růst tohoto odvětví bude vyžadovat související rozšíření kabeláže pro přenos elektřiny z míst její výroby do elektrických sítí na pevnině, jakož i posílení těchto sítí. Evropská asociace pro větrnou energii (nyní WindEurope) odhaduje, že do roku 2020 bude instalován výkon 24,6 GW. Do roku 2030 by výkon větrných elektráren na moři mohl dosáhnout 150 GW, což by pokrylo přibližně 14 % předpokládané poptávky po elektřině v EU (41). V odvětví se předpokládá, že ve střednědobém horizontu bude i nadále hlavním regionem pro instalaci větrných elektráren v pobřežních vodách Severní moře, přestože i Atlantik a Baltské moře budou oblastmi, ve kterých bude docházet k důležitému rozvoji.

Výroba elektřiny z energie mořských vln a přílivových proudů v komerčním měřítku je méně pokročilá než její výroba ve větrných elektrárnách na moři. Odhaduje se, že ve Spojeném království bude toto odvětví nejpozději v roce 2020 dodávat 120 MW energie (42), zatímco plán španělské vlády týkající se obnovitelné energie obsahuje pro oblast mořské energie cíl zvyšovat v letech 2016 až 2020 celkový instalovaný výkon o 20 až 25 MW za rok. Největší evropské energetické společnosti zvažují projekty s odhadovaným výkonem 2 GW.

Pavučinově uspořádaná příbřežní elektrizační soustava připojující skupiny větrných elektráren v pobřežních vodách k elektroenergetickým uzlům a napojující tyto uzly na propojovací sítě by měla značné přínosy oproti tradičnímu způsobu radiálního připojení každé jednotlivé větrné elektrárny k síti na souši. K těmto přínosům by patřilo také významné snížení celkové délky podmořských kabelů a díky sloučení kabelů vedoucích k pobřeží by bylo nutno jimi protínat citlivou a cennou pobřežní zónu méně často. Iniciativa zemí v oblasti severních moří týkající se mořských sítí (North Seas Countries' Offshore Grid Initiative, NSCOGI), ustavená v roce 2009 a zahrnující devět členských států EU a Norsko a také Komisi zkoumá návrhy potenciálních elektrických sítí pro rozvoj příbřežní elektrizační soustavy včetně projektu NorthSeaGrid (43) a studie přínosů pavučinově uspořádané příbřežní elektrizační soustavy (44). Ve Středomoří podporuje iniciativa MEDRING propojení mezi jednotlivými energetickými systémy v oblasti Středozemního moře. Součástí této iniciativy jsou i plány na výstavbu několika propojovacích vedení, která by na sever dodávala elektřinu z oblastí s významným potenciálem využití obnovitelných zdrojů větrné a solární energie v jižním Středomoří (45).

Vzhledem ke zjištěné potřebě zvýšení kapacity elektrizační sítě se objevují návrhy různých infrastrukturních projektů. Patří mezi ně i podmořské kabely ke zlepšení spojení mezi státy ležícími na pobřeží. Norsko a Spojené království plánují vybudovat 700 km dlouhé propojovací vedení do roku 2020 a propojovací vedení mezi Německem a Norskem má být uvedeno do provozu v roce 2018. Rovněž se předpokládá řada projektů ke zlepšení úrovně propojení mezi Spojeným královstvím a Irskem a kontinentem. Probírají se také různé možnosti koncepce elektrizační soustavy na moři pro přenos elektřiny z příbřežních větrných elektráren. V rámci projektu North Seas Grid bylo určeno šestnáct dílčích projektů plánovaného propojení energetických soustav, z nichž některé mají potenciál dalšího rozvoje směrem k oblasti projektu North Seas Grid (46).

Mezi prioritní koridory energetické infrastruktury a oblasti uvedené v příloze I nařízení o transevropské energetické síti (47) patří mořská síť v oblasti Severního moře (Northern Seas Offshore Grid, NSOG) jako prioritní koridor pro přenos elektřiny a plán propojení baltského trhu s plynem jako prioritní koridor pro přepravu zemního plynu. Prioritní tematické oblasti v rámci transevropské energetická sítě, které jsou nejdůležitější pro energetické infrastruktury na moři, umožňují pojmout přebytky energie vyráběné větrnými elektrárnami v Severním a Baltském moři a v jejich okolí a zahrnutí také infrastrukturu pro přeshraniční síť umožňující přepravu oxidu uhličitého.

Závěrem je nutno poznamenat, že na významu nabývá také problematika vyřazování energetické infrastruktury z provozu. V Severním moři probíhá tento proces od devadesátých let 20. století, jelikož jednotlivé systémy postupně dospívají do fáze ukončení svého ekonomického života.

8.2   Síť NATURA 2000 v mořském prostředí

Do prosince 2014 bylo vyhlášeno přes 3000 mořských lokalit sítě Natura 2000, jejichž celková rozloha činí více než 300 000 km2. To představuje jen něco málo přes 5 % evropských moří. Rozsah pokrytí se liší v závislosti na vzdálenosti od břehu, přičemž většina lokalit se nachází v blízkosti pobřeží. Mořské lokality sítě Natura 2000 například pokrývají 33 % rozlohy evropských moří ve vzdálenosti 0–1 námořní míle od pobřeží, ale pouze 2 % mezi linií ve vzdálenosti 12 námořních mil od pobřeží a hranicemi výlučné ekonomické zóny (EEZ). V posledních několika letech došlo k významnému pokroku ve vyhlašování lokalit a toto úsilí členských států pokračuje i nadále. Zhodnocení za období let 2007 až 2012 podle článku 17 směrnice o ochraně přírodních stanovišť však uvádí, že pouze 9 % mořských přírodních stanovišť a 7 % mořských druhů živočichů a rostlin je v příznivém stavu, zatímco u 64 % mořských druhů živočichů a rostlin a přibližně 25 % mořských přírodních stanovišť hodnocení uvádí, že jejich stav je nezjištěn (48).

Obecné požadavky směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků, včetně vyhlašování lokalit sítě Natura 2000 a péče o ně, jsou popsány v kapitole 2 tohoto dokumentu. Tato část zdůrazňuje a podrobně rozebírá jednotlivé aspekty, které jsou zvlášť důležité pro plánování nebo realizaci nových plánů a projektů energetické infrastruktury v mořském prostředí, včetně souvislostí s rámcovou směrnicí o strategii pro mořské prostředí.

8.2.1   Ochrana mořského prostředí, přírodních stanovišť a biologických druhů

Směrnice o ochraně přírodních stanovišť uvádí v příloze I přibližně 230 přírodních stanovišť, v jejichž případě je nutno vyhlásit chráněnou lokalitu a provést další opatření nezbytná k dosažení jejich příznivého stavu z hlediska ochrany. Deset z těchto přírodních stanovišť se pro účely hlášení považuje za „mořská“ přírodní stanoviště:

| — | 1110 Písečné břehy trvale mělce zaplavené mořskou vodou, |
| --- | --- |

—

1110 Písečné břehy trvale mělce zaplavené mořskou vodou,

| — | 1120 Porosty posidonie, |
| --- | --- |

—

1120 Porosty posidonie,

| — | 1130 Ústí řek do moře (estuária), |
| --- | --- |

—

1130 Ústí řek do moře (estuária),

| — | 1140 Bahnitá a písečná stanoviště za odlivu nezaplavená mořskou vodou, |
| --- | --- |

—

1140 Bahnitá a písečná stanoviště za odlivu nezaplavená mořskou vodou,

| — | 1150 Pobřežní laguny, |
| --- | --- |

—

1150 Pobřežní laguny,

| — | 1160 Velké mělké zálivy a zátoky, |
| --- | --- |

—

1160 Velké mělké zálivy a zátoky,

| — | 1170 Útesy (podmořské nebo obnažované za odlivu), |
| --- | --- |

—

1170 Útesy (podmořské nebo obnažované za odlivu),

| — | 1180 Podmořské struktury vytvořené unikajícími plyny, |
| --- | --- |

—

1180 Podmořské struktury vytvořené unikajícími plyny,

| — | 1650 Boreální baltské úzké zátoky, |
| --- | --- |

—

1650 Boreální baltské úzké zátoky,

| — | 8330 Jeskyně zcela nebo částečně pod mořskou hladinou. |
| --- | --- |

—

8330 Jeskyně zcela nebo částečně pod mořskou hladinou.

Některá z těchto přírodních stanovišť jsou pobřežní, zatímco jiná se nacházejí jak v mělkých mořích, tak i v hlubších pobřežních vodách (49). Typem přírodních stanovišť, kde existuje nejmenší pravděpodobnost výskytu energetické infrastruktury na moři, jsou nejspíše jeskyně zcela nebo částečně pod mořskou hladinou, ale všechny ostatní typy stanovišť by se mohly překrývat a mohou být citlivé na činnosti spojené s výstavbou a údržbou mořské energetické infrastruktury a jejím vyřazováním z provozu.

Směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků rovněž vyžadují zavedení ochranných opatření pro některé mořské druhy živočichů a rostlin, z nichž většina je vysoce mobilní. V případě směrnice o ochraně přírodních stanovišť se jedná o kytovce, tuleně a lachtany, plazy, ryby, bezobratlé rostliny uvedené v příloze II nebo IV. Směrnice o ochraně ptáků zavádí všeobecný systém ochrany všech přirozeně se vyskytujících druhů volně žijících ptáků v EU včetně mořských ptáků.

Předkladatelé projektů a autoři plánů musí posuzovat zranitelnost těchto mořských přírodních stanovišť a biologických druhů a možné dopady mořské energetické infrastruktury jak uvnitř, tak i mimo hranice lokalit sítě Natura 2000.

Pokud se má za to, že určitá činnost není plánem ani projektem ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice o ochraně přírodních stanovišť, musí členské státy v souladu s čl. 6 odst. 2 nicméně zajistit, aby nedošlo k poškození biologických druhů a přírodních stanovišť, pro něž je daná lokalita určena. Pokud činnosti přímo souvisejí s péčí o lokalitu nebo jsou pro ni nezbytné (v souladu s čl. 6 odst. 3), potom nemusí být nutné ani odpovídající posouzení.

Článek 12 směrnice o ochraně přírodních stanovišť a článek 5 směrnice o ochraně ptáků požadují, aby členské státy chránily příslušné druhy, které jsou předmětem zájmu Společenství, a všechny volně žijící ptáky v celém jejich přirozeném areálu rozšíření v rámci EU.

Rámcová směrnice EU o strategii pro mořské prostředí byla přijata v červnu 2008. Tato směrnice stanoví rámec, na jehož základě členské státy přijmou do roku 2020 nezbytná opatření k dosažení nebo zachování dobrého stavu mořského prostředí v mořích EU (viz čl. 1 odst. 1). Hlavním účelem je chránit a zachovávat mořské prostředí, předcházet zhoršování jeho stavu nebo, pokud je to možné, obnovovat evropské oceány a moře v oblastech, kde byly negativně postiženy, a předcházet nepříznivým vlivům na mořské prostředí nebo tyto vlivy omezovat (viz čl. 1 odst. 2 písm. a) a b)). V příloze I je uvedeno jedenáct kvalitativních deskriptorů pro určování dobrého stavu prostředí, z nichž některé mohou být nepříznivě ovlivněny instalací a údržbou mořské energetické infrastruktury a jejím vyřazováním z provozu. Patří mezi ně deskriptor 1 (biologická rozmanitost), deskriptor 6 (celistvost mořského dna), deskriptor 11 (uvádění energie včetně hluku pod mořskou hladinou), deskriptor 7 (hydrografické podmínky), deskriptor 8 (znečišťující látky) a deskriptor 10 (odpadky v mořích).

Při posuzování, určování a sledování dobrého stavu prostředí se zvažují dvě široké kategorie přírodních stanovišť: převládající přírodní stanoviště a zvláštní přírodní stanoviště. Druhá z nich se týká zejména přírodních stanovišť, jež jsou uznána nebo určena na základě právních předpisů Evropské unie (např. směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků) nebo mezinárodních úmluv jako zvlášť důležitá z vědeckých důvodů nebo kvůli své biologické rozmanitosti. Vzájemné překrývání s mořskými přírodními stanovišti uvedenými ve směrnici o ochraně přírodních stanovišť je znázorněno v tabulce 4. Rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí se nezaměřuje na konkrétní biologické druhy, ale spíše se zabývá všemi prvky biologické rozmanitosti mořského prostředí. Všechny druhy, na něž se vztahuje směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť, tudíž spadají i do působnosti rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí v rámci posouzení dobrého stavu prostředí.

Tabulka 4

Možné překrývání mezi typy mořských přírodních stanovišť podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí a podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť (50)

| Převládající typy přírodních stanovišť na mořském dně podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí | TYPY PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ UVEDENÉ V PŘÍLOZE 1 SMĚRNICE O OCHRANĚ PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ A POVAŽOVANÉ ZA „MOŘSKÉ“ PRO ÚČELY HLÁŠENÍ PODLE ČLÁNKU 17 |
| --- | --- |
| 1110
  Písečné břehy trvale mělce zaplavené mořskou vodou | 1120
  Porosty posidonie | 1130
  Ústí řek | 1140
  Bahnitá a písčitá stanoviště za odlivu nezaplavená mořskou vodou | 1150
  Pobřežní laguny | 1160
  Velké mělké zálivy a zátoky | 1170
  Útesy | 1180
  Podmořské struktury vytvořené unikajícími plyny | 1650
  Boreální baltské úzké zátoky | 8330
  Jeskyně zcela nebo částečně pod mořskou hladinou |
| Litorální skály a biogenní útesy | | | | | | | | Tyto struktury se mohou vyskytovat v celé řadě převládajících typů přírodních stanovišť | | |
| Litorální sediment | | | | | | | | | |
| Skály a biogenní útesy v mělkém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Hrubý sediment v mělkém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Písek v mělkém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Bahno v mělkém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Smíšený sediment v mělkém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Skály a biogenní útesy v šelfovém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Hrubý sediment v šelfovém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Písek v šelfovém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Bahno v šelfovém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Smíšený sediment v šelfovém sublitorálu | | | | | | | | | |
| Skály a biogenní útesy ve svrchním batyálu | | | | | | | | | |
| Sediment ve svrchním batyálu | | | | | | | | | |
| Skály a biogenní útesy ve spodním batyálu | | | | | | | | | |
| Sediment ve spodním batyálu | | | | | | | | | |
| Abysální skály a biogenní útesy | | | | | | | | | |
| Abysální sediment | | | | | | | | | |
| Ústí řek (1130) obvykle spadají do přechodných vod podle rámcové směrnice o vodě, a proto mohou většinou spadat mimo oblast působnosti rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí. Pobřežní laguny (1150) se vykazují mezi mořskými přírodními stanovišti, pokud existuje trvalé spojení s mořem. Pobřežní stanoviště (např. Atlantské slané louky (1330) nebo trávníky s druhy rodu Spartina (1320)) se vykazují mezi pevninskými stanovišti podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť, ale mohou se vyskytovat také v „pobřežních vodách“ podle rámcové směrnice o vodě, a proto mohou spadat do oblasti působnosti rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí. |

Převládající typy přírodních stanovišť na mořském dně podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí

TYPY PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ UVEDENÉ V PŘÍLOZE 1 SMĚRNICE O OCHRANĚ PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ A POVAŽOVANÉ ZA „MOŘSKÉ“ PRO ÚČELY HLÁŠENÍ PODLE ČLÁNKU 17

1110

Písečné břehy trvale mělce zaplavené mořskou vodou

1120

Porosty posidonie

1130

Ústí řek

1140

Bahnitá a písčitá stanoviště za odlivu nezaplavená mořskou vodou

1150

Pobřežní laguny

1160

Velké mělké zálivy a zátoky

1170

Útesy

1180

Podmořské struktury vytvořené unikajícími plyny

1650

Boreální baltské úzké zátoky

8330

Jeskyně zcela nebo částečně pod mořskou hladinou

Litorální skály a biogenní útesy

Tyto struktury se mohou vyskytovat v celé řadě převládajících typů přírodních stanovišť

Litorální sediment

Skály a biogenní útesy v mělkém sublitorálu

Hrubý sediment v mělkém sublitorálu

Písek v mělkém sublitorálu

Bahno v mělkém sublitorálu

Smíšený sediment v mělkém sublitorálu

Skály a biogenní útesy v šelfovém sublitorálu

Hrubý sediment v šelfovém sublitorálu

Písek v šelfovém sublitorálu

Bahno v šelfovém sublitorálu

Smíšený sediment v šelfovém sublitorálu

Skály a biogenní útesy ve svrchním batyálu

Sediment ve svrchním batyálu

Skály a biogenní útesy ve spodním batyálu

Sediment ve spodním batyálu

Abysální skály a biogenní útesy

Abysální sediment

Ústí řek (1130) obvykle spadají do přechodných vod podle rámcové směrnice o vodě, a proto mohou většinou spadat mimo oblast působnosti rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí. Pobřežní laguny (1150) se vykazují mezi mořskými přírodními stanovišti, pokud existuje trvalé spojení s mořem. Pobřežní stanoviště (např. Atlantské slané louky (1330) nebo trávníky s druhy rodu Spartina (1320)) se vykazují mezi pevninskými stanovišti podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť, ale mohou se vyskytovat také v „pobřežních vodách“ podle rámcové směrnice o vodě, a proto mohou spadat do oblasti působnosti rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí.

8.2.2   Podpůrná opatření a užitečné zdroje informací

Evropská unie a její členské státy, jakož i jiné evropské země jsou smluvními stranami různých důležitých mezinárodních úmluv a dohod o životním prostředí. Ty přispěly k vytvoření právního rámce pro politiku a legislativu v oblasti biologické rozmanitosti v EU a také pomohly vymezit vztahy mezi EU a ostatními zeměmi. Evropské a vnitrostátní právní rámce týkající se ochrany přírody a zachování biologické rozmanitosti musí plně zohledňovat závazky vyplývající z těchto úmluv a dohod. Níže jsou uvedeny ty z nich, které jsou nejdůležitější pro zachování biologické rozmanitosti v Evropě v souvislosti s mořskou energetickou infrastrukturou.

Úmluva o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (OSPAR) představuje mechanismus, jehož prostřednictvím spolupracuje patnáct vlád států západních pobřeží a povodí Evropy společně s Evropskou unií na ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku. Strategie ochrany biologické rozmanitosti a ekosystémů v rámci úmluvy OSPAR uvádí pokládání a údržbu kabelů a potrubí a jejich vyřazování z provozu jako jednu z lidských činností, které mohou nepříznivě ovlivňovat mořské prostředí. Potenciální dopad podmořských potrubí byl posouzen Společným programem hodnocení a monitorování v rámci úmluvy OSPAR (JAMP) jako součást hodnocení rozsahu, přínosů a dopadů příbřežních činností ropného a plynárenského průmyslu (OSPAR, 2009a), zatímco Výbor pro biologickou rozmanitost v rámci úmluvy OSPAR posuzoval dopady podmořských kabelů na životní prostředí (OSPAR, 2009). V rámci úmluvy OSPAR byly také vypracovány pokyny pro nejlepší environmentální praxi při pokládání a provozu kabelů, které vymezují i rozsah možných zmírňujících opatření (OSPAR, 2012). Sesterská organizace komise OSPAR, komise Bonnské dohody (51) také pracuje na integrovaném přístupu ke zvládání dopadů náhodných úniků ropy a dalších nebezpečných látek do mořského prostředí.

Úmluva o ochraně mořského prostředí v oblasti Baltského moře (HELCOM, Helsinská úmluva) se týká oblasti Baltského moře a všech vnitrozemských vod v jeho úmoří. Smluvními stranami jsou všechny země sousedící s Baltským mořem a také Evropská unie. Akční plán pro Baltské moře (2007), vypracovaný pod záštitou Komise na ochranu baltského mořského prostředí a přijatý všemi pobřežními státy a Evropskou unií, obsahuje dohodu, že smluvní strany budou dodržovat příslušné postupy, aby co nejvíce předcházely ekologicky významným nepříznivým dopadům způsobeným jakýmikoli příbřežními zařízeními včetně podmořských kabelů a potrubí a aby tyto dopady snižovaly nebo kompenzovaly.

Smluvní strany Úmluvy o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří (Barcelonská úmluva) se zavázaly „předcházet, snižovat a potírat znečišťování oblasti Středozemního moře a chránit a zlepšovat mořské prostředí v této oblasti“ (viz čl. 4 odst. 1). Povinnosti, které jsou obzvláště důležité v souvislosti s infrastrukturou pro využívání mořské energie, se týkají znečišťování v důsledku průzkumu a využívání kontinentálního šelfu a mořského dna a jeho podloží, řešení mimořádných událostí způsobujících znečištění a také monitorování, to vše na základě příslušného protokolu, který byl ratifikován Evropskou unií.

Úmluva o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států (úmluva z ESPOO) podporuje mezinárodní spolupráci a účast veřejnosti, pokud se předpokládá, že dopad plánované činnosti na životní prostředí překročí hranice států. Ropovody a plynovody o velkém průměru jsou uvedeny v seznamu činností, které by mohly způsobovat významné nepříznivé přeshraniční dopady a které by měly podléhat řízení EIA stanovenému v dotyčné úmluvě.

Úmluva o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů (Bonnská úmluva) má chránit stěhovavé druhy živočichů v celém jejich přirozeném areálu rozšíření. V souvislosti s řešením problematiky střetů migrujících zvířat s mořskou energetickou infrastrukturou je důležitých několik dohod podepsaných v rámci této úmluvy:

Dohoda o ochraně malých kytovců Baltského moře, severovýchodního Atlantiku, Irského moře a Severního moře (ASCOBANS): jejím cílem je koordinovat opatření, která jejích deset smluvních stran podniká ke snížení nepříznivých dopadů vedlejších úlovků, ztráty přírodních stanovišť, znečištění moří a akustických rušivých vlivů. V roce 2009 bylo přijato usnesení o nepříznivých účincích podvodního hluku na mořské savce při výstavbě příbřežní infrastruktury pro výrobu energie z obnovitelných zdrojů a v roce 2006 bylo přijato usnesení o nepříznivých účincích zvuku, plavidel a jiných forem vyrušování malých kytovců. Obě tato usnesení jsou relevantní pro posuzování možných dopadů souvisejících s mořskou energetickou infrastrukturou,

Dohoda o ochraně kytovců v Černém moři, Středozemním moři a přilehlé atlantské oblasti (ACCOBAMS) je kooperativní rámec pro zachování biologické rozmanitosti mořského prostředí ve Středozemním moři a Černém moři. Jejím hlavním účelem je snížit ohrožení kytovců v těchto mořích a zlepšit znalosti o nich. Součástí dohody jsou usnesení o hodnocení a posouzení dopadů lidmi způsobovaného hluku, které je důležité pro řešení problematiky střetů kytovců, kteří jsou chráněni na základě směrnice o ochraně přírodních stanovišť, s mořskou energetickou infrastrukturou. Rovněž byly zveřejněny pokyny pro zmírňující opatření v souvislosti s hlukem pod vodou (ACCOBAMS-MOP5, 2013).

8.3   Možné dopady a přístupy k jejich zmírňování

Environmentální dopady energetické infrastruktury na biologickou rozmanitost mořského prostředí mohou vyplývat z biologických, fyzikálních a chemických tlaků, jejichž přesné účinky závisí na řadě faktorů. Jedná se mimo jiné o to, zda je infrastruktura ve fázi instalace, provozu nebo vyřazování z provozu a kromě toho záleží také na načasování a frekvenci prací, na rozsahu infrastruktury a na tom, kde se nachází. Tlaky na chráněná přírodní stanoviště a biologické druhy mohou být nepřímé i přímé a dopady mohou být akutní nebo chronické. Možné dopady na přírodní stanoviště a biologické druhy v lokalitách sítě Natura 2000 shrnuje tabulka 5. Níže jsou popsány jednotlivé účinky a možná zmírňující opatření. Projekty budou muset být posuzovány případ od případu, aby se určilo, zda jsou taková opatření dostatečná k ochraně zájmů sítě Natura 2000.

Avšak mezi omezení, která mohou ovlivnit přiměřenost odpovídajícího posouzení plánů a projektů mořské energetické infrastruktury, patří:

| — | dostupnost údajů, jejich přístupnost a schopnost shromažďovat relevantní údaje, |
| --- | --- |

—

dostupnost údajů, jejich přístupnost a schopnost shromažďovat relevantní údaje,

| — | vědecké porozumění – ekologickým procesům, citlivosti mořských přírodních stanovišť v rámci sítě Natura 2000 na konkrétní tlaky a možným kumulativním účinkům, |
| --- | --- |

—

vědecké porozumění – ekologickým procesům, citlivosti mořských přírodních stanovišť v rámci sítě Natura 2000 na konkrétní tlaky a možným kumulativním účinkům,

| — | strategie zmírňování dopadů – krátký časový úsek, během něhož je nutno určit efektivní, experimentální nebo dosud nedostatečně rozpracovaná opatření, |
| --- | --- |

—

strategie zmírňování dopadů – krátký časový úsek, během něhož je nutno určit efektivní, experimentální nebo dosud nedostatečně rozpracovaná opatření,

| — | typ rozvojového projektu – novátorský projekt, jehož vývoj ještě není dokončen a který je složitý v tom, že jeho jednotlivé součásti mohou být jak na pevnině, tak na moři. |
| --- | --- |

—

typ rozvojového projektu – novátorský projekt, jehož vývoj ještě není dokončen a který je složitý v tom, že jeho jednotlivé součásti mohou být jak na pevnině, tak na moři.

Je také pravda, že v případě mořských obnovitelných zdrojů [energie z vln a přílivu] se většina dosavadních hodnocení dopadů týká výrobních zařízení. Ta je teprve nutno uvádět do provozu v takovém rozsahu, aby se mohly stát komerčně životaschopným způsobem výroby energie. Možné environmentální dopady souborů zařízení na výrobu energie a jejich nezbytné přenosové infrastruktury je proto třeba teprve odzkoušet. Existuje rovněž nejistota ohledně našeho chápání rozsahu a složitosti kombinovaných a kumulativních účinků mořské energetické infrastruktury ve spojení s dalšími námořními činnostmi, a tudíž ohledně potřeby strategického plánování, jak je navrženo v kapitole 4. Obvykle bude nutno provádět posouzení případ od případu, aby se určil typ a závažnost pravděpodobných dopadů, pokud jde o konkrétní okolnosti v dané lokalitě a dostupné údaje.

Tabulka 5

Potenciální citlivost přírodních stanovišť a biologických druhů chráněných v rámci sítě Natura 2000 na tlaky spojené s výstavbou a údržbou mořské energetické infrastruktury a jejím vyřazováním z provozu

| | FYZICKÁ ZTRÁTA/POŠKOZENÍ | BIOLOGICKÉ NARUŠENÍ POŠKOZENÍ/ZTRÁTA | HYDROLOGICKÁ ZMĚNA | NEBEZPEČNÉ LÁTKY | ELEKTROMAGNETICKÁ POLE (+) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Písčiny | √ | √ | √ | √ | |
| Porosty posidonie | √ | √ | √ | √ | |
| Ústí řek | √ | √ | √ | √ | |
| Bahnitá a písečná stanoviště | √ | √ | √ | √ | |
| Pobřežní laguny | √ | √ | √ | √ | |
| Zálivy a zátoky | √ | √ | √ | √ | |
| Útesy | √ | √ | √ | √ | |
| Struktury vytvořené unikajícími plyny | √ | √ | √ | √ | |
| Boreální baltské úzké zátoky | √ | √ | √ | √ | |
| Jeskyně* | ? | ? | ? | √ | |
| |
| Kytovci | ? | √ | ? | √ | |
| Tuleni a lachtani | ? | √ | ? | √ | |
| Plazi | ? | √ | ? | √ | |
| Ryby | ? | √ | √ | √ | √ |
| Bezobratlí | √ | √ | ? | √ | |
| Rostliny | √ | √ | √ | √ | |
| Mořští ptáci | | √ | | √ | |
| * | místa, kudy pravděpodobně žádné trasy nepovedou |

FYZICKÁ ZTRÁTA/POŠKOZENÍ

BIOLOGICKÉ NARUŠENÍ POŠKOZENÍ/ZTRÁTA

HYDROLOGICKÁ ZMĚNA

NEBEZPEČNÉ LÁTKY

ELEKTROMAGNETICKÁ POLE (+)

Písčiny

√

√

√

√

Porosty posidonie

√

√

√

√

Ústí řek

√

√

√

√

Bahnitá a písečná stanoviště

√

√

√

√

Pobřežní laguny

√

√

√

√

Zálivy a zátoky

√

√

√

√

Útesy

√

√

√

√

Struktury vytvořené unikajícími plyny

√

√

√

√

Boreální baltské úzké zátoky

√

√

√

√

Jeskyně*

?

?

?

√

Kytovci

?

√

?

√

Tuleni a lachtani

?

√

?

√

Plazi

?

√

?

√

Ryby

?

√

√

√

√

Bezobratlí

√

√

?

√

Rostliny

√

√

√

√

Mořští ptáci

√

√

*

místa, kudy pravděpodobně žádné trasy nepovedou

| + | mechanismy a dopady, které dosud nejsou dostatečně pochopeny |
| --- | --- |

+

mechanismy a dopady, které dosud nejsou dostatečně pochopeny

| ? | není známo / nedostatečně pochopeno |
| --- | --- |

?

není známo / nedostatečně pochopeno

—   
  Přehled možných dopadů

O možných dopadech podmořských potrubí existuje značné množství informací, a to z důvodu jejich rozsáhlého a dlouhodobého využívání pro přepravu ropy a plynu v mořském prostředí. Pokládka kabelů je také široce používanou technologií, ačkoli většina informací o možných dopadech na životní prostředí pochází z odvětví telekomunikací. Kabely používané k přenosu energie jsou obvykle těžší, tužší a mají větší průměr. Způsoby, jak zabránit environmentálním dopadům kabelů i potrubí nebo jak tyto dopady zmírnit, byly rovněž předmětem zkoumání a zahrnují strategie k zabránění dopadům a k jejich zmírňování, které se týkají přírodních stanovišť a biologických druhů v rámci sítě Natura 2000.

Nejzřejmějšími přímými účinky jsou poškození, narušování nebo ztráta bentických přírodních stanovišť při pokládce kabelů a potrubí. Důvodem je to, že jejich trasy většinou vedou oblastmi měkkých sedimentů a součástí pokládky je také hloubení rýh nebo zasypávání položených kabelů či potrubí. Dotčený prostor značně závisí na použitých postupech a strojích, jakož i na druhu sedimentu a může pokrývat zónu do vzdálenosti 10 až 20 metrů od kabelu či potrubí. Bentos v této narušené zóně se může zotavit, i když ne nutně do podoby stejného souboru biologických druhů, přičemž rychlost zotavení bude ovlivněna typem sedimentu a místními podmínkami. Dopady budou záviset na rozsahu a trvání případných změn, jakož i na konkrétních charakteristikách dané lokality. Do lokality mohou být také vneseny odlišné druhy sedimentů, které mohou změnit její charakter. Subtidální písčiny, přírodní stanoviště tvořená měkkými sedimenty v zálivech a zátokách, intertidální bahnité a písčité mělčiny, porosty mořské trávy, porosty posidonie a útesy jsou některé z lokalit sítě Natura 2000, jež jsou ohroženy přímým poškozením přírodních stanovišť nebo změnami souvisejícími s pokládkou kabelů a potrubí. V některých případech může být nutné položit kabely přes oblasti skalnatého mořského dna. Může dojít k poškození přírodních stanovišť, například prostředí útesů, pokud je nutno vyhloubit do skály rýhu.

Přítomnost umělých pevných povrchů kabelů a potrubí, jakož i kamenných valů a betonových matrací k ochraně funkční infrastruktury nebo vyřazených potrubí může mít lokalizovaný účinek tím, že umožní kolonizaci biologickými druhy, které jsou netypické pro měkké sedimenty. Existuje také možnost kolonizace invazivními cizími druhy, které se budou od těchto konstrukcí následně šířit do okolí. Změny zakalení vody, proudů u mořského dna a topografie dna představují další potenciální tlak na bentická společenstva v blízkosti kabelů a potrubí, zatímco změny chování při příjmu potravy, vyrušování a vytlačování během instalačních prací mohou mít dopad na mořské savce a mořské ptáky chráněné na základě směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků. Méně je známo o účincích elektromagnetických polí kolem kabelů, ale ty by mohly být problémem pro ryby, jako je jeseter, chráněný druh podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť, o kterých je známo, že dokáží detekovat tyto typy polí. Emise tepla mohou mít rovněž nepříznivý vliv na některé biologické druhy, které jsou citlivé i na menší nárůsty teploty okolí, avšak typ a významnost případných účinků na bentická společenstva, například ta, která jsou spojena s přírodními stanovišti na písčinách, nejsou známy. Snížení takových emisí nebo jejich úplnému odstranění díky konstrukci kabelů se věnuje část o zmírňujících opatřeních.

Rizika a možné dopady chemického znečištění na přírodní stanoviště a biologické druhy v rámci sítě Natura 2000 jsou dalšími aspekty, které je nutno brát v úvahu. Mohou být důsledkem poškození potrubí, rozrušení kontaminovaných sedimentů či nebezpečných látek nebo poruch kabelů. Emise z plavidel zapojených do výstavby a údržby infrastruktury mohou mít dopad na kvalitu vody, i když je obtížné je oddělit od emisí spojených obecněji s výstavbou a údržbou na moři.

—   
  Přehled možných zmírňujících opatření

Komise OSPAR poskytla užitečný přehled možných zmírňujících opatření k minimalizaci nebo eliminaci environmentálních dopadů souvisejících s podmořskými kabely (tabulka 6) (52). Mezi nejdůležitější z nich patří pečlivé naplánování trasy a harmonogramu instalačních činností, vhodný výběr typů kabelů, vhodné zahloubení a/nebo zasypání kabelu a použití inertních materiálů, pokud je nutné ochranné překrytí. Důležitými faktory souvisejícími s výstavbou a údržbou podmořských potrubí jsou také rozrušování mořského dna, hluk, znečištění, překrytí dna, ztráta přírodních stanovišť, vznik koridorů pro šíření cizích biologických druhů a kumulativní účinky.

Tabulka 6

Možná zmírňující opatření k eliminaci nebo minimalizaci environmentálních dopadů různých antropogenních tlaků v důsledku pokládání a provozování podmořských kabelů (zdroj: OSPAR, 2009)

| | Zmírňující opatření |
| --- | --- |
| Environmentální dopady | Volba trasy | Doba výstavby | Metoda zahloubení/zasypání | Hloubka zahloubení/zasypání | Typ kabelu | Odstranění |
| Vyrušování/rozrušování | x | x | x | (x) | (x) | Viz text |
| Hluk | (x) | (x) | (x) | | | |
| Emise tepla | (x) | | | x | x | |
| Elektromagnetické pole | | | | x | x | |
| Kontaminace | x | | (x) | (x) | x | x |
| Kumulativní účinky* | x | x | x | x | x | |
| x: důležité opatření; (x) méně důležité opatření; * nedostatečná znalost |

Zmírňující opatření

Environmentální dopady

Volba trasy

Doba výstavby

Metoda zahloubení/zasypání

Hloubka zahloubení/zasypání

Typ kabelu

Odstranění

Vyrušování/rozrušování

x

x

x

(x)

(x)

Viz text

Hluk

(x)

(x)

(x)

Emise tepla

(x)

x

x

Elektromagnetické pole

x

x

Kontaminace

x

(x)

(x)

x

x

Kumulativní účinky*

x

x

x

x

x

x: důležité opatření; (x) méně důležité opatření; * nedostatečná znalost

Následující části poskytují podrobnější informace o možných dopadech a zmírňujících opatřeních, které se týkají instalace a provozování podmořských kabelů a potrubí a jejich vyřazování z provozu.

8.3.1   Instalace

Při pokládání podmořských kabelů a potrubí se používá řada metod. V oblastech měkkých sedimentů lze pomocí speciálních radlic a řízeného protlaku, používaných buď jednotlivě, nebo ve vzájemné kombinaci, vytvářet ve dně rýhy, obvykle 1 až 3 metry hluboké, a současně do nich pokládat kabely a potrubí a hned je v nich zasypávat. Případně se výkopek z rýhy dočasně z lokality odstraní nebo se uloží podél trasy, zatímco pokládka kabelu nebo potrubí a vyplnění vyhloubených rýh se uskuteční později. Úmrtnost bezobratlých živočichů podél navržené trasy pokládky kabelu je pravděpodobně vyšší, když se používá řízeného protlaku (zkapalnění sedimentu pod kabelem, aby mohl klesnout do určené hloubky), jelikož dochází k většímu narušení sedimentu a pravděpodobnému vystavení mnoha živočichů nebezpečí, že budou uloveni predátory. Při použití radlic mohou ližiny, které radlici podpírají, zanechávat v povrchu stopu, zejména v oblastech měkkého sedimentu. Možnými dopady za těchto okolností jsou zhutnění sedimentů a narušení mořské fauny. Zóna narušení závisí na charakteristikách prostředí a metodě instalace (53).

Zatímco některé mobilní druhy organismů se mohou narušeným oblastem vyhnout, většina přisedlých druhů toho není schopna a u některých přírodních stanovišť tvořených biogenními útesy, jako jsou místa výskytu slávek a chaluh, u dvou typů dílčích přírodních stanovišť tvořených subtidálními písčinami, jakož i u porostů mořské trávy může obzvláště hrozit přímá ztráta nebo překrytí rozčeřenými sedimenty (viz např. OSPAR 2010). K méně rozsáhlému poškození bentických společenstev v přírodních stanovištích na útesech může také docházet, když kabely procházejí oblastmi skalnatého mořského dna a zahlubují se do něho buď v důsledku odírání nebo hloubení rýh v měkké a tvrdé hornině.

Opětovné vytvoření suspenze a opětovná mobilizace živin a nebezpečných látek během výkopových prací představuje riziko v oblastech kontaminovaného sedimentu, zatímco změny profilu mořského dna mohou vést ke změnám hydrodynamického režimu. To může nepříznivě ovlivnit stabilitu subtidálních přírodních stanovišť, jako jsou písčiny, a také potenciálně změnit složení příslušných mořských společenstev. Posledním z aspektů, které je nutno brát v úvahu, je možný dopad činností při uvádění infrastruktury do provozu. V případě potrubí to zahrnuje zkoušky spočívající ve vhánění vody s biocidními látkami a inhibitory koroze. Je nutno určit složení a míru rozptýlení vody používané při těchto zkouškách, ačkoli zvýšené koncentrace v místech vypouštění se obecně považují za krátkodobé. Není k dispozici dostatek informací pro posouzení možných dopadů na mořská společenstva související s přírodními stanovišti v rámci sítě Natura 2000 a na chráněné druhy organismů.

ZMĚNY BENTICKÝCH PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ, SPOLEČENSTEV A BIOLOGICKÝCH DRUHŮ

Okamžitými dopady pokládky kabelů a potrubí jsou lokalizované poškození, abraze, vytlačování a vyrušování biologických druhů a přírodních stanovišť v okolí stavby (Söker et al., 2000). Bentická společenstva v místech stavebních rýh a v jejich okolí mohou být ovlivněna šířením sedimentů, zahlubováním kabelů či potrubí, čeřením a usazováním jemného sedimentu a změnami chemických vlastností v důsledku opětovného vzniku suspenze kontaminantů nebo narušení bezkyslíkatých vrstev, avšak tyto účinky mohou být jen krátkodobé nebo mohou vést k drobným dlouhodobějším změnám, jejichž významnost lze obtížně hodnotit.

Studie dopadů a zotavení v souvislosti s vyhloubením kabelové rýhy v Rødsandské laguně, což je lokalita sítě Natura 2000 v Dánsku, pro příbřežní větrnou elektrárnu Nysted ukázala bezprostředně po provedení prací významné rozdíly ve společenstvu mlžů rodu Macoma v mělkých vodách. Hustota výhonů a biomasa oddenků vochy mořské se v blízkosti kabelové rýhy rovněž snížila (což se připisuje kombinovaným účinkům zastínění a zasypání), ale v průběhu dvou let se zotavila na hodnoty naměřené před zahájením stavby (Birklund, 2003). Bentická makrofauna podél podmořského kabelu v Baltském moři mezi Švédskem a Polskem také po jednom roce vykázala zotavení bez významných změn ve složení, hojnosti nebo biomase, které by mohly jednoznačně souviset s instalací kabelu (Andrulewicz et al., 2003).

Tyto studie naznačují, že ačkoli dopady na subtidální společenstva měkkých sedimentů, jako jsou ta, jež se vyskytují na mělkých písčinách, mohou být významné, bývají poměrně krátkodobé a omezené na koridor o šířce asi 10 metrů kolem kabelu (OSPAR, 2009). Dlouhodobější účinky lze pozorovat u biogenních útesů s druhy organismů citlivými na překrytí, jako jsou místa výskytu chaluh, u podmořských struktur vytvořených unikajícími plyny nebo u biologických druhů, které jsou obzvláště dlouhověké a pomalu se obnovují, jako jsou například slávky. Přesné účinky budou záviset na dotyčných přírodních stanovištích a charakteristikách lokality.

Kromě přímého poškození jsou dalšími možnými tlaky působícími v důsledku stavebních prací na bentická přírodní stanoviště a biologické druhy například zvýšené zakalení vody, uvolňování znečišťujících látek a změny složení sedimentů. Dopady budou záviset na rozsahu a trvání případných změn, jakož i na konkrétních charakteristikách dané lokality. Přemístění měkkého sedimentu na skalnaté útesy nebo do prostoru přírodních stanovišť citlivých na překrytí, jako jsou porosty posidonie a chaluh, bude větším problémem než jeho usazení v oblastech s podobnými charakteristikami sedimentů (Zucco et al., 2006; Hall-Spencer & Moore, 2000). Do lokality mohou být také vneseny odlišné druhy sedimentů, které mohou změnit její charakter. Jelikož například při výstavbě dánské příbřežní větrné elektrárny Nysted bylo potřeba po položení nechráněné kabely zakrýt, musel se na místo dovážet oblázkový štěrk k vyplnění kabelové rýhy v oblasti, kde převládají měkké sedimenty (Andrulewicz et al., 2003).

Ve skalnatých oblastech, nebo v místech s vysoce pohyblivým pískem či hlubokou vodou, kde je mořské dno nevhodné k zahloubení kabelů a potrubí, lze infrastrukturu ochránit nebo stabilizovat tím, že se překryje kamením a speciálními betonovými matracemi. Dočasné zvýšení míry zakalení vody v blízkosti stavby je pravděpodobné i v případě, že se žádné rýhy nehloubí. Při navážení kamení může být nutné umístit 1 tunu kamení na metr čtvereční v pětimetrovém pásu po každé straně potrubí, takže může dojít k vnesení značného množství materiálu jiného charakteru, než jaký měly stávající sedimenty v dané oblasti před výstavbou.

| Příklady zmírňujících opatření na subtidálních přírodních stanovištích v síti Natura 2000

  Trasa přenosového vedení SwePol mezi Švédskem a Polskem, která vedla přes některé části pobřežní lokality sítě Natura 2000 poblíž polského města Slupsk, byla v rámci zmírňujícího opatření částečně změněna. Ačkoli většina kabelové trasy prochází ohroženými přírodními stanovišti, vyhnula se kamenitým a balvanovitým oblastem Slupského pobřeží, které jsou místem výskytu mizejících druhů červených řas. Stejný projekt eliminoval možné chemické znečištění chlorem díky změně návrhu z původně jednopólového systému, který by vyžadoval použití galvanické neboli obětované anody, na dvoupólový systém (Andrulewicz et al., 2003). |
| --- |

Příklady zmírňujících opatření na subtidálních přírodních stanovištích v síti Natura 2000

Trasa přenosového vedení SwePol mezi Švédskem a Polskem, která vedla přes některé části pobřežní lokality sítě Natura 2000 poblíž polského města Slupsk, byla v rámci zmírňujícího opatření částečně změněna. Ačkoli většina kabelové trasy prochází ohroženými přírodními stanovišti, vyhnula se kamenitým a balvanovitým oblastem Slupského pobřeží, které jsou místem výskytu mizejících druhů červených řas. Stejný projekt eliminoval možné chemické znečištění chlorem díky změně návrhu z původně jednopólového systému, který by vyžadoval použití galvanické neboli obětované anody, na dvoupólový systém (Andrulewicz et al., 2003).

POŠKOZENÍ INTERTIDÁLNÍCH PŘÍRODNÍCH STANOVIŠŤ A BIOLOGICKÝCH DRUHŮ

Intertidální přírodní stanoviště a druhy organismů chráněné směrnicí o ochraně přírodních stanovišť a směrnicí o ochraně ptáků mohou být vystaveny vyrušování, poškozování a ztrátám způsobeným pokládkou kabelů a potrubí. Typy přírodních stanovišť v rámci sítě Natura 2000, které jsou pravděpodobně nejvíce postiženy, jsou mořské zálivy a zátoky, boreální baltské úzké zátoky, ústí řek, intertidální bahnité a písčité mělčiny a porosty posidonie. Mezi nejzranitelnější chráněné druhy patří brodiví ptáci a pernatá zvěř.

Účinky na bentickou faunu jsou často dramatické, ale mohou být krátkodobé. Například studie vlivů hloubení rýh pro instalaci potrubí napříč oblastí intertidálních bahnitých a písčitých mělčin v Irsku ukázala úplnou ztrátu bentických bezobratlých živočichů a změnu struktury sedimentu ihned po dokončení prací. Dotčená oblast byla následně rekolonizována až do té míry, že o šest měsíců později nebyl žádný zřetelný rozdíl v počtu jedinců všech druhů organismů nasbíraných v sedimentových jádrech, ačkoli zastoupené taxony byly odlišné (Lewis et al., 2002). Jiné studie uvádějí podobné účinky a přestože se může obnovit bohatost druhů, může trvat několik let, než celková biomasa dosáhne podobné úrovně jako v okolní nenarušené oblasti. Zotavení bude záviset na druzích organismů přítomných v okolních oblastech, na jejich životním cyklu a mobilitě a na načasování stavebních prací.

| Příklady zmírňujících opatření na ochranu intertidálních přírodních stanovišť

  Škála opatření ke zmírnění dopadů kabelových příbřežních a přechodových šachet zasahujících do intertidálních přírodních stanovišť, jaká jsou například v ústí řek, sahá od změn trasy tak, aby se vyhnula citlivým oblastem, přes minimalizaci postižené oblasti, pečlivé načasování stavebních prací, aby nedocházelo k rušení, až po méně škodlivé metody hloubení. Níže uvádíme některá ze zmírňujících opatření, která byla dohodnuta v souvislosti s pokládkou kabelů pro export elektřiny přes intertidální oblast ústí kanálu Swale, které mají propojit příbřežní větrnou elektrárnu London Array s přenosovou soustavou (London Array / National Grid 2007).






  — | V období od 1. října do 31. března se nesmí provádět žádné práce ve zvláště chráněné oblasti Swale a v lokalitě Ramsar ani ve vzdálenosti 500 m od jejich hranice probíhající na straně k moři. |
| --- | --- |

Příklady zmírňujících opatření na ochranu intertidálních přírodních stanovišť

Škála opatření ke zmírnění dopadů kabelových příbřežních a přechodových šachet zasahujících do intertidálních přírodních stanovišť, jaká jsou například v ústí řek, sahá od změn trasy tak, aby se vyhnula citlivým oblastem, přes minimalizaci postižené oblasti, pečlivé načasování stavebních prací, aby nedocházelo k rušení, až po méně škodlivé metody hloubení. Níže uvádíme některá ze zmírňujících opatření, která byla dohodnuta v souvislosti s pokládkou kabelů pro export elektřiny přes intertidální oblast ústí kanálu Swale, které mají propojit příbřežní větrnou elektrárnu London Array s přenosovou soustavou (London Array / National Grid 2007).

—

V období od 1. října do 31. března se nesmí provádět žádné práce ve zvláště chráněné oblasti Swale a v lokalitě Ramsar ani ve vzdálenosti 500 m od jejich hranice probíhající na straně k moři.

| — | Žádné práce se nesmějí nikdy provádět v oblastech, které jsou důležité pro výskyt vochy mořské, ani v hlavních oblastech výskytu mušlí. Týká se to všech prací spojených s pokládkou kabelů a také polohy míst pro kotvení nákladních člunů (pokud jsou zapotřebí). |
| --- | --- |

—

Žádné práce se nesmějí nikdy provádět v oblastech, které jsou důležité pro výskyt vochy mořské, ani v hlavních oblastech výskytu mušlí. Týká se to všech prací spojených s pokládkou kabelů a také polohy míst pro kotvení nákladních člunů (pokud jsou zapotřebí).

| — | Kabely položené přes intertidální oblast by měly být zahloubeny do hloubky nejméně 1 metr a normálně by se měly instalovat za použití pluhování nebo jiných způsobů hloubení rýh. Pokud se v intertidální oblasti provádí hloubení rýh, je nutné provést výkop a následné vyplnění kabelové rýhy takovým způsobem, aby profil sedimentu zůstal stejný. Použití řízeného protlaku by se mělo považovat pouze za výjimečnou metodu, kterou je nutno předem schválit a průběžně monitorovat. |
| --- | --- |

—

Kabely položené přes intertidální oblast by měly být zahloubeny do hloubky nejméně 1 metr a normálně by se měly instalovat za použití pluhování nebo jiných způsobů hloubení rýh. Pokud se v intertidální oblasti provádí hloubení rýh, je nutné provést výkop a následné vyplnění kabelové rýhy takovým způsobem, aby profil sedimentu zůstal stejný. Použití řízeného protlaku by se mělo považovat pouze za výjimečnou metodu, kterou je nutno předem schválit a průběžně monitorovat.

| — | Od října do března v každém roce výstavby, a to po dobu nejméně jednoho roku by se měly provádět ornitologické průzkumy příbojových oblastí, intertidálních oblastí i oblastí na pobřeží. |
| --- | --- |

—

Od října do března v každém roce výstavby, a to po dobu nejméně jednoho roku by se měly provádět ornitologické průzkumy příbojových oblastí, intertidálních oblastí i oblastí na pobřeží.

| — | Nemají se provádět žádné práce, dokud příslušné regulační orgány neschválily opatření, která se týkají manipulace s potenciálně nebezpečnými látkami a jejich a skladování, reakce na úniky a zajištění odtoku povrchových vod. |
| --- | --- |

—

Nemají se provádět žádné práce, dokud příslušné regulační orgány neschválily opatření, která se týkají manipulace s potenciálně nebezpečnými látkami a jejich a skladování, reakce na úniky a zajištění odtoku povrchových vod.

| — | Zaměstnance a dodavatele je nutno informovat o umístění ekologicky citlivých prvků a o způsobech práce nezbytných k ochraně těchto prvků. |
| --- | --- |

—

Zaměstnance a dodavatele je nutno informovat o umístění ekologicky citlivých prvků a o způsobech práce nezbytných k ochraně těchto prvků.

| — | Je nutno zvolit takové způsoby pokládky kabelů v intertidálních oblastech, které na minimum omezují uvolňování sedimentu ze suspenze na dně. |
| --- | --- |

—

Je nutno zvolit takové způsoby pokládky kabelů v intertidálních oblastech, které na minimum omezují uvolňování sedimentu ze suspenze na dně.

| — | Stavební činnosti je nutno provádět způsobem, který minimalizuje vyrušování ptáků, např. používat směrové osvětlení. |
| --- | --- |

—

Stavební činnosti je nutno provádět způsobem, který minimalizuje vyrušování ptáků, např. používat směrové osvětlení.

VYRUŠOVÁNÍ A VYTLAČOVÁNÍ VYSOCE MOBILNÍCH BIOLOGICKÝCH DRUHŮ

Je známo, že hluk a přítomnost lidí, strojů a činností souvisejících se stavebními projekty v intertidálních oblastech a pobřežních vodách ovlivňují chování vysoce mobilních druhů včetně mořských ptáků, brodivých ptáků a pernaté zvěře, kytovců, tuleňů a lachtanů, mořských želv a ryb chráněných na základě směrnice o ochraně přírodních stanovišť a směrnice o ochraně ptáků. Hlavními vlivy jsou vyrušování a vytlačování. Mezi potenciální dopady, které závisí na konkrétním biologickém druhu, patří ztráta příležitostí k získávání potravy, riziko kolize a překážky, které živočichům brání v pohybu, přičemž tyto dva posledně uvedené dopady by mohly vést ke zvýšenému energetickému výdeji. O ptácích, kteří se za kořistí potápějí pod hladinu, je známo, že jsou velmi citliví na vizuální rušivé podněty a že je vytlačuje lodní doprava (Mendel et al., 2008). Mohou se vyskytovat dlouhodobější dopady, jako je poškození sluchu mořských savců, kteří jsou dlouhodobě vystaveni hlasitému zvuku. Zásadním problémem je úroveň hluku v pozadí, co se týče hluku při výstavbě, neboť ten ovlivňuje schopnost živočichů detekovat tlak a reagovat na něj (Robinson & Lepper, 2013).

Hluk způsobovaný pokládkou potrubí a kabelů obvykle souvisí s hloubením rýh, pokládáním potrubí a navážením kamene. V případě navrhovaného 65km kabelu pro export elektřiny z příbřežní větrné elektrárny Beatrice v ústí řeky Moray byl hluk rozlišován pomocí modelování, které ukázalo zóny možného vyrušování různých biologických druhů (viz rámeček níže). Podle hodnocení komise OSPAR neexistují žádné jasné známky toho, že podvodní hluk způsobený instalací podmořských kabelů představuje vysoké riziko pro mořskou faunu (OSPAR, 2009).

| Analýza rozsahu zón hlučnosti k posouzení rizik pro mobilní mořské druhy organismů

  Údaj dBht (druh) byl vyvinut jako prostředek pro kvantifikaci potenciálního vlivu na chování jednotlivých druhů organismů v podmořském prostředí (Nedwell et al., 2007). Různé druhy vnímají zvuk různě. Mělo se za to, že rovně vyšší než 90 dBht vyvolávají silnou reakci prakticky u všech jedinců, která spočívá v tom, že se dané zóně snaží vyhýbat. | Posouzení pravděpodobného dopadu hluku spojeného s instalací 65 km kabelů pro export elektřiny z oblasti příbřežní větrné elektrárny Beatrice na pobřeží v ústí řeky Moray na severovýchodním pobřeží Skotska bylo provedeno modelováním potenciálního dopadu na chování řady různých druhů organismů (Nedwell et al., 2012). Výsledky naznačují, že hloubení rýh bude mít pravděpodobně dopad především na různé mořské druhy a největší nejspíše na sviňuchu obecnou. |
| --- | --- |
| | |

Analýza rozsahu zón hlučnosti k posouzení rizik pro mobilní mořské druhy organismů

Údaj dBht (druh) byl vyvinut jako prostředek pro kvantifikaci potenciálního vlivu na chování jednotlivých druhů organismů v podmořském prostředí (Nedwell et al., 2007). Různé druhy vnímají zvuk různě. Mělo se za to, že rovně vyšší než 90 dBht vyvolávají silnou reakci prakticky u všech jedinců, která spočívá v tom, že se dané zóně snaží vyhýbat.

Image

Posouzení pravděpodobného dopadu hluku spojeného s instalací 65 km kabelů pro export elektřiny z oblasti příbřežní větrné elektrárny Beatrice na pobřeží v ústí řeky Moray na severovýchodním pobřeží Skotska bylo provedeno modelováním potenciálního dopadu na chování řady různých druhů organismů (Nedwell et al., 2012). Výsledky naznačují, že hloubení rýh bude mít pravděpodobně dopad především na různé mořské druhy a největší nejspíše na sviňuchu obecnou.

Image

V tomto případě se předpokládalo krátkodobé lokalizované vyrušování hlukem při pokládce kabelů, které by mohlo vést k dočasnému vytlačení mořských savců z velmi malé části přírodního stanoviště, které je pro ně vhodné (Arcus, 2012). V případě delfína skákavého a tuleně obecného byly považovány za významné jiné aspekty stavebních prací, které se následně staly předmětem zmírňujících opatření, spočívajících například v pozvolném spouštění zařízení pro zarážení pilot a také ve využívání pozorovatelů mořských savců.

8.3.2   Provoz

Nepříznivé dopady související s funkčními kabely a potrubími jsou nejspíše způsobeny znečištěním. To by mohlo být následkem akutních událostí, jako jsou náhodné úniky látek z podpůrných plavidel nebo z prasklého potrubí. Mohou se vyskytovat také chronické účinky způsobené poruchami kabelů a potrubí a vyluhováním chemických látek. Pravděpodobné účinky elektromagnetických polí a případů zvýšení teploty kolem kabelů jsou méně dobře prostudovány. Údržba a opravy, které vedou k opětovné tvorbě suspenze sedimentů a nebezpečných látek, by měly za následek podobné účinky jako výše popsané účinky instalačních prací.

ZNEČIŠTĚNÍ

Poškození potrubí může být důsledkem koroze, pohybů mořského dna a styku s kotvami a zařízením pro rybolov u dna. Důsledkem mohou být malé, krátkodobé nebo dlouhodobé unikání přepravovaných látek, nebo naopak katastrofičtější úniky, které mají za následek závažné případy znečištění. Databáze nehod evropských plynovodů uvádí jako nejčastější příčinu nehod (48,4 %) vnější vlivy, za nimiž následují konstrukční vada nebo vada materiálu a koroze, ale nerozlišuje mezi podmořskými a jinými plynovody (EGIG, 2011). Některými z kontaminujících látek, které se mohou dostávat do vodního sloupce, jsou uhlovodíky a různé plyny, například oxid uhličitý, metan nebo sirovodík.

Dalším zdrojem kontaminujících látek jsou obětované anody, které slouží ke zpomalení koroze potrubí v mořské vodě. Složky těchto anod (rtuť, měď, kadmium a olovo) mohou migrovat skrz sediment a hromadit se v těle některých mořských druhů organismů. Rychlost koroze těchto anod závisí na charakteristikách lokality, jako je hloubka, teplota a slanost vody. Pravděpodobnost účinků na přírodní stanoviště a biologické druhy sítě Natura 2000 je nejasná.

V případě činností týkajících se CCs bude teplota a tlak určovat, zda se CO2 přepravuje potrubím jako kapalina, nebo jako plyn. To je nutno pečlivě regulovat, protože vytváření hydrátu v potrubí zvyšuje vnitřní korozi a může způsobit ucpání, což zvyšuje riziko poruchy potrubí. Hlavním důsledkem poškození nebo selhání potrubí by bylo okyselení okolní vody.

Akutní a chronické účinky znečištění ropou na mořské druhy organismů a přírodní stanoviště uvedené ve směrnici o ochraně přírodních stanovišť a ve směrnici o ochraně ptáků, jako jsou mořští savci, mořští ptáci, porosty mořské trávy a bahnité a písčité mělčiny, jsou předmětem rozsáhlých studií a jsou dobře zdokumentovány (54). Stejně tak je to i s potřebou sledovat nepředvídatelné události a plánovat případná nouzová opatření, aby nedocházelo ke zvyšování závažnosti nehod a aby bylo možno omezit případné dopady. Existují rovněž informace o účincích dalších znečišťujících látek, jako jsou těžké kovy u mořských savců, a také o potenciálních účincích okyselování oceánů, ale nikoli konkrétně v souvislosti s mořskou energetickou infrastrukturou.

Zásadním přístupem k omezování znečištění způsobovaného kabely a potrubími je minimalizovat riziko úniků, a to jejich správnou konstrukcí a pravidelnou kontrolou. Pravidelné monitorování působí jako systém včasného varování a v rámci plánování nouzových opatření se stanoví kroky ke snížení případných dopadů na mořská přírodní stanoviště a biologické druhy pro případ, že by došlo k nehodám.

ELEKTROMAGNETICKÁ POLE A JEJICH ÚČINKY NA RYBY

Při přenosu elektrické energie vznikají nízkofrekvenční elektromagnetická pole, a to i podél podmořských kabelů. Elektrická pole může v okolním prostředí vyvolávat také pohyb vody a organismů magnetickým polem. Mořské organismy, které využívají elektromagnetická pole pro určení prostorového umístění, pohyb ve velkém měřítku, orientaci v malém měřítku, při vyhledávání potravy nebo jedinců opačného pohlaví pro páření, by proto mohly vykazovat určité ovlivnění, pokud je elektromagnetické pole dostatečně velké a/nebo rozeznatelné od úrovní pozadí. Zatím ještě dostatečně nechápeme pravděpodobnost a význam případných dopadů (Boehlert & Gill, 2010). Simulace magnetických polí kolem dvoupolového přenosového vedení mezi Švédskem a Polskem naznačila, že jakékoli změny sklonu by nepřesáhly přirozené změny v pozemském poli ve vzdálenosti více než 20 m od kabelů. In-situ měření podvodního magnetického pole po položení kabeláže ukázalo, že jeho síla nepřekročila hodnoty, které předpověděly simulace (Andrulewicz et al., 2003).

Mezi ryby, o nichž je známo, že detekují elektrická pole, patří druhy z podtřídy příčnoústých a řádu jeseterů, z nichž některé vykazují změny chování v dosahu elektromagnetického pole, které může vznikat kolem kabelů. V případě magnetických polí ukázalo sledování migrujících úhořů říčních (Anguilla anguilla) v Baltském moři dočasné reakce úhořů, kteří se během tahu odklonili od tras kabelů, avšak nebylo prokázáno, že se jedná o trvalou překážku. V případě elektrických polí jsou uváděny změny chování máčky skvrnité (Scyliorhynus canicula), rejnoka ostnatého (Raja clavata) a ostrouna obecného (Squalus acanthias acanthias), které mohou souviset s přírodními stanovišti na písčinách, i když účinky byly u různých jednotlivců různé (55).

K určitému zmírnění již dochází díky stínění, které se v tomto odvětví běžně používá a které omezuje přímo vyzařovaná elektrická pole, avšak nikoli magnetickou komponentu. Dalšími možnostmi jsou úpravy konstrukce kabelů, snížení procházejícího proudu a větší zahloubení kabelů pod povrch dna.

Mechanismy a dopady elektromagnetického pole na mořské organismy ani významnost úrovní těchto emisí ve srovnání s úrovněmi geomagnetického pole Země dosud nejsou zcela pochopeny. Současná praxe v Evropě zahrnuje posuzování elektromagnetických polí v rámci řízení EIA a procesů schvalování, avšak s různými úrovněmi povinností, pokud jde o sledování a zkoumání možných účinků, v různých členských státech.

ZMĚNY BENTOSU

V dlouhodobějším měřítku může v případě kabelů a potrubí vedených po povrchu mořského dna mít toto vnesení pevných substrátů do mořského prostředí „útesový účinek“, protože potrubí a kabely jsou osídlovány různými druhy organismů (56). Například mezi druhy, u nichž se předpokládá, že budou osídlovat kamenné násypy a betonové matrace kolem potrubí projektu Mariner Area Development v severní oblasti Severního moře patří nezmaři, měkké korály, sasanky, rournatci, svijonožci, pláštěnci a pohyblivé organismy, jako jsou korýši, mnohoštětinatci a ostnokožci (Statoil, 2012). V příbřežních větrných elektrárnách Nysted a Horns Rev se v důsledku osídlení kolem základny turbín zvýšila biologická rozmanitost a heterogenita přírodních stanovišť. Přítomnost pevných povrchů v oblasti, kde převažují písečné sedimenty, vedla k významné změně bentosu. Existuje také možnost šíření invazivních cizích druhů organismů, které se prostřednictvím osídlování těchto konstrukcí šíří dál, obzvláště v případě souvisejících změn teploty. Ve vzdálenosti několika centimetrů od kabelů pro přenos elektřiny může docházet k drobným nárůstům teploty v závislosti na hloubce zahloubení, typu kabelu a charakteristikách okolního sedimentu. Tyto nárůsty teploty budou při stejných objemech přenášené energie nejspíše významnější u kabelů pro přenos stejnosměrného proudu než u HVDC kabelů. Emise tepla mohou měnit fyzikálně chemické podmínky v sedimentu a zvyšovat bakteriální aktivitu, což by mohlo mít sekundární dopady na bentickou faunu a flóru (Meissner & Sordyl, 2006). Existují důkazy, že některé druhy organismů jsou citlivé dokonce i na malé zvýšení teploty okolí, ale zatím neznáme typ ani významnost případných účinků na bentická společenstva, jako jsou ta, jež jsou spojena s přírodními stanovišti na písčinách.

8.3.3   Vyřazování z provozu

Existují různé mezinárodní závazky týkající se vyřazování příbřežních zařízení z provozu, jako jsou dohody sjednané komisí OSPAR (rozhodnutí č. 98/3), avšak ty se nevztahují na kabely a potrubí. Možné dopady vyřazování kabelů a potrubí z provozu na mořská přírodní stanoviště a biologické druhy jsou podobné těm, které jsou popsány u instalace kabelů a potrubí, a lze je zmírňovat prostřednictvím podobných opatření. V případě potrubí se začíná jeho propláchnutím a vyčištěním. Poté následuje odstranění potrubí z mořského dna nebo jeho rozřezání a ponechání na místě s odpovídající ochranou a následným sledováním. Zahloubené kabely může být před odstraněním nezbytné odkrýt za použití pluhování nebo řízeného protlaku výplachovou směsí, čímž se naruší sediment a související bentická společenstva. Další související infrastrukturu, jako jsou například krycí matrace, může být v závislosti na jejich stavu nezbytné odstranit pomocí drapáků.

Metody, které se používají k odstraňování potrubí, například zpětné navinutí, rozřezání a vyzvednutí nebo tažení na hladině nebo v regulované hloubce, mohou přímo poškozovat přírodní stanoviště na mořském dně, rušit nebo vytlačovat mobilní druhy organismů a snižovat kvalitu vody, pokud z plavidel a provozních zařízení dochází k únikům různých látek. Fyzické narušení mořského dna, zvýšení míry zakalení vody, možné překrytí bentosu a rychlost zotavení jsou pravděpodobně podobné těm, které jsou popsány u instalace, a mají dopad na totožná přírodní stanoviště a biologické druhy v zóně, která se rozkládá po obou stranách potrubí. Starší krycí matrace nebo ty, které se rozpadly, může být potřeba odstranit konvenčními drapáky. Tam, kde je nutno chránit části vyřazeného potrubí kamenným násypem, poskytne toto kamení pevný povrch pro uchycení v oblastech s převahou měkkých sedimentů, čímž dochází ke změně mořských společenstev v těchto oblastech.

Plány vyřazování z provozu jsou obvykle vyžadovány již na začátku projektu a posuzují se případ od případu, jelikož se budou lišit v závislosti na typu, průměru, délce a stavu potrubí. Mezi možné postupy patří ponechání na místě, opětovné použití na místě, opětovné použití na jiných místech nebo odstranění a likvidace na pevnině. Například v případě dánského naleziště západně od Jutského poloostrova byly na základě posouzení potenciálních způsobů vyřazení potrubí z provozu určeny první a poslední z výše uvedených postupů jako možnosti, které si zasluhují další zvážení. Pokud se potrubí ponechá na mořském dně, bude pravděpodobně nutné dlouhodobé sledování k zajištění stability a bezpečnosti ostatních uživatelů moře, protože může trvat desetiletí, než se potrubí rozpadne (HSE, 1997).

8.3.4   Kumulativní účinky

Projekty mořské energetické infrastruktury se neuskutečňují izolovaně. Jsou součástí systémů týkajících se ropy a zemního plynu, CCS, příbřežních větrných elektráren a obnovitelných zdrojů mořské energie a mohou být také umístěny v blízkosti jiných plánů a projektů. Kombinované působení těchto činností, ať už minulých, přítomných nebo plánovaných do budoucna, může mít za následek kumulativní environmentální účinky na přírodní stanoviště a biologické druhy v rámci sítě Natura 2000. Vysoce mobilní druhy, jako jsou mořští savci, ryby a mořští ptáci, mohou být obzvláště zranitelné, protože by na ně mohly mít nepříznivé dopady činnosti na různých místech, včetně těch, která jsou od sebe i značně vzdálena.

Kumulativní účinky mohou vznikat v rámci jednotlivého projektu, například v důsledku soustředění infrastruktury a činností na jednom místě (kabely, potrubí, plošiny, provoz plavidel zajišťujících údržbu). Potenciál kumulativních efektů vzniká i v případě, že v blízkosti existují další systémy. V případě příbřežní větrné elektrárny Beatrice v severní oblasti Severního moře nebyl předpokládaný hluk vznikající v důsledku pokládky kabelů a zvýšení obsahu pevných látek ve vodní suspenzi v blízkosti místa stavby přenosových vedení považován za významný. Avšak při jeho zvažování společně s dalšími činnostmi na místě stavby a dalším systémem výroby energie z obnovitelných zdrojů na moři, bylo konstatováno, že takto souběžně působící hluk veškerých stavebních prací může mít kumulativní účinek na sledě obecného, úhoře říčního, lososa obecného a pstruha mořského. Na druhou stranu při společném posouzení obou rozvojových projektů bylo konstatováno, že pravděpodobně nedojde k žádným dalším dopadům na pohyb sedimentů (Arcus, 2012).

Posouzení kumulativních účinků je nutno provádět v rámci posouzení vlivů na životní prostředí (řízení EIA) a v rámci strategického posouzení vlivů na životní prostředí (řízení SEA) a je také právním požadavkem odpovídajícího posouzení plánů a projektů podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť. Klíčovými prvky jsou analýza rozsahu možných dopadů, navržení opatření ke zmírňování a monitorování dopadů a také podávání zpráv o aspektech, u nichž panuje nejistota. Existují obecné a odvětvové pokyny pro hodnocení kumulativních účinků (např. RenewableUK, 2013) a další podrobnosti jsou uvedeny v části 7.3 tohoto dokumentu.

8.3.5   Možná zmírňující opatření

Pokyny ohledně přístupu ke zmírňování dopadů jsou uvedeny v kapitole 5 tohoto dokumentu. Níže uvádíme přehled hlavních příležitostí ke zmírňování možných dopadů projektů mořské energetické infrastruktury na přírodní stanoviště a biologické druhy v rámci sítě Natura 2000.

| Možná zmírňující opatření v různých fázích projektů energetické infrastruktury


  Posouzení







  — | Provést analýzu rozsahu, shromáždění údajů a počáteční posouzení fází instalace, provozu a vyřazování z provozu s cílem určit potenciální tlaky, účinky a dopady na přírodní stanoviště a biologické druhy v rámci sítě Natura 2000. Zmírňující opatření se mají navrhovat v rámci tohoto procesu. |
| --- | --- |

Možná zmírňující opatření v různých fázích projektů energetické infrastruktury

Posouzení

—

Provést analýzu rozsahu, shromáždění údajů a počáteční posouzení fází instalace, provozu a vyřazování z provozu s cílem určit potenciální tlaky, účinky a dopady na přírodní stanoviště a biologické druhy v rámci sítě Natura 2000. Zmírňující opatření se mají navrhovat v rámci tohoto procesu.

Stanovení trasy nebo umístění

| — | Stanovit trasy kabelových a potrubních koridorů tak, aby se vyhýbaly přírodním stanovištím v rámci lokalit sítě Natura 2000 a aby nedocházelo k dopadům na druhy organismů chráněné Evropskou unií, například se vyhýbat porostům posidonie, místům, kde vylézají na břeh tuleni a lachtani, intertidálním oblastem, kde shánějí potravu brodiví ptáci a pernatá zvěř. |
| --- | --- |

—

Stanovit trasy kabelových a potrubních koridorů tak, aby se vyhýbaly přírodním stanovištím v rámci lokalit sítě Natura 2000 a aby nedocházelo k dopadům na druhy organismů chráněné Evropskou unií, například se vyhýbat porostům posidonie, místům, kde vylézají na břeh tuleni a lachtani, intertidálním oblastem, kde shánějí potravu brodiví ptáci a pernatá zvěř.

| — | Neprovádět výstavbu rozvoden nebo měníren v lokalitách sítě Natura 2000. |
| --- | --- |

—

Neprovádět výstavbu rozvoden nebo měníren v lokalitách sítě Natura 2000.

| — | Neplánovat trasy přes oblasti, kde hrozí nebezpečí rozrušení nebezpečných látek nebo kontaminovaných sedimentů. |
| --- | --- |

—

Neplánovat trasy přes oblasti, kde hrozí nebezpečí rozrušení nebezpečných látek nebo kontaminovaných sedimentů.

Stopa

| — | Zmenšit velikost zóny rozrušení/vyrušování minimalizací koridorů pro hloubení rýh, například zvážením možností použití různých typů infrastruktury, její velikosti, rozestupu mezi rýhami, pokládkou kabelů do společné rýhy nebo jejich spojením do svazku a souběžným směrováním tras. |
| --- | --- |

—

Zmenšit velikost zóny rozrušení/vyrušování minimalizací koridorů pro hloubení rýh, například zvážením možností použití různých typů infrastruktury, její velikosti, rozestupu mezi rýhami, pokládkou kabelů do společné rýhy nebo jejich spojením do svazku a souběžným směrováním tras.

| — | Minimalizovat kabelová vedení mezi výrobními zařízeními (v rámci elektrárny), měnírnami a rozvodnami a body pro připojení k elektrické síti na pevnině. |
| --- | --- |

—

Minimalizovat kabelová vedení mezi výrobními zařízeními (v rámci elektrárny), měnírnami a rozvodnami a body pro připojení k elektrické síti na pevnině.

| — | Uplatňovat metody instalace (např. pluhování, řízeného protlaku, horizontálního usměrněného vrtání, jímkových jam), které minimalizují narušení mořského dna a intertidálních přírodních stanovišť. |
| --- | --- |

—

Uplatňovat metody instalace (např. pluhování, řízeného protlaku, horizontálního usměrněného vrtání, jímkových jam), které minimalizují narušení mořského dna a intertidálních přírodních stanovišť.

| — | Zvážit příležitosti ke koordinování instalačních prací v instalačních rýhách a položit záložní kabely či potrubí v očekávání budoucího rozvoje. |
| --- | --- |

—

Zvážit příležitosti ke koordinování instalačních prací v instalačních rýhách a položit záložní kabely či potrubí v očekávání budoucího rozvoje.

| — | Minimalizovat množství materiálu, který se má uložit na mořském dně. |
| --- | --- |

—

Minimalizovat množství materiálu, který se má uložit na mořském dně.

Načasování

| — | Minimalizovat dobu instalace a dobu při vyřazování z provozu, aby vyrušování netrvalo příliš dlouho. |
| --- | --- |

—

Minimalizovat dobu instalace a dobu při vyřazování z provozu, aby vyrušování netrvalo příliš dlouho.

Plánování

| — | Minimalizovat dobu mezi vyhloubením rýh a překrytím položených kabelů a potrubí. |
| --- | --- |

—

Minimalizovat dobu mezi vyhloubením rýh a překrytím položených kabelů a potrubí.

| — | Naplánovat instalaci a vyřazení z provozu tak, aby se nekrylo s obdobími, kdy by vyrušování chráněných druhů organismů mohlo mít významné dopady, jako jsou například období rozmnožování a migrace. |
| --- | --- |

—

Naplánovat instalaci a vyřazení z provozu tak, aby se nekrylo s obdobími, kdy by vyrušování chráněných druhů organismů mohlo mít významné dopady, jako jsou například období rozmnožování a migrace.

Návrh

| — | Posoudit velikost a typ potřebné infrastruktury s ohledem na pravděpodobné environmentální dopady, například navrhnout typy kabelů, které snižují sílu a dosah elektromagnetických polí. |
| --- | --- |

—

Posoudit velikost a typ potřebné infrastruktury s ohledem na pravděpodobné environmentální dopady, například navrhnout typy kabelů, které snižují sílu a dosah elektromagnetických polí.

Provozní záležitosti

| — | Nepoužívat metody instalace a vyřazení z provozu, které by pravděpodobně způsobovaly hluk a vizuální rušivé podněty, například podvodní výbušniny. |
| --- | --- |

—

Nepoužívat metody instalace a vyřazení z provozu, které by pravděpodobně způsobovaly hluk a vizuální rušivé podněty, například podvodní výbušniny.

| — | Používat opatření ke zmírnění rizika znečištění a mít připravená nouzová opatření pro řešení případných nehod. |
| --- | --- |

—

Používat opatření ke zmírnění rizika znečištění a mít připravená nouzová opatření pro řešení případných nehod.

| — | Používat opatření ke snížení rizika nepříznivých dopadů, pokud je pravděpodobné, že by hluk mohl představovat problém, např. aktivní opatření k omezení hlasitosti (bublinové clony, izolace pilotů, jímkové jámy), pozvolné spouštění strojů a využívání pozorovatelů mořských savců při zarážení pilot do dna. |
| --- | --- |

—

Používat opatření ke snížení rizika nepříznivých dopadů, pokud je pravděpodobné, že by hluk mohl představovat problém, např. aktivní opatření k omezení hlasitosti (bublinové clony, izolace pilotů, jímkové jámy), pozvolné spouštění strojů a využívání pozorovatelů mořských savců při zarážení pilot do dna.

| — | Snížit sílu a dosah elektromagnetického pole přehodnocením typu kabelu a hloubky jeho zahloubení. |
| --- | --- |

—

Snížit sílu a dosah elektromagnetického pole přehodnocením typu kabelu a hloubky jeho zahloubení.

| — | V souladu s právními závazky zvolit takové možnosti vyřazení z provozu, které minimalizují potenciální dopad na životní prostředí. |
| --- | --- |

—

V souladu s právními závazky zvolit takové možnosti vyřazení z provozu, které minimalizují potenciální dopad na životní prostředí.

Sledování

| — | Umožnit rychlou reakci nebo zásah v případě, že hrozí překročení prahových hodnot, například pokud jde o neporušenost potrubí, překrytí kabelů, hluk nebo elektromagnetická pole. |
| --- | --- |

—

Umožnit rychlou reakci nebo zásah v případě, že hrozí překročení prahových hodnot, například pokud jde o neporušenost potrubí, překrytí kabelů, hluk nebo elektromagnetická pole.

Rámec

| — | Pracovat v rámci stávajících mezinárodních, evropských a vnitrostátních právních předpisů s ohledem na příslušné pokyny, např. v souvislosti s úmluvou MARPOL, úmluvou OSPAR, řízením SEA nebo odpovídajícím posouzením. |
| --- | --- |

—

Pracovat v rámci stávajících mezinárodních, evropských a vnitrostátních právních předpisů s ohledem na příslušné pokyny, např. v souvislosti s úmluvou MARPOL, úmluvou OSPAR, řízením SEA nebo odpovídajícím posouzením.

8.4   Důležitost strategického plánování

Mořská energetická infrastruktura je jedním z mnoha způsobů využívání oceánu, které soutěží o prostor v evropských mořích. Potenciální konflikty, které v mnoha částech světa vznikají, jsou identifikovány prostřednictvím procesu územního plánování námořních prostor. Územní plánování námořních prostor se také používá k zaujetí integrovanějšího a strategičtějšího přístupu k plánování způsobů využívání našich moří v různých odvětvích včetně ochrany životního prostředí a ochrany přírody.

| Možné přínosy územního plánování námořních prostor (na základě údajů UNESCO/IOC (57)
  )


  Ekonomické přínosy







  — | vytvoření větší jistoty pro soukromý sektor při plánování nových investic, často s 30letou životností, |
| --- | --- |

Možné přínosy územního plánování námořních prostor (na základě údajů UNESCO/IOC (57)
  )

Ekonomické přínosy

—

vytvoření větší jistoty pro soukromý sektor při plánování nových investic, často s 30letou životností,

| — | určení kompatibilních způsobů využívání moří v rámci stejné oblasti pro rozvoj, |
| --- | --- |

—

určení kompatibilních způsobů využívání moří v rámci stejné oblasti pro rozvoj,

| — | snížení konfliktů mezi neslučitelnými způsoby využívání a také mezi využíváním a přírodou, |
| --- | --- |

—

snížení konfliktů mezi neslučitelnými způsoby využívání a také mezi využíváním a přírodou,

| — | racionalizované povolovací řízení a |
| --- | --- |

—

racionalizované povolovací řízení a

| — | podpora efektivního využívání zdrojů a prostoru. |
| --- | --- |

—

podpora efektivního využívání zdrojů a prostoru.

Přínosy pro životní prostředí

| — | určení oblastí biologického nebo ekologického významu, |
| --- | --- |

—

určení oblastí biologického nebo ekologického významu,

| — | začlenění cílů týkajících se biologické rozmanitosti a ekosystémů do jádra územního plánování námořních prostor a jejich řízení při současném uplatnění ekosystémového přístupu, |
| --- | --- |

—

začlenění cílů týkajících se biologické rozmanitosti a ekosystémů do jádra územního plánování námořních prostor a jejich řízení při současném uplatnění ekosystémového přístupu,

| — | vyčlenění dostatečného prostoru pro biologickou rozmanitost a ochranu přírody a také prostoru pro výrobu obnovitelné energie z klimatických důvodů, |
| --- | --- |

—

vyčlenění dostatečného prostoru pro biologickou rozmanitost a ochranu přírody a také prostoru pro výrobu obnovitelné energie z klimatických důvodů,

| — | poskytnutí širších souvislostí pro plánování soustavy chráněných mořských oblastí, a |
| --- | --- |

—

poskytnutí širších souvislostí pro plánování soustavy chráněných mořských oblastí, a

| — | snížení nepříznivých dopadů způsobů využívání moří lidmi na mořské ekosystémy na základě strategického posuzování vlivů na životní prostředí (SEA), které zohledňuje kumulativní dopady, a |
| --- | --- |

—

snížení nepříznivých dopadů způsobů využívání moří lidmi na mořské ekosystémy na základě strategického posuzování vlivů na životní prostředí (SEA), které zohledňuje kumulativní dopady, a

| — | zachování typického rozsáhlého otevřeného prostoru moře ponecháním velkých oblastí bez konkrétních způsobů využívání. |
| --- | --- |

—

zachování typického rozsáhlého otevřeného prostoru moře ponecháním velkých oblastí bez konkrétních způsobů využívání.

Společenské přínosy

| — | zlepšení příležitostí pro účast veřejnosti a správních orgánů, pro přeshraniční konzultace a spolupráci, |
| --- | --- |

—

zlepšení příležitostí pro účast veřejnosti a správních orgánů, pro přeshraniční konzultace a spolupráci,

| — | určení dopadů rozhodnutí o vyčlenění oceánského prostoru pro určité využívání (nebo nevyužívání) v souvislosti s komunitami a ekonomikami na souši, |
| --- | --- |

—

určení dopadů rozhodnutí o vyčlenění oceánského prostoru pro určité využívání (nebo nevyužívání) v souvislosti s komunitami a ekonomikami na souši,

| — | určení a lepší ochrana kulturního dědictví a |
| --- | --- |

—

určení a lepší ochrana kulturního dědictví a

| — | určení a ochrana společenských a duchovních hodnot souvisejících s využíváním oceánů. |
| --- | --- |

—

určení a ochrana společenských a duchovních hodnot souvisejících s využíváním oceánů.

V rámci EU rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí požaduje, aby členské státy vypracovaly mořské strategie pro své vlastní vody a strategie koordinované s ostatními členskými státy pro Baltské moře, severovýchodní Atlantik, Středozemní moře a Černé moře. To je environmentální pilíř integrované námořní politiky EU, který podporuje ekosystémový přístup k řízení a začleňování environmentálních aspektů do různých politik. Územní plánování námořních prostor je určeno jako meziodvětvový nástroj na podporu těchto cílů. Směrnice Evropské unie 2014/89/EU, kterou se stanoví rámec pro územní plánování námořních prostor (směrnice o územním plánování námořních prostor) (58) vyzývá členské státy, aby zavedly a prováděly územní plánování námořních prostor s cílem podpořit udržitelný rozvoj mořských oblastí, uplatňovat ekosystémový přístup a podporovat soužití důležitých činností a způsobů využívání moří. Její 23. bod odůvodnění uznává, že pokud je pravděpodobné, že územní plány námořních prostor budou mít značný vliv na životní prostředí, vztahuje se na ně směrnice 2001/42/Es o strategickém posouzení vlivů na životní prostředí, zatímco v případech, kde územní plány námořních prostor zahrnují lokality sítě Natura 2000, lze takové posouzení vlivů na životní prostředí zkombinovat s požadavky článku 6 směrnice o ochraně přírodních stanovišť, aby nedocházelo ke zdvojování.

Strategické plánování pro námořní oblasti zahrnuje:

| — | vypracování přehledu udržitelných námořních činností a ochranu mořského prostředí na základě společného rámce a podobných legislativních důsledků, |
| --- | --- |

—

vypracování přehledu udržitelných námořních činností a ochranu mořského prostředí na základě společného rámce a podobných legislativních důsledků,

| — | snížení rizika prostorových konfliktů mezi rozšiřujícími se způsoby využívání moří včetně ochrany mořského prostředí tak, aby společenské a hospodářské nároky na mořské oblasti byly slučitelné s ochranou mořského prostředí a jeho ekologických funkcí, |
| --- | --- |

—

snížení rizika prostorových konfliktů mezi rozšiřujícími se způsoby využívání moří včetně ochrany mořského prostředí tak, aby společenské a hospodářské nároky na mořské oblasti byly slučitelné s ochranou mořského prostředí a jeho ekologických funkcí,

| — | podporu provádění stávajících právních předpisů EU, |
| --- | --- |

—

podporu provádění stávajících právních předpisů EU,

| — | společný přístup, který členským státům, které uplatňují územní plánování námořních prostor, poskytuje příležitost sdílet své know-how s ostatními. |
| --- | --- |

—

společný přístup, který členským státům, které uplatňují územní plánování námořních prostor, poskytuje příležitost sdílet své know-how s ostatními.

Zkušenosti stále znovu ukazují, že zohlednění environmentálních hledisek v počáteční fázi rozhodovacího procesu může vést k tomu, že se podaří nalézt řešení, ještě dokud je k dispozici široký výběr možností. Podporuje také otevřenější a kreativnější rozhodovací proces, kdy lze společné přínosy a řešení prospěšná pro všechny snadněji nalézt a kdy je méně nákladné nebo obtížné je realizovat. To také může zahrnovat neformální strategie a procesy, které se uplatňují před formálními plánovacími postupy nebo souběžně s nimi, jako je integrované řízení pobřežních zón, zejména s cílem zohlednit interakce mezi pevninou a mořem nebo použití matric pro analýzu významnosti jednotlivých dopadů.

Pokud se naopak tento meziodvětvový dialog ponechá až na poslední stadia povolovacího řízení podle čl. 6 odst. 3, škála možných řešení je mnohem užší a méně efektivní v celkových jak prostorových, tak odvětvových souvislostech (a jejich realizace je nákladnější) a existuje větší tendence, že bude diskuse polarizovaná a více konfrontační.

Narůstající přeshraniční povaha mnoha projektů mořské energetické infrastruktury je dalším důvodem, proč je strategické plánování přínosné a zajišťuje konzistentní přístup k úrovni jednotlivých projektů, kterých se účastní mnoho různých stran a jichž se dotýká řada právních rámců.

Přeshraniční plánování se také provádí v odvětví mořské energetiky (např. iniciativa zemí v oblasti severních moří týkající se mořských sítí) a také u všech způsobů využívání moří (např. BaltSeaPlan a projekt TPEA (přeshraniční plánování v evropské oblasti Atlantiku) zahrnující Španělsko, Portugalsko, Irsko a Spojené království). Plánování elektrizačních sítí pro příbřežní větrné elektrárny v německé výlučné ekonomické zóně je příkladem použití odvětvově specifického přístupu zahrnujícího záruky ochrany životního prostředí jako klíčové zásady a jeho začlenění do víceodvětvového územního plánu. Podobný přístup, ale přeshraniční a aplikovaný při plánování možností přenosu a výroby elektřiny by také umožnil identifikovat a řešit kumulativní dopady ve velkém měřítku před vydáním souhlasu.

| Územní plán včetně označení potrubí a kabelů v německé výlučné ekonomické zóně a plán příbřežní elektrizační soustavy v německé výlučné ekonomické zóně v Severním moři

  Německý územní plán stanoví pokyny pro územní rozvoj spolu s cíli a zásadami pro jednotlivé funkce a způsoby využívání německé výlučné ekonomické zóny podle německého zákona o územním plánování. Obsahuje ustanovení pro koordinaci pokládky potrubí a podmořských kabelů s dalšími činnostmi, jako je námořní doprava, rybolov a ochrana přírody. Jsou určeny prioritní oblasti pro lodní dopravu, potrubí a výrobu větrné energie na moři a pokud je to v souladu s mezinárodním právem, jsou jiné způsoby využívání moří v těchto oblastech zakázány, jestliže nejsou slučitelné. V lokalitách sítě NATURA 2000 však nejsou větrné turbíny povoleny. V místech přechodu do teritoriálního moře a do oblastí křížení různých druhů provozu na moři, pro které jsou stanoveny vzájemné odstupy, musí být podmořské kabely pro přenos elektřiny vyrobené ve výlučné ekonomické zóně vedeny v určených kabelových koridorech. Po vypracování plánu bylo provedeno strategické posouzení vlivů na životní prostředí. Plán uvádí, že za účelem minimalizace možných nepříznivých dopadů na mořské prostředí by se při pokládce potrubí a kabelů neměly překračovat hranice citlivých přírodních stanovišť v obdobích, kdy jsou jednotlivé druhy organismů vysoce zranitelné. Při pokládce a provozování potrubí a kabelů je nutno se vyvarovat poškozování nebo ničení písčin, útesů a oblastí výskytu bentických společenstev významných z hlediska ochrany přírody, jež představují obzvláště citlivá přírodní stanoviště, a je nutno dodržovat správné ekologické postupy podle úmluvy OSPAR. Plán se rovněž snažil o to, aby se prioritní oblasti pro výstavbu potrubí a pro výstavbu větrných elektráren vzájemně překrývaly.
  Připojení příbřežní elektrizační soustavy pro větrné elektrárny plánuje Federální námořní a hydrografická agentura (BSH) podle německého zákona o energetice. Plán příbřežní elektrizační soustavy jako odvětvový přístup k územnímu plánování platí pro Severní moře od března 2013 a pro Baltské moře je teprve ve stádiu sestavování. Plán určuje příbřežní větrné elektrárny vhodné pro sdružené připojení k elektrizační soustavě, místa pro měnírny, trasy pro připojení k elektrizační síti, přeshraniční kabely (propojení) a trasy pro možné vzájemné propojení jednotlivých infrastruktur elektrizační sítě. Zásady plánování uplatněné při sestavování plánu, například maximální sdružování kabelů a vyhýbání se trasám přes lokality sítě Natura 2000, mají snížit rozlohu plochy potřebné pro infrastrukturu elektrizační sítě a omezit možné dopady na mořské prostředí. Tento plán, který byl předmětem řízení SEA, stanoví kapacitu a předpokládaný časový harmonogram výstavby vedení pro připojení příbřežní elektrizační soustavy během příštích deseti let. Pravidla územního plánování uplatněná v těchto plánech budou začleněna do aktualizovaných zásad územní plánování námořních prostor pro německé výhradní ekonomické zóny Severního moře a Baltského moře (BSH, 2012).

  Územní plán příbřežní elektrizační soustavy pro německou výhradní ekonomickou zónu v Severním moři z roku 2012 |
| --- |

Územní plán včetně označení potrubí a kabelů v německé výlučné ekonomické zóně a plán příbřežní elektrizační soustavy v německé výlučné ekonomické zóně v Severním moři

Německý územní plán stanoví pokyny pro územní rozvoj spolu s cíli a zásadami pro jednotlivé funkce a způsoby využívání německé výlučné ekonomické zóny podle německého zákona o územním plánování. Obsahuje ustanovení pro koordinaci pokládky potrubí a podmořských kabelů s dalšími činnostmi, jako je námořní doprava, rybolov a ochrana přírody. Jsou určeny prioritní oblasti pro lodní dopravu, potrubí a výrobu větrné energie na moři a pokud je to v souladu s mezinárodním právem, jsou jiné způsoby využívání moří v těchto oblastech zakázány, jestliže nejsou slučitelné. V lokalitách sítě NATURA 2000 však nejsou větrné turbíny povoleny. V místech přechodu do teritoriálního moře a do oblastí křížení různých druhů provozu na moři, pro které jsou stanoveny vzájemné odstupy, musí být podmořské kabely pro přenos elektřiny vyrobené ve výlučné ekonomické zóně vedeny v určených kabelových koridorech. Po vypracování plánu bylo provedeno strategické posouzení vlivů na životní prostředí. Plán uvádí, že za účelem minimalizace možných nepříznivých dopadů na mořské prostředí by se při pokládce potrubí a kabelů neměly překračovat hranice citlivých přírodních stanovišť v obdobích, kdy jsou jednotlivé druhy organismů vysoce zranitelné. Při pokládce a provozování potrubí a kabelů je nutno se vyvarovat poškozování nebo ničení písčin, útesů a oblastí výskytu bentických společenstev významných z hlediska ochrany přírody, jež představují obzvláště citlivá přírodní stanoviště, a je nutno dodržovat správné ekologické postupy podle úmluvy OSPAR. Plán se rovněž snažil o to, aby se prioritní oblasti pro výstavbu potrubí a pro výstavbu větrných elektráren vzájemně překrývaly.

Připojení příbřežní elektrizační soustavy pro větrné elektrárny plánuje Federální námořní a hydrografická agentura (BSH) podle německého zákona o energetice. Plán příbřežní elektrizační soustavy jako odvětvový přístup k územnímu plánování platí pro Severní moře od března 2013 a pro Baltské moře je teprve ve stádiu sestavování. Plán určuje příbřežní větrné elektrárny vhodné pro sdružené připojení k elektrizační soustavě, místa pro měnírny, trasy pro připojení k elektrizační síti, přeshraniční kabely (propojení) a trasy pro možné vzájemné propojení jednotlivých infrastruktur elektrizační sítě. Zásady plánování uplatněné při sestavování plánu, například maximální sdružování kabelů a vyhýbání se trasám přes lokality sítě Natura 2000, mají snížit rozlohu plochy potřebné pro infrastrukturu elektrizační sítě a omezit možné dopady na mořské prostředí. Tento plán, který byl předmětem řízení SEA, stanoví kapacitu a předpokládaný časový harmonogram výstavby vedení pro připojení příbřežní elektrizační soustavy během příštích deseti let. Pravidla územního plánování uplatněná v těchto plánech budou začleněna do aktualizovaných zásad územní plánování námořních prostor pro německé výhradní ekonomické zóny Severního moře a Baltského moře (BSH, 2012).

Územní plán příbřežní elektrizační soustavy pro německou výhradní ekonomickou zónu v Severním moři z roku 2012

Image

ODKAZY

ACCOBAMS-MOP5, 2013 Methodological Guide: Guidance on underwater noise mitigation measures. ACCOBAMS-MOP5/2013/Doc24.

AEWA (2008) International Single Species Action Plan for the Conservation of the Lesser White-fronted Goose (Western Palearctic Population) Anser erythropus. Dohoda o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků (AEWA). Technical Document.

Anderson, D.R. (2001) The need to get the basics right in wildlife field studies. Wildlife Society Bulletin, 29: s. 1294–1297.

Andrews, A., 1990. Fragmentation of habitat by roads and utility corridors: a review. Australian Zoologist, 26(3–4), s. 130–141. K dispozici na adrese: shanespark.com/Documents/Andrews (1990) Fragmentation of Habitat by Roads and Utility Corridors A Review.pdf [přístup dne 11. dubna 2012].

Andrulewicz, E., Napierska, D., & Otremba, Z. (2003). The environmental effects of the installation and functioning of the submarine SwePol Link HVDC transmission lie: a case study of the Polish Marine Area of the Baltic Sea. J.Sea.Res 49: 337–345.

Angelov, I., Hashim, I., Oppel, S. (2012) Persistent electrocution mortality of Egyptian Vultures Neophron percnopterus over 28 years in East Africa. Bird Conservation International (publikováno online).

Arcus, 2012 Beatrice Offshore Wind Farm Environmental Statement .Non-Technical Summary. Arcus Renewable Energy Consulting Ltd.

Askins, R.A, Folsom-O'Keefe, C.M., Hardy, M.C. (2012) Effects of vegetation, corridor width and regional land use on early successional birds on power line corridors. Plos one, 7(2): e31520.

Avian Power Line Interaction Committee (APLIC) (2006) Suggested Practices for Avian Protection on Power Lines: The State of the Art in 2006. Edison Electric Institute, APLIC, and the California Energy Commission. Washington, D.C, a Sacramento, CA.

Ayers, D. & Wallace, G., 1997. Pipeline trenches: an under- utilised resource for finding fauna. In P. Hale & D. Lamb, eds. Conservation Outside Nature Reserves. Brisbane: Centre for Conservation Biology, The University of Queensland, s. 349–357.

Barber, J.R., Crooks, K.R. & Fristrup, K.M., 2010. The costs of chronic noise exposure for terrestrial organisms. Trends in ecology & evolution, 25(3), s. 180–189. K dispozici na adrese: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0169534709002614 [přístup dne 17. března 2012].

Bayle, P. (1999) Preventing Birds of Prey Problems at Transmission Lines in Western Europe. Journal of Raptor Research, 33(1): s. 43–48.

Bayne, E.M., Habib, L. & Boutin, S., 2008. Impacts of chronic anthropogenic noise from energy-sector activity on abundance of songbirds in the boreal forest. Conservation biology: časopis, který vydává Society for Conservation Biology, 22(5), s. 1186–1193. K dispozici na adrese: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/18616740 [přístup dne 26. dubna 2012].

BCTC, 2006. Environmental Assessment Certificate Application - Vancouver Island Transmission Reinforcement Project.

Bell, S.S. et al., 2001. Faunal response to fragmentation in seagrass habitats: implications for seagrass conservation. Biological Conservation, 100(1), s. 115–123. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320700002123 [přístup dne 2. května 2012].

Bennett, P.M. & Owens, I.P.F. 1997. Variation in extinction risk among birds: chance or evolutionary predisposition? Proceedings of the Royal Society of London B: s. 401–408.

Benson, P.C. (1981) Large raptor electrocution and power pole utilization: a study in six western states. Ph.D. Dissertation, Brigham Young University, Provo, UT, USA.

BERR, 2008. Review of Cabling Techniques and Environmental Effects Applicable to the Offshore Wind Farm Industry – Technical Report.

Bevanger, K. (1994b) Bird interactions with utility structures: collision and electrocution, causes and mitigating measures. Ibis, 136: s. 412–425.

Bevanger, K. (1995) Estimates and population consequences of Tetraonid mortality caused by collisions with high tension power lines in Norway. Journal of Applied Ecology, 32: s. 745–753.

Bevanger, K. (1998) Biological and Conservation Aspects of Bird Mortality Caused by Electricity Power Lines: a Review. Biological Conservation, 86: s. 67–76.

Bevanger, K. (1999) Estimating bird mortality caused by collision and electrocution with power lines; a review of methodology. In: Ferrer, M., Janss, G.F. (Eds.), Birds and Power Lines: Collision, Electrocution, and Breeding. Quercus, Madrid, Španělsko, s. 29–56.

Bevanger, K., Overskaug, K. (1998) Utility Structures as a mortality factor for Raptors and Owls in Norway. In: Chancellor, R.D., B.-U. Meyburg & J.J. Ferrero (Eds.) Holarctic Birds of Prey. ADENEX-WWGBP, Berlin, Germany.

Binetti, R. et al., 2000. Environmental risk assessment of linear alkyl benzene, an intermediate for the detergency industry. International Journal of Environmental Health Research, 10(2), s. 153–172. K dispozici na adrese: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/09603120050021155 [přístup dne 27. dubna 2012].

BirdLife International (2004) Birds in Europe: population estimates, trends and conservation status. Cambridge, Spojené království: BirdLife International. (BirdLife Conservation Series č. 12).

BirdlifeInternational (2007) Position statement on birds and power lines. Birdlife Birds and Habitats Directives Task Force adopted position papers. www.birdlife.org/action/change/europe/habitat_directive/index.html

Birklund, J. (2003) Marine Biological Surveys along the cable trench in the Lagoon of Rødsand in September 2002 and March 2003. DHI Water & Environment. 37 stran.

Bocquené, G., Chantereau, S., Clérendeau, C., Beausir, E., Ménard, D., Raffin, B., Minier, C., et al. (2004). Biological effects of the „ Erika“ oil spill on the common mussel (Mytilus edulis). Aquatic Living Resources, 17(3), s. 309–316.

Boehlert, G.W. & Gill, A.B. (2010) Environmental and ecological effects of ocean renewable energy development. A current synthesis. Oceanography 23(2); s. 68–81.

Borrmann, C.B., 2006. Wärmeemission von Stromkabeln in Windparks - Laboruntersuchungen zum Einfluss auf die benthische Fauna. Rostock University, Institute of Applied Ecology Ltd.

Bruderer, B., Peter, D. & Steuri, T. (1999) Behaviour of migrating birds exposed to x-band radar and a bright light beam. The Journal of Experimental Biology, 202, s. 1015–1022.

Budzinski, H., Mazéas, O., Tronczynski, J., Désaunay, Y., Bocquené, G., & Claireaux, G. (2004). Link between exposure of fish ( Solea solea ) to PAHs and metabolites: Application to the „ Erika“ oil spill. Aquatic Living Resources, 17(3), s. 329–334.

Bulgarian Society for the Protection of Birds (BSPB) (2010) Safe Ground for Redbreasts. Web projektu v rámci nástroje LIFE+. bspb-redbreasts.org/?page_id=6

Bulgarian Society for the Protection of Birds (BSPB) Save the Raptors. Conservation of Imperial Eagle and Saker Falcon in Bulgaria. Web projektu v rámci nástroje LIFE+. www.saveraptors.org

Bundesamt für Seeschifffahrt und Hydrographie (2012) Spatial Offshore Grid Plan for the German Exclusive Economic Zone of the North Sea. Comprehensive Summary. Neoficiální překlad.

Cadahía, L., López-lópez, P., Urios, V. (2010) Satellite telemetry reveals individual variation in juvenile Bonelli ' s eagle dispersal areas. Ibis, 147(2): s. 415–419.

Cadiou, B., Riffaut, L., McCoy, K. D., Cabelguen, J., Fortin, M., Gélinaud, G., Le Roch, A., et al. (2004). Ecological impact of the „ Erika“ oil spill: Determination of the geographic origin of the affected common guillemots. Aquatic Living Resources, 17(3), s. 369–377.

Camphuysen, C.J., Dieckhoff, M.A., Fleet, D.M. & Laursen, K. (2009) Oil Pollution and Seabirds. Thematic Report No. 5.3. In: Marencic, H. & Vlas, J. de (Eds), 2009. Quality Status Report 2009. Wadden Sea Ecosystem No. 25. Common Wadden Sea Secretariat, Trilateral Monitoring and Assessment Group, Wilhelmshaven, Germany.

Carrete, M., Sánchez-Zapata, J.A., Benítez, J.R., Lobón, M., Donázar, J.A. (2009) Large scale risk-assessment of wind-farms on population viability of a globally endangered long-lived raptor. Biological Conservation, 142(12): s. 2954–2961.

Carter, L., Burnett, D., Drew, S. et al., 2009. Submarine Cables and the Oceans – Connecting the World. UNEP-WCMC Biodiversity Series No. 31. ICPC/UNEP/UNEP-WCMC.

Chandrasekara, W.U. & Frid, C.L.J., 1998. A laboratory assessment of the survival and vertical movement of two epibenthic gastropod species, Hydrobia ulvae (Pennant) and Littorina littorea (Linnaeus), after burial in sediment. Journal of Experimental Marine Biology and Ecology, 221(2), s. 191–207. K dispozici na adrese: www.sciencedirect.com/science/article/B6T8F-3S967BY-3/2/8d8547d6fd13b48bcdb40c1fe171482c [přístup dne 20. dubna 2012].

Clarke, D.J. & White, J.G., 2008. Towards ecological management of Australian powerline corridor vegetation. Landscape and Urban Planning, 86(3–4), s. 257–266. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0169204608000509 [přístup dne 27. dubna 2012].

CONCAWE, 2011. Performance of European cross-country oil pipelines - Statistical summary of reported spillages in 2010 and since 1971.

Confer, J.L., Pascoe, S.M. (2003) Avian communities on utility rights-of-ways and other managed shrublands in the northeastern United States. Forest Ecology and Management, 185: s. 193–205.

Cooney, R. (2004) Better safe than sorry? The precautionary principle and biodiversity conservation. Oryx 38: s. 357–358.

Crivelli, A.J., Jerrentrup, H., Mitchev, T. (1987) Electric power lines: a cause of mortality in Pelecanus crispus Bruch, a world endangered bird species, in Porto-Lago, Greece. Colonial Waterbirds 11: s. 301–305.

Curtis, M.R., Vincent, A.C.J. (2008) Use of population viability analysis to evaluate CITEs trade-management options for threatened marine fishes. Conservation Biology 22: s. 1225–1232.

Daan, R. & Mulder, M., 1996. On the short-term and long-term impact of drilling activities in the Dutch sector of the North Sea. ICEs Journal of Marine Science, 53, s. 1036–1044. K dispozici na adrese: icesjms.oxfordjournals.org/content/53/6/1036.short [přístup dne 27. dubna 2012].

Daan, R., Mulder, M. & Van Leeuwen, A., 1994. Differential sensitivity of macrozoobenthic species to discharges of oil-contaminated drill cuttings in the North Sea. Netherlands Journal of Sea Research, 33(1), s. 113–127. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/0077757994900566 [přístup dne 27. dubna 2012].

Deeks, J.J., Higgins J.P.T., Altman D.G. (2005) Analysing and presenting results. In: Cochrane Handbook for Systematic Reviews of Interventions 4.2.5 [aktualizováno v květnu 2005]; oddíl 8. (ed by J.P.T. Higgins and S. Green.). K dispozici na adrese: www.cochrane.org/resources/handbook/hbook.htm.

De la Huz, R., Lastra, M., Junoy, J. et al. (2005) Biological impacts of oil pollution and cleaning in the intertidal zone of exposed sandy beaches: Preliminary study of the „Prestige“ oil spill. Est.Coast.Shelf.Sci. 65:s. 19–29.

Demeter, I. (2004) Medium-Voltage Power Lines and Bird Mortality in Hungary. Technical Document. MME/BirdLife Maďarsko.

Department of Energy and Climate Change, 2010. Planning For New Energy Infrastructure, London.

Dernie, K.M., Kaiser, M.J. & Warwick, R.M., 2003. Recovery rates of benthic communities following physical disturbance. Journal of Animal Ecology, 72(6), s. 1043–1056. K dispozici na adrese: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1046/j.1365-2656.2003.00775.x/full [přístup dne 6. dubna 2012].

Deutsche WindGuard GmbH & Greenpeace International, 2005. Offshore Wind Energy – Implementing a New Powerhouse for Europe.

Dierschke, V. & Bernotat, D. (2012): Übergeordnete Kriterien zur Bewertung der Mortalität wildlebender Tiere im Rahmen von Projekten und Eingriffen – unter besonderer Berücksichtigung der deutschen Brutvogelarten. Stand 01.12.2012, 175 S. http://www.bfn.de/0306_eingriffe-toetungsverbot.html.

Dodd, A.M. et al., 2007. The Appropriate Assessment of Spatial Plans in England: a guide to why, when and how to do it, K dispozici na adrese: www.rspb.org.uk/Images/NIAA_tcm9-196528.pdf.

Doody, J.S. et al., 2003. Fauna by-catch in pipeline trenches: conservation, animal ethics, and current practices in Australia. Australian Zoologist, 32(3), s. 410–419.

Drewitt, A.L., Langston, R.H.W. (2008) Collision effects of wind-power generators and other obstacles on birds. Annals of the New York Academy of Sciences, 1134: s. 233–266.

Duhamel, B & Beaussant, H. (2011) EU Energy Strategy in the South Mediterranean. Generální ředitelství pro vnitřní politiky. Politický odbor A. Hospodářská a vědecká politika. 110 stran.

EASAC (2009) Transforming Europe' s Electricity Supply – An Infrastructure Strategy for a Reliable, Renewable and Secure Power System. The Royal Society. Londýn, Spojené království.

EGIG, 2011 Gas Pipeline incidents. 8th report of the European Gas Pipeline Incident Data group. EGIG 11.R.0402 (verze 2).

Ellis, D.H., Smith, D.G., Murphy, J.R. (1969) Studies on raptor mortality in western Utah. Great Basin Naturalist 29: s. 165–167.

ENTSO (2012) ENTSO-E Grid Map. K dispozici na adrese: www.entsoe.eu/nc/resources/grid-map/?sword_list[]=Kv

Environ & InterGen, 2010. Spalding Energy Expansion – Gas Pipeline – Environmental statement – Non-technical summary – Volume 1.

Erfurt University of Applied Sciences, IBU Ingenieurbüro Schöneiche GmbH & Co. KG and 50Hertz Transmission GmbH (2010). Ecological management of overhead lines (EcoMOL): General overview. K dispozici na adrese: www.50hertz.com/en/file/100304_EcoMOL_ShortReport_eng_final_med.pdf.

ERM Iberia, 2004. MEDGAZ natural gas transportation system – Environmental impact assessment – Final report.

Evropská komise (2000) Managing Natura 2000 sites. The provisions of Article 6 of the 'Habitats' Directive 92/43/EEC. Brusel, Belgie. K dispozici na adrese: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

Evropská komise (2002) Assessment of plans and projects significantly affecting Natura 2000 sites Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive 92/43/EEC. Impacts Assessment Unit School of Planning Oxford Brookes University, Oxford, Spojené království.

Evropská komise (2007) Pokyny k čl. 6 odst. 4 „směrnice o stanovištích“ 92/43/EHS. Brusel, Belgie.

Evropská komise (2011) Naše životní pojistka, náš přírodní kapitál: strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020. Brusel, Belgie.

Evropská komise (2012) Natura 2000 network. Brusel, Belgie. K dispozici na adrese: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/index_en.htm

Evropská komise (2013) Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure Projects of Common Interest (PCIs). Evropská komise. Energie a životní prostředí.

Evropská komise, 2000. Managing Natura 2000 sites – The provisions of Article 6 of the „Habitats“ Directive 92/43/EEC, Lucemburk: Úřad pro úřední tisky Evropských společenství.

Evropská komise, 2001a. Assessment of plans and projects significantly affecting Natura 2000 sites – Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive 92/43/EEC, Lucemburk.

Evropská komise, 2001b. Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions, Lucemburk: Úřad pro úřední tisky Evropských společenství.

Evropská komise, 2007. Pokyny k čl. 6 odst. 4 „směrnice o stanovištích“ 92/43/EHs – Vyjasnění pojmů: alternativní řešení, naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu, kompenzační opatření, celková soudržnost, stanovisko Komise: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/guidance_art6_4_cs.pdf.

Evropská komise, 2010. Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Priority energetických infrastruktur do roku 2020 a na další období – návrh na integrovanou evropskou energetickou síť.

Evropská komise, 2011a. Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Naše životní pojistka, náš přírodní kapitál: strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020 – COM(2011) 244 final.

Evropská komise, 2011b. Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Energetický plán do roku 2050 – KOM(2011) 885 v konečném znění.

Evropská komise, 2011c. Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o hlavních směrech transevropské energetické infrastruktury a o zrušení rozhodnutí č. 1364/2006/Es /* KOM/2011/0658 v konečném znění – 2011/0300 (COD) */.

Evropská komise, Energetická infrastruktura – Priority energetických infrastruktur do roku 2020 a na další období. K dispozici na adrese: ec.europa.eu/energy/infrastructure/strategy/2020_en.htm.

Evropská agentura pro životní prostředí, 2010a. The European Environment – State and Outlook 2010 – Biodiversity.

Evropská agentura pro životní prostředí, 2010b. The European Environment – State and Outlook 2010 – Land use.

Evropská agentura pro životní prostředí, 2011. Landscape fragmentation in Europe – EEA Report No 2/2011 – Joint EEA-FOEN report.

EWEA (2014) Wind in power. 2013 European Statistics. February 2014. The European Wind Energy Association. 12 stran.

Faulkner, W., 1999. AGL Central West Project: Marsden - Dubbo gas pipeline. Fauna impact monitoring. Draft report to NSW National Parks and Wildlife Service and AGL.

Fernie, K.J. & Reynolds, S.J., 2005. The effects of electromagnetic fields from power lines on avian reproductive biology and physiology: a review. Journal of toxicology and environmental health. Part B, Critical reviews, 8(2), s. 127–140. K dispozici na adrese: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/10937400590909022 [přístup dne 21. března 2012].

Fernie, K.J., Bird, D.M., Dawson, R.D., Lague, P.C. (2000) Effects of Electromagnetic Fields on the Reproductive Success of American Kestrels. Physiological and Biochemical Zoology, 73(1): s. 60–65.

Fernie, K.J., Reynolds, S. J. (2005) The effects of electromagnetic fields from power lines on avian reproductive biology and physiology: a review. Journal of Toxicology and Environmental Health, 8(2): s. 127–140.

Ferrer, M. (2001) The Spanish Imperial Eagle. Lynx Edicions. Barcelona, Španělsko.

Ferrer. M., Hiraldo. F. (1992) Man-induced sex-biased mortality in the Spanish Imperial Eagle. Biological Conservation. 60: s. 57–60.

Fischer, J. et al., 2007. Mind the sustainability gap. Trends in ecology & evolution, 22(12), s. 621–624. K dispozici na adrese: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17997188 [přístup dne 7. března 2012].

Freemark, K., 1995. Impacts of agricultural herbicide use on terrestrial wildlife in temperate landscapes: A review with special reference to North America. Agriculture, Ecosystems & Environment, 52(2–3), s. 67–91. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/016788099400534L [přístup dne 26. dubna 2012].

Frost, M.T., Rowden, A.A. & Attrill, M.J., 1999. Effect of habitat fragmentation on the macroinvertebrate infaunal communities associated with the seagrass Zostera marina L. Aquatic Conservation: Marine and Freshwater Ecosystems, 9(3), s. 255–263. K dispozici na adrese: doi.wiley.com/10.1002/(SICI)1099-0755(199905/06)9:3<255::AID-AQC346>3.0.CO;2-F [přístup dne 2. května 2012].

Garcia-del-Rey, E., Rodriguez-Lorenzo, J.A. (2011) Avian mortality due to power lines in the Canary Islands with special reference to the steppe-land birds. Journal of Natural History, ročník 45, čísla 35–36: s. 2159–2169.

Gesteira, J.L.G. & Dauvin, J.-C., 2000. Amphipods are Good Bioindicators of the Impact of Oil Spills on Soft-Bottom Macrobenthic Communities. Marine Pollution Bulletin, 40(11), s. 1017–1027. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0025326X00000461 [přístup dne 27. dubna 2012].

GIE (2012) Gas Infrastructure Europe Key Messages on Energy roadmap 2050. http://www.gie.eu/index.php/13-news/gie/161-gie-publishes-its-new-qkey-messages-energy-roadmap-2050q-brochure

Gleason, N.C., 2008. Impacts of Power Line Rights-of-Way on Forested Stream Habitat in Western Washington. In J. W. Goodrich-Mahoney et al., eds. Environment Concerns in Rights-of-Way Management 8th International Symposium. Amsterdam: Elsevier, s. 665–678. K dispozici na adrese: www.sciencedirect.com/science/article/pii/B9780444532237500757.

González, L.M., Margalida, A., Mañosa, S., Sánchez, R., Oria, J., Molina, J.I., Caldera, J. (2007) Causes and Spatio-temporal Variations of Non-natural Mortality in the Vulnerable Spanish Imperial Eagle Aquila adalberti During a Recovery Period. Oryx, 41(04): s. 495–502.

Goosem, M. & Marsh, H., 1997. Fragmentation of a Small-mammal Community by a Powerline Corridor through Tropical Rainforest. Wildlife Research, 24(5), s. 613. K dispozici na adrese: www.publish.csiro.au/paper/WR96063 [přístup dne 27. dubna 2012].

Grande, J.M., Serrano, D., Tavecchia, G., Carrete, M., Ceballos, O., Tella, J.L. and Donázar, J.A. (2009) Survival in a long-lived territorial migrant: effects of life – history traits and ecological conditions in wintering and breeding areas. Oikos, 118: s. 580–590.

Granström, A., 2001. Fire management for biodiversity in the European boreal forest. Scandinavian Journal of Forest Research, 16 (Supplement 3), s. 62–69. K dispozici na adrese: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/028275801300090627 [přístup dne 26. dubna 2012].

GRT gaz, Dossier du maître d'ouvrage – Débat public sur le projet Eridan.

Guil, F., Fernández-Olalla, M., Moreno-Opo, R., Mosqueda, I., Gómez, M.E., Aranda, A., Arredondo, A. (2011) Minimising Mortality in Endangered Raptors due to Power Lines: The Importance of Spatial Aggregation to Optimize the Application of Mitigation Measures. Plos one, 6(11), e28212.

Haas, D., Nipkow, M. (2006) Caution: Electrocution! NABU Bundesverband. Bonn, Německo.

Haas, D., Nipkow, M., Fiedler, G., Schneider, R., Haas, W., Schürenberg, B. (2005) Protecting birds from powerlines. Nature and Environment, No. 140. Vydavatelství Rady Evropy, Štrasburk.

HABIB, L., BAYNE, E.M. & BOUTIN, S., 2006. Chronic industrial noise affects pairing success and age structure of ovenbirds Seiurus aurocapilla. Journal of Applied Ecology, 44(1), s. 176–184. K dispozici na adrese: doi.wiley.com/10.1111/j.1365-2664.2006.01234.x [přístup dne18. dubna 2012].

Hall-Spencer, J.M. & Moore, P.G. (2000) Scallop dredging has profound, long-term impacts on maerl habitats. ICEs J.Mar.Sci 57: s. 1407–1415.

Harness, R.E. (1997) Raptor electrocutions caused by rural electric distribution power lines. Ft. Collins: Colorado State University; 110 stran. M.S. thesis.

Harness, R.E., Wilson, K.R., (2001) Utility structures associated with raptor electrocutions in rural areas. Wildlife Society Bulletin 29, s. 612–623.

Heubeck, M., Camphuysen, K. C. J., Bao, R., Humple, D., Sandoval Rey, A., Cadiou, B., Bräger, S., et al. (2003). Assessing the impact of major oil spills on seabird populations. Marine pollution bulletin, 46(7), s. 900–902.

Hirst, J.A. & Attrill, M.J., 2008. Small is beautiful: An inverted view of habitat fragmentation in seagrass beds. Estuarine, Coastal and Shelf Science, 78(4), s. 811–818. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0272771408000929 [přístup dne 2. května 2012].

Hirst, R.A. et al., 2005. The resilience of calcareous and mesotrophic grasslands following disturbance. Journal of Applied Ecology, 42(3), s. 498–506. K dispozici na adrese: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/j.1365-2664.2005.01028.x/full [přístup dne 9. dubna 2012].

Hollmen, A. et al., 2007. The value of open power line habitat in conservation of ground beetles (Coleoptera: Carabidae) associated with mires. Journal of Insect Conservation, 12(2), s. 163–177. K dispozici na adrese: www.springerlink.com/index/510hq085388q826h.pdf [přístup dne 12. dubna 2012].

Horváth, M., Demeter, I., Fatér, I., Firmánszky, G., Kleszó, A., Kovács, A., Szitta, T., Tóth, I., Zalai, T., Bagyura, J. (2011) Population Dynamics of the Eastern Imperial Eagle ( Aquila heliaca ) in Hungary between 2001 and 2009. Acta Zoologica Bulgarica, Suppl. 3, 2011: s. 61–70.

Horváth, M., Nagy, K., Papp, F., Kovács, A., Demeter, I., Szügyi, K., Halmos, G. (2008) Posouzení maďarské elektrické sítě o středním napětí na základě aspektů týkajících se ochrany ptáků. MME/BirdLife Maďarsko, Budapešť (v maďarštině).

Hovel, K.A. & Lipcius, R.N., 2001. HABITAT FRAGMENTATION IN A SEAGRASs LANDSCAPE: PATCH SIZE AND COMPLEXITY CONTROL BLUE CRAB SURVIVAL. Ecology, 82(7), s. 1814–1829. K dispozici na adrese: www.esajournals.org/doi/abs/10.1890/0012-9658(2001)082[1814:HFIASL]2.0.CO;2 [přístup dne 2. května 2012].

Hovel, K.A. & Lipcius, R.N., 2002. Effects of seagrass habitat fragmentation on juvenile blue crab survival and abundance. Journal of Experimental Marine Biology and Ecology, 271(1), s. 75–98. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0022098102000436 [přístup dne 2. května 2012].

Hovel, K.A., 2003. Habitat fragmentation in marine landscapes: relative effects of habitat cover and configuration on juvenile crab survival in California and North Carolina seagrass beds. Biological Conservation, 110(3), s. 401–412. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320702002343 [přístup dne 2. května 2012].

Howard, D.C., Wadsworth R.A., Whitaker J.W., Hughes N., Bunce R.G.H. (2009) The impact of sustainable energy production on land use in Britain through to 2050. Land Use Policy 26s s. 284–292.

HSE, (1997). The abandonment of offshore pipelines. Methods and Procedures for Abandonment. Health and Safety Executive. Offshore Technology Report 535. HSE Books.

Jenssen, B.M. (1996) An overview of exposure to, and effects of, petroleum oil and organochlorine pollution in Grey Seals (Halichoerus grypus). The Science of the Total Environment 186:s. 109–118.

IMO, 2011a. Ballast Water Management. K dispozici na adrese: www.imo.org/ourwork/environment/ballastwatermanagement/Pages/Default.aspx [přístup dne 13. dubna 2012].

IMO, 2011b. International Convention for the Control and Management of Ships' Ballast Water and Sediments (BWM). K dispozici na adrese: www.imo.org/About/Conventions/ListOfConventions/Pages/International-Convention-for-the-Control-and-Management-of-Ships%27-Ballast-Water-and-Sediments-(BWM).aspx.

Infante, S., Neves, J., Ministro, J. & Brandão, R. (2005). Estudo sobre o Impacto das Linhas Eléctricas de Média e Alta Tensão na Avifauna em Portugal. Quercus Associação Nacional de Conservação da Natureza e SPEA Sociedade Portuguesa para o Estudo das Aves, Castelo Branco (relatório não publicado). K dispozici na adrese: www.spea.pt/fotos/editor2/relatorio_edp_icn_spea_quercus_avifaunai.pdf

IPCC, 2005. IPCC Special Report on Carbon dioxide capture and storage Working Group III of the Intergovernmental Panel on Climate Change et al., eds., Cambridge, Spojené království, New York, USA: Cambridge University Press.

Jackson, C.W. et al., 2011. Static electric fields modify the locomotory behaviour of cockroaches. The Journal of experimental biology, 214(Pt 12), s. 2020–2026. K dispozici na adrese: jeb.biologists.org/content/214/12/2020.short [přístup dne 12. dubna 2012].

Jackson, M.J. & James, R., 1979. The influence of bait digging on cockle, Cerastoderma edule, populations in North Norfolk. Journal of Applied Ecology, 16(3), s. 671–679. K dispozici na adrese: www.mendeley.com/research/influence-bait-digging-cockle-cerastodermaedule-populations-north-norfolk-england-uk-13/ [přístup dne 11. dubna 2012].

Jacques Whitford Limited, 2006. Vancouver Island Transmission Reinforcement Project Technical Data Report: Potential Effects of Alkylbenzene Release to the Marine Environment.

Janss, G.F.E, Ferrer, M. (2001) Avian Electrocution Mortality in Relation to Pole Design and Adjacent Habitat in Spain. Bird Conservation International, 3–12.

Janss, G.F.E. (2000) Avian Mortality from Power Lines: a Morphologic Approach of a Species-specific Mortality. Biological Conservation, 95: s. 353–359.

Jenkins, A.R., Smallie, J.J., Diamond, M. (2010) Avian collisions with power lines: a global review of causes and mitigation with a South African perspective. Bird Conservation International, 20(03): s. 263–278.

Johnson, M. & Heck KL, J., 2006. Effects of habitat fragmentation per se on decapods and fishes inhabiting seagrass meadows in the northern Gulf of Mexico. Marine Ecology Progress Series, 306, s. 233–246. K dispozici na adrese: www.int-res.com/abstracts/meps/v306/p233-246/ [přístup dne 2. května 2012].

JRC report „Evaluation of Smart Grid projects within the Smart Grid Task Force Expert Group 4 (EG4)“.

Karyakin, I.V. (2012) Birds of prey and power lines in northern Eurasia: What are the prospects for survival? Raptors Conservation 24: s. 69–86.

King, D.I. et al., 2009. Effects of width, edge and habitat on the abundance and nesting success of scrub–shrub birds in powerline corridors. Biological Conservation, 142(11), s. 2672–2680. K dispozici na adrese: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0006320709002717 [přístup dne 23. března 2012].

Klarić, S., Pavičić-Hamer, D. & Lucu, Č., 2004. Seasonal variations of arsenic in mussels Mytilus galloprovincialis. Helgoland Marine Research, 58(3), s. 216–220. K dispozici na adrese: www.springerlink.com/index/10.1007/BF01606105 [přístup dne 27. dubna 2012].

Ko, J.-Y. & Day, J.W., 2004. A review of ecological impacts of oil and gas development on coastal ecosystems in the Mississippi Delta. Ocean & Coastal Management, 47(11–12), s. 597–623. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0964569104000973 [přístup dne 13. dubna, 2012].

Kuijper, D.P.J., Schut, J., Van Dullemen, D., Toorman,H., Goossens, N., Ouwehand, J. & Limpens, H.J.G.A. (2008) Experimental evidence of light disturbance along the commuting routes of pond bats (Myotis dasycneme). Vereniging voor Zoogdierkunde en Zoogdierbescherming, 51(1), s. 37–49.

Kunz, T.H. et al., 2007. Ecological impacts of wind energy development on bats: questions, research needs, and hypotheses. Frontiers in Ecology and the Environment, 5(6), s. 315–324. K dispozici na adrese: www.esajournals.org/doi/abs/10.1890/1540-9295(2007)5%5B315:EIOWED%5D2.0.CO;2 [přístup dne 12. dubna 2012].

Kuussaari, M. et al., 2003. Voimajohtoaukeiden merkitys niittyjen kasveille ja perhosille – Significance of Power Line Areas for Grassland Plants and Butterflies, Finnish Environment Institute, ed., Helsinki.

Kyläkorpi, L. & Grusell, E., 2001. Livsmiljö i kraftledningsgatan, K dispozici na adrese: scholar.google.fr/scholar?hl=fr&q=“Livsmiljö+i+Kraftledningsgatan”&btnG=Rechercher&lr=&as_ylo=&as_vis=0#0 [přístup dne 30. dubna 2012].

Lasch, U., Zerbe, S., Lenk, M. (2010) Electrocution of Raptors at Power Lines in Central Kazakhstan. Waldökologie, Landschaftforschung und Naturschutz, 9: s. 95–100.

Lehman, R.N., Kennedy, P.L., Savidge, J.A. (2007) The state of the art in raptor electrocution research: A global review. Biological Conservation, 136, 2: s. 159–174.

Lensu, T. et al., 2011. The role of power line rights-of-way as an alternative habitat for declined mire butterflies. Journal of environmental management, 92(10), s. 2539–2546. K dispozici na adrese: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0301479711001745 [přístup dne 12. dubna 2012].

Lévesque, L.M. & Dubé, M.G., 2007. Review of the effects of in-stream pipeline crossing construction on aquatic ecosystems and examination of Canadian methodologies for impact assessment. Environmental monitoring and assessment, 132(1–3), s. 395–409. K dispozici na adrese: www.springerlink.com/index/cu76l5guk3u28106.pdf [přístup dne 20. března 2012].

Lewis, L.J., Davenport, J. & Kelly, T.C., 2002. A Study of the Impact of a Pipeline Construction on Estuarine Benthic Invertebrate Communities. Estuarine, Coastal and Shelf Science, 55(2), s. 213–221. K dispozici na adrese: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0272771401908984 [přístup dne 9. března 2012].

López-López, P., Ferrer, M., Madero, A., Casado, E., McGrady, M. (2011) Solving Man-induced Large-scale Conservation Problems: the Spanish Imperial Eagle and Power Lines. Plos one, 6(3), e17196.

London Array/National Grid (2007) Ecological Mitigation and Management Plan. London Array Offshore Wind Farm Project and associated grid connection works. Říjen 2007. 17 stran.

Lorne, J.K. & Salmon, M. (2007) Effects of exposure to artificial lighting on orientation of hatching sea turtles on the beach and in the ocean. Endangered species research, 1, s. 23–30.

Macreadie, P.I. et al., 2009. Fish Responses to Experimental Fragmentation of Seagrass Habitat. Conservation biology: the journal of the Society for Conservation Biology. K dispozici na adrese: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/19183213 [přístup dne 23. března 2012].

Manville, A.M. (2005) Bird Strikes and Electrocutions at Power Lines, Communication Towers, and Wind Turbines: State of the Art and State of the Science – Next Steps Toward Mitigation 1. USDA Forest Service Technical report, s. 1051–1064.

Marshall, J.S. & Vandruff, L.W., 2002. Impact of selective herbicide right-of-way vegetation treatment on birds. Environmental management, 30(6), s. 801–806. K dispozici na adrese: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/12402095 [přístup dne 17. dubna 2012].

Martin, G.R. (2011) Review article Understanding bird collisions with man-made objects: a sensory ecology approach. Ibis, s. 239–254.

Meissner, K. & Sordyl, H. (2006). Literature Review of Offshore Wind Farms with Regard to Benthic Communities and Habitats. In. Zucco, C., Wende, W., Merck, T., Köchling, I. & Köppel, J. (eds.):Ecological Research on Offshore Wind Farms: International Exchange of Experiences – PART B: Literature Review of the Ecological Impacts of Offshore Wind Farms. BfN-Skripten 186: s. 1–45.

Meißner, K., Bockhold, J. & Sordyl, H., 2006. Problem Kabelwärme? – Vorstellung der Ergebnisse von Feldmessungen der Meeresbodentemperatur im Bereich der elektrischen Kabel im Offshore-Windpark Nysted Havmøllepark (Dänemark). In Bundesamt für Seeschifffahrt und Hydrographie (BSH), ed. Meeresumwelt-Symposium. Hamburg, Rostock. K dispozici na adrese: scholar.google.fr/scholar?hl=fr&q=Problem+Kabelwärme?&btnG=Rechercher&lr=&as_ylo=&as_vis=0#0 [přístup dne 13. dubna 2012].

Mendel, B., Sonntag, N., Wahl, et al., (2008) Profiles of seabirds and waterbirds of the German North and Baltic Seas. Distribution, ecology and sensitivities to human activities within the marine environment. Naturschutz und Biologische Vielfalt 61, Bundesamt für Naturschutz, Bonn – Bad Godesberg, 427 stran.

MME/BirdLife Maďarsko (2011) „Budapest Declaration on bird protection and power lines“. K dispozici na adrese: www.mme.hu/termeszetvedelem/budapest-conference-13-04-2011.html

Myers, N. (1993) Biodiversity and Precautionary Principle. Ambio, 22: s. 74–79.

Nedwell, J.R., Brooker, A.G. & Barham, R.J. (2012) Assesment of underwater noise during the installation of export power cables at the Beatrice Offshore Wind Farm. Subacoustech Environmental Report No. E318R0106

Nedwell, J., Langworthy, J. & Howell, D., 2003. Assessment of sub-sea acoustic noise and vibration from offshore wind turbines and its impact on marine wildlife; initial measurements of underwater noise during construction of offshore windfarms, and comparison with background noise - Report No. 544 R.

Nekola, J.C., 2012. The impact of a utility corridor on terrestrial gastropod biodiversity. Biodiversity and Conservation, 21(3), s. 781–795. K dispozici na adrese: www.springerlink.com/index/3357H23G15537M77.pdf [přístup dne 11. dubna 2012].

Nellemann, C. et al., 2003. Progressive impact of piecemeal infrastructure development on wild reindeer. Biological Conservation, 113(2), s. 307–317. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S000632070300048X [přístup dne 16. března 2012].

Nikolaus, G. (1984) Large numbers of birds killed by electric power line. Scopus, 8: s. 42.

Nikolaus, G. (2006) Where have all the African vultures gone? Vulture News, 55: s. 65–67.

Oil and Gas UK, (2013) Decommissioning of Pipelines in the North Sea Region. Oil & Gas UK. 48 stran.

OGB, 2010. Riser & pipeline release frequencies, Londýn, Brusel.

Olendorff, R.R., Motroni, R.S., Call, M.W. (1980) Raptor Management: The State of the Art in 1980. Bureau of Land Management Technical Note No. 345. Us Department of Interior, Denver, USA.

Olson, C.V. (2002) Human-related causes of raptor mortality in western Montana: things are not always as they seem. In: Carlton, R.G. (Ed.), Avian Interactions with Utility and Communication Structures, Proceedings of a Workshop. Electric Power Research Institute, Palo Alto, CA, USA, s. 71–82.

OSPAR Commission, 2008. Background document on potential problems associated with power cables other than those for oil and gas activities.

OSPAR (2009) Assessment of the environmental impacts of cables. Biodiversity Series. 18 stran.

OSPAR (2010) Background document for maerl beds. OSPAR Commission. 34 stran.

OSPAR (2012) Guidelines on Best Environmental Practice (BEP) in Cable Laying and Operation. Agreement 2012-2. OSPAR 12/22/1, Annex 14.

Parsons Brinkerhoff & Cable Consulting International Ltd, 2012. Electricity Transmission Costing Study – An Independent Report Endorsed by the Institution of Engineering & Technology.

Prinsen, H.A.M., G.C. Boere, N. Píres & J.J. Smallie (Compilers), 2011. Review of the conflict between migratory birds and electricity power grids in the African-Eurasian region. CMs Technical Series, AEWA Technical Series No. XX. Bonn, Německo. K dispozici na adrese: www.cms.int/bodies/COP/cop10/docs_and_inf_docs/inf_38_electrocution_review.pdf.

Prinsen, H.A.M., J.J. Smallie, G.C. Boere & N. Píres (Compilers), 2012. Guidelines on how to avoid or mitigate impact of electricity power grids on migratory birds in the African-Eurasian region. CMs Technical Series No. XX, AEWA Technical Series, Bonn, Německo. K dispozici na adrese: www.unep-aewa.org/meetings/en/stc_meetings/stc7docs/pdf/stc7_20_electrocution_guidelines.pdf.

Prommer, M. (2011) Electrocuted Sakers. Saker LIFE, BNPI, Hungary. sakerlife2.mme.hu/en/content/electrocuted-sakers

PSCW (2009) Electric Transmission Lines. Wisconsin, USA.

Pullin, A.S., Stewart, G.B. (2006) Guidelines for systematic review in conservation and environmental management. Conservation biology: the journal of the Society for Conservation Biology, 20(6), s. 1647–1656.

Raab, R., Spakovszky, P., Julius, E., Schütz, C., Schulze, C.H. (2010) Effects of power lines on flight behaviour of the West-Pannonian Great Bustard Otis tarda population. Bird Conservation International: s. 1–14.

Real, J., Grande, J.M., Mañosa, S., Antonio, J. (2001) Causes of Death in Different Areas for Bonelli ' s Eagle Hieraaetus fasciatus in Spain. Bird Study, s. 221–228.

Reed, B. & Hovel, K., 2006. Seagrass habitat disturbance: how loss and fragmentation of eelgrass Zostera marina influences epifaunal abundance and diversity. Marine Ecology Progress Series, 326, s. 133–143. K dispozici na adrese: www.int-res.com/abstracts/meps/v326/p133-143/ [přístup dne 2. května 2012].

RenewableUK, (2013) cumulative Impact Assessment Guidelines. Guiding Principles for cumulative impacts assessment in offshore wind farms. Červen 2013.

Rheindt, F.E., 2003. The impact of roads on birds: Does song frequency play a role in determining susceptibility to noise pollution? Journal of Ornithology, 144(3), s. 295–306. K dispozici na adrese: www.springerlink.com/index/10.1007/BF02465629 [přístup dne 24. dubna 2012].

Rich, A.C., Dobkin, D.S. & Niles, L.J., 1994. Defining Forest Fragmentation by Corridor Width: The Influence of Narrow Forest-Dividing Corridors on Forest-Nesting Birds in Southern New Jersey. Conservation Biology, 8(4), s. 1109–1121. K dispozici na adrese: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1046/j.1523-1739.1994.08041109.x/abstract [přístup dne 30. dubna 2012].

Rich, A.C., Dobkin, D.S., Niles, L.J. (1994) Defining forest fragmentation by corridor width: the influence of narrow forest-dividing corridors on forest-nesting birds in southern New Jersey. Conservation Biology, 8: s. 1109–1121.

Rich, C. & Longcore, T. (Eds). (2006) Ecological Consequences of Artificial Night Lighting. Washington, Island Press.

Roberts, D.A., 2012. Causes and ecological effects of resuspended contaminated sediments (RCS) in marine environments. Environment international, 40, s. 230–243. K dispozici na adrese: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0160412011002704 [přístup dne 16. dubna 2012].

Robinson, S.P & Lepper, P.A. (2013) Scoping study: Review of current knowledge of underwater noise emissions from wave and tidal stream energy devices. The Crown Estate, 2013.

RTE, 2011. Liaison électrique souterraine à courant continu à 320 000 volts SAVOIE – PIEMONT – Etude d'impact.

RTE, Projet de zone d'accueil de production d'électricité de Lavera-Fos – Etude d'impact.

Russell, K.N., Ikerd, H. & Droege, S., 2005. The potential conservation value of unmowed powerline strips for native bees. Biological Conservation, 124(1), s. 133–148. K dispozici na adrese: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320705000467 [přístup dne 17. března 2012].

Schaub, M., Aebischer, A., Gimenez, O., Berger, S., Arlettaz, R. (2010) Massive Immigration Balances High Anthropogenic Mortality in a Stable Eagle Owl Population: Lessons for Conservation. Biological Conservation, 143(8): s. 1911–1918.

Schreiber, M. et al., 2004. Maßnahmen zur Vermeidung und Verminderung negativer ökologischer Auswirkungen bei der Netzanbindung und -integration von Offshore-Windparks – Abschlussbericht, Bramsche.

Secretariat of the Convention on Biological Diversity, 2010. Global Biodiversity Outlook 3, Montreal. K dispozici na adrese: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/22532583 [přístup dne 27. dubna 2012].

Sergio, F., Marchesi, L., Pedrini, P., Ferrer, M., Penteriani, V. (2004) Electrocution Alters the Distribution and Density of a Top Predator, the Eagle Owl Bubo bubo. Journal of Applied Ecology, December: s. 836–845.

Silva, J.P., Santos, M., Queirós,L., Leitão, D., Moreira, F., Pinto, M., Leqoc, M., Cabral, J.A. (2010): Estimating the influence of overhead transmission power lines and landscape context on the density of little bustard Tetrax tetrax breeding populations. Ecological Modelling 221: s. 1954–1963.

Skonberg, E.R. et al., 2008. Inadvertent Slurry Returns during Horizontal Directional Drilling: Understanding the Frequency and Causes. In J. W. Goodrich-Mahoney et al., eds. Environment Concerns in Rights-of-Way Management 8th International Symposium. Amsterdam: Elsevier, s. 613–621.

Slabbekoorn, H. & Ripmeester, E. a P., 2008. Birdsong and anthropogenic noise: implications and applications for conservation. Molecular ecology, 17(1), s. 72–83. K dispozici na adrese: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17784917 [přístup dne 4. března 2012].

SmartGrids ERA-Net (2012) Mapping & Gap Analysis of current European Smart Grids Projects. Report by the EEGI Member States Initiative: A pathway towards functional projects for distribution grids. Austrian Institute of Technology, Rakousko.

Söker, H., Rehfeldt, K., Santjer, F. et al. (2000) Offshore Wind Energy in the North Sea. Technical Possibilities and Ecological Considerations – A study for Greenpeace. 83 stran.

SP Transmission & National Grid, 2011a. Western HVDC Link – Environmental Appraisal Supporting Report – Northern Point of Connection: Hunterson – Ardneil Bay Undergournd HDVC Cable.

SP Transmission & National Grid, 2011b. Western HVDC Link – Environmental Report – Marine Cable Route.

Statoil, (2012) Mariner Area Development Environmental Statement. DECC Project Reference: D/4145/2012.

Strevens, T.C., 2007. Powerline easements: ecological impacts and effects on small mammal movement. University of Wollongong. K dispozici na adrese: ro.uow.edu.au/theses/691/ [přístup dne 23. února 2012].

Strevens, T.C., Puotinen, M.L. & Whelan, R.J., 2008. Powerline Easements: Ecological Impacts and Contribution to Habitat Fragmentation from Linear Features. Pacific Conservation Biology, 14(3), s. 159–168.

Summers, P.D., Cunnington, G.M. & Fahrig, L., 2011. Are the negative effects of roads on breeding birds caused by traffic noise? Journal of Applied Ecology, 48(6), s. 1527–1534. K dispozici na adrese: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/j.1365-2664.2011.02041.x/full [přístup dne 29. března 2012].

Swannell, R.P., Lee, K. & McDonagh, M., 1996. Field evaluations of marine oil spill bioremediation. Microbiological reviews, 60(2), s. 342–365. K dispozici na adrese: www.pubmedcentral.nih.gov/articlerender.fcgi?artid=239447&tool=pmcentrez&rendertype=abstract [přístup dne 6. července 2012].

Swanson, C. & Isaji, T., 2006. Simulations of sediment transport and deposition from cable burial operations in Nantucket Sound for the Cape Wind Energy project, K dispozici na adrese: www.mms.gov/offshore/renewableenergy/DEIS/Report References - Cape Wind Energy EIS/Report No 4.1.1-2.pdf [přístup dne 17. dubna 2012].

Temple, S.A. (1986) The problem of avian extinctions. In: Johnston, R.F (ed.) Current Ornithology, Vol. 3: s. 453–485, Plenum, New York.

Thompson, P.M., Wilson, B., Grellier, K., Hammond, P.S. (2001) Combining power analysis and population viability analysis to compare traditional and precautionary approaches to conservation of coastal cetaceans. Conservation Biology, 14: s. 1253–1263.

Tintó, A., Real, J., Manosa, S. (2001) Avaluació del risc d'electrocució d'aus en línies elèctriques situades a Sant Llorenç del Munt i rodalies. V Trobada d'estudiosos de Sant Llorenç del Munt i l'Obac. Monografies, 35: s. 129–133.

Tri-State (2009) San Luis Valley – Calumet – Comanche Transmission Project. Southern Colorado Transmission Improvements. Working with Landowners. Colorado, USA.

Tucker, G.M., Evans, M.I. (1997) Habitats for birds in Europe: a conservation strategy for the wider environment. Cambridge, Spojené království: BirdLife International (BirdLife Conservation Series no. 6).

UNEP (2011) UN Wildlife Meeting Pushes to Make Power Lines Safer for Birds. UNEP COP 10 communication. Bergen, Norsko.

Ussenkov, S.M., 1997. Contamination of harbor sediments in the eastern Gulf of Finland (Neva Bay), Baltic Sea. Environmental Geology, 32(4), s. 274–280. K dispozici na adrese: www.springerlink.com/openurl.asp?genre=article&id=doi:10.1007/s002540050217 [přístup dne 27. dubna 2012].

Vallejo, V.R., Arianoutsou, M. & Moreira, F., 2012. Fire Ecology and Post-Fire Restoration Approaches in Southern European Forest Types. In: F. Moreira et al., eds. Post-Fire Management and Restoration of Southern European Forests. Springer Netherlands, s. 93–119. K dispozici na adrese: dx.doi.org/10.1007/978-94-007-2208-8_5 [přístup dne 26. dubna 2012].

Van Rooyen, C. (2004) The Management of Wildlife Interactions with Overhead Lines. In: The fundamentals and practice of overhead line maintenance (132kV and above), s. 217–245. Eskom Technology, Services International, Johannesburg.

Van Rooyen, C. (2012) Bird Impact Assessment Report. Technical Document.

Venus, B., McCann, K. (2005) Bird Impact Assessment Study. Technical Document (s. 1–45).

Vistnes, I. et al., 2001. Wild reindeer: impacts of progressive infrastructure development on distribution and range use. Polar Biology, 24(7), s. 531–537. K dispozici na adrese: www.springerlink.com/openurl.asp?genre=article&id=doi:10.1007/s003000100253 [přístup dne 27. dubna 2012].

Walker, L. J. and Johnston, J. (1999) Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions. Evropská komise. ec.europa.eu/environment/eia/eia-support.htm

Wetlands International, Wings Over Wetlands - UNEP-GEF African-Eurasian Flyways Project (2011) The Critical Site Network: Conservation of Internationally Important Sites for Waterbirds in the African-Eurasian Waterbird Agreement area. Wetlands International, Ede, the Netherlands and BirdLife International, Cambridge, Spojené království.

Williams, R.J. & Bradstock, R.A., 2008. Large fires and their ecological consequences: introduction to the special issue. International Journal of Wildland Fire, 17(6), s. 685. K dispozici na adrese: www.publish.csiro.au/?paper=WF07155 [přístup dne 25. dubna 2012].

Woinarski, J.C.Z. et al., 2000. A different fauna?: captures of vertebrates in a pipeline trench, compared with conventional survey techniques; and a consideration of mortality patterns in a pipeline trench. Australian Zoologist, 31(3), s. 421–431.

Wolff, A., 2010. Plan de gestion 2010 – 2014 – Section A: Diagnostic et enjeux.

Xu, J., Pancras, T. & Grotenhuis, T., 2011. Chemical oxidation of cable insulating oil contaminated soil. Chemosphere, 84(2), s. 272–277. K dispozici na adrese: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/21571353 [přístup dne 26. dubna 2012].

Zalles, J.I., Bildstein, K.L. (2000) Raptor watch: A Global directory of Raptor Migration Sites. Cambridge, Spojené království: BirdLife International a Kempton, PA, USA: Hawk Mountain Sanctuary (Birdlife Conservation Series, Vol. 9).

Zozaya, E.L., Brotons, L. & Saura, S., 2011. Recent fire history and connectivity patterns determine bird species distribution dynamics in landscapes dominated by land abandonment. Landscape Ecology, 27(2), s. 171–184. K dispozici na adrese: www.springerlink.com/index/10.1007/s10980-011-9695-y [přístup dne 13. března 2012].

Zucco, C. et al., 2006. Ecological research on Offshore Wind Farms: International Exchange of Experiences – Part B: Literature Review of Ecological Impacts, Bonn.

---

(1)  Všechny dokumenty jsou k dispozici ke stažení na adrese http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

(2)  COM(2015) 80 final.

(3)  Energy infrastructure: priorities for 2020 and beyond – a blueprint for an integrated European energy network (Energetická infrastruktura: priority pro rok 2020 a další období – návrh integrované evropské energetické sítě) http://ec.europa.eu/energy/publications/doc/2011_energy_infrastructure_en.pdf

(4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 ze dne 17. dubna 2013, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 1364/2006/Es a mění nařízení (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 (Úř. věst. L 115, 25.4.2013, s. 39).

(5)  Infrastruktur pro přenos mořské energie se týká kapitola 8 tohoto dokumentu.

(6)  V tomto dokumentu se výrazy „přenos/přenosové“ vztahují na celý systém, tedy od přenosu v užším slova smyslu až po distribuci. Pokud se dopady liší mezi hlavním přenosovým vedením, dílčím přenosovým vedením a distribučním vedením, použije se specifický výraz.

(7)  https://ec.europa.eu/energy/en/topics/infrastructure/projects-common-interest

(8)  Jednotlivé kategorie energetické infrastruktury, které je nutno podle nařízení o transevropských energetických sítích rozvíjet, jsou uvedeny v jeho příloze II.

(9)  https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/publication/MJ3010705ENC.pdf

(10)  http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/transparency_platform/map-viewer

(11)  Pokyny „Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure 'Projects of Common Interest' (PCIs)“ (Racionalizace postupů posuzování vlivů projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury na životní prostředí) z června 2013. http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/PCI_guidance.pdf

(12)  http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/strategy/index_en.htm

(13)  Směrnice Rady 2009/147/Es (kodifikované znění směrnice Rady 79/409/EHs o ochraně volně žijících ptáků ve znění pozdějších předpisů) – viz http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/index_en.htm

(14)  Směrnice Rady 92/43/EHs ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, konsolidované znění ze dne 1.1.2007 – viz http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/index_en.htm

(15)  Pojem „příznivý stav z hlediska ochrany“ není ve směrnici o ochraně ptáků uveden, avšak v čl. 4 odst. 1 a 2 této směrnice existují podobné požadavky u zvláště chráněných oblastí (ZCHO).

(16)  Je nutno zdůraznit, že čl. 6 odst. 1 směrnice o ochraně přírodních stanovišť se nevztahuje na zvláště chráněné oblasti (ZCHO). Podobná ustanovení se však na ZCHO vztahují na základě ustanovení čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice o ochraně ptáků, která stanovují „zvláštní ochranná opatření“ pro ZCHO. Podle článku 7 směrnice o ochraně přírodních stanovišť se však ustanovení čl. 6 odst. 2 a 4 téže směrnice vztahují jak na lokality významné pro Společenství, tak na již klasifikované ZCHO.

(17)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/commission_note2_EN.pdf

(18)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/comNote%20conservation%20measures_EN.pdf

(19)  Podle článku 7 směrnice o ochraně přírodních stanovišť se ustanovení čl. 6 odst. 3 a 4 téže směrnice vztahují jak na lokality významné pro Společenství, tak na již klasifikované zvláště chráněné oblasti.

(20)  Viz pokyny k přísné ochraně živočišných druhů v zájmu Společenství podle směrnice o ochraně přírodních stanovišť http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/guidance/index_en.htm

(21)  http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/cobi.12262/full

(22)  http://www.easac.eu/fileadmin/PDF_s/reports_statements/Transforming.pdf

(23)  https://www.unenvironment.org/news-and-stories/story/planning-can-help-prevent-renewable-energy-surge-harming-wildlife

(24)  http://www.life-elia.eu/en/

(25)  Shrnutí projektu je k dispozici na adrese http://www.50hertz.com/en/file/100304_EcoMOL_ShortReport_eng_final_med.pdf

(26)  www.birdlife.org/datazone/sowb/casestudy/240

(27)  Pokyny „Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure 'Projects of Common Interest' (PCIs)“ (Racionalizace postupů posuzování vlivů projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury na životní prostředí) z června 2013. http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/pci/doc/20130724_pci_guidance.pdf

(28)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52009DC0469&from=en

(29)  Pojem „rozřazení do tříd“ lze definovat jako rozlišování mezi různými úrovněmi plánování – politikami, plány, programy – které se připravují postupně a navzájem se ovlivňují (EK 1999). Podstatou rozřazení do tříd je to, jaké jsou vzájemné vztahy mezi jednotlivými úrovněmi plánování.

(30)  Směrnice 2009/72/Es o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou.

(31)  Rozhodnutí Rady ze dne 27. června 1997 o uzavření Úmluvy o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států (Úmluva z ESPOO) jménem Společenství (návrh viz Úř. věst. C 104, 24.4.1992, s. 5, rozhodnutí nezveřejněno) a Rozhodnutí Rady 2008/871/Es ze dne 20. října 2008 o schválení Protokolu o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí k Úmluvě EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států, podepsané v Espoo roku 1991, jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 308, 19.11.2008, s. 33).

(32)  Článek 7 směrnice o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí a článek 7 směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí.

(33)  http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/Transboundry%20EIA%20Guide.pdf

(34)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/new_guidance_art6_4_en.pdf

(35)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/Wind_farms.pdf; http://ec.europa.eu/news/energy/101013_en.htm; http://qsr2010.ospar.org/en/ch07_01.html http://www.ospar.org/content/content.asp?menu=00210305000000_000000_000000

(36)  https://windeurope.org/wp-content/uploads/files/about-wind/statistics/WindEurope-Annual-Offshore-Statistics-2016.pdf

(37)  http://www.4coffshore.com/windfarms/horns-rev-2-denmark-dk10.html

(38)  http://si-ocean.eu/en/upload/docs/WP3/Technology%20Status%20Report_FV.pdf

(39)  https://ec.europa.eu/jrc/en/news/jrc-ocean-energy-status-report-2016-edition

(40)  http://sequestration.mit.edu/tools/projects/index.html

(41)  https://windeurope.org/about-wind/reports/wind-energy-in-europe-scenarios-for-2030/

(42)  http://www.renewableuk.com/en/renewable-energy/wave-and-tidal/

(43)  http://northseagrid.info/project-description

(44)  http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/studies/doc/2014_nsog_report.pdf

(45)  http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2009_2014/documents/itre/dv/160/160620/16062011_study_pe457373_en.pdf

(46)  http://e3g.org/showcase/North-Seas-Grid

(47)  http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2013:115:0039:0075:CS:PDF

(48)  http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm

(49)  European Commission (2013) Interpretation Manual of European Union Habitats. EUR 28, duben 2013. http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/habitatsdirective/docs/Int_Manual_EU28.pdf

(50)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/marine/docs/FAQ%20final%202012-07-27.pdf

(51)  https://www.bonnagreement.org/

(52)  http://qsr2010.ospar.org/media/assessments/p00437_Cables.pdf;

(53)  V závislosti na velikosti radlice se uvádí zóna široká 2 až 8 metrů (Carter et al., 2009).

(54)  E.g. Camphuysen et al., (2009);Jenssen (1996); de la Huz et al., (2005).

(55)  Shrnutí je uvedeno v dokumentu AMETs Foreshore Lease Application EIS, příloha 4 (2010).

(56)  Např. Meissner & Sordyl, 2006 http://www.bfn.de/fileadmin/MDB/documents/themen/meeresundkuestenschutz/downloads/Forschungsberichte/Ecological_Research_Offshore-Wind_Part_B_Skripten_186.pdf

(57)  http://www.unesco-ioc-marinesp.be/msp_faq

(58)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/HTML/?uri=CELEX:32014L0089&from=CS

---

PŘÍLOHA 1

Vnitrostátní a mezinárodní iniciativy

Příklady vnitrostátních právních předpisů

Tato část popisuje mimo jiné příklady vnitrostátních právních předpisů týkajících se dopadů zařízení pro přenos energie na biologickou rozmanitost.

Německo

Článek 41 německého zákona o ochraně přírody a krajiny (Gesetz über Naturschutz und Landschaftspflege) uvádí, že plánované stožáry a technické součásti elektrických vedení o středním napětí musí být navrženy tak, aby chránily ptáky před zásahy elektrickým proudem. U stávajících vedení o středním napětí s vysokým rizikem pro ptáky musí být nezbytná opatření na ochranu ptáků před zásahy elektrickým proudem přijata do 31. prosince 2012.

Slovensko

Podle slovenského práva, konkrétně § 4 zákona č. 543/2002 Sb. o ochraně přírody a krajiny (v platném znění), „každý, kdo staví nebo plánovaně rekonstruuje nadzemní elektrických vedení, je povinen použít takové technické řešení, které zabraňuje usmrcování ptáků“ a „jestliže dochází k prokazatelnému usmrcování ptactva na elektrických vedeních nebo telekomunikačních zařízeních, může orgán ochrany přírody rozhodnout, aby jejich správce přijal [...] opatření zabraňující usmrcování ptáků“. Odbory životního prostředí okresních nebo krajských úřadů se vyjadřují ke každému územnímu rozhodnutí nebo stavebnímu povolení (včetně těch, která se týkají elektrické infrastruktury). V roce 2007 byly vypracovány pokyny k odstranění úmrtí ptáků na elektrické infrastruktuře. Pokyny obsahují přehled právních nástrojů, popis vhodných technických řešení jak pro hornaté, tak pro rovinaté lokality a návrhy na další řešení (například právně nezávazná jednání s energetickými společnostmi před přijetím rozhodnutí).

Španělsko

Ve Španělsku byly schváleny regionální a celostátní právní předpisy týkající se zásahů ptáků elektrickým proudem: nařízení 178/2006 (ze dne 10. října) (1), které stanoví pravidla na ochranu ptáků před elektrickými vedeními o vysokém napětí v Andalusii, a královské nařízení 1432/2008 (ze dne 29. srpna) (2), které pro elektrická vedení o vysokém napětí stanoví technická opatření na ochranu ptáků. Toto vnitrostátní nařízení brání společnostem budovat nebezpečná elektrická vedení v oblastech citlivých z hlediska ochrany ptáků (včetně zvláště chráněných oblastí, ZCHO). Toto nařízení stanoví některá závazná technická pravidla pro návrhy stožárů elektrického vedení, opatření proti kolizím, harmonogram prací apod.

Provádění mezinárodních úmluv

Několik členských států rovněž provádí doporučení č. 110 Bernské úmluvy tím, že ve vnitrostátních právních předpisech přijaly technické normy pro bezpečnost elektrických vedení, plánování a opatření proti kolizím.

Dobrovolné dohody a nástroje

Tato část popisuje mimo jiné příklady dobrovolných dohod týkajících se dopadů zařízení pro přenos energie na biologickou rozmanitost.

European Grid Declaration on Electricity Network Development and Nature Conservation in Europe (Prohlášení evropských subjektů působících v oblasti elektrizačních soustav o rozvoji elektrické sítě a ochraně přírody v Evropě) (3)

Toto prohlášení podepsalo několik evropských nevládních organizací, provozovatelů přenosových soustav a jejich podporovatelů dne 10. listopadu 2011. Jeho hlavním cílem je poskytnout dohodnutý rámec zásad, jež by zúčastněným stranám sloužily jako vodítko v jejich úsilí o minimalizaci nepříznivých dopadů na přírodní prostředí (biologickou rozmanitost a ekosystémy), které mohou vznikat při výstavbě zařízení pro přenos elektřiny (jak nadzemních, tak i pozemních vedení). Prohlášení obsahuje všeobecné zásady, zásady strategického plánování (včetně jeho přizpůsobení potřebě zohlednění environmentálních problémů v nejčasnějším stádiu (zásada 4.1.1), používání nástrojů prostorového mapování (4.1.4) atd.) a zásady plánování projektů a snižování dopadů stávajících elektrických vedení.

Renewables Grid Initiative (Iniciativa týkající se elektrizačních soustav pro přenos energie z obnovitelných zdrojů) (4)

Jedná se o spolupráci mezi nevládními organizacemi a provozovateli přenosových soustav z celé Evropy. Iniciativa Renewables Grid Initiative (RGI) podporuje transparentní, environmentálně citlivý rozvoj elektrizačních soustav, který umožní další trvalý růst využívání energie z obnovitelných zdrojů a transformaci energetiky. Členové iniciativy RGI pocházejí z různých evropských zemí a patří mezi ně provozovatelé přenosových soustav z Belgie (Elia), Francie (RTE), Německa (50Hertz a TenneT), Itálie (Terna), Nizozemska (TenneT), Španělska (Red Eléctrica a REE), Švýcarska (Swissgrid) a Norska (Statnett) a nevládní organizace, jako jsou Světový fond na ochranu přírody (WWF), BirdLife Europe, Fundación Renovables, Germanwatch, Legambiente, Královská společnost pro ochranu ptáků (RSPB), Evropská síť pro klimatické změny (CAN) a Natuur&Milieu. Iniciativa RGI byla spuštěna v červenci 2009.

Dohoda Accessible Sky (Nebe bez překážek) (5)

Dne 26. února 2008 podepsala Maďarská ornitologická společnost a společnost na ochranu přírody (MME / BirdLife Hungary) s Ministerstvem životního prostředí a vody a příslušnými elektroenergetickými společnostmi v Maďarsku tuto dohodu s cílem poskytnout dlouhodobé řešení problematiky zásahů ptáků elektrickým proudem. Na základě této dohody vytvořila MME v roce 2008 mapu klíčových oblastí, kde v Maďarsku dochází ke střetům populací ptáků s elektrickými vedeními. Elektroenergetické společnosti slíbily, že do roku 2020 přemění všechna nebezpečná elektrická vedení v Maďarsku tak, aby ptáky neohrožovala, a že u nově budovaných elektrických vedení budou využívat takové metody správy, které jsou pro ptáky příznivé. Elektroenergetické společnosti ve spolupráci s odborníky na ochranu životního prostředí průběžně aktualizují pokyny ohledně příslušných nejlepších dostupných technologií a v terénu testují nová řešení.

Budapest Declaration on bird protection and power lines (Budapešťské prohlášení o ochraně ptáků a o elektrických vedeních) (6)

Toto prohlášení bylo přijato konferencí „Elektrická vedení a úmrtnost ptáků v Evropě“ (Budapešť, 13. dubna 2011). Konferenci společně uspořádaly společnost MME / BirdLife Hungary, ministerstvo pro rozvoj maďarského venkova a společnost BirdLife Europe. Mezi přítomnými byly zúčastněné strany z evropských a středoasijských zemí, Evropská komise, UNEP-AEWA, energetické společnosti a provozovatelé elektrických sítí, odborníci, podniky a nevládní organizace. Prohlášení vyzvalo všechny zúčastněné strany, aby společně uskutečnily program následných opatření, která povedou k účinné minimalizaci úmrtnosti ptáků v důsledku střetů s elektrickými vedeními na evropském kontinentě i v jiných oblastech.

Slovenská technická norma

V roce 2009 vydala Východoslovenská elektrárenská společnost interní technickou normu nazvanou „Výstavba a úpravy nadzemních 22kV elektrických vedení s ohledem na ochranu ptáků“.

Energy & Biodiversity Initiative (Iniciativa pro energetiku a biologickou rozmanitost) (7)

Jelikož si přední energetické společnosti uvědomily význam začleňování problematiky ochrany biologické rozmanitosti do počátečních fází rozvojových projektů v odvětví ropy a zemního plynu, několik z nich se spojilo s předními organizacemi zabývajícími se ochranou životního prostředí, aby za účelem dosažení tohoto cíle vypracovaly a prosazovaly postupy ochrany biologické rozmanitosti. Iniciativa pro energetiku a biologickou rozmanitost (EBI), která vznikla jako výsledek jejich partnerství v roce 2001 a ukončila svou činnost v roce 2007, vytvořila praktické pokyny, nástroje a modely ke zlepšení environmentální funkčnosti energetických provozů a činností, k minimalizaci poškozování biologické rozmanitosti a k maximalizaci příležitostí pro ochranu přírody všude, kde probíhají rozvojové projekty týkající se zdrojů ropy a zemního plynu.

Program LIFE+ (8)

Life+ je finanční nástroj EU na podporu projektů v oblasti ochrany životního prostředí a ochrany přírody. Několik projektů programu LIFE+ se zaměřilo na dopady elektrických infrastruktur na ptáky a součástí mnoha plánů na ochranu ptáků jsou i ustanovení o elektrických vedeních. Tabulka níže obsahuje ilustrativní přehled těchto projektů od roku 2000.

Projekty programu LIFE+ související s elektrickými infrastrukturami a ptáky

| Odkaz | Název | Členský stát |
| --- | --- | --- |
| LIFE04 NAT/ES /000034 (9) | ZEPA eléct. Aragón – Úprava elektrických vedení v ZCHO v Aragonii

  Celkovým cílem projektu bylo realizovat strategii navrženou vládou Aragonie pro přizpůsobení sítě nadzemních elektrických vedení potřebám ochrany 16 zvláště chráněných oblastí (ZCHO) v tomto regionu. | ES |
| LIFE06 NAT/E /000214 (10) | Tendidos Electricos Murcia – Úprava nebezpečných nadzemních vedení ve zvláště chráněných oblastech pro ptáky v Murcijském regionu

  Projekt realizuje strategii, kterou vypracovala vláda Murcijského regionu pro přizpůsobení nadzemních elektrických vedení potřebám ochrany 5 ZCHO regionální sítě Natura 2000. | ES |
| LIFE10 NAT/BE /000709 (11) | ELIA – Využití koridorů pod vedením pro přenos elektřiny jako prostředek ke zvýšení biologické rozmanitosti

  Cílem projektu ke zvýšení biologické rozmanitosti, který vypracoval belgický provozovatel přenosové soustavy ELIA, je vyvinout inovativní metody pro vytváření a údržbu koridorů pod nadzemním vedením, které umožní maximalizovat jejich možné přínosy pro biologickou rozmanitost. | BE |
| LIFE05 ENV/NL /000036 (12) | EFET – Ukázka nového vysokonapěťového nadzemního vedení šetrného k životnímu prostředí

  Cílem projektu bylo předvést novou kombinaci vysokonapěťového vedení a stožáru, která vyzařuje mnohem slabší magnetické pole, a tím snižuje nepříznivé dopady na zdraví a životní prostředí. | NL |
| LIFE00 NAT/IT /007142 (13) | Po ENEL – Zlepšení přírodních stanovišť prostřednictvím obnovy a/nebo přeměny elektrických zařízení, která již existují nebo jsou ve výstavbě v regionálním parku v deltě řeky Po

  Hlavním cílem tohoto projektu v rámci programu LIFE Nature bylo snížit a eliminovat riziko kolizí ptáků a jejich zásahů elektrickým proudem ve 20 oblastech označených jako nebezpečné, ve kterých se nachází celkem 91 km elektrických vedení. | IT |
| Další projekty LIFE se zaměřují na ochranu konkrétních druhů ptáků, a proto zahrnují opatření týkající se dopadů elektrických vedení na ptáky, např. na orly královské (Aquila heliaca) v Karpatské kotlině (LIFE02 NAT/H/008627 a LIFE03 NAT/SK/000098), projekt OTISHU se týká ochrany dropa velkého (Otis tarda) v Maďarsku (LIFE04 NAT/HU/000109), projekt ZEPA La Serena se týká péče o lokalitu „La Serena y Sierras periféricas“ významnou pro Společenství a spadající do působnosti společné prováděcí strategie (LIFE00 NAT/E/007348), a dále lze uvést projekty Grosstrappe – Přeshraniční ochrana dropa velkého v Rakousku (LIFE05 NAT/A/000077 a LIFE09 NAT/AT/000225), Ochrona bociana białego – Ochrana populace čápa bílého v ptačí oblasti Ostoja Warmińska v rámci sítě Natura 2000 (LIFE09 NAT/PL/000253) apod. |

Odkaz

Název

Členský stát

LIFE04 NAT/ES /000034 (9)

ZEPA eléct. Aragón – Úprava elektrických vedení v ZCHO v Aragonii

Celkovým cílem projektu bylo realizovat strategii navrženou vládou Aragonie pro přizpůsobení sítě nadzemních elektrických vedení potřebám ochrany 16 zvláště chráněných oblastí (ZCHO) v tomto regionu.

ES

LIFE06 NAT/E /000214 (10)

Tendidos Electricos Murcia – Úprava nebezpečných nadzemních vedení ve zvláště chráněných oblastech pro ptáky v Murcijském regionu

Projekt realizuje strategii, kterou vypracovala vláda Murcijského regionu pro přizpůsobení nadzemních elektrických vedení potřebám ochrany 5 ZCHO regionální sítě Natura 2000.

ES

LIFE10 NAT/BE /000709 (11)

ELIA – Využití koridorů pod vedením pro přenos elektřiny jako prostředek ke zvýšení biologické rozmanitosti

Cílem projektu ke zvýšení biologické rozmanitosti, který vypracoval belgický provozovatel přenosové soustavy ELIA, je vyvinout inovativní metody pro vytváření a údržbu koridorů pod nadzemním vedením, které umožní maximalizovat jejich možné přínosy pro biologickou rozmanitost.

BE

LIFE05 ENV/NL /000036 (12)

EFET – Ukázka nového vysokonapěťového nadzemního vedení šetrného k životnímu prostředí

Cílem projektu bylo předvést novou kombinaci vysokonapěťového vedení a stožáru, která vyzařuje mnohem slabší magnetické pole, a tím snižuje nepříznivé dopady na zdraví a životní prostředí.

NL

LIFE00 NAT/IT /007142 (13)

Po ENEL – Zlepšení přírodních stanovišť prostřednictvím obnovy a/nebo přeměny elektrických zařízení, která již existují nebo jsou ve výstavbě v regionálním parku v deltě řeky Po

Hlavním cílem tohoto projektu v rámci programu LIFE Nature bylo snížit a eliminovat riziko kolizí ptáků a jejich zásahů elektrickým proudem ve 20 oblastech označených jako nebezpečné, ve kterých se nachází celkem 91 km elektrických vedení.

IT

Další projekty LIFE se zaměřují na ochranu konkrétních druhů ptáků, a proto zahrnují opatření týkající se dopadů elektrických vedení na ptáky, např. na orly královské (Aquila heliaca) v Karpatské kotlině (LIFE02 NAT/H/008627 a LIFE03 NAT/SK/000098), projekt OTISHU se týká ochrany dropa velkého (Otis tarda) v Maďarsku (LIFE04 NAT/HU/000109), projekt ZEPA La Serena se týká péče o lokalitu „La Serena y Sierras periféricas“ významnou pro Společenství a spadající do působnosti společné prováděcí strategie (LIFE00 NAT/E/007348), a dále lze uvést projekty Grosstrappe – Přeshraniční ochrana dropa velkého v Rakousku (LIFE05 NAT/A/000077 a LIFE09 NAT/AT/000225), Ochrona bociana białego – Ochrana populace čápa bílého v ptačí oblasti Ostoja Warmińska v rámci sítě Natura 2000 (LIFE09 NAT/PL/000253) apod.

Projekt BESTGRID (14)

Projekt BESTGRID, který byl spuštěn v dubnu 2013, se skládá ze čtyř pilotních projektů v Belgii, Německu a Spojeném království. Během projektu spolupracovalo celkem 9 partnerů – provozovatelů přenosových soustav, evropských nevládních organizací a jeden výzkumný ústav – s cílem dosáhnout toho, aby místní orgány a veřejnost lépe akceptovaly procesy rozvoje elektrizační soustavy. Projekt měl zlepšit transparentnost a účast veřejnosti, urychlit povolovací řízení aktivním přístupem k řešení problematiky životního prostředí nebo dokonce překonáváním norem ochrany životního prostředí a podpořit konstruktivní zapojení veřejnosti do postupů povolování projektů společného zájmu, které se týkají evropské energetické infrastruktury. V rámci projektu byla vypracována příručka k ochraně přírody při plánování elektrizační soustavy (15).

Evropská kampaň na podporu podnikání a biologické rozmanitosti (16)

Evropskou kampaň na podporu podnikání a biologické rozmanitosti iniciovalo konsorcium evropských nevládních organizací a společností vedených a koordinovaných nadací Global Nature Fund s cílem posílit zapojení soukromého sektoru v oblasti biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb. Kampaň je podporována programem LIFE+ Evropské unie. Iniciativy na podporu podnikání a biologické rozmanitosti se rozvíjejí v mnoha částech světa a iniciují je různí aktéři, ať už se jedná o nepodnikatelské organizace, nebo o samotné podniky a hospodářská sdružení.

Portugalská kampaň na podporu podnikání a biologické rozmanitosti (17)

Portugalská iniciativa na podporu podnikání a biologické rozmanitosti se snaží dobrovolnými dlouhodobými dohodami prosazovat společný základ pro spolupráci mezi těmito dvěma odlišnými systémy: podnikáním a biologickou rozmanitostí, což přispívá k zavádění strategií a politik biologické rozmanitosti ve firmách. Zejména byly ve spolupráci portugalského orgánu (ICNB, Ústav pro ochranu přírody a biologickou rozmanitost) s portugalským provozovatelem přenosové soustavy a provozovatelem distribuční soustavy vypracovány příručky o dopadech zařízení pro přenos energie na biologickou rozmanitost.

Opatření v rámci Státní ochrany přírody Slovenské republiky (18)

Státní ochrana přírody Slovenské republiky (odborný orgán ministerstva životního prostředí) spolupracuje s třemi hlavními distribučními společnostmi (působícími na východním, středním a západním Slovensku). Tato spolupráce podporovaná ornitologickými nevládními organizacemi byla posílena několika projekty programu LIFE. Jejich škála sahá od písemné dohody až po strategii, jejímž cílem je zamezit ohrožení ptáků 22kV elektrickými vedeními. Stanovení ročních plánů, postupná identifikace „prioritních“ úseků, spolupráce na metodice – prosazování a testování zmírňujících opatření jsou některými z výsledků dlouhodobé spolupráce, která byla posílena několika projekty programu LIFE.

Důležité mezinárodní úmluvy a dohody o přírodě a biologické rozmanitosti

Evropská unie a její členské státy, jakož i většina dalších evropských zemí jsou smluvními stranami různých důležitých mezinárodních úmluv a dohod o životním prostředí. Evropské a vnitrostátní právní rámce týkající se ochrany přírody a zachování biologické rozmanitosti tudíž musí plně zohledňovat také závazky vyplývající z těchto úmluv a dohod.

Tyto úmluvy a dohody přispěly k vytvoření právního rámce pro politiku a legislativu v oblasti biologické rozmanitosti v EU a také pomohly vymezit vztahy mezi EU a ostatními zeměmi. Níže jsou uvedeny nejdůležitější z nich, které se týkají energetických infrastruktur a ochrany přírody v Evropě. V rámci několika z nich byla rovněž přijata konkrétní doporučení a usnesení o energetické infrastruktuře a volně žijících živočiších, zejména o nadzemních elektrických vedeních (19).

Úmluva o biologické rozmanitosti (20)

Úmluva o biologické rozmanitosti je celosvětová smlouva přijatá v Riu de Janeiro v červnu 1992. Tato úmluva rozšířila rozsah pojetí ochrany biologické rozmanitosti z původního pojetí ochrany biologických druhů a přírodních stanovišť na udržitelné využívání biologických zdrojů ve prospěch lidstva. K dnešnímu dni čítá seznam smluvních stran této úmluvy 193 zemí.

Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (21)

Takzvaná „Bernská úmluva“ vstoupila v platnost v roce 1982. Hraje významnou úlohu při posilování práce v oblasti ochrany biologické rozmanitosti v Evropě. Ratifikovalo ji 45 členských států Rady Evropy, Evropská unie a čtyři africké země. Důležitým cílem této úmluvy je vytvoření soustavy Smaragd (22) tvořené oblastmi zvláštní ochrany. Ta funguje vedle sítě Natura 2000 Evropské unie. Stálý výbor Bernské úmluvy přijal v roce 2004 doporučení (č. 110) k minimalizaci nepříznivých účinků nadzemních zařízení pro přenos elektřiny (elektrických vedení) na ptáky (23). V roce 2011 stálý výbor požádal smluvní strany této úmluvy, aby dvakrát ročně podávaly zprávu o pokroku v provádění doporučení č. 110.

Úmluva o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů (24)

Cílem Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů neboli „Bonnské úmluvy“ je ochrana stěhovavých druhů živočichů v celém jejich přirozeném areálu rozšíření. Vstoupila v platnost v roce 1983 a dosud ji podepsalo 116 smluvních stran. V souvislosti s řešením problematiky střetů migrujících zvířat s energetickou infrastrukturou, a zejména s nadzemním elektrickým vedením, je důležitých několik usnesení, doporučení a dohod podepsaných v rámci této úmluvy:

| | Usnesení 7.4 (25) Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů, které se týká problematiky zásahů stěhovavých ptáků elektrickým proudem, vyzývá všechny smluvní strany i třetí strany, aby přijetím vhodných opatření při plánování a výstavbě vedení omezily riziko zásahu elektrickým proudem. |
| --- | --- |

Usnesení 7.4 (25) Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů, které se týká problematiky zásahů stěhovavých ptáků elektrickým proudem, vyzývá všechny smluvní strany i třetí strany, aby přijetím vhodných opatření při plánování a výstavbě vedení omezily riziko zásahu elektrickým proudem.

| | Katalog opatření obsažený v dokumentu UNEP/CMS/Inf.7.21. |
| --- | --- |

Katalog opatření obsažený v dokumentu UNEP/CMS/Inf.7.21.

| | Akční plán Memoranda o porozumění ohledně ochrany stěhovavých dravců a sov v Africe a Eurasii (26) považuje elektrická vedení za hlavní hrozbu pro ptáky a formuluje prioritní opatření ke snížení jejich účinku. Cílem plánu je „b) Co nejvíce podporovat přísné environmentální normy, a to rovněž prostřednictvím posouzení vlivů na životní prostředí, při plánování a výstavbě konstrukcí, aby se minimalizoval jejich dopad na biologické druhy, zejména v důsledku kolizí a zásahů elektrickým proudem, a snažit se minimalizovat dopad stávajících konstrukcí, pokud je zřejmé, že představují nepříznivý dopad na dotyčné druhy“.
  Akční plán navrhuje následující čtyři činnosti týkající se elektrických vedení a dravců a sov:






  — | 1.4 Přezkoumat příslušné právní předpisy a pokud možno učinit takové kroky, aby tyto předpisy požadovaly, že všechna nová elektrická vedení musí být navržena tak, aby nedocházelo k zásahům ptáků elektrickým proudem. |
| --- | --- | --- |

Akční plán Memoranda o porozumění ohledně ochrany stěhovavých dravců a sov v Africe a Eurasii (26) považuje elektrická vedení za hlavní hrozbu pro ptáky a formuluje prioritní opatření ke snížení jejich účinku. Cílem plánu je „b) Co nejvíce podporovat přísné environmentální normy, a to rovněž prostřednictvím posouzení vlivů na životní prostředí, při plánování a výstavbě konstrukcí, aby se minimalizoval jejich dopad na biologické druhy, zejména v důsledku kolizí a zásahů elektrickým proudem, a snažit se minimalizovat dopad stávajících konstrukcí, pokud je zřejmé, že představují nepříznivý dopad na dotyčné druhy“.

Akční plán navrhuje následující čtyři činnosti týkající se elektrických vedení a dravců a sov:

—

1.4 Přezkoumat příslušné právní předpisy a pokud možno učinit takové kroky, aby tyto předpisy požadovaly, že všechna nová elektrická vedení musí být navržena tak, aby nedocházelo k zásahům ptáků elektrickým proudem.

| — | 2.3 Provádět analýzu rizik v důležitých lokalitách (včetně těch, které jsou uvedeny v tabulce 3 Memoranda o porozumění ohledně ochrany stěhovavých dravců a sov v Africe a Eurasii) s cílem identifikovat a řešit skutečné nebo potenciální příčiny významné náhodné úmrtnosti způsobené lidmi (včetně požárů, kladení otrávených nástrah, používání pesticidů, elektrických vedení, větrných turbín). |
| --- | --- |

—

2.3 Provádět analýzu rizik v důležitých lokalitách (včetně těch, které jsou uvedeny v tabulce 3 Memoranda o porozumění ohledně ochrany stěhovavých dravců a sov v Africe a Eurasii) s cílem identifikovat a řešit skutečné nebo potenciální příčiny významné náhodné úmrtnosti způsobené lidmi (včetně požárů, kladení otrávených nástrah, používání pesticidů, elektrických vedení, větrných turbín).

| — | 3.2 Tam, kde je to možné, provádět nezbytná opatření, která zajistí, aby stávající elektrická vedení, jež představují pro dravce a sovy největší riziko, byla upravena tak, aby se zabránilo zásahům dravců a sov elektrickým proudem. |
| --- | --- |

—

3.2 Tam, kde je to možné, provádět nezbytná opatření, která zajistí, aby stávající elektrická vedení, jež představují pro dravce a sovy největší riziko, byla upravena tak, aby se zabránilo zásahům dravců a sov elektrickým proudem.

| — | 5.5 Sledovat dopady elektrických vedení a větrných elektráren na dravce a sovy, a to i analýzou stávajících údajů, například ze značkovacích kroužků. |
| --- | --- |

—

5.5 Sledovat dopady elektrických vedení a větrných elektráren na dravce a sovy, a to i analýzou stávajících údajů, například ze značkovacích kroužků.

| | Dohoda o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků (27) (AEWA) vyzývá ke koordinovaným opatřením v celém průběhu migračních tras nebo tras, kudy ptáci běžně létají. V platnost vstoupila v roce 1999. Dohoda se týká 119 zemí a 235 druhů vodních ptáků. Evropské společenství ji ratifikovalo v roce 2005.






  Vyobrazení: Pokyny UNEP/AEWA (28)

  Německá energetická společnost RWE Rhein-Ruhr Netzservice GmbH (RWE RR NSG) a sekretariát UNEP/AEWA podepsaly smlouvu o partnerství na 37. zasedání Stálého výboru Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů (Bonn, 23.–24. listopadu 2010). V rámci této dohody poskytla společnost RWE RR NSG finanční prostředky na přípravu nezávislého přezkumu střetů stěhovavých ptáků s elektrickými sítěmi v africko-eurasijském regionu (Prinsen et al. 2011) a vypracování pokynů pro zmírňování a vyloučení takových střetů (Prinsen et al., 2012).
  Na konci roku 2010 sekretariát UNEP/AEWA, a to i jménem smluvních stran Bonnské úmluvy (CMS) a jejího Memoranda o porozumění ohledně ochrany stěhovavých dravců a sov zadal přípravu uvedeného přezkumu a vypracování příslušných pokynů mezinárodnímu konsorciu odborných organizací. Dotyčné pokyny nabízejí různé technické a legislativní přístupy k zamezení nebo zmírnění dopadu zásahů stěhovavých ptáků v africko-eurasijském regionu elektrickým proudem a jejich kolizí s elektrickým vedením, jakož i návrhy na posouzení a sledování účinnosti zmírňujících a preventivních opatření.
  Po oficiálních konzultacích byly na 5. zasedání smluvních stran tyto pokyny přijaty jako pokyny pro ochranu ve smyslu článku IV Dohody (návrh usnesení AEWA/MOP5 DR10 – Revize a přijetí pokynů pro ochranu). Evropská unie je smluvní stranou dohody stejně jako většina členských států. Pokyny pomáhají smluvním stranám při plnění jejich závazků vyplývajících z dohody. |
| --- | --- |

Dohoda o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků (27) (AEWA) vyzývá ke koordinovaným opatřením v celém průběhu migračních tras nebo tras, kudy ptáci běžně létají. V platnost vstoupila v roce 1999. Dohoda se týká 119 zemí a 235 druhů vodních ptáků. Evropské společenství ji ratifikovalo v roce 2005.

Vyobrazení: Pokyny UNEP/AEWA (28)

Německá energetická společnost RWE Rhein-Ruhr Netzservice GmbH (RWE RR NSG) a sekretariát UNEP/AEWA podepsaly smlouvu o partnerství na 37. zasedání Stálého výboru Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů (Bonn, 23.–24. listopadu 2010). V rámci této dohody poskytla společnost RWE RR NSG finanční prostředky na přípravu nezávislého přezkumu střetů stěhovavých ptáků s elektrickými sítěmi v africko-eurasijském regionu (Prinsen et al. 2011) a vypracování pokynů pro zmírňování a vyloučení takových střetů (Prinsen et al., 2012).

Na konci roku 2010 sekretariát UNEP/AEWA, a to i jménem smluvních stran Bonnské úmluvy (CMS) a jejího Memoranda o porozumění ohledně ochrany stěhovavých dravců a sov zadal přípravu uvedeného přezkumu a vypracování příslušných pokynů mezinárodnímu konsorciu odborných organizací. Dotyčné pokyny nabízejí různé technické a legislativní přístupy k zamezení nebo zmírnění dopadu zásahů stěhovavých ptáků v africko-eurasijském regionu elektrickým proudem a jejich kolizí s elektrickým vedením, jakož i návrhy na posouzení a sledování účinnosti zmírňujících a preventivních opatření.

Po oficiálních konzultacích byly na 5. zasedání smluvních stran tyto pokyny přijaty jako pokyny pro ochranu ve smyslu článku IV Dohody (návrh usnesení AEWA/MOP5 DR10 – Revize a přijetí pokynů pro ochranu). Evropská unie je smluvní stranou dohody stejně jako většina členských států. Pokyny pomáhají smluvním stranám při plnění jejich závazků vyplývajících z dohody.

| | Dohoda o ochraně populací evropských netopýrů (29) (EUROBATS) se týká ochrany všech 45 druhů netopýrů, kteří se v Evropě vyskytují. V platnost vstoupila v roce 1994. Dohodu dosud podepsalo 32 zemí. Hlavními činnostmi je provádění společných strategií ochrany a sdílení zkušeností na mezinárodní úrovni. |
| --- | --- |

Dohoda o ochraně populací evropských netopýrů (29) (EUROBATS) se týká ochrany všech 45 druhů netopýrů, kteří se v Evropě vyskytují. V platnost vstoupila v roce 1994. Dohodu dosud podepsalo 32 zemí. Hlavními činnostmi je provádění společných strategií ochrany a sdílení zkušeností na mezinárodní úrovni.

| | Dohoda o ochraně malých kytovců Baltského moře, severovýchodního Atlantiku, Irského moře a Severního moře (30) (ASCOBANS) se zaměřuje na koordinaci opatření, která jejích deset smluvních stran podniká ke snížení nepříznivých dopadů vedlejších úlovků, ztráty přírodních stanovišť, znečištění moří a akustických rušivých vlivů. Vstoupila v platnost v roce 1991. V roce 2006 bylo přijato usnesení o nepříznivých dopadech zvuku na malé kytovce, která souvisí i s potenciálními dopady energetických infrastruktur. |
| --- | --- |

Dohoda o ochraně malých kytovců Baltského moře, severovýchodního Atlantiku, Irského moře a Severního moře (30) (ASCOBANS) se zaměřuje na koordinaci opatření, která jejích deset smluvních stran podniká ke snížení nepříznivých dopadů vedlejších úlovků, ztráty přírodních stanovišť, znečištění moří a akustických rušivých vlivů. Vstoupila v platnost v roce 1991. V roce 2006 bylo přijato usnesení o nepříznivých dopadech zvuku na malé kytovce, která souvisí i s potenciálními dopady energetických infrastruktur.

| | Dohoda o ochraně kytovců v Černém moři, Středozemním moři a přilehlé atlantské oblasti (31) (ACCOBAMS) je kooperativní rámec pro zachování biologické rozmanitosti mořského prostředí ve Středozemním moři a Černém moři. Jejím hlavním účelem je snížit ohrožení kytovců v těchto mořích a zlepšit znalosti o nich. Dohoda vstoupila v platnost v roce 2001. |
| --- | --- |

Dohoda o ochraně kytovců v Černém moři, Středozemním moři a přilehlé atlantské oblasti (31) (ACCOBAMS) je kooperativní rámec pro zachování biologické rozmanitosti mořského prostředí ve Středozemním moři a Černém moři. Jejím hlavním účelem je snížit ohrožení kytovců v těchto mořích a zlepšit znalosti o nich. Dohoda vstoupila v platnost v roce 2001.

Úmluva o mokřadech majících mezinárodní význam (32)

Takzvaná „Ramsarská úmluva“ je mezivládní smlouva poskytující rámec pro vnitrostátní opatření a mezinárodní spolupráci v oblasti ochrany a rozumné využívání mokřadů. Byla přijata v roce 1971 a pozměněna v letech 1982 a 1987. K dnešnímu dni má 160 smluvních stran a dosud bylo na celém světě přidáno do „ramsarského“ seznam mokřadů mezinárodního významu 2006 lokalit. Úmluva nepředpokládá ratifikaci nadnárodními orgány, jako je Evropská unie, ale všechny členské státy EU jsou jejími smluvními stranami.

Úmluva o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (33)

Úmluva OSPAR upravuje mezinárodní spolupráci v řadě otázek včetně ochrany biologické rozmanitosti mořského prostředí a ochrany mořských ekosystémů, dopadu eutrofizace a nebezpečných látek a také sledování a hodnocení. Vstoupila v platnost v roce 1992 na základě sloučení předchozích úmluv, konkrétně úmluvy z Osla a Pařížské úmluvy (z let 1972 a 1974). V rámci této úmluvy bylo iniciováno několik studií o možných dopadech energetické infrastruktury na mořské prostředí.

Úmluva o ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře (34)

Takzvaná „Helsinská úmluva“ se týká oblasti Baltského moře a všech vnitrozemských vod v jeho úmoří (viz též HELCOM neboli „Komise Helsinské úmluvy“). Byla přijata v roce 1980 a přepracována v roce 1992. Smluvními stranami jsou všechny země kolem Baltského moře a také Evropská unie.

Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním (35)

Cílem tzv. „Barcelonské úmluvy“ je především regulovat a snižovat nepříznivé dopady všech druhů znečišťujících látek ve Středomoří. Byla přijata v roce 1976 a naposledy pozměněna v roce 1995. Podepsala ji většina zemí, které se Středozemním mořem sousedí.

Iniciativa zemí v oblasti severních moří týkající se mořských sítí

Iniciativa zemí v oblasti severních moří týkající se mořských sítí je dohoda mezi zeměmi v oblasti severních moří ohledně rozvoje příbřežních elektrizačních soustav, zejména s cílem „usnadnit strategický, koordinovaný a rentabilní rozvoj příbřežních a pobřežních elektrizačních soustav“.

---

(1)  DECRETO 178/2006, de 10 de octubre, por el que se establecen normas de protección de la avifauna para las instalaciones eléctricas de alta tensión.

(2)  REAL DECRETO 1432/2008, de 29 de agosto, por el que se establecen medidas para la protección de la avifauna contra la colisión y la electrocución en líneas eléctricas de alta tensión.

(3)  Další podrobnosti viz: renewables-grid.eu/documents/eu-grid-declaration.html

(4)  Další podrobnosti viz: http://renewables-grid.eu/news.html

(5)  Další podrobnosti viz: www.birdlife.org/news/news/2008/03/Hungary_powerlines.html

(6)  Další podrobnosti viz: www.mme.hu/component/content/article/20-termeszetvedelemfajvedelem/1387-budapest-conference-13-04-2011.html

(7)  Další podrobnosti viz: www.theebi.org/abouttheebi.html

(8)  Další podrobnosti viz: ec.europa.eu/environment/life/

(9)  Informace o projektu: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=home.createPage&s_ref=LIFE04%20NAT/ES/000034&area=1&yr=2004&n_proj_id=2628&cfid=5499&cftoken=4d0dc811a13b045f-7045FECB-C948-3D16-E530CBE465C8D200&mode=print&menu=false

(10)  Informace o projektu: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=home.createPage&s_ref=LIFE06%20NAT/E/000214&area=1&yr=2006&n_proj_id=3158&cfid=5078&cftoken=60a9b7217d1cb752-60A07C25-BB06-B077-2930A6DC7B2ADB22&mode=print&menu=false

(11)  Internetová stránka projektu: www.life-elia.eu/

(12)  Informace o projektu: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=search.dspPage&n_proj_id=2863

(13)  Internetová stránka projektu: www.parcodeltapo.it/er/info/progetti.life/enel-parco/index.html

(14)  http://www.bestgrid.eu/

(15)  http://www.bestgrid.eu/uploads/media/D7.2_Guidelines_Protecting_Nature.pdf

(16)  Další podrobnosti viz: www.business-biodiversity.eu/

(17)  Další podrobnosti viz: www.business-biodiversity.eu/default.asp?Menue=132&News=70

(18)  Další podrobnosti viz: www.sopsr.sk/web

(19)  Ke dni 2. července 2012.

(20)  www.cbd.int

(21)  www.coe.int/t/dg4/cultureheritage/nature/bern/default_en.asp

(22)  www.coe.int/t/dg4/cultureheritage/nature/EcoNetworks/Default_en.asp

(23)  https://wcd.coe.int/wcd/ViewDoc.jsp?Ref=Rec(2004)110&Language=lanEnglish&Ver=original&Site=DG4-Nature&BackColorInternet=DBDCF2&BackColorIntranet=FDC864&BackColorLogged=FDC864

(24)  www.cms.int

(25)  K dispozici například na adrese www.cms.int/bodies/ScC/12th_scientific_council/pdf/English/Inf08_Resolutions_and_Recommendations_E.pdf

(26)  www.cms.int/species/raptors/index.htm

(27)  http://www.unep-aewa.org/

(28)  Tyto dva dokumenty jsou k dispozici na webu www.cms.int/bodies/COP/cop10/docs_and_inf_docs/inf_38_electrocution_review.pdf and www.unep-aewa.org/meetings/en/stc_meetings/stc7docs/pdf/stc7_20_electrocution_guidelines.pdf

(29)  www.eurobats.org

(30)  www.ascobans.org

(31)  www.accobams.org

(32)  www.rasmsar.org

(33)  www.ospar.org

(34)  www.helcom.fi

(35)  www.unep.ch/regionalseas/regions/med/t_barcel.htm

---

PŘÍLOHA 2

Systematický přehled dopadů interakcí ptáků s elektrickými vedeními, uspořádaný podle závažnosti (Birdlife, 2013)

| Typ dopadu | Status dopadu (1) | Závažnost/významnost (2) | Reverzibilita (3) | Rozsah dopadu (4) | Kumulativní dopad (5) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nepříznivé – ekologické a fyziologické |
| Mortalita | Přímý | Vysoká | Částečně vratný | Nadnárodní | Vysoký |
| Zásah elektrickým proudem | Prokázaný | Vysoká | Částečně vratný | Nadnárodní | Vysoký |
| Kolize | Potenciální | Mírná | Částečně vratný | Regionální | Vysoký |
| Ztráta a fragmentace přírodního stanoviště | Potenciální | Mírná | Částečně vratný | Regionální | Střední |
| Vyrušování/vytlačování | Potenciální | Mírná | Částečně vratný | Místní | Střední |
| Elektromagnetické pole | Potenciální | Není známo | Není známo | Nadnárodní | Není známo |
| Nepříznivé – ekonomické | | | | | |
| Ztráta příjmů provozovatelů elektrické sítě |
| Ztráta příjmů | Prokázaný | Vysoká | Částečně vratný | Nadnárodní | Vysoký |
| Obnovení dodávek elektřiny | Prokázaný | Vysoká | Zcela vratný | Nadnárodní | Vysoký |
| Opravy zařízení | Prokázaný | Vysoký | Zcela vratný | Nadnárodní | Vysoký |
| Odstraňování hnízd a jiných opatření za účelem omezení škod způsobovaných zvířaty | Prokázaný | Mírná | Zcela vratný | Nadnárodní | Střední |
| Čas vynaložený správními orgány a vedoucími pracovníky | Prokázaný | Vysoká | Částečně vratný | Nadnárodní | Vysoký |
| Přerušení dodávek služby zákazníkům a negativní obraz v očích veřejnosti | Prokázaný | Vysoká | Částečně vratný | Nadnárodní | Vysoký |
| Snížená spolehlivost elektrické soustavy | Prokázaný | Vysoká | Částečně vratný | Nadnárodní | Vysoká |
| Ztráta příjmů uživatelů pozemků | Prokázaný | Vysoká | Částečně vratný | Nadnárodní | Vysoký |
| Lov a myslivost | Prokázaný | Vysoká | Částečně vratný | Vnitrostátní | Vysoký |
| Zemědělské využívání půdy, zavlažování | Prokázaný | Nízká | Nevratný | Vnitrostátní | Nízký |
| Lesnictví | Prokázaný | Mírná | Nevratný | Vnitrostátní | Mírný |
| Kladné – ekologické |
| Místa pro hnízdění a odchov mláďat | Prokázaný, přímý | Vysoká | — | Nadnárodní | — |
| Místa pro posedy, hřadování a vyhlížení kořisti při lovu | Prokázaný, přímý | Vysoká | — | Nadnárodní | — |
| Tvorba a ochrana přírodních stanovišť | Prokázaný, přímý | Mírná | — | Vnitrostátní | — |
| (Na základě těchto zdrojů: McCann, 2005; APLIC, 2006 a van Rooyen, 2012, a doplněno o informace z tohoto přehledu) |

Typ dopadu

Status dopadu (1)

Závažnost/významnost (2)

Reverzibilita (3)

Rozsah dopadu (4)

Kumulativní dopad (5)

Nepříznivé – ekologické a fyziologické

Mortalita

Přímý

Vysoká

Částečně vratný

Nadnárodní

Vysoký

Zásah elektrickým proudem

Prokázaný

Vysoká

Částečně vratný

Nadnárodní

Vysoký

Kolize

Potenciální

Mírná

Částečně vratný

Regionální

Vysoký

Ztráta a fragmentace přírodního stanoviště

Potenciální

Mírná

Částečně vratný

Regionální

Střední

Vyrušování/vytlačování

Potenciální

Mírná

Částečně vratný

Místní

Střední

Elektromagnetické pole

Potenciální

Není známo

Není známo

Nadnárodní

Není známo

Nepříznivé – ekonomické

Ztráta příjmů provozovatelů elektrické sítě

Ztráta příjmů

Prokázaný

Vysoká

Částečně vratný

Nadnárodní

Vysoký

Obnovení dodávek elektřiny

Prokázaný

Vysoká

Zcela vratný

Nadnárodní

Vysoký

Opravy zařízení

Prokázaný

Vysoký

Zcela vratný

Nadnárodní

Vysoký

Odstraňování hnízd a jiných opatření za účelem omezení škod způsobovaných zvířaty

Prokázaný

Mírná

Zcela vratný

Nadnárodní

Střední

Čas vynaložený správními orgány a vedoucími pracovníky

Prokázaný

Vysoká

Částečně vratný

Nadnárodní

Vysoký

Přerušení dodávek služby zákazníkům a negativní obraz v očích veřejnosti

Prokázaný

Vysoká

Částečně vratný

Nadnárodní

Vysoký

Snížená spolehlivost elektrické soustavy

Prokázaný

Vysoká

Částečně vratný

Nadnárodní

Vysoká

Ztráta příjmů uživatelů pozemků

Prokázaný

Vysoká

Částečně vratný

Nadnárodní

Vysoký

Lov a myslivost

Prokázaný

Vysoká

Částečně vratný

Vnitrostátní

Vysoký

Zemědělské využívání půdy, zavlažování

Prokázaný

Nízká

Nevratný

Vnitrostátní

Nízký

Lesnictví

Prokázaný

Mírná

Nevratný

Vnitrostátní

Mírný

Kladné – ekologické

Místa pro hnízdění a odchov mláďat

Prokázaný, přímý

Vysoká

—

Nadnárodní

—

Místa pro posedy, hřadování a vyhlížení kořisti při lovu

Prokázaný, přímý

Vysoká

—

Nadnárodní

—

Tvorba a ochrana přírodních stanovišť

Prokázaný, přímý

Mírná

—

Vnitrostátní

—

(Na základě těchto zdrojů: McCann, 2005; APLIC, 2006 a van Rooyen, 2012, a doplněno o informace z tohoto přehledu)

---

(1)

Status dopadu: Potenciální – Prokázaný

Přímý dopad: Dopady na životní prostředí, které jsou přímým důsledkem elektrických vedení, například úmrtnost ptáků v důsledku zasažení elektrickým proudem nebo kolize s elektrickými vedeními.

Nepřímý dopad: Dopad na životní prostředí, který není přímým důsledkem elektrických vedení, často vznikající dál od nich nebo v důsledku komplexního působení. Někdy se označuje jako dopad druhé nebo třetí úrovně nebo druhotný dopad. Příklad: rozvojový projekt způsobí změnu hladiny spodní vody, a tím ovlivní blízký mokřad, což má nepříznivý dopad na ekologický stav tohoto mokřadu.

(2)  Závažnost/významnost dopadu: Nízká – Mírná – Vysoká

(3)  Reverzibilita

Nevratný: Dopad je nezvratný a neexistují žádná zmírňující opatření.

Téměř nevratný: Je nepravděpodobné, že by bylo možno dopad zvrátit, a to ani prostřednictvím intenzivních zmírňujících opatření.

Částečně vratný: Dopad je částečně vratný, ale jsou nezbytná intenzivnější zmírňující opatření.

Zcela vratný: Dopad je vratný prostřednictvím menších zmírňujících opatření.

(4)  Rozsah dopadu: Lokalita/Staveniště – Lokální – Regionální – Vnitrostátní – Nadnárodní

(5)  Kumulativní dopad: Zanedbatelný – Nízký – Střední – Vysoký

Dopady vyplývající z postupných změn způsobených jinými minulými, současnými nebo přiměřeně předvídatelnými činnostmi spolu s účinkem elektrických vedení. Příklad: Několik rozvojových projektů, jejichž jednotlivě posuzované dopady jsou nevýznamné, ale které společně mají kumulativní účinek, např. výstavba úseku elektrického vedení může mít zanedbatelný dopad na využívání přírodních stanovišť ptáků, avšak pokud se posuzuje společně s několika dalšími úseky elektrického vedení v okolí, mohlo by se jednat o významný kumulativní dopad na místní ekologické poměry a krajinu, jelikož elektrická vedení mohou tvořit faktickou liniovou bariéru, která brání ptákům v přístupu do jejich preferovaných přírodních stanovišť.

(Zdroj: Walker and Johnston, 1999, a van Rooyen, 2012)

---

PŘÍLOHA 3

Přehled důkazů o dopadech (na úrovni populací) elektrických vedení na celosvětově ohrožené druhy ptáků (IUCN, 2012)

| Druh | Hlavní dopad | Místo | Období výzkumu | Počty obětí | Závěry | Nejdůležitější studie |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| pelikán kadeřavý

  Pelecanus crispus | Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí. | Porto-Lago, Řecko (zimoviště) | 1985–1987 | 28 usmrcených jedinců (69 % jednoletých, 31 % nedospělých) | Odhaduje se, že v kombinaci s důsledky nezákonného odstřelu došlo během tří let ke snížení počtu chovných párů v Řecku a Bulharsku o 1,3 až 3,5 %. | Crivelli, 1988 |
| husa malá

  Anser erythropus | Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí. | — | — | — | Může zvyšovat úmrtnost. Potenciální faktor, ale jeho významnost je neznámá. Nutno brát v úvahu v rámci řízení EIA. | AEWA, 2008 |
| berneška rudokrká

  Branta ruficollis | Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí. | — | — | — | Neexistují žádné kvantitativní údaje nebo předpovědní modely pro odhad dopadu úmrtnosti v důsledku kolizí na populace bernešky rudokrké. Potenciální hrozba, ale její významnost je neznámá. | BSPB, 2010 |
| sup mrchožravý

  Neophron percnopterus | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Port Sudan, Súdán | 1982, 1983, 2005, 2010 | 48 + 2 + 5 + 17 usmrcených jedinců | Všichni ptáci byli nalezeni pod stejným 31 km úsekem elektrického vedení. Na každý stožár připadá 0,055 usmrcených jedinců. Míra úmrtnosti je plně v souladu s pozorovaným poklesem počtu jedinců v potenciálních zdrojových populacích v Izraeli, Sýrii, Turecku a Jordánsku a ukazuje, že úmrtnost způsobená zásahy elektrickým proudem může mít vliv na populace v širokém zeměpisném měřítku. | Angelov et al., 2012
  Nikolaus, 1984, Nikolaus, 2006 |
| orel volavý

  Aquila clanga | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Rusko, Kazachstán | 1990–2010 | 6 jedinců (v rámci průzkumu na 2 082 km úseku vedení) | Potenciální faktor, ale významnost je pravděpodobně nízká. | Karyakin, 2012 |
| orel královský

  Aquila heliaca | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Maďarsko | 2001–2009 | 20 z 90 jedinců | Z celkové úmrtnosti je 22,22 % způsobeno zásahy elektrickým proudem. Navzdory téměř 20letému úsilí o úpravu elektrických stožárů v Maďarsku do podoby, která ptáky neohrožuje, je zásah elektrickým proudem stále jedním z nejdůležitějších faktorů úmrtnosti několika druhů dravců včetně orla královského. | Horváth et al., 2011 |
| orel královský

  Aquila heliaca | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Bulharsko | 2010–2011 | 5 z 15 jedinců | Satelitní sledování ukázalo, že z celkové úmrtnosti je 33 % způsobeno zásahy elektrickým proudem. | BSPB, 2011 |
| orel iberský

  Aquila adalberti | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Doñana, Andalusie, Španělsko | 1974–2009 | 63 jedinců usmrcených elektrickým proudem | Z celkové úmrtnosti je 39,87 % způsobeno zásahy elektrickým proudem. Po schválení nařízení o povinných opatřeních proti zásahům ptáků elektrickým proudem v Andalusii došlo k posunu v hlavních příčinách úmrtnosti oproti období před schválením tohoto nařízení.
  Po uplatnění zmírňujících opatření došlo k silnému poklesu míry zásahů elektrickým proudem jak v oblasti Doñana (o 96,90 %), tak v Andalusii (o 61,95 %). | López-López, 2011 |
| orel iberský

  Aquila adalberti | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Národní park Doñana, Andalusie, Španělsko | 1957–1989 | 6 dospělých a 33 nedospělých jedinců | Zásah elektrickým proudem je příčinou úmrtí 46,1 % všech dospělých jedinců a 39,8 % nedospělých jedinců. | Ferrer, 2001 |
| orel iberský

  Aquila adalberti | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem a kolizí. | Španělsko | 1989–2004 | 115 + 6 jedinců | Zásah elektrickým proudem je příčinou 47,7 % z celkového počtu úmrtí (pravděpodobně nadhodnoceno), kolize způsobila 2,48 % z celkového počtu úmrtí.
  Nedospělí jedinci utrpěli zásah elektrickým proudem častěji, než se očekávalo, a ptáci, od jejichž vylíhnutí uplynuly 1 až 2 roky, utrpěli zásah elektrickým proudem častěji než ptáci, od jejichž vylíhnutí uplynuly 3 až 4 roky.
  K zásahu elektrickým proudem docházelo nejčastěji na podzim a v zimě a na dočasných místech osídlení. | González et al., 2007 |
| raroh velký

  Falco cherrug | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Maďarsko, Slovensko, Rakousko, Ukrajina, Rumunsko | 2007–2010 | 5 ze 71 družicově sledovaných rarohů | 7 % prokázaná úmrtnost (n = 71). Výpočet vychází jen z prokázaných případů, takže reálná čísla jsou určitě vyšší. | Prommer, Saker LIFE, 2011 |
| drop obojkový

  Chlamydotis undulata | Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí. | Fuerteventura, Lanzarote, Kanárské ostrovy, Španělsko | 2008 | | Odhaduje se, že za rok bylo usmrceno 25,5 % z celkové populace dropa obojkového. | Garcia-del-Rey a Rodriguez-Lorenzo, 2011 |
| drop velký

  Otis tarda | Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí. | jihozápadní Španělsko | 1991–1993 | 16 jedinců | Sledovány byly úseky vedení o délce 4 km, 8 km a 4 km. | Janss, 2000 |

Druh

Hlavní dopad

Místo

Období výzkumu

Počty obětí

Závěry

Nejdůležitější studie

pelikán kadeřavý

Pelecanus crispus

Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí.

Porto-Lago, Řecko (zimoviště)

1985–1987

28 usmrcených jedinců (69 % jednoletých, 31 % nedospělých)

Odhaduje se, že v kombinaci s důsledky nezákonného odstřelu došlo během tří let ke snížení počtu chovných párů v Řecku a Bulharsku o 1,3 až 3,5 %.

Crivelli, 1988

husa malá

Anser erythropus

Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí.

—

—

—

Může zvyšovat úmrtnost. Potenciální faktor, ale jeho významnost je neznámá. Nutno brát v úvahu v rámci řízení EIA.

AEWA, 2008

berneška rudokrká

Branta ruficollis

Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí.

—

—

—

Neexistují žádné kvantitativní údaje nebo předpovědní modely pro odhad dopadu úmrtnosti v důsledku kolizí na populace bernešky rudokrké. Potenciální hrozba, ale její významnost je neznámá.

BSPB, 2010

sup mrchožravý

Neophron percnopterus

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Port Sudan, Súdán

1982, 1983, 2005, 2010

48 + 2 + 5 + 17 usmrcených jedinců

Všichni ptáci byli nalezeni pod stejným 31 km úsekem elektrického vedení. Na každý stožár připadá 0,055 usmrcených jedinců. Míra úmrtnosti je plně v souladu s pozorovaným poklesem počtu jedinců v potenciálních zdrojových populacích v Izraeli, Sýrii, Turecku a Jordánsku a ukazuje, že úmrtnost způsobená zásahy elektrickým proudem může mít vliv na populace v širokém zeměpisném měřítku.

Angelov et al., 2012

Nikolaus, 1984, Nikolaus, 2006

orel volavý

Aquila clanga

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Rusko, Kazachstán

1990–2010

6 jedinců (v rámci průzkumu na 2 082 km úseku vedení)

Potenciální faktor, ale významnost je pravděpodobně nízká.

Karyakin, 2012

orel královský

Aquila heliaca

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Maďarsko

2001–2009

20 z 90 jedinců

Z celkové úmrtnosti je 22,22 % způsobeno zásahy elektrickým proudem. Navzdory téměř 20letému úsilí o úpravu elektrických stožárů v Maďarsku do podoby, která ptáky neohrožuje, je zásah elektrickým proudem stále jedním z nejdůležitějších faktorů úmrtnosti několika druhů dravců včetně orla královského.

Horváth et al., 2011

orel královský

Aquila heliaca

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Bulharsko

2010–2011

5 z 15 jedinců

Satelitní sledování ukázalo, že z celkové úmrtnosti je 33 % způsobeno zásahy elektrickým proudem.

BSPB, 2011

orel iberský

Aquila adalberti

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Doñana, Andalusie, Španělsko

1974–2009

63 jedinců usmrcených elektrickým proudem

Z celkové úmrtnosti je 39,87 % způsobeno zásahy elektrickým proudem. Po schválení nařízení o povinných opatřeních proti zásahům ptáků elektrickým proudem v Andalusii došlo k posunu v hlavních příčinách úmrtnosti oproti období před schválením tohoto nařízení.

Po uplatnění zmírňujících opatření došlo k silnému poklesu míry zásahů elektrickým proudem jak v oblasti Doñana (o 96,90 %), tak v Andalusii (o 61,95 %).

López-López, 2011

orel iberský

Aquila adalberti

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Národní park Doñana, Andalusie, Španělsko

1957–1989

6 dospělých a 33 nedospělých jedinců

Zásah elektrickým proudem je příčinou úmrtí 46,1 % všech dospělých jedinců a 39,8 % nedospělých jedinců.

Ferrer, 2001

orel iberský

Aquila adalberti

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem a kolizí.

Španělsko

1989–2004

115 + 6 jedinců

Zásah elektrickým proudem je příčinou 47,7 % z celkového počtu úmrtí (pravděpodobně nadhodnoceno), kolize způsobila 2,48 % z celkového počtu úmrtí.

Nedospělí jedinci utrpěli zásah elektrickým proudem častěji, než se očekávalo, a ptáci, od jejichž vylíhnutí uplynuly 1 až 2 roky, utrpěli zásah elektrickým proudem častěji než ptáci, od jejichž vylíhnutí uplynuly 3 až 4 roky.

K zásahu elektrickým proudem docházelo nejčastěji na podzim a v zimě a na dočasných místech osídlení.

González et al., 2007

raroh velký

Falco cherrug

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Maďarsko, Slovensko, Rakousko, Ukrajina, Rumunsko

2007–2010

5 ze 71 družicově sledovaných rarohů

7 % prokázaná úmrtnost (n = 71). Výpočet vychází jen z prokázaných případů, takže reálná čísla jsou určitě vyšší.

Prommer, Saker LIFE, 2011

drop obojkový

Chlamydotis undulata

Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí.

Fuerteventura, Lanzarote, Kanárské ostrovy, Španělsko

2008

Odhaduje se, že za rok bylo usmrceno 25,5 % z celkové populace dropa obojkového.

Garcia-del-Rey a Rodriguez-Lorenzo, 2011

drop velký

Otis tarda

Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí.

jihozápadní Španělsko

1991–1993

16 jedinců

Sledovány byly úseky vedení o délce 4 km, 8 km a 4 km.

Janss, 2000

---

PŘÍLOHA 4

Příklady dopadů elektrických vedení na metapopulace biologických druhů uvedených v příloze I směrnice o ochraně ptáků

| Druh | Hlavní dopad | Místo | Období výzkumu | Počty obětí | Závěry | Nejdůležitější studie |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| čáp bílý

  Ciconia ciconia | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem a kolizí. | Německo | — | Ve 226 případech z 1 185 případů nálezu značkovacích kroužků | Jako důvod nálezu kroužků se uvádí „nadzemní elektrické vedení“. | Riegel & Winkel, 1971 |
| čáp bílý

  Ciconia ciconia | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem a kolizí. | Švýcarsko | 1984–1999 | 195 z celkem 416 nalezených kroužků z usmrcených jedinců. Velikost vzorku: 2 912  okroužkovaných jedinců. | Úmrtnost v důsledku střetu s elektrickým vedením je u čápů bílých významná, přičemž přibližně každé čtvrté mládě a jeden z 17 dospělých jedinců umírá každý rok v důsledku kolize s elektrickým vedením nebo zásahu elektrickým proudem. | Schaub & Pradel, 2004 |
| čáp bílý

  Ciconia ciconia | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem a kolizí. | střední Španělsko | 1999–2000 | Bylo nalezeno 51 jedinců usmrcených elektrickým proudem a 101 jedinců uhynulých v důsledku kolize | Přibližně 1 % přítomných čápů zemřelo během tahu po období rozmnožování, zatímco 5–7 % populace zemřelo v zimě. | Garrido & Fernández-Cruz, 2003 |
| orel jestřábí

  Aquila fasciata | Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí. | Katalánsko, Španělsko | 1990–1997 | 2 ze 12 jedinců, kteří mají mláďata | Jen samotné kolize způsobují 17 % roční úmrtnost, což je vážný problém na úrovni populace. Roční míra úmrtnosti dospělých jedinců nesmí překročit 2–6 %, aby populace zůstala v rovnováze. | Manosa & Real, 2001 |
| orel jestřábí

  Aquila fasciata | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Katalánsko, Španělsko | 1990-1997 | 6 z 12 jedinců, kteří mají mláďata | Jen samotné kolize způsobují 50 % roční úmrtnost, což je vážný problém na úrovni populace. Roční míra úmrtnosti dospělých jedinců nesmí překročit 2–6 %, aby populace zůstala v rovnováze. | Manosa & Real, 2001 |
| výr velký

  Bubo bubo | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Švýcarsko | — | — | Zásah elektrickým proudem a kolize představovaly více než 50 % všech nepřirozených příčin úhynu. Populace byla na kritické úrovni. Byla by závislá na imigraci z blízkých populací po odstranění všech nepřirozených příčin úhynu. | Schaub, 2010 |
| výr velký

  Bubo bubo | Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem. | Itálie | — | — | Vysoká míra opuštění území v souvislosti se zásahy elektrickým proudem vedla k prudkému poklesu populace s nízkou hustotou. | Sergio, 2004 |
| drop malý

  Tetrax tetrax | Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí. | Portugalsko | — | — | Asi 1,5 % portugalské populace umírá v důsledku kolizí s nadzemním vedením. Vysoké riziko potenciálního vyhýbání se oblastem s přenosovými vedeními (nepříznivě ovlivňující reprodukční úspěšnost omezením velikosti a hustoty tokanišť). | Silva, 2010 |

Druh

Hlavní dopad

Místo

Období výzkumu

Počty obětí

Závěry

Nejdůležitější studie

čáp bílý

Ciconia ciconia

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem a kolizí.

Německo

—

Ve 226 případech z 1 185 případů nálezu značkovacích kroužků

Jako důvod nálezu kroužků se uvádí „nadzemní elektrické vedení“.

Riegel & Winkel, 1971

čáp bílý

Ciconia ciconia

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem a kolizí.

Švýcarsko

1984–1999

195 z celkem 416 nalezených kroužků z usmrcených jedinců. Velikost vzorku: 2 912  okroužkovaných jedinců.

Úmrtnost v důsledku střetu s elektrickým vedením je u čápů bílých významná, přičemž přibližně každé čtvrté mládě a jeden z 17 dospělých jedinců umírá každý rok v důsledku kolize s elektrickým vedením nebo zásahu elektrickým proudem.

Schaub & Pradel, 2004

čáp bílý

Ciconia ciconia

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem a kolizí.

střední Španělsko

1999–2000

Bylo nalezeno 51 jedinců usmrcených elektrickým proudem a 101 jedinců uhynulých v důsledku kolize

Přibližně 1 % přítomných čápů zemřelo během tahu po období rozmnožování, zatímco 5–7 % populace zemřelo v zimě.

Garrido & Fernández-Cruz, 2003

orel jestřábí

Aquila fasciata

Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí.

Katalánsko, Španělsko

1990–1997

2 ze 12 jedinců, kteří mají mláďata

Jen samotné kolize způsobují 17 % roční úmrtnost, což je vážný problém na úrovni populace. Roční míra úmrtnosti dospělých jedinců nesmí překročit 2–6 %, aby populace zůstala v rovnováze.

Manosa & Real, 2001

orel jestřábí

Aquila fasciata

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Katalánsko, Španělsko

1990-1997

6 z 12 jedinců, kteří mají mláďata

Jen samotné kolize způsobují 50 % roční úmrtnost, což je vážný problém na úrovni populace. Roční míra úmrtnosti dospělých jedinců nesmí překročit 2–6 %, aby populace zůstala v rovnováze.

Manosa & Real, 2001

výr velký

Bubo bubo

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Švýcarsko

—

—

Zásah elektrickým proudem a kolize představovaly více než 50 % všech nepřirozených příčin úhynu. Populace byla na kritické úrovni. Byla by závislá na imigraci z blízkých populací po odstranění všech nepřirozených příčin úhynu.

Schaub, 2010

výr velký

Bubo bubo

Zvýšená úmrtnost v důsledku zásahu elektrickým proudem.

Itálie

—

—

Vysoká míra opuštění území v souvislosti se zásahy elektrickým proudem vedla k prudkému poklesu populace s nízkou hustotou.

Sergio, 2004

drop malý

Tetrax tetrax

Zvýšená úmrtnost v důsledku kolizí.

Portugalsko

—

—

Asi 1,5 % portugalské populace umírá v důsledku kolizí s nadzemním vedením. Vysoké riziko potenciálního vyhýbání se oblastem s přenosovými vedeními (nepříznivě ovlivňující reprodukční úspěšnost omezením velikosti a hustoty tokanišť).

Silva, 2010

---

PŘÍLOHA 5

Navrhovaný seznam prioritních druhů pro prevenci a zmírňování dopadů elektrických vedení v rámci EU

| Obecný název | Vědecký název | Kategorie celosvětového červeného seznamu ohrožených druhů IUCN | Směrnice o ochraně ptáků | Úmrtí v důsledku zásahu elektrickým proudem (1) | Úmrtí v důsledku kolize (2) | Stav v Evropě z hlediska ochrany (3) | Prostorové rozšíření podle způsobů migrace
  (Birdlife International, 2004) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| sup mrchožravý | Neophron percnopterus | EN | I | III | II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| berneška rudokrká (*1) | Branta ruficollis | EN | I | I | II | Nepříznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| orel královský | Aquila heliaca | VU | I | III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| orel iberský | Aquila adalberti | VU | I | III | II | Nepříznivý | Nestěhovavý druh |
| raroh velký | Falco cherrug | VU | I | II–III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| orel volavý | Aquila clanga | VU | I | II | II | Nepříznivý | Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly |
| pelikán kadeřavý | Pelecanus crispus | VU | I | I | II–III | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| husa malá (*1) | Anser erythropus | VU | I | I | II | Nepříznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| poštolka rudonohá | Falco vespertinus | NT | I | II–III | II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| luňák červený | Milvus milvus | NT | I | III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| drop velký | Otis tarda | VU | I | 0 | III | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| sup hnědý | Aegypius monachus | NT | I | III | II | Nepříznivý | Nestěhovavý druh |
| čáp černý | Ciconia nigra | | I | III | III | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| čáp bílý | Ciconia ciconia | | I | III | III | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| drop obojkový (*1) | Chlamydotis undulata | VU | | 0 | III | Nepříznivý | Nestěhovavý druh |
| mandelík hajní | Coracias garrulus | NT | I | I–II | I–II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| orel nejmenší | Aquila pennata | | I | III | II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| poštolka jižní | Falco naumanni | | I | II–III | II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| orel mořský | Haliaeetus albicilla | | I | III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| moták pilich | Circus cyaneus | | I | III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| orel skalní | Aquila chrysaetos | | I | III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| drop malý (*1) | Tetrax tetrax | NT | I | 0 | III | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| koliha velká | Numenius arquata | NT | | I | II–III | Nepříznivý | Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly |
| břehouš černoocasý | Limosa limosa | NT | | I | II–III | Nepříznivý | Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly |
| luněc šedý (*1) | Elanus caeruleus | | I | III | II | Nepříznivý | Nestěhovavý druh |
| orlosup bradatý | Gypaetus barbatus | | I | III | II | Nepříznivý | Nestěhovavý druh |
| orel jestřábí | Aquila fasciata | | I | III | II | Nepříznivý | Nestěhovavý druh |
| volavka červená | Ardea purpurea | | I | II | II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| včelojed lesní (*1) | Pernis apivorus | | I | III | II | Příznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| luňák hnědý | Milvus migrans | | I | III | II | Příznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| orlík krátkoprstý | Circaetus gallicus | | I | III | II | Příznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| moták lužní | Circus pygargus | | I | III | II | Příznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| orlovec říční | Pandion haliaetus | | I | III | II | Příznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| dřemlík tundrový | Falco columbarius | | I | II–III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| raroh lovecký | Falco rusticolus | | I | II–III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| kolpík bílý | Platalea leucorodia | | I | II | II | Nepříznivý | Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly |
| jeřáb popelavý | Grus grus | | I | I | III | Nepříznivý | Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly |
| raroh jižní | Falco biarmicus | | I | II–III | II | Nepříznivý | Nestěhovavý druh |
| jespák bojovný | Philomachus pugnax | | I | I | II–III | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| sup bělohlavý | Gyps fulvus | | I | III | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| moták pochop | Circus aeruginosus | | I | III | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| jestřáb lesní | Accipiter gentilis | | I | III | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| krahujec obecný | Accipiter nisus | | I | III | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| káně bělochvostá | Buteo rufinus | | I | III | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| pelikán bílý | Pelecanus onocrotalus | | I | I | II–III | Nepříznivý | Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly |
| bělokur horský (*1) | Lagopus mutus | | I | I | III | Nepříznivý | Nestěhovavý druh |
| kulík zlatý | Pluvialis apricaria | | I | I | II–III | Nepříznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| orel stepní | Aquila nipalensis | | | III | II | — | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| poštolka obecná | Falco tinnunculus | | | II–III | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| sokol stěhovavý | Falco peregrinus | | I | II–III | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| výr velký (*1) | Bubo bubo | | I | II–III | II | Příznivý | Nestěhovavý druh |
| puštík bělavý | Strix uralensis | | I | II–III | II | Příznivý | Nestěhovavý druh |
| labuť malá | Cygnus columbianus | | I | I | II | Nepříznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| rybák černý | Chlidonias niger | | I | I | I–II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| hrdlička divoká | Streptopelia turtur | | | I–II | II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| ostříž lesní | Falco subbuteo | | | II–III | II | Příznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| koliha malá | Numenius phaeopus | | | I | II–III | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| káně lesní | Buteo buteo | | | III | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| plameňák růžový | Phoenicopterus roseus | | I | 0 | III | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| chřástal polní | Crex crex | | I | 0 | II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| čírka modrá | Anas querquedula | | | I | II | Nepříznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| kalous ušatý | Asio otus | | | II–III | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| čejka chocholatá | Vanellus vanellus | | | I | II–III | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| bekasina otavní | Gallinago gallinago | | | I | II–III | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| vodouš rudonohý | Tringa totanus | | | I | II–III | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| berneška tmavá | Branta bernicla | | | I | II | Nepříznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| labuť zpěvná | Cygnus cygnus | | I | I | II | Příznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| husa běločelá | Anser albifrons | | I | I | II | Příznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| berneška bělolící | Branta leucopsis | | I | I | II | Příznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| rybák obecný | Sterna hirundo | | I | I | I–II | Příznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| křepelka polní | Coturnix coturnix | | | I | II–III | Příznivý | Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly |
| lžičák pestrý | Anas clypeata | | | I | II | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| volavka rusohlavá | Bubulcus ibis | | | II | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| volavka popelavá | Ardea cinerea | | | II | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| lyskonoh ploskozobý | Phalaropus fulicarius | | | I | II–III | Nehodnoceno (*1) | Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly |
| sluka lesní | Scolopax rusticola | | | 0 | II–III | Nepříznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| ústřičník velký | Haematopus ostralegus | | | I | II–III | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| husa polní | Anser fabalis | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| husa krátkozobá | Anser brachyrhynchus | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci celé Evropy |
| kormorán velký | Phalacrocorax carbo | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| labuť velká | Cygnus olor | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| husa velká | Anser anser | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| hvízdák eurasijský | Anas penelope | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| kachna divoká | Anas platyrhynchos | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| racek mořský | Larus marinus | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| racek stříbřitý | Larus argentatus | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| racek chechtavý | Chroicocephalus ridibundus | | | I | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| chřástal vodní | Rallus aquaticus | | | 0 | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| slípka zelenonohá | Gallinula chloropus | | | 0 | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| lyska černá | Fulica atra | | | 0 | II | Příznivý | Migruje v rámci některých oblastí Evropy |
| IUCN= Kategorie celosvětového červeného seznamu ohrožených druhů (IUCN, 2012).
  EN= ohrožený
  VU= zranitelný
  NT= téměř ohrožený
  Závažnost dopadů na populace ptáků (Haas et al., 2003; Prinsen et al., 2011):
  0= nejsou hlášena ani se nepředpokládají žádná úmrtí
  I= jsou hlášena úmrtí, avšak nepředstavují žádnou zřejmou hrozbu pro populaci dotyčných ptáků
  II= regionálně nebo místně vysoké počty úmrtí, ale bez významného dopadu na celkovou populaci dotyčných druhů
  III= zásahy elektrickým proudem a kolize s elektrickým vedením jsou hlavním faktorem úmrtnosti, přičemž hrozí, že dojde k vyhynutí dotyčných druhů, a to buď v regionálním, nebo ve větším měřítku. |

Obecný název

Vědecký název

Kategorie celosvětového červeného seznamu ohrožených druhů IUCN

Směrnice o ochraně ptáků

Úmrtí v důsledku zásahu elektrickým proudem (1)

Úmrtí v důsledku kolize (2)

Stav v Evropě z hlediska ochrany (3)

Prostorové rozšíření podle způsobů migrace

(Birdlife International, 2004)

sup mrchožravý

Neophron percnopterus

EN

I

III

II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

berneška rudokrká (*1)

Branta ruficollis

EN

I

I

II

Nepříznivý

Migruje v rámci celé Evropy

orel královský

Aquila heliaca

VU

I

III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

orel iberský

Aquila adalberti

VU

I

III

II

Nepříznivý

Nestěhovavý druh

raroh velký

Falco cherrug

VU

I

II–III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

orel volavý

Aquila clanga

VU

I

II

II

Nepříznivý

Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly

pelikán kadeřavý

Pelecanus crispus

VU

I

I

II–III

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

husa malá (*1)

Anser erythropus

VU

I

I

II

Nepříznivý

Migruje v rámci celé Evropy

poštolka rudonohá

Falco vespertinus

NT

I

II–III

II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

luňák červený

Milvus milvus

NT

I

III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

drop velký

Otis tarda

VU

I

0

III

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

sup hnědý

Aegypius monachus

NT

I

III

II

Nepříznivý

Nestěhovavý druh

čáp černý

Ciconia nigra

I

III

III

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

čáp bílý

Ciconia ciconia

I

III

III

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

drop obojkový (*1)

Chlamydotis undulata

VU

0

III

Nepříznivý

Nestěhovavý druh

mandelík hajní

Coracias garrulus

NT

I

I–II

I–II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

orel nejmenší

Aquila pennata

I

III

II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

poštolka jižní

Falco naumanni

I

II–III

II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

orel mořský

Haliaeetus albicilla

I

III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

moták pilich

Circus cyaneus

I

III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

orel skalní

Aquila chrysaetos

I

III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

drop malý (*1)

Tetrax tetrax

NT

I

0

III

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

koliha velká

Numenius arquata

NT

I

II–III

Nepříznivý

Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly

břehouš černoocasý

Limosa limosa

NT

I

II–III

Nepříznivý

Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly

luněc šedý (*1)

Elanus caeruleus

I

III

II

Nepříznivý

Nestěhovavý druh

orlosup bradatý

Gypaetus barbatus

I

III

II

Nepříznivý

Nestěhovavý druh

orel jestřábí

Aquila fasciata

I

III

II

Nepříznivý

Nestěhovavý druh

volavka červená

Ardea purpurea

I

II

II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

včelojed lesní (*1)

Pernis apivorus

I

III

II

Příznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

luňák hnědý

Milvus migrans

I

III

II

Příznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

orlík krátkoprstý

Circaetus gallicus

I

III

II

Příznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

moták lužní

Circus pygargus

I

III

II

Příznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

orlovec říční

Pandion haliaetus

I

III

II

Příznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

dřemlík tundrový

Falco columbarius

I

II–III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

raroh lovecký

Falco rusticolus

I

II–III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

kolpík bílý

Platalea leucorodia

I

II

II

Nepříznivý

Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly

jeřáb popelavý

Grus grus

I

I

III

Nepříznivý

Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly

raroh jižní

Falco biarmicus

I

II–III

II

Nepříznivý

Nestěhovavý druh

jespák bojovný

Philomachus pugnax

I

I

II–III

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

sup bělohlavý

Gyps fulvus

I

III

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

moták pochop

Circus aeruginosus

I

III

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

jestřáb lesní

Accipiter gentilis

I

III

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

krahujec obecný

Accipiter nisus

I

III

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

káně bělochvostá

Buteo rufinus

I

III

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

pelikán bílý

Pelecanus onocrotalus

I

I

II–III

Nepříznivý

Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly

bělokur horský (*1)

Lagopus mutus

I

I

III

Nepříznivý

Nestěhovavý druh

kulík zlatý

Pluvialis apricaria

I

I

II–III

Nepříznivý

Migruje v rámci celé Evropy

orel stepní

Aquila nipalensis

III

II

—

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

poštolka obecná

Falco tinnunculus

II–III

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

sokol stěhovavý

Falco peregrinus

I

II–III

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

výr velký (*1)

Bubo bubo

I

II–III

II

Příznivý

Nestěhovavý druh

puštík bělavý

Strix uralensis

I

II–III

II

Příznivý

Nestěhovavý druh

labuť malá

Cygnus columbianus

I

I

II

Nepříznivý

Migruje v rámci celé Evropy

rybák černý

Chlidonias niger

I

I

I–II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

hrdlička divoká

Streptopelia turtur

I–II

II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

ostříž lesní

Falco subbuteo

II–III

II

Příznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

koliha malá

Numenius phaeopus

I

II–III

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

káně lesní

Buteo buteo

III

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

plameňák růžový

Phoenicopterus roseus

I

0

III

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

chřástal polní

Crex crex

I

0

II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

čírka modrá

Anas querquedula

I

II

Nepříznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

kalous ušatý

Asio otus

II–III

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

čejka chocholatá

Vanellus vanellus

I

II–III

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

bekasina otavní

Gallinago gallinago

I

II–III

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

vodouš rudonohý

Tringa totanus

I

II–III

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

berneška tmavá

Branta bernicla

I

II

Nepříznivý

Migruje v rámci celé Evropy

labuť zpěvná

Cygnus cygnus

I

I

II

Příznivý

Migruje v rámci celé Evropy

husa běločelá

Anser albifrons

I

I

II

Příznivý

Migruje v rámci celé Evropy

berneška bělolící

Branta leucopsis

I

I

II

Příznivý

Migruje v rámci celé Evropy

rybák obecný

Sterna hirundo

I

I

I–II

Příznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

křepelka polní

Coturnix coturnix

I

II–III

Příznivý

Migruje na dlouhé vzdálenosti mezi světadíly

lžičák pestrý

Anas clypeata

I

II

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

volavka rusohlavá

Bubulcus ibis

II

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

volavka popelavá

Ardea cinerea

II

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

lyskonoh ploskozobý

Phalaropus fulicarius

I

II–III

Nehodnoceno (*1)

Migruje na krátké vzdálenosti mezi světadíly

sluka lesní

Scolopax rusticola

0

II–III

Nepříznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

ústřičník velký

Haematopus ostralegus

I

II–III

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

husa polní

Anser fabalis

I

II

Příznivý

Migruje v rámci celé Evropy

husa krátkozobá

Anser brachyrhynchus

I

II

Příznivý

Migruje v rámci celé Evropy

kormorán velký

Phalacrocorax carbo

I

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

labuť velká

Cygnus olor

I

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

husa velká

Anser anser

I

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

hvízdák eurasijský

Anas penelope

I

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

kachna divoká

Anas platyrhynchos

I

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

racek mořský

Larus marinus

I

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

racek stříbřitý

Larus argentatus

I

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

racek chechtavý

Chroicocephalus ridibundus

I

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

chřástal vodní

Rallus aquaticus

0

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

slípka zelenonohá

Gallinula chloropus

0

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

lyska černá

Fulica atra

0

II

Příznivý

Migruje v rámci některých oblastí Evropy

IUCN= Kategorie celosvětového červeného seznamu ohrožených druhů (IUCN, 2012).

EN= ohrožený

VU= zranitelný

NT= téměř ohrožený

Závažnost dopadů na populace ptáků (Haas et al., 2003; Prinsen et al., 2011):

0= nejsou hlášena ani se nepředpokládají žádná úmrtí

I= jsou hlášena úmrtí, avšak nepředstavují žádnou zřejmou hrozbu pro populaci dotyčných ptáků

II= regionálně nebo místně vysoké počty úmrtí, ale bez významného dopadu na celkovou populaci dotyčných druhů

III= zásahy elektrickým proudem a kolize s elektrickým vedením jsou hlavním faktorem úmrtnosti, přičemž hrozí, že dojde k vyhynutí dotyčných druhů, a to buď v regionálním, nebo ve větším měřítku.

---

(1)  AEWA-CMS, 2011a.

(2)  AEWA-CMS, 2011a.

(3)  Birdlife International, 2004.

(*1)  druh neuvedený v publikaci Prinsen et al., (2011a).

---

PŘÍLOHA 6

Porovnání postupů v rámci odpovídajícího posouzení (AA), EIA a SEA

| | AA | EIA | SEA |
| --- | --- | --- | --- |
| Které typy rozvojových projektů jsou předmětem posouzení? | Jakýkoli plán nebo projekt, který – buď jednotlivě, nebo v kombinaci s jinými plány či projekty – bude mít pravděpodobně nepříznivý dopad na lokalitu sítě Natura 2000 (s výjimkou plánů nebo projektů přímo spojených s péčí o lokalitu z hlediska ochrany přírody). | Všechny projekty uvedené v příloze I.
  U projektů uvedených v příloze II se potřeba posouzení vlivů na životní prostředí v rámci řízení EIA určuje případ od případu nebo na základě prahových hodnot či kritérií stanovených členskými státy (s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v příloze III). | Jakékoli plány a programy nebo jejich jejich změny, které:






  a) | se vypracovávají v odvětvích zemědělství, lesnictví, rybolovu, energetiky, průmyslu, dopravy, nakládání s odpady, vodohospodářství, telekomunikací, cestovního ruchu, územního plánování nebo využívání půdy a které stanoví rámec pro budoucí schvalování rozvojových záměrů uvedených v přílohách I a II směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí nebo |

AA

EIA

SEA

Které typy rozvojových projektů jsou předmětem posouzení?

Jakýkoli plán nebo projekt, který – buď jednotlivě, nebo v kombinaci s jinými plány či projekty – bude mít pravděpodobně nepříznivý dopad na lokalitu sítě Natura 2000 (s výjimkou plánů nebo projektů přímo spojených s péčí o lokalitu z hlediska ochrany přírody).

Všechny projekty uvedené v příloze I.

U projektů uvedených v příloze II se potřeba posouzení vlivů na životní prostředí v rámci řízení EIA určuje případ od případu nebo na základě prahových hodnot či kritérií stanovených členskými státy (s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v příloze III).

Jakékoli plány a programy nebo jejich jejich změny, které:

a)

se vypracovávají v odvětvích zemědělství, lesnictví, rybolovu, energetiky, průmyslu, dopravy, nakládání s odpady, vodohospodářství, telekomunikací, cestovního ruchu, územního plánování nebo využívání půdy a které stanoví rámec pro budoucí schvalování rozvojových záměrů uvedených v přílohách I a II směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí nebo

| b) | u kterých je vzhledem k možnému vlivu na lokality nutné posouzení podle článku 6 nebo 7 směrnice 92/43/EHS. |
| --- | --- |

b)

u kterých je vzhledem k možnému vlivu na lokality nutné posouzení podle článku 6 nebo 7 směrnice 92/43/EHS.

Jaké dopady je nutno posuzovat v souvislosti s přírodou?

Posouzení by se mělo provádět s ohledem na cíle ochrany dané lokality (které se vztahují k biologickým druhům / typům přírodních stanovišť, pro které je lokalita určena).

Dopady je nutno posuzovat proto, aby se zjistilo, zda budou, nebo nebudou mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality.

Přímé a nepřímé, druhotné, kumulativní, krátkodobé, střednědobé a dlouhodobé, trvalé a dočasné, příznivé a nepříznivé významné účinky mimo jiné na faunu a flóru.

Možné významné vlivy na životní prostředí, včetně vlivů na takové aspekty jako biologická rozmanitost, obyvatelstvo, lidské zdraví, fauna, flóra, půda, voda, ovzduší, klimatické faktory, hmotné statky, kulturní dědictví včetně architektonického a archeologického dědictví, krajina a vzájemný vztah mezi výše uvedenými faktory.

Kdo zodpovídá za posouzení?

Zajistit provedení odpovídajícího posouzení (AA) je povinností příslušného orgánu. V této souvislosti může být po předkladateli požadováno, aby provedl veškeré potřebné studie a poskytl příslušnému orgánu veškeré nezbytné informace, aby příslušný orgán mohl přijmout plně informované rozhodnutí. Přitom může příslušný orgán podle potřeby shromažďovat relevantní informace i z jiných zdrojů.

Předkladatel poskytuje potřebné informace, které má příslušný orgán vydávající povolení rozvojového záměru vzít v úvahu.

Příslušný plánovací orgán

Jsou plány či projekty konzultovány s veřejností nebo s jinými orgány ?

Není to povinné, ale doporučuje se („pokud je to vhodné“).

Je to povinné – konzultace mají proběhnout před přijetím návrhu rozvojového záměru.

Členské státy učiní opatření nezbytná k zajištění toho, aby orgány, kterých by se záměr mohl týkat, měly možnost vyjádřit své stanovisko k žádosti o povolení. Pro konzultaci s veřejností platí stejné zásady. V případě pravděpodobných významných vlivů na životní prostředí v jiném členském státě je nutno konzultovat příslušné orgány a veřejnost dotyčného státu.

Je to povinné – konzultace mají proběhnout před přijetím plánu nebo programu.

Orgánům a veřejnosti je nutno včas poskytnout skutečnou příležitost, aby v přiměřené lhůtě vyjádřily své stanovisko k návrhu plánu nebo programu a doprovodné dokumentaci vlivů na životní prostředí před přijetím plánu nebo programu nebo před jeho předáním k legislativnímu postupu. Členské státy musí jmenovat orgány, které je nutno konzultovat a kterých se daný plán nebo projekt může z důvodu jejich zvláštní působnosti v oblasti životního prostředí týkat. V případě pravděpodobných významných vlivů na životní prostředí v jiném členském státě je nutno konzultovat příslušné orgány a veřejnost dotyčného státu.

Jak závazné jsou výsledky posouzení?

Jsou závazné.

Příslušné orgány mohou plán nebo projekt schválit teprve poté, co se ujistily, že nebude mít nepříznivý vliv na celistvost dotyčné lokality.

Výsledky konzultací a informace shromážděné v rámci řízení EIA
  se musí náležitě zohlednit
  v procesu schvalování dotyčného záměru.

Dokumentace posouzení vlivů na životní prostředí spolu s předloženými stanovisky
  se musí náležitě zohlednit
  při vypracovávání plánu nebo programu a před jeho přijetím nebo předáním k legislativnímu procesu.

---