# Den Europæiske Unions C 334/19.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 334 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 61. årgang19. september 2018 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 334

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

61. årgang19. september 2018

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | |
| | EUROPA-PARLAMENTET
  SESSIONEN 2017-2018Mødeperioden fra den 3. til 6. juli 2017
  Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i  EUT C 78 af 1.3.2018 .
  VEDTAGNE TEKSTER | 1 |

Indhold

Side

EUROPA-PARLAMENTET
  SESSIONEN 2017-2018Mødeperioden fra den 3. til 6. juli 2017
  Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i  EUT C 78 af 1.3.2018 .
  VEDTAGNE TEKSTER

EUROPA-PARLAMENTET

Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i  EUT C 78 af 1.3.2018 .

1

---

| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| --- | --- |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Europa-Parlamentet |
| | Tirsdag den 4. juli 2017 |
| 2018/C 334/01 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om Europæiske standarder til det 21. århundrede (2016/2274(INI)) | 2 |
| 2018/C 334/02 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om vejen mod en paneuropæisk ramme for særligt dækkede obligationer (2017/2005(INI)) | 13 |
| 2018/C 334/03 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om den fiskerirelaterede turismes rolle i diversificeringen af fiskeriet (2016/2035(INI)) | 20 |
| 2018/C 334/04 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 med henstillinger til Kommissionen om forældelsesfrister for trafikulykker (2015/2087(INL)) | 30 |
| 2018/C 334/05 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 med henstillinger til Kommissionen om fælles minimumsstandarder for den civile retspleje i Den Europæiske Union (2015/2084(INL)) | 39 |
| 2018/C 334/06 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om længere levetid for produkter: fordele for forbrugere og virksomheder (2016/2272(INI)) | 60 |
| 2018/C 334/07 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om bekæmpelse af overtrædelser af menneskerettighederne i forbindelse med krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, herunder folkedrab (2016/2239(INI)) | 69 |
| 2018/C 334/08 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om private sikkerhedsfirmaer (2016/2238(INI)) | 80 |
| 2018/C 334/09 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om arbejdsvilkår og usikker ansættelse (2016/2221(INI)) | 88 |
| | Onsdag den 5. juli 2017 |
| 2018/C 334/10 | Europa-Parlamentets ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12502/2016 — C8-0517/2016 — 2016/0298(NLE) — 2017/2036(INI)) | 99 |
| 2018/C 334/11 | Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om EU's indsats mod hiv/aids, tuberkulose og hepatitis C (2017/2576(RSP)) | 106 |
| 2018/C 334/12 | Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om en EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser (2016/2240(INI)) | 112 |
| 2018/C 334/13 | Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om opbygning af en ambitiøs industripolitisk EU-strategi som en strategisk prioritering til fremme af vækst, beskæftigelse og innovation i Europa (2017/2732(RSP)) | 124 |
| | Torsdag den 6. juli 2017 |
| 2018/C 334/14 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om Kommissionens 2016-rapport om Tyrkiet (2016/2308(INI)) | 128 |
| 2018/C 334/15 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om sagerne vedrørende nobelprismodtageren Liu Xiaobo og Lee Ming-che (2017/2754(RSP)) | 137 |
| 2018/C 334/16 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om Eritrea, navnlig sagerne vedrørende Abune Antonios og Dawit Isaac (2017/2755(RSP)) | 140 |
| 2018/C 334/17 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om situationen i Burundi (2017/2756(RSP)) | 146 |
| 2018/C 334/18 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om EU-indsats for bæredygtighed (2017/2009(INI)) | 151 |
| 2018/C 334/19 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om fremme af samhørighed og udvikling i regionerne i EU's yderste periferi: anvendelse af artikel 349 i TEUF (2016/2250(INI)) | 168 |
| | HENSTILLINGER |
| | Europa-Parlamentet |
| | Onsdag den 5. juli 2017 |
| 2018/C 334/20 | Europa-Parlamentets henstilling af 5. juli 2017 til Rådet om den 72. samling i De Forenede Nationers Generalforsamling (2017/2041(INI)) | 178 |

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Europa-Parlamentet

Tirsdag den 4. juli 2017

2018/C 334/01

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om Europæiske standarder til det 21. århundrede (2016/2274(INI))

2

2018/C 334/02

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om vejen mod en paneuropæisk ramme for særligt dækkede obligationer (2017/2005(INI))

13

2018/C 334/03

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om den fiskerirelaterede turismes rolle i diversificeringen af fiskeriet (2016/2035(INI))

20

2018/C 334/04

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 med henstillinger til Kommissionen om forældelsesfrister for trafikulykker (2015/2087(INL))

30

2018/C 334/05

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 med henstillinger til Kommissionen om fælles minimumsstandarder for den civile retspleje i Den Europæiske Union (2015/2084(INL))

39

2018/C 334/06

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om længere levetid for produkter: fordele for forbrugere og virksomheder (2016/2272(INI))

60

2018/C 334/07

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om bekæmpelse af overtrædelser af menneskerettighederne i forbindelse med krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, herunder folkedrab (2016/2239(INI))

69

2018/C 334/08

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om private sikkerhedsfirmaer (2016/2238(INI))

80

2018/C 334/09

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om arbejdsvilkår og usikker ansættelse (2016/2221(INI))

88

Onsdag den 5. juli 2017

2018/C 334/10

Europa-Parlamentets ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12502/2016 — C8-0517/2016 — 2016/0298(NLE) — 2017/2036(INI))

99

2018/C 334/11

Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om EU's indsats mod hiv/aids, tuberkulose og hepatitis C (2017/2576(RSP))

106

2018/C 334/12

Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om en EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser (2016/2240(INI))

112

2018/C 334/13

Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om opbygning af en ambitiøs industripolitisk EU-strategi som en strategisk prioritering til fremme af vækst, beskæftigelse og innovation i Europa (2017/2732(RSP))

124

Torsdag den 6. juli 2017

2018/C 334/14

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om Kommissionens 2016-rapport om Tyrkiet (2016/2308(INI))

128

2018/C 334/15

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om sagerne vedrørende nobelprismodtageren Liu Xiaobo og Lee Ming-che (2017/2754(RSP))

137

2018/C 334/16

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om Eritrea, navnlig sagerne vedrørende Abune Antonios og Dawit Isaac (2017/2755(RSP))

140

2018/C 334/17

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om situationen i Burundi (2017/2756(RSP))

146

2018/C 334/18

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om EU-indsats for bæredygtighed (2017/2009(INI))

151

2018/C 334/19

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om fremme af samhørighed og udvikling i regionerne i EU's yderste periferi: anvendelse af artikel 349 i TEUF (2016/2250(INI))

168

HENSTILLINGER

Europa-Parlamentet

Onsdag den 5. juli 2017

2018/C 334/20

Europa-Parlamentets henstilling af 5. juli 2017 til Rådet om den 72. samling i De Forenede Nationers Generalforsamling (2017/2041(INI))

178

---

| | II   Meddelelser |
| --- | --- |
| | MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Parlamentet |
| | Onsdag den 5. juli 2017 |
| 2018/C 334/21 | Europa-Parlamentets afgørelse af 5. juli 2017 om konsultation af fortrolige oplysninger (fortolkning af forretningsordenens artikel 5, stk. 5, og artikel 210a) (2017/2095(REG)) | 188 |
| | Torsdag den 6. juli 2017 |
| 2018/C 334/22 | Europa-Parlamentets afgørelse af 6. juli 2017 om nedsættelse af et særligt udvalg om terrorisme, dets beføjelser, medlemstal og funktionsperiode (2017/2758(RSO)) | 189 |

II   Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Parlamentet

Onsdag den 5. juli 2017

2018/C 334/21

Europa-Parlamentets afgørelse af 5. juli 2017 om konsultation af fortrolige oplysninger (fortolkning af forretningsordenens artikel 5, stk. 5, og artikel 210a) (2017/2095(REG))

188

Torsdag den 6. juli 2017

2018/C 334/22

Europa-Parlamentets afgørelse af 6. juli 2017 om nedsættelse af et særligt udvalg om terrorisme, dets beføjelser, medlemstal og funktionsperiode (2017/2758(RSO))

189

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | EUROPA-PARLAMENTET |
| | Tirsdag den 4. juli 2017 |
| 2018/C 334/23 | Europa-Parlamentets afgørelse af 4. juli 2017 om godkendelse af udnævnelsen af Mariya Gabriel til medlem af Kommissionen (C8-0166/2017 — 2017/0805(NLE)) | 193 |
| 2018/C 334/24 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelsen af en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kosovo om de generelle principper for Kosovos deltagelse i EU-programmer (13391/2016 — C8-0491/2016 — 2013/0115(NLE)) | 194 |
| 2018/C 334/25 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Spanien EGF/2017/001 ES/Castilla y León — minedrift) (COM(2017)0266 — C8-0174/2017 — 2017/2079(BUD)) | 195 |
| 2018/C 334/26 | P8_TA(2017)0283Makrofinansiel bistand til Republikken Moldova ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om makrofinansiel bistand til Republikken Moldova (COM(2017)0014 — C8–0016/2017 — 2017/0007(COD))P8_TC1-COD(2017)0007Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2017/... om makrofinansiel bistand til Republikken Moldova | 199 |
| 2018/C 334/27 | Europa-Parlamentets ændringer af 4. juli 2017 til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af selskabsskatteoplysninger for visse virksomheder og filialer (COM(2016)0198 — C8-0146/2016 — 2016/0107(COD)) | 201 |
| 2018/C 334/28 | P8_TA(2017)0285Indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine som supplement til de handelsmæssige indrømmelser i associeringsaftalen (COM(2016)0631 — C8-0392/2016 — 2016/0308(COD))P8_TC1-COD(2016)0308Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine som supplement til de handelsmæssige indrømmelser i associeringsaftalen | 227 |
| 2018/C 334/29 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 2 for regnskabsåret 2017: Indsættelse af overskuddet for regnskabsåret 2016 (09437/2017 — C8-0190/2017 — 2017/2061(BUD)) | 229 |
| | Onsdag den 5. juli 2017 |
| 2018/C 334/30 | Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 19. juni 2017 om erstatning af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (C(2017)03984 — 2017/2747(DEA)) | 231 |
| 2018/C 334/31 | Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 19. juni 2017 om erstatning af bilag I, II, III og IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 om indførelse af en europæisk småkravsprocedure (C(2017)03982 — 2017/2748(DEA)) | 232 |
| 2018/C 334/32 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af Kigaliændringen til Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget (07725/2017 — C8-0157/2017 — 2017/0016(NLE)) | 233 |
| 2018/C 334/33 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af en ændring til 1999-protokollen til konventionen af 1979 om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående reduktion af forsuring, eutrofiering og ozon ved jordoverfladen (07524/2017 — C8-0143/2017 — 2013/0448(NLE)) | 234 |
| 2018/C 334/34 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12502/2016 — C8-0517/2016 — 2016/0298(NLE)) | 235 |
| 2018/C 334/35 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkastet til Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af Eurojusts indgåelse af aftalememorandummet mellem det europæiske agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og Eurojust (07536/2017 — C8-0136/2017 — 2017/0804(CNS)) | 236 |
| 2018/C 334/36 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (06182/1/2017 — C8-0150/2017 — 2012/0193(COD)) | 237 |
| 2018/C 334/37 | P8_TA(2017)0300Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner (COM(2013)0884 — C8-0033/2014 — 2013/0432(COD))P8_TC1-COD(2013)0432Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 5. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner | 238 |
| 2018/C 334/38 | Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om mandatet med henblik på trepartsmødet om 2018-budgetforslaget (2017/2043(BUD)) | 253 |
| | Torsdag den 6. juli 2017 |
| 2018/C 334/39 | P8_TA(2017)0311Den europæiske fond for bæredygtig udvikling (EFSD) og oprettelse af en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD) og om oprettelse af en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond (COM(2016)0586 — C8-0377/2016 — 2016/0281(COD))P8_TC1-COD(2016)0281Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om oprettelse af Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD), en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond | 263 |
| 2018/C 334/40 | P8_TA(2017)0312Tilladte former for anvendelse af visse værker og andre beskyttede frembringelser til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om visse tilladte former for anvendelse af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, og om ændring af direktiv 2001/29/EF om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (COM(2016)0596 — C8-0381/2016 — 2016/0278(COD))P8_TC1-COD(2016)0278Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... om visse tilladte former for anvendelse af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, og om ændring af direktiv 2001/29/EF om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet | 264 |
| 2018/C 334/41 | P8_TA(2017)0313Grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre beskyttede frembringelser i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap (COM(2016)0595 — C8-0380/2016 — 2016/0279(COD))P8_TC1-COD(2016)0279Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap | 265 |
| 2018/C 334/42 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Rådets direktiv om mekanismer til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning i Den Europæiske Union (COM(2016)0686 — C8-0035/2017 — 2016/0338(CNS)) | 266 |

III   Forberedende retsakter

EUROPA-PARLAMENTET

Tirsdag den 4. juli 2017

2018/C 334/23

Europa-Parlamentets afgørelse af 4. juli 2017 om godkendelse af udnævnelsen af Mariya Gabriel til medlem af Kommissionen (C8-0166/2017 — 2017/0805(NLE))

193

2018/C 334/24

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelsen af en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kosovo om de generelle principper for Kosovos deltagelse i EU-programmer (13391/2016 — C8-0491/2016 — 2013/0115(NLE))

194

2018/C 334/25

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Spanien EGF/2017/001 ES/Castilla y León — minedrift) (COM(2017)0266 — C8-0174/2017 — 2017/2079(BUD))

195

2018/C 334/26

P8_TA(2017)0283Makrofinansiel bistand til Republikken Moldova ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om makrofinansiel bistand til Republikken Moldova (COM(2017)0014 — C8–0016/2017 — 2017/0007(COD))P8_TC1-COD(2017)0007Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2017/... om makrofinansiel bistand til Republikken Moldova

199

2018/C 334/27

Europa-Parlamentets ændringer af 4. juli 2017 til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af selskabsskatteoplysninger for visse virksomheder og filialer (COM(2016)0198 — C8-0146/2016 — 2016/0107(COD))

201

2018/C 334/28

P8_TA(2017)0285Indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine som supplement til de handelsmæssige indrømmelser i associeringsaftalen (COM(2016)0631 — C8-0392/2016 — 2016/0308(COD))P8_TC1-COD(2016)0308Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine som supplement til de handelsmæssige indrømmelser i associeringsaftalen

227

2018/C 334/29

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 2 for regnskabsåret 2017: Indsættelse af overskuddet for regnskabsåret 2016 (09437/2017 — C8-0190/2017 — 2017/2061(BUD))

229

Onsdag den 5. juli 2017

2018/C 334/30

Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 19. juni 2017 om erstatning af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (C(2017)03984 — 2017/2747(DEA))

231

2018/C 334/31

Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 19. juni 2017 om erstatning af bilag I, II, III og IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 om indførelse af en europæisk småkravsprocedure (C(2017)03982 — 2017/2748(DEA))

232

2018/C 334/32

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af Kigaliændringen til Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget (07725/2017 — C8-0157/2017 — 2017/0016(NLE))

233

2018/C 334/33

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af en ændring til 1999-protokollen til konventionen af 1979 om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående reduktion af forsuring, eutrofiering og ozon ved jordoverfladen (07524/2017 — C8-0143/2017 — 2013/0448(NLE))

234

2018/C 334/34

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12502/2016 — C8-0517/2016 — 2016/0298(NLE))

235

2018/C 334/35

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkastet til Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af Eurojusts indgåelse af aftalememorandummet mellem det europæiske agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og Eurojust (07536/2017 — C8-0136/2017 — 2017/0804(CNS))

236

2018/C 334/36

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (06182/1/2017 — C8-0150/2017 — 2012/0193(COD))

237

2018/C 334/37

P8_TA(2017)0300Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner (COM(2013)0884 — C8-0033/2014 — 2013/0432(COD))P8_TC1-COD(2013)0432Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 5. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner

238

2018/C 334/38

Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om mandatet med henblik på trepartsmødet om 2018-budgetforslaget (2017/2043(BUD))

253

Torsdag den 6. juli 2017

2018/C 334/39

P8_TA(2017)0311Den europæiske fond for bæredygtig udvikling (EFSD) og oprettelse af en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD) og om oprettelse af en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond (COM(2016)0586 — C8-0377/2016 — 2016/0281(COD))P8_TC1-COD(2016)0281Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om oprettelse af Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD), en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond

263

2018/C 334/40

P8_TA(2017)0312Tilladte former for anvendelse af visse værker og andre beskyttede frembringelser til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om visse tilladte former for anvendelse af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, og om ændring af direktiv 2001/29/EF om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (COM(2016)0596 — C8-0381/2016 — 2016/0278(COD))P8_TC1-COD(2016)0278Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... om visse tilladte former for anvendelse af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, og om ændring af direktiv 2001/29/EF om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet

264

2018/C 334/41

P8_TA(2017)0313Grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre beskyttede frembringelser i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap (COM(2016)0595 — C8-0380/2016 — 2016/0279(COD))P8_TC1-COD(2016)0279Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap

265

2018/C 334/42

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Rådets direktiv om mekanismer til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning i Den Europæiske Union (COM(2016)0686 — C8-0035/2017 — 2016/0338(CNS))

266

---

| Tegnforklaring






  - | høringsprocedure |
| --- | --- |
| *** | godkendelsesprocedure |
| ***I | almindelig lovgivningsprocedure (førstebehandling) |
| ***II | almindelig lovgivningsprocedure (andenbehandling) |
| ***III | almindelig lovgivningsprocedure (tredjebehandling) |

Tegnforklaring

*

høringsprocedure

***

godkendelsesprocedure

***I

almindelig lovgivningsprocedure (førstebehandling)

***II

almindelig lovgivningsprocedure (andenbehandling)

***III

almindelig lovgivningsprocedure (tredjebehandling)

(Den angivne procedure beror på retsgrundlaget i den foreslåede retsakt)

Parlamentets ændringer:

Ny tekst markeres med
  fede typer og kursiv
  . Udeladelser markeres med symbolet ▌eller ved udstregning. Erstatning af tekst angives ved markering af den nye tekst i 
  fede typer og kursiv
  og ved udeladelse eller udstregning af den tekst, der er erstattet af en ny.

fede typer og kursiv

fede typer og kursiv

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

19.9.2018

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/1 |
| --- | --- | --- | --- |

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/1

---

EUROPA-PARLAMENTET

SESSIONEN 2017-2018

Mødeperioden fra den 3. til 6. juli 2017

Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i EUT C 78 af 1.3.2018.

VEDTAGNE TEKSTER

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Europa-Parlamentet

Tirsdag den 4. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/2

---

P8_TA(2017)0278

Europæiske standarder til det 21. århundrede

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om Europæiske standarder til det 21. århundrede (2016/2274(INI))

(2018/C 334/01)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets beslutning 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets beslutning 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1148 af 6. juli 2016 om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles niveau for net- og informationssikkerhed i hele Unionen (NIS-direktivet), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1148 af 6. juli 2016 om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles niveau for net- og informationssikkerhed i hele Unionen (NIS-direktivet),

| — | der henviser til Kommissionens rapport af 1. juni 2016 til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af forordning (EU) nr. 1025/2012 fra 2013 til 2015 (COM(2016)0212), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens rapport af 1. juni 2016 til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af forordning (EU) nr. 1025/2012 fra 2013 til 2015 (COM(2016)0212),

| — | der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 1. juni 2016 med titlen »Analysis of the implementation of the Regulation (EU) No 1025/2012 from 2013 to 2015 and factsheets« (SWD(2016)0126), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 1. juni 2016 med titlen »Analysis of the implementation of the Regulation (EU) No 1025/2012 from 2013 to 2015 and factsheets« (SWD(2016)0126),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 1. juni 2016 med titlen »Europæiske standarder til det 21. århundrede« (COM(2016)0358), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 1. juni 2016 med titlen »Europæiske standarder til det 21. århundrede« (COM(2016)0358),

| — | der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 1. juni 2016 med titlen »Tapping the potential of European service standards to help Europe’s consumers and businesses« (SWD(2016)0186), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 1. juni 2016 med titlen »Tapping the potential of European service standards to help Europe’s consumers and businesses« (SWD(2016)0186),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 1. juni 2016 med titlen »Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2017« (COM(2016)0357), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 1. juni 2016 med titlen »Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2017« (COM(2016)0357),

| — | der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 1. juni 2016 med titlen »The implementation of the actions foreseen in the 2016 Union work programme for European standardisation, including the implementing acts and mandates sent to the European standardisation organisations« (SWD(2016)0185), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 1. juni 2016 med titlen »The implementation of the actions foreseen in the 2016 Union work programme for European standardisation, including the implementing acts and mandates sent to the European standardisation organisations« (SWD(2016)0185),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. april 2016 med titlen »IKT-standardiseringsprioriteter for det digitale indre marked« (COM(2016)0176), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. april 2016 med titlen »IKT-standardiseringsprioriteter for det digitale indre marked« (COM(2016)0176),

| — | der henviser til det fælles initiativ vedrørende standardisering inden for strategien for det indre marked, der er omhandlet i Kommissionens meddelelse af 28. oktober 2015 med titlen »Opgradering af det indre marked: flere muligheder for borgerne og virksomhederne« (COM(2015)0550), |
| --- | --- |

—

der henviser til det fælles initiativ vedrørende standardisering inden for strategien for det indre marked, der er omhandlet i Kommissionens meddelelse af 28. oktober 2015 med titlen »Opgradering af det indre marked: flere muligheder for borgerne og virksomhederne« (COM(2015)0550),

| — | der henviser til sin beslutning af 21. oktober 2010 om fremtiden for europæisk standardisering (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 21. oktober 2010 om fremtiden for europæisk standardisering (1),

| — | der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om »Europæiske standarder til det 21. århundrede«, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om »Europæiske standarder til det 21. århundrede«,

| — | der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om »Europæisk standardisering for 2016«, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om »Europæisk standardisering for 2016«,

| — | der henviser til Kommissionens open source-softwarestrategi for 2014-2017 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens open source-softwarestrategi for 2014-2017 (2),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og udtalelser fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi og Transport- og Turismeudvalget (A8-0213/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og udtalelser fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi og Transport- og Turismeudvalget (A8-0213/2017),

| A. | der henviser til, at det europæiske standardiseringssystem er et centralt element for gennemførelsen af det indre marked; der henviser til, at Kommissionens indsats for at opstille en fælles vision for europæisk standardisering er en direkte følge af Juncker-Kommissionens ti prioriteter, navnlig prioriteterne vedrørende det forbundne digitale indre marked og strategien for det indre marked; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at det europæiske standardiseringssystem er et centralt element for gennemførelsen af det indre marked; der henviser til, at Kommissionens indsats for at opstille en fælles vision for europæisk standardisering er en direkte følge af Juncker-Kommissionens ti prioriteter, navnlig prioriteterne vedrørende det forbundne digitale indre marked og strategien for det indre marked;

| B. | der henviser til, at et åbent, inkluderende, gennemsigtigt og primært markedsdrevet europæisk standardiseringssystem baseret på tillid og korrekt overholdelse af reglerne spiller en central rolle for at kunne reagere positivt på det voksende behov, i europæisk industriel, økonomisk, social og miljømæssig politik og lovgivning, for standarder, der er i stand til at bidrage til produktsikkerhed, innovation, interoperabilitet, bæredygtighed og tilgængelighed for handicappede, og med hensyn til at forbedre livskvaliteten for borgere, forbrugere og arbejdstagere; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at et åbent, inkluderende, gennemsigtigt og primært markedsdrevet europæisk standardiseringssystem baseret på tillid og korrekt overholdelse af reglerne spiller en central rolle for at kunne reagere positivt på det voksende behov, i europæisk industriel, økonomisk, social og miljømæssig politik og lovgivning, for standarder, der er i stand til at bidrage til produktsikkerhed, innovation, interoperabilitet, bæredygtighed og tilgængelighed for handicappede, og med hensyn til at forbedre livskvaliteten for borgere, forbrugere og arbejdstagere;

| C. | der henviser til, at et effektivt europæisk standardiseringssystem bør bygge på et tæt partnerskab og samarbejde mellem industrien, offentlige myndigheder, standardiseringsorganisationer og andre interesserede parter, herunder de »bilag III-organisationer«, der er anerkendt i henhold til forordning (EU) nr. 1025/2012; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at et effektivt europæisk standardiseringssystem bør bygge på et tæt partnerskab og samarbejde mellem industrien, offentlige myndigheder, standardiseringsorganisationer og andre interesserede parter, herunder de »bilag III-organisationer«, der er anerkendt i henhold til forordning (EU) nr. 1025/2012;

| D. | der henviser til, at europæiske standarder skal udvikles inden for et åbent, inklusivt og gennemsigtigt system, der er baseret på konsensus mellem alle interessenter, med det formål at fastsætte strategiske tekniske eller kvalitetsmæssige krav, som eksisterende eller fremtidige produkter, produktionsprocesser, tjenesteydelser eller metoder skal opfylde; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at europæiske standarder skal udvikles inden for et åbent, inklusivt og gennemsigtigt system, der er baseret på konsensus mellem alle interessenter, med det formål at fastsætte strategiske tekniske eller kvalitetsmæssige krav, som eksisterende eller fremtidige produkter, produktionsprocesser, tjenesteydelser eller metoder skal opfylde;

| E. | der henviser til, at Kommissionens meddelelse om IKT-standardiseringsprioriteter for det digitale indre marked anerkender værdien af åbne standarder, men ikke giver nogen definition på en åben standard; der henviser til, at åbne standarder har vist sig at være vigtige for at skabe og udvikle internettet og internettjenester, som igen har givet mulighed for innovation samt sociale og økonomiske udsigter; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Kommissionens meddelelse om IKT-standardiseringsprioriteter for det digitale indre marked anerkender værdien af åbne standarder, men ikke giver nogen definition på en åben standard; der henviser til, at åbne standarder har vist sig at være vigtige for at skabe og udvikle internettet og internettjenester, som igen har givet mulighed for innovation samt sociale og økonomiske udsigter;

| F. | der henviser til, at anvendelse af licensbaserede løsninger med open source-software og hardware bør og kan hjælpe europæiske virksomheder og forvaltninger med at sikre bedre adgang til digitale goder og tjenester; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at anvendelse af licensbaserede løsninger med open source-software og hardware bør og kan hjælpe europæiske virksomheder og forvaltninger med at sikre bedre adgang til digitale goder og tjenester;

| G. | der henviser til, at et moderne og fleksibelt europæisk standardiseringssystem er en nyttig ingrediens i en ambitiøs og fornyet europæisk industripolitik og for det indre markeds funktion; der henviser til, at standarder kan øge EU's globale konkurrenceevne, vækst, fair konkurrence og innovation, understøtte kvaliteten, virksomheder og navnlig SMV'ers præstationer og beskyttelse af forbrugere, arbejdstagere og miljø; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at et moderne og fleksibelt europæisk standardiseringssystem er en nyttig ingrediens i en ambitiøs og fornyet europæisk industripolitik og for det indre markeds funktion; der henviser til, at standarder kan øge EU's globale konkurrenceevne, vækst, fair konkurrence og innovation, understøtte kvaliteten, virksomheder og navnlig SMV'ers præstationer og beskyttelse af forbrugere, arbejdstagere og miljø;

| H. | der henviser til, at der findes to forskellige systemer for udvikling af standarder i Europa, nemlig det ene baseret på princippet om national uddelegering til medlemsstaterne, som implementeres af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec), og det andet baseret på inddragelse af interessenter via betalt medlemskab, som er udviklet af Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation (ETSI); der henviser til, at der er et behov for at evaluere systemerne for udvikling af standarder, som vedrører forordning (EU) nr. 1025/2012, med henblik på at identificere de eksisterende udfordringer og god praksis; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at der findes to forskellige systemer for udvikling af standarder i Europa, nemlig det ene baseret på princippet om national uddelegering til medlemsstaterne, som implementeres af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec), og det andet baseret på inddragelse af interessenter via betalt medlemskab, som er udviklet af Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation (ETSI); der henviser til, at der er et behov for at evaluere systemerne for udvikling af standarder, som vedrører forordning (EU) nr. 1025/2012, med henblik på at identificere de eksisterende udfordringer og god praksis;

| I. | der påpeger, at forordning (EU) nr. 1025/2012 har medført forbedringer af standardiseringsprocessen ved for første gang at inddrage samfundsaktører og SMV'er under af retsgrundlaget for det europæiske standardiseringssystem; |
| --- | --- |

I.

der påpeger, at forordning (EU) nr. 1025/2012 har medført forbedringer af standardiseringsprocessen ved for første gang at inddrage samfundsaktører og SMV'er under af retsgrundlaget for det europæiske standardiseringssystem;

| J. | der henviser til, at IKT-standarder, som fortrinsvis udvikles på globalt plan, gør det muligt at udvikle interoperable løsninger for komplementære produkter og for de forskellige dele af et bestemt produkt, hvilket er særlig vigtigt for udviklingen af »tingenes internet« (IoT); der henviser til, at fragmentering af standarder og proprietære eller halvlukkede IKT-løsninger hindrer væksten og udnyttelsen af IoT, og at det derfor er nødvendigt at udvikle en strategisk tilgang til IKT-standardisering for at sikre en effektiv imødekommelse af behovene i det kommende årti, hvorved EU får mulighed for at bevare en førende rolle i det globale standardiseringssystem; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at IKT-standarder, som fortrinsvis udvikles på globalt plan, gør det muligt at udvikle interoperable løsninger for komplementære produkter og for de forskellige dele af et bestemt produkt, hvilket er særlig vigtigt for udviklingen af »tingenes internet« (IoT); der henviser til, at fragmentering af standarder og proprietære eller halvlukkede IKT-løsninger hindrer væksten og udnyttelsen af IoT, og at det derfor er nødvendigt at udvikle en strategisk tilgang til IKT-standardisering for at sikre en effektiv imødekommelse af behovene i det kommende årti, hvorved EU får mulighed for at bevare en førende rolle i det globale standardiseringssystem;

| K. | der henviser til, at offentliggørelsen af dokumenter og data opfylder regeringernes ansvar og gennemsigtighedsmål, herunder ansvarlighed, reproducerbarhed, bæredygtighed og pålidelighed af de offentlige indsatser; der henviser til, at når dokumenter eller data offentliggøres, skal det være på grundlag af åbne og standardiserede formater med for at undgå situationer med fastlåsning, hvor en software eller forhandler ikke længere er kommercielt tilgængelig, og så uafhængige enheder kan implementere disse formater under forskellige udviklings- og forretningsmodeller, herunder open source, på en sådan måde, at kontinuiteten af offentlige og administrative processer sikres; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at offentliggørelsen af dokumenter og data opfylder regeringernes ansvar og gennemsigtighedsmål, herunder ansvarlighed, reproducerbarhed, bæredygtighed og pålidelighed af de offentlige indsatser; der henviser til, at når dokumenter eller data offentliggøres, skal det være på grundlag af åbne og standardiserede formater med for at undgå situationer med fastlåsning, hvor en software eller forhandler ikke længere er kommercielt tilgængelig, og så uafhængige enheder kan implementere disse formater under forskellige udviklings- og forretningsmodeller, herunder open source, på en sådan måde, at kontinuiteten af offentlige og administrative processer sikres;

| L. | der henviser til, at transportsektoren har ligget i front i udviklingen og udbredelsen af standarder, der er nødvendige for at skabe det fælles europæiske transportområde; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at transportsektoren har ligget i front i udviklingen og udbredelsen af standarder, der er nødvendige for at skabe det fælles europæiske transportområde;

Generelle overvejelser

| 1. | påskønner Kommissionens overordnede standardiseringspakke, som sammen med meddelelsen om IKT-standarder og det fælles initiativ vedrørende standardisering sigter på skabelse af en sammenhængende europæisk standardiseringspolitik med henblik på bevaring af de mange vellykkede elementer, udbedring af manglerne og opnåelse af den rette balance mellem europæiske, nationale og internationale dimensioner; understreger, at enhver fremtidig revision af det europæiske standardiseringssystem (ESS) bør bygge på de stærke sider ved det eksisterende system, som udgør et solidt grundlag for forbedring, og afstå fra radikale ændringer, der ville underminere dets grundlæggende værdier; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anerkender den særlige karakter og betydning af ESS ud fra alle interessenters synspunkt, herunder erhvervslivet, SMV'er, forbrugere og arbejdstagere, og opfordrer Kommissionen til at sikre, at det europæiske system fortsætter med at eksistere og fortsat have tilstrækkelige ressourcer til at opfylde målene i forordning (EU) nr. 1025/2012 og således blandt andet bidrager til interoperabilitet, juridisk sikkerhed og anvendelse af passende beskyttelsesforanstaltninger for virksomheder og forbrugere og for den frie bevægelighed af informationsteknologi; opfordrer Kommissionen til at garantere et bæredygtigt budget for ESS i revisionen af den flerårige finansielle ramme (FFR); |
| --- | --- |

2.

| 3. | glæder sig over Standards Market Relevance Roundtable (SMARRT) under det fælles initiativ om standardisering, som giver mulighed for dialog mellem Kommissionen og industrien med fuld gennemsigtighed for interessenter, hvad angår punkter på Udvalget for standarders dagsorden; |
| --- | --- |

3.

| 4. | bemærker, at standarder er et frivilligt, markedsdrevet redskab med tekniske krav og retningslinjer, hvis brug fremmer varers og tjenesteydelsers opfyldelse af EU-lovgivningen og understøtter europæiske politikker når de udvikles på en ansvarlig, gennemsigtig og inkluderende måde; understreger dog, at standarder ikke kan betragtes som EU-lovgivning, eftersom lovgivning og politikker vedrørende niveauet af forbruger-, sundheds-, sikkerheds-, miljø- og databeskyttelse og niveauet af social inklusion bestemmes af lovgiveren; |
| --- | --- |

4.

| 5. | anerkender den rolle, som åbne, standardiserede formater spiller i regeringers, forvaltningers og europæiske institutioners pligt til gennemsigtighed; opfordrer medlemsstaterne til at forsøge at anvende fælles standarder med hensyn til digital forvaltning med særlig fokus på de retslige myndigheder og de lokale myndigheder; understreger, at åbne standarder er væsentlige for yderligere udvikling af politikker med åbne offentlige data og intelligente byer, og at dokumenter og data derfor skal offentliggøres i åbne, standardiserede formater, der let kan implementeres, så genbrug af data gøres lettere; understreger den rolle, som offentlige indkøb og løsninger med åbne standarder spiller for at undgå afhængighed af en enkelt leverandør; |
| --- | --- |

5.

| 6. | er fast overbevist om, at åbne data fortsat er en afgørende faktor navnlig i transportsektoren for at høste det fulde udbytte af det digitale indre marked, såsom at fremme og udvikle multimodal transport; understreger derfor, at større retssikkerhed er påkrævet navnlig med hensyn til ejerskab og ansvar; opfordrer derfor Kommissionen til omgående at offentliggøre en køreplan for udviklingen af standarder, der sigter på harmoniseringen af offentligt finansierede transportdata og programmeringsgrænseflader med henblik på at styrke udvikling af dataintensive innovationer og tilvejebringelse af nye transporttjenester; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at det nuværende system med akkreditering af testinstitutioner ikke altid garanterer, at produkter og tjenester på markedet, der frivilligt anvender europæiske standarder, overholder disse standarder; beklager, at det fælles initiativ vedrørende standardisering og Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering ikke er opmærksomme på akkreditering af testinstitutioner og standarder, og opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til dette aspekt, når den foreslår nye initiativer; |
| --- | --- |

7.

| 8. | mener, at åbne standarder skal være baseret på åbenhed i standardiseringsprocessen og udvikling af standarder, der stilles til rådighed for implementering og brug, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1025/2012 og WTO-principperne; anerkender Kommissionens hensigt som udtrykt i køreplanen for standard-essentielle patenter om at præcisere spørgsmål i forbindelse med FRAND-vilkår (fair, rimelige og ikke-diskriminerende forretningsmæssige vilkår) og licensudstedelse til SEP (standardessentielle patenter); tilskynder Kommissionen til sammen med de europæiske standardiseringsorganisationer (ESO) og open source-samfundene at undersøge passende måder, hvorpå de kan arbejde sammen; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger, at det nye europæiske standardiseringssystem skal kunne bidrage til europæisk innovation, øge Unionens konkurrenceevne, styrke Europas position i international handel og gavne borgernes velfærd; finder det derfor vigtigt, at Europa bevarer sin nøglerolle i det internationale standardiseringssystem og understreger vigtigheden af at fremme europæiske standarder på globalt plan, når det forhandler handelsaftaler med tredjelande; understreger, at det europæiske standardiseringssystem også kan drage fordel af de partnerskabsaftaler, der indgås af europæiske standardiseringsorganisationer med standardiseringsorganisationer fra tredjelande, og bemærker, at artikel 13 og 14 i forordning (EU) nr. 1025/2012 allerede foreskriver inddragelse af adskillige standardudviklingsorganisationer i forbindelse med offentlige indkøb på IKT-området; anbefaler, at europæiske standardiseringsorganisationer overvejer et tættere samarbejde med tredjelandes nationale standardiseringsorganer, herunder ledsagende standardiseringsorganisationer, hvor dette er muligt; tilskynder Kommissionen, medlemsstaterne og de europæiske standardiseringsorganisationer til at fortsætte med at arbejde på at skabe globale standarder, idet de også er opmærksomme på standardens regionale kontekst og relevans, når de deltager i standardiseringsarbejde; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger, at et internationalt samarbejde på området for standardisering fremmer gennemsigtighed, effektivitet og sammenhæng og skaber en konkurrencedygtig økonomi i den industrielle sektor — et godt eksempel, som også er udviklet til IKT-området, er De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE's) Verdensforum for Harmonisering af Køretøjsforskrifter (WP.29); |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger, at standarder, der vedtages af internationale organisationer, som regel ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 1025/2012, og anbefaler de europæiske standardiseringsorganer (ESO'er) først at anerkende disse efter en intern godkendelsesprocedure, der indebærer repræsentation af interessenter såsom bilag III-organisationer, især i forbindelse med harmoniserede standarder, der støtter gennemførelse af EU-lovgivning; |
| --- | --- |

11.

| 12. | er af den opfattelse, at de europæiske standardiseringsorganisationer under alle omstændigheder bør udarbejde inklusive, bæredygtige, og sikre standarder af høj kvalitet, der sikrer lige adgang for og behandling af alle parter, der indvirker mindst muligt på miljøet og sikrer en tilstrækkelig beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred; |
| --- | --- |

12.

| 13. | anser Kommissionens og medlemsstaternes inddragelse af erhvervslivet i EU for at være et altafgørende middel til at fremme vedtagelsen af globale standarder, der bærer et europæisk stempel, for så vidt angår fastlæggelse og udbredelse af 5G-teknologier; |
| --- | --- |

13.

| 14. | beklager det faktum, at forskelle mellem nationale standarder som f.eks. i fragt- og logistiksektoren fortsat er en hindring på det indre marked, og opfordrer derfor Kommissionen og de europæiske standardiseringsorganisationer til at udarbejde hensigtsmæssige standarder med henblik på om fornødent at harmonisere betingelserne på nationalt niveau og dermed fjerne eventuelle hindringer for det indre marked; understreger, at det i denne forbindelse er nødvendigt at finde frem til en harmonisering af standarder på tværs af transportformerne; |
| --- | --- |

14.

| 15. | påpeger desuden, at standardisering ud over at forhindre markedsfragmentering væsentligt kan bidrage til at formindske de administrative byrder og transportomkostninger for alle virksomheder (f.eks. e-dokumenter) og især for små og mellemstore virksomheder, og kan fremme behørig håndhævelse af EU-lovgivningen (f.eks. gennem digitale fartskrivere eller automatiske bompengesystemer); |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker, at forordning (EU) nr. 1025/2012 har gjort ESS mere inklusivt, idet det har givet SMV'er, forbrugere, arbejdstagere og miljøorganisationer mulighed for at deltage aktivt i standardiseringsprocessen, og opfordrer til en fortsat indsats på dette område, at alle er tilstrækkeligt repræsenteret og kan deltage i standardiseringssystemet og derfor fuldt ud udnytte de fordele, der er forbundet med standardisering; opfordrer Kommissionen, de europæiske standardiseringsorganer og de nationale standardiseringsorganer til at finde ud af, hvordan dette mål bedst kan nås, og til at imødegå udfordringerne, herunder den manglende bevidstgørelse de bedste metoder til at nå dette mål og imødegå de udfordringer, herunder den manglende bevidstgørelse, der står i vejen for den fortsatte udvikling; |
| --- | --- |

16.

| 17. | glæder sig over de bestræbelser, som ETSI gør på at give de europæiske SMV'er nem adgang, samt over dets langsigtede strategi for 2016-2021 for specifikt at håndtere tværsektorielt samarbejde; |
| --- | --- |

17.

| 18. | anerkender, at leveringstempoet for standarder er blevet forbedret, og minder om, at det er vigtigt at finde den rette balance mellem behovet for at sikre rettidig udarbejdelse og behovet for, at standarderne er af høj kvalitet; |
| --- | --- |

18.

| 19. | mener, at ud over de eksisterende bedste praksisser, der skal findes i standardiseringsfællesskaberne, kan en forøgelse af offentlighedens kendskab til de foreslåede standarder, ordentlig og tidlig inddragelse af alle relevante interessenter samt en forbedring af standardiseringsanmodningernes kvalitet yderligere øge gennemsigtigheden og ansvarligheden i standardiseringssystemet; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer endvidere Kommissionen til at være opmærksom på og yde bistand til kandidatlandenes bestræbelser på at harmonisere deres standarder med de europæiske med henblik på at mindske de eksisterende flaskehalsproblemer; |
| --- | --- |

20.

IKT-standarder

| 21. | påskønner meddelelsen om IKT-standardiseringsprioriteter, der fastlægger en strategisk tilgang til standardisering af IKT-teknologier, men opfordrer Kommissionen til at klarlægge sammenhængen mellem denne meddelelse, køreplanen for IKT-standardisering, pakken vedrørende »standarder til det 21. århundrede« og det årlige arbejdsprogram; |
| --- | --- |

21.

| 22. | bemærker, at den nylige sammensmeltning af teknologier og digitaliseringen af samfundet, virksomhederne og de offentlige tjenester udvisker det traditionelle skel mellem almindelig standardisering og IKT-standardisering; mener, at IKT-standarder bør være en del af en europæisk digital strategi for at give de europæiske virksomheder stordriftsfordele, budgetbesparelser, bedre konkurrenceevne og innovation, samt for at øge den tværsektorielle og grænseoverskridende interoperabilitet for varer og tjenesteydelser via en hurtigere definition, på en åben og konkurrencedygtig måde, af frivillige, globale standarder, som er lette at implementere for SMV'erne; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger behovet for større samarbejde inden for IKT-standardiseringsområdet, især mellem ESO'er, og opfordrer ESO'erne til at udarbejde et fælles årligt arbejdsprogram, der udpeger tværsektorielle områder af fælles interesse; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at åbne, frivillige, inklusive og konsensus-orienterede standarder har været effektive, for så vidt som de udgør en drivkraft for innovation, sammenkobling og udbredelse af teknologier, og minder om, at det også er vigtigt at sikre den fornødne investering og ekspertise i, og udvikling af, banebrydende teknologier samt at støtte SMV'er; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at anmode ESO'erne om at bidrage til interoperable og åbne standarder af høj kvalitet med henblik på at imødegå fragmentering og fremme generel vedtagelse heraf, samt til at anerkende det eksisterende økosystem og de forskellige forretningsmodeller, der støtter udviklingen af digitale teknologier, eftersom dette vil bidrage til den sociale, økonomiske og miljømæssige bæredygtighed af IKT-værdikæderne og bekræfte engagementet i sikringen af privatlivets fred og databeskyttelse af hensyn til almenvellet; |
| --- | --- |

25.

| 26. | understreger det uopsættelige behov for at tilpasse IKT-standardiseringspolitikken til markedsudviklingen og den politiske udvikling, hvilket vil føre til opnåelse af vigtige EU-politiske mål, som kræver interoperabilitet, såsom tilgængelighed, sikkerhed, e-handel, e-forvaltning, e-sundhed og transport; anbefaler, at Kommissionen og de europæiske standardiseringsorganisationer prioriterer standarder på området for 5G, cloud computing, tingenes internet, data og cybersikkerhed samt på de vertikale områder, såsom sammenkoblet og automatisk kørsel og intelligente transportsystemer, intelligente byer, intelligent energi, kompleks fremstilling og intelligente levemiljøer; |
| --- | --- |

26.

| 27. | understreger behovet for at skabe et åbent, interoperabelt IKT-økosystem, der er baseret på de fem prioriterede IKT-standarder, og som tilskynder til konkurrence i værdiskabelse, som innovation kan blomstre i; mener, at:






  — | 5G-standarder bør give mulighed for et reelt generationsskifte med hensyn til kapacitet, pålidelighed og svartider, der gør det muligt for 5G at klare den forventede stigning i trafikken og de forskellige krav i de tjenester, der vil blive bygget oven på det |
| --- | --- | --- |

27.

—

5G-standarder bør give mulighed for et reelt generationsskifte med hensyn til kapacitet, pålidelighed og svartider, der gør det muligt for 5G at klare den forventede stigning i trafikken og de forskellige krav i de tjenester, der vil blive bygget oven på det

| — | cybersikkerhedsstandarderne bør muliggøre indbygget sikkerhed og overholde principperne om indbygget privatlivsbeskyttelse, støtte netværkenes modstandsdygtighed og risikostyringen samt være i stand til at klare den hurtige stigning i cybertrusler mod alle nyudviklinger inden for IKT-udvikling |
| --- | --- |

—

cybersikkerhedsstandarderne bør muliggøre indbygget sikkerhed og overholde principperne om indbygget privatlivsbeskyttelse, støtte netværkenes modstandsdygtighed og risikostyringen samt være i stand til at klare den hurtige stigning i cybertrusler mod alle nyudviklinger inden for IKT-udvikling

| — | cloud-standarder bør harmoniseres for at muliggøre interoperabilitet i alle aspekter af cloud computing og således muliggøre dataportabilitet |
| --- | --- |

—

cloud-standarder bør harmoniseres for at muliggøre interoperabilitet i alle aspekter af cloud computing og således muliggøre dataportabilitet

| — | datastandarder bør støtte tværsektorielle, tværfaglige datastrømme, opnå bedre interoperabilitet af data og metadata, herunder semantificering, og bidrage til udviklingen af en referencearkitektur til big data |
| --- | --- |

—

datastandarder bør støtte tværsektorielle, tværfaglige datastrømme, opnå bedre interoperabilitet af data og metadata, herunder semantificering, og bidrage til udviklingen af en referencearkitektur til big data

| — | IoT-standarder bør gøre noget ved den nuværende fragmentering uden at hæmme innovationen i en sektor, som udvikler sig meget hurtigt; |
| --- | --- |

—

IoT-standarder bør gøre noget ved den nuværende fragmentering uden at hæmme innovationen i en sektor, som udvikler sig meget hurtigt;

| 28. | anerkender, at effektive 5G-netværk i høj grad er afhængige af fælles standarder for at sikre interoperabilitet og sikkerhed, men minder imidlertid om, at udviklingen af et netværk med meget høj kapacitet er rygraden i et pålideligt 5G-netværk; |
| --- | --- |

28.

| 29. | påpeger, at en datadrevet økonomi for at kunne lykkes er afhængig af, at et bredere IKT-økosystem bliver en succes, herunder veluddannede eksperter samt kvalificerede mennesker, for at fjerne det digitale skel og digital udstødelse; |
| --- | --- |

29.

| 30. | tilskynder Kommissionen til at udarbejde statistikker med henblik på en bedre evaluering af den indvirkning, som digitalisering og IKT har på transport og turisme; |
| --- | --- |

30.

| 31. | er bevidst om det voksende antal platformer, grupper, møder og kanaler, der har forbindelse med IKT-standarder; opfordrer Kommissionen til at begrænse antallet af platforme og koordinationsmekanismer for standardisering og at inddrage standardiseringsorganisationerne i de nye initiativer for at undgå overlapning af indsatser for interessenterne; understreger nødvendigheden af bedre at koordinere IKT-standarderne og standardiseringsprioriteterne mellem de forskellige organisationer og opfordrer indtrængende Kommissionen til omgående at informere interessenter om, hvor langt man er nået med de igangværende initiativer i forbindelse med IKT-standarder; |
| --- | --- |

31.

| 32. | fremhæver, at digitaliseringen udvikler sig hurtigt og er en vigtig økonomisk drivkraft; fremhæver betydningen af effektiv digitalisering af vertikale industrier til gavn for SMV'er og navnlig forbrugere på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan og behovet for at repræsentere deres interesser på passende vis inden for rammerne af international IKT-standardisering; |
| --- | --- |

32.

| 33. | støtter Kommissionens hensigt om at undersøge initiativer som for eksempel et »Trusted IoT«-mærke og -certificeringssystem, der kan bidrage til at skabe tillid til graden af beskyttelse af personlige oplysninger og den samlede sikkerhed for et IoT-apparat ved at give målelige og sammenlignelige vurderinger af de mulige risici forbundet med funktion og brug af et IoT-apparat eller en IoT-tjeneste; mener, at disse bør udvikles, hvor det er relevant, og hvor IoT-apparater kunne have indvirkning på den relevante infrastruktur, på grundlag af de krav, der er fastsat i direktivet om net- og informationssikkerhed; bemærker, at et sådant mærke skal kunne tilpasses fremtidige teknologiske ændringer og tage hensyn til globale standarder, hvor det er passende; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen til at føre an med hensyn til at fremme tværsektorielle, tværsproglige standarder og støtte pålidelige, sikre tjenester, der værner om privatlivets fred; |
| --- | --- |

34.

| 35. | understøtter derfor definitionen af specifikke og målbare minimumskrav, som tager højde for IoT-apparaters eller -tjenesteydelsers bæredygtighed og pålidelighed på lang sigt samt computersikkerhed på niveau med branchestandarden og standarder for bæredygtighed; er af den opfattelse, at en sådan liste for eksempel bør indeholde en forpligtelse til at stille opdateringer til rådighed i en minimumsperiode efter køb samt producentens eller udbyderens forpligtelse til at levere en opdatering inden for et bestemt tidsrum efter opdagelse af og underretning om en sårbarhed; mener, at Kommissionen i denne forbindelse bør undersøge muligheden for selvregulering i branchen under hensyntagen til den hastighed, med hvilken standarder og teknologier udvikles i IKT-sektoren, og de mange forskellige udviklings- og forretningsmodeller, herunder open source, nystartede virksomheder og SMV'er; |
| --- | --- |

35.

| 36. | noterer sig betænkelighederne i forbindelse med it-sikkerhed og de særlige forhold i forbindelse med truslerne i transportsektoren; opfordrer indtrængende Kommissionen til, når den ved udgangen af 2017 vedtager sin henstilling om standarder for it-sikkerhed, at afhjælpe disse forhold som et første skridt hen imod en samlet strategi for it-sikkerhed i transportsektoren; |
| --- | --- |

36.

| 37. | bemærker, at IKT-standardisering vil være til gavn for udviklingen af transport- og turismerelaterede tjenesteydelser og for multimodale transportløsninger; opfordrer Kommissionen til i samarbejde med de europæiske standardiseringsorganisationer at tillægge denne udvikling større betydning, når den gennemfører sin handlingsplan for IKT-standardiseringsprioriteter, og navnlig til at undersøge den potentielle rolle, som standardisering kan spille med hensyn til at støtte de teknologiske ændringer og nye virksomhedsmodeller, der spirer frem i turistsektoren; opfordrer Kommissionen til hurtigt at iværksætte foranstaltninger med henblik på at fremme udviklingen af integrerede og intelligente billet- og informationssystemer og nye mobilitetskoncepter såsom »Mobility-as-a-Service«; |
| --- | --- |

37.

| 38. | bemærker, at folks bekymringer for sikkerheden og beskyttelsen af personlige oplysninger vokser i takt med den stigende brug af internettet, netbank, sociale netværk og e-sundhedsinitiativer, og at IKT-standarder skal afspejle principperne for beskyttelse af enkeltpersoner vedrørende behandling af personoplysninger og disse oplysningers fri bevægelighed; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer Kommissionen til at medtage digital integration af fremstillingsvirksomhed som en prioritet i IKT-standardisering, og støtter udvikling af åbne standarder for kommunikationsprotokollen og dataformaterne for digital integration af produktionsudstyr for at sikre fuld interoperabilitet mellem maskiner og apparater; |
| --- | --- |

39.

| 40. | anerkender visse betænkeligheder, der navnlig hersker, hvad angår IKT og standardessentielle patenter, og anerkender, at en solid, rimelig og fornuftig IPR-politik vil fremme investering og innovation og lette udnyttelsen af det digitale indre marked og nye teknologier, især hvad angår udvikling af 5G- og IoT-apparater, da disse er stærkt afhængige af standardisering; understreger, at det er væsentligt at bevare en afbalanceret standardiseringsramme og effektive licenseringspraksis for standardessentielle patenter baseret på FRAND (retfærdig, rimelig og ikke-diskriminerende praksisser), og som tager fat på de legitime bekymringspunkter hos både og licensgivere og licenstagere for standardessentielle patenter, idet man sikrer, at standardiseringsprocessen giver ensartede vilkår, hvor virksomheder af alle størrelser, herunder SMV'er, kan samarbejde på en gensidigt fordelagtig måde; støtter kommissionens indsats for at sikre, at interoperabiliteten mellem digitale komponenter kan opnås gennem forskellige typer af licenseringsløsninger og forretningsmodeller; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer indtrængende Kommissionen til hurtigst muligt at præcisere nøgleelementerne i en retfærdig, effektiv og gennemførlig licensudstedelsesmetode, der er struktureret omkring FRAND-principperne, idet der tages hensyn til såvel rettighedshaverne som de ansvarlige for gennemførelse af standarder, som omfatter standardessentielle patenter, samt et rimeligt afkast på investeringerne og alment tilgængelige teknologier, der er udviklet ved en bæredygtig åben standardiseringsproces; opfordrer Kommissionen til at notere sig EU-Domstolens dom i sag C-170/13 (Huawei mod ZTE), der skaber balance mellem indehavere af standardessentielle patenter og de ansvarlige for gennemførelse heraf med henblik på at undgå patentkrænkelser og sikre effektiv bilæggelse af tvister; opfordrer endvidere Kommissionen til at forbedre definitionen i forbindelse med patentets anvendelsesområde og til at tage fat på spørgsmålene vedrørende informationsasymmetrier mellem SMV'er og store virksomheder, øge gennemsigtigheden af erklæringerne om standardessentielle patenter og forbedre kvaliteten af informationen om forholdet mellem standardessentielle patenter og produkter; er af den opfattelse, at al kompensation til udviklere af standardessentielle patenter skal være baseret på rimelige, forholdsmæssige og ikke-diskriminerende vilkår såvel som på gennemsigtige, rimelige, forudsigelige og holdbare royaltysatser, undtagen når udviklere beslutter sig for at levere den standard, der er til rådighed, uden finansiel kompensation; anerkender dog, at der findes forskellige forretningsmodeller, såsom royaltyfri licensering og open source software-implementering, og at lovgivning og drøftelser derfor fortsat bør anerkende brugen af alle modeller på et grundlag, der omfatter rettigheder for alle markedssektorer og indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder; |
| --- | --- |

41.

| 42. | bemærker, at der er behov for en evidensbaseret tilgang til overvågning og en videreudvikling af licensbestemmelserne for at sikre et dynamisk økosystem, der skaber merværdi og job; |
| --- | --- |

42.

| 43. | opfordrer Kommissionen til hvert andet år at offentliggøre rapporter, der viser de faktiske tilfælde af: a) ulicenseret brug af standardessentielle patenter (dvs. patentkrænkelser), som har varet i 18 måneder eller mere; og b) problemer med adgang, der skyldes systematisk manglende overholdelse af FRAND-forpligtelserne; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer Kommissionen til at afslutte drøftelserne om det »erkendte behov« for en videnskabssky og straks i tæt samarbejde med medlemsstaterne at gå i gang med oprettelsen af »European Open Science Cloud«, som skal sikre smidig integration af eksisterende netværk, data, højtydende computersystemer og e-infrastrukturtjenester på tværs af videnskabelige områder, i en ramme af fælles politikker og IKT-standarder; |
| --- | --- |

44.

Europæiske standarder til det 21. århundrede

| 45. | glæder sig over Kommissionens standardiseringspakke vedrørende »standarder til det 21. århundrede« og er af den opfattelse, at standardiseringssystemet bør gøres mere gennemsigtigt, åbent og inklusivt med henblik på at tage fuldt hensyn til borgernes, forbrugernes og SMV'ernes behov; |
| --- | --- |

45.

| 46. | beklager, at det ikke blev hørt forud for vedtagelsen af pakken, og opfordrer de europæiske institutioner til at samle de forskellige initiativer i en enkelt strategisk, holistisk arbejdsprogram for at undgå overlapning mellem foranstaltninger og politikker; understreger, at det relevante udvalg i Europa-Parlamentet kan spille en vigtig rolle i den offentlige gennemgang af harmoniserede standarder, som Kommissionen forlanger; |
| --- | --- |

46.

| 47. | opfordrer til at styrke, skabe større sammenhæng i og forbedre nøjagtigheden af AUWP (det årlige EU-arbejdsprogram); |
| --- | --- |

47.

| 48. | understreger nødvendigheden af, at det næste AUWP specifikt sigter på at forbedre koordinationen mellem IKT-standardordninger og ikke-IKT-standardordninger, at forbedre reglerne for de forskellige nationale standardiseringsorganer og gøre ESO'erne mere inklusive ved at lægge større vægt på den rolle, der spilles af de interessenter, der er nævnt i artikel 5; |
| --- | --- |

48.

| 49. | understreger betydningen af den interinstitutionelle dialog i forbindelse med forberedelsen af AUWP og opfordrer til, at man forud for vedtagelsen af AUWP bestræber sig på at involvere alle relevante interessenter i et årligt standardiseringsforum, der skal drøfte nye områder, eksisterende udfordringer og nødvendige forbedringer af standardiseringsprocessen; |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer medlemsstaterne til at investere i nationale standardiseringsstrategier, som også vil være en hjælp og en tilskyndelse til, at den offentlige sektor, samfundets interesseparter, SMV'er og den akademiske verden på nationalt plan udarbejder og anvender individuelle handlingsplaner for standardisering; |
| --- | --- |

50.

| 51. | glæder sig over det fælles initiativ vedrørende standardisering og anbefaler, at Parlamentet også indbydes til at deltage i og bidrage til det, og understreger, at reglerne for sådanne offentlig-private partnerskaber skal respekteres af alle parter, herunder EU-institutionerne; opfordrer Kommissionen til at spille en hovedrolle i gennemførelsen af de centrale tiltag og henstillinger i det fælles initiativ om standardisering og at melde tilbage til Parlamentet ved udgangen af 2017 om de fremskridt, der er opnået; |
| --- | --- |

51.

| 52. | glæder sig over den forpligtelse, der er indgået i forbindelse med det fælles initiativ, om at udvikle en undersøgelse om de økonomiske og sociale virkninger, herunder information om politikker, risici og resultater, hvad angår livskvaliteten, sociale og arbejdstagerrelaterede aspekter af standarderne og deres brug; opfordrer Kommissionen til at basere denne undersøgelse på kvantitative og kvalitative data samt analysere såvel forretningsmodellerne for standardiseringsprocessen som de forskellige finansieringsmodeller — herunder muligheder og udfordringer — for at gøre harmoniserede standarder let tilgængelige; |
| --- | --- |

52.

| 53. | understreger, at standardisering i stadig højere grad anerkendes som et vigtigt bidrag til forskning og udvikling, og at den spiller en vigtig rolle med hensyn til at lukke hullet mellem forskning og markedet, styrke udbredelsen og udnyttelsen af forskningsresultater og skabe et bedre grundlag for yderligere innovation; |
| --- | --- |

53.

| 54. | opfordrer Kommissionen til at vedtage politikker, der fjerner urimelige hindringer i innovative sektorer, med henblik på at tilskynde til investering i forskning og udvikling samt EU-standardisering; påpeger, at vertikale industrier bør udarbejde deres egne køreplaner for standardisering, der tager udgangspunkt i processer inden for industrien, som — hvis de styres af en stærk vilje til at opnå fælles standarder — vil have kapaciteten til at blive internationale standarder; er af den opfattelse, at EU's standardiseringsorganer bør spille en særlig rolle i denne proces; |
| --- | --- |

54.

| 55. | opfordrer indtrængende parterne i det fælles initiativ til at sikre, at forskning og innovation bringes mere i tråd med prioriteringer på standardiseringsområdet; |
| --- | --- |

55.

| 56. | er af den opfattelse, at åben viden og åbne licenser er de bedste instrumenter til at fremskynde innovation og teknologisk udvikling; tilskynder forskningsinstitutioner, der modtager EU-midler, til at bruge åbne patenter og licenser med henblik på at sikre en større rolle i forbindelse med fastsættelse af standarder; |
| --- | --- |

56.

| 57. | støtter tiltag rettet mod at forbedre synergien mellem standardisering og forskningssamfundet og at fremme standarder på et tidligt tidspunkt i forskningsprojekter; opfordrer de nationale standardiseringsorganer til at fremme standardisering over for forsknings- og innovationssamfundet, herunder relevante statslige organer og finansieringsagenturer, og henstiller til, at der udarbejdet et specifikt kapitel om standardisering i Horisont 2020; |
| --- | --- |

57.

| 58. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at tilskynde de europæiske standardorganisationer til at sikre, at markedsrelevante standarder for tjenesteydelser afspejler den øgede servitisering af økonomien og udformes med henblik på at sikre sikkerheden og kvaliteten af ydelser og prioritere områder, hvor forbrugerne er særligt udsatte, uden at gribe ind i de eksisterende nationale forskrifter, herunder især bestemmelserne om arbejdsret eller kollektive overenskomster og overenskomstforhandlinger; anerkender endvidere, at tjenestestandarder ofte modsvarer nationale særpræg, og at deres udvikling følger markedets behov, forbrugernes interesser og offentlighedens interesse; understreger, at udviklingen af europæiske standarder for tjenesteydelser bør bidrage til funktionen af det indre marked for tjenesteydelser, idet den øger gennemsigtigheden, kvaliteten og konkurrenceevnen og fremme konkurrence, innovation og forbrugerbeskyttelse; |
| --- | --- |

58.

| 59. | påpeger, at standardiseringsprocessen i Europa skal omfatte standarder, der forbedrer adgangen uden forhindringer til transport og transporttjenester for personer med handicap og ældre; |
| --- | --- |

59.

| 60. | er af den opfattelse, at den moderne verden, der er i hastig forandring, med dens voksende tekniske kompleksitet, fører til udvikling af et voksende antal standarder og platforme til forarbejdning af specifikationer, der ikke svarer til de standardiseringsorganisationer, der er anerkendt i henhold til forordning (EU) nr. 1025/2012, og at der nu er større efterspørgsel, når det drejer sig om at inddrage SMV'er og mikrovirksomheder; understreger betydningen af at støtte foranstaltninger til at forbedre SMV'ernes adgang til udvikling og anvendelse af standarder; |
| --- | --- |

60.

| 61. | understreger vigtigheden af sammenkobling af platforme og databaser på europæisk plan for at sikre bedre interoperabilitet mellem netværk og systemer; |
| --- | --- |

61.

| 62. | mener, at IKT-standardisering ikke alene omfatter fastsættelse af produktkrav, men også udvikling af innovative teknologier; |
| --- | --- |

62.

| 63. | understreger, at ensartede (tekniske) bestemmelser bidrager til, at udgifterne til udvikling, produktion og certificering reduceres, og dobbeltarbejde undgås; |
| --- | --- |

63.

| 64. | understreger, at den aldrende befolkning i Europa kræver systematisk indarbejdning af behovene hos ældre mennesker, handicappede og andre sårbare medlemmer af samfundet i udviklingen af standarder, som er egnede redskaber til at opnå et aktivt og sundt samfund i Europa samt at øge tilgængeligheden af produkter og tjenesteydelser; |
| --- | --- |

64.

| 65. | påpeger, at innovation i transport- og turismesektoren giver enorme muligheder og har en positiv indvirkning på både samfundet og EU's virksomheder, især små og mellemstore virksomheder og nyetablerede virksomheder, og fastholder, at det er nødvendigt at udvikle nye standarder, og hvor det er muligt at opretholde en tilgang på tværs af fagområder, og opretholde standardiseringen med henblik på at sikre behørig gennemførelse af EU-initiativer på digitaliseringsområdet såsom kooperative intelligente transportsystemer (C-ITS) og udviklingen af transportapplikationer inden for rammerne af EU's satellitnavigationssystemer (Galileo og Egnos); |
| --- | --- |

65.

Europæiske standardiseringsorganisationer

| 66. | påskønner den rolle, som spilles af ESO'er, men tilskynder til yderligere initiativer for at forbedre deres åbenhed, tilgængelighed og gennemsigtighed, og anbefaler, at deres aktiviteter sigter mod at tjene europæiske interesser; |
| --- | --- |

66.

| 67. | anerkender, at princippet om uddelegering til medlemsstaterne er grundlæggende for det europæiske system, men advarer om, at der er forskelle med hensyn til ressourcer, teknisk ekspertise og de interesserede parters deltagelse på nationalt plan, og mener, at det arbejde, der udføres af de nationale delegationer, bør følges op med supplerende tiltag; |
| --- | --- |

67.

| 68. | anerkender vigtigheden af rettidig levering af standarder, samt referencer der henvises til i Den Europæiske Unions Tidende (EUT) i tilfælde af harmoniserede standarder; ser klar over den faldende tendens til at henvise til standarder i EUT, og opfordrer Kommissionen til at undersøge og adressere årsagerne hertil samt at fjerne unødvendigt omkostninger eller byrder; anbefaler i denne henseende, at eksperter fra Kommissionen og New Approach-konsulenter i højere grad inddrages i standardiseringsprocessen, og opfordrer Kommissionen til i samarbejde med de europæiske standardiseringsorganisationer at udvikle evalueringsretningslinjer for standardisering for at hjælpe de forskellige afdelinger i Kommissionen, de europæiske standardiseringsorganisationer og New Approach-konsulenterne med at evaluere standarderne på en sammenhængende måde; |
| --- | --- |

68.

| 69. | gentager, at mere gennemsigtige og let tilgængelige appelmekanismer øger tilliden til ESO'erne og standardiseringsprocessen; |
| --- | --- |

69.

| 70. | opfordrer til anvendelse af nye IKT-teknologier for at forbedre tilgængeligheden og gennemsigtigheden af standardiseringsprocessen, som for eksempel CEN-CENELEC e-undervisningsværktøjet til SMV'er; mener, at brugen af digitale redskaber kan lette interessenternes deltagelse i udviklingen af standarder og give oplysninger om kommende, igangværende og afsluttede standardiseringsopgaver; |
| --- | --- |

70.

Strategiske henstillinger

| 71. | opfordrer Kommissionen til at øge synergierne og koordineringen mellem EU-institutionerne, de europæiske standardiseringsorganer, de nationale standardiseringsorganer og alle relevante interesseorganisationer via det årlige standardiseringsforum, under samtidig anerkendelse af standardernes internationale kontekst; anerkender, at størstedelen af standarder udvikles frivilligt som reaktion på markedets og forbrugernes behov, og støtter dette; |
| --- | --- |

71.

| 72. | opfordrer til en streng håndhævelse af forordning (EU) nr. 1025/2012 for så vidt angår anerkendelsen af bilag III-organisationer og med hensyn til offentliggørelsen af de rapporter, som er omhandlet i forordningens artikel 24; |
| --- | --- |

72.

| 73. | opfordrer indtrængende Kommissionen til fuldt ud at harmonisere vilkårene for bilag III-organisationer og til at sikre fjernelsen af de faktiske hindringer for deres effektive inddragelse i standardisering; |
| --- | --- |

73.

| 74. | anbefaler, at bilag III-organisationers medlemskabsstatus, rettigheder og forpligtelser, såsom klageret, rådgivende beføjelser, ret til at afgive udtalelse inden vedtagelsen af standarden og adgang til tekniske udvalg og arbejdsgrupper tages op til revision inden for de europæiske standardiseringsorganisationer for at fastslå, hvorvidt de opfylder kravene i forordning (EU) nr. 1025/2012; |
| --- | --- |

74.

| 75. | opfordrer ESO'erne til at sikre, at ISO-CEN-aftalen fra Wien og IEC Cenelec-aftalen fra Frankfurt ikke forhindrer eller truer deltagelsen i standardiseringsprocesserne af bilag III-organisationer eller nationale standardiseringsorganer; |
| --- | --- |

75.

| 76. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme og fremskynde finansiering og etablering af den nødvendige infrastruktur, bl.a. via modernisering, renovering og eftermontering, til indførelse af nye teknologier, der er understøttet af europæiske standarder, på markedet (f.eks. infrastruktur til alternative brændstoffer) i overensstemmelse med kravene til sikkerhed, sundhed og miljø; påpeger, at infrastruktur er en langsigtet investering, og at standardiseringen af den derfor bør sikre maksimal interoperabilitet og tage højde for den fremtidige teknologiske udvikling og anvendelsen heraf; |
| --- | --- |

76.

| 77. | opfordrer Kommissionen til at samarbejde med ESO'er og de nationale standardiseringsorganer om at fremme let anvendelige kontaktpunkter for standarder, som kan yde bistand og information til brugerne af standarderne om dem, der er tilgængelige, og deres generelle specifikationer, og som kan hjælpe dem med at finde frem til de standarder, der passer bedst til deres behov, samt retningslinjer for deres gennemførelse; anbefaler endvidere brug af oplysnings- og uddannelseskampagner på nationalt plan og på EU-plan for at fremme den rolle, som standarder spiller, og opfordrer medlemsstaterne til at medtage relevante erhvervsuddannelseskurser om standarder i deres nationale uddannelsessystemer; |
| --- | --- |

77.

| 78. | opfordrer Kommissionen til at etablere aktiviteter til opsyn med teknologien i den hensigt at indkredse fremtidig IKT-udvikling, hvor standardisering vil være formålstjenligt, for at lette strømmen og gennemsigtigheden af information, der er nødvendig for indtrængning på markedet og disse teknologiers funktion, og i denne sammenhæng fremme lettilgængelige og brugervenlige evalueringsmekanismer via internettet; |
| --- | --- |

78.

| 79. | henstiller, at de nationale standardiseringsorganer undersøger, om det er muligt at give adgang til standarder i det omfang, brugeren af standarden kan vurdere relevansen af standarden; anbefaler kraftigt, at de nationale standardiseringsorganer og ESO'er tager hensyn til behovene hos SMV'er og interessenter, som er ikke-kommercielle brugere, når de fastsætter prisniveauet for standarderne; |
| --- | --- |

79.

| 80. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde et europæisk register, der anfører eksisterende europæiske standarder på alle officielle EU-sprog, og som også indeholder oplysninger om igangværende standardiseringsarbejde, der gøres i europæiske standardiseringsorganisationer, eksisterende standardiseringsmandater, fremskridt og afgørelser indeholdende formelle indvendinger; |
| --- | --- |

80.

| 81. | opfordrer Kommissionen til nøje at følge den internationale udvikling inden for IKT-standardisering og om nødvendigt at støtte deltagelsen og koordineringen af europæiske interessenter på ledende poster inden for relevante standardiseringsorganer og i strategisk vigtige standardiseringsprojekter med henblik på at fremme EU's reguleringsmodel og interesser; opfordrer til brugen af Multistakeholderplatformen ved IKT-standardisering for at samle ESO'er og internationale IKT-standardiseringsorganer; |
| --- | --- |

81.

| 82. | opfordrer til, at EU vedtager Reference Architecture Model for Industry 4.0 til digitaliseringen af europæisk industri; |
| --- | --- |

82.

| 83. | opfordrer medlemsstaterne til med henblik på at forbedre de offentlige tjenesters kvalitet og fremme udviklingen af innovative teknologier at bruge europæiske IKT-standarder i offentlige udbudsprocedurer; understreger imidlertid, at brugen af standarder ikke bør medføre yderligere hindringer, især for små virksomheder, der søger at deltage i offentlige udbud; |
| --- | --- |

83.

| 84. | opfordrer EU-institutionerne, de nationale regeringer og de europæiske standardiseringsorganer til at udforme uddannelsesretningslinjer for politiske beslutningstagere for at hjælpe dem med at overvinde uoverensstemmelser, der skyldes forskellige arbejdsmetoder i forskellige afdelinger og institutioner, og at skabe en standardiseringskultur og en forståelse af, hvordan standardiseringsprocesser fungerer, og hvornår de kan anvendes; |
| --- | --- |

84.

o

o o

| 85. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

85.

---

(1)  EUT C 70 E af 8.3.2012, s. 56.

(2)  https://ec.europa.eu/info/european-commissions-open-source-strategy_en

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/13 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/13

---

P8_TA(2017)0279

På vej til en paneuropæisk ramme for særligt dækkede obligationer

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om vejen mod en paneuropæisk ramme for særligt dækkede obligationer (2017/2005(INI))

(2018/C 334/02)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til EBA's rapport af 20. december 2016 om særligt dækkede obligationer: henstillinger om harmonisering af rammen for særligt dækkede obligationer i EU (EBA-Op-2016-23), |
| --- | --- |

—

der henviser til EBA's rapport af 20. december 2016 om særligt dækkede obligationer: henstillinger om harmonisering af rammen for særligt dækkede obligationer i EU (EBA-Op-2016-23),

| — | der henviser til Kommissionens høringsdokument af 30. september 2015 om særligt dækkede obligationer i Den Europæiske Union og det udaterede dokument fra Kommissionen »Oversigt over bidragene til den offentlige høring om særligt dækkede obligationer«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens høringsdokument af 30. september 2015 om særligt dækkede obligationer i Den Europæiske Union og det udaterede dokument fra Kommissionen »Oversigt over bidragene til den offentlige høring om særligt dækkede obligationer«,

| — | der henviser til Kommissionens rapport af 20. oktober 2015 om artikel 503 i forordning (EU) nr. 575/2013: Kapitalkrav for særligt dækkede obligationer og særligt dækkede realkreditobligationer (COM(2015)0509), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens rapport af 20. oktober 2015 om artikel 503 i forordning (EU) nr. 575/2013: Kapitalkrav for særligt dækkede obligationer og særligt dækkede realkreditobligationer (COM(2015)0509),

| — | der henviser til EBA's udtalelse af 1. juli 2014 om behandlingen af særligt dækkede obligationer som præferencekapital (EBA/Op/2014/04), |
| --- | --- |

—

der henviser til EBA's udtalelse af 1. juli 2014 om behandlingen af særligt dækkede obligationer som præferencekapital (EBA/Op/2014/04),

| — | der henviser til EBA's rapport af 1. juli 2014 om EU's rammer for særligt dækkede obligationer og behandlingen af disse som præferencekapital: som svar på Kommissionens anmodning om rådgivning fra december 2013 vedrørende artikel 503 i forordning (EU) nr. 575/2013 og på ESRB's henstilling E om kreditinstitutters finansiering fra december 2012 (ESRB/12/2), |
| --- | --- |

—

der henviser til EBA's rapport af 1. juli 2014 om EU's rammer for særligt dækkede obligationer og behandlingen af disse som præferencekapital: som svar på Kommissionens anmodning om rådgivning fra december 2013 vedrørende artikel 503 i forordning (EU) nr. 575/2013 og på ESRB's henstilling E om kreditinstitutters finansiering fra december 2012 (ESRB/12/2),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/91/EU af 23. juli 2014 om ændring af direktiv 2009/65/EF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) for så vidt angår depositarfunktioner, aflønningspolitik og sanktioner (1), særlig artikel 52, stk. 4 (herefter »UCITS-direktivet«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/91/EU af 23. juli 2014 om ændring af direktiv 2009/65/EF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) for så vidt angår depositarfunktioner, aflønningspolitik og sanktioner (1), særlig artikel 52, stk. 4 (herefter »UCITS-direktivet«),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (2), særlig artikel 129 (herefter »CRR«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (2), særlig artikel 129 (herefter »CRR«),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (3), særlig artikel 44, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (3), særlig artikel 44, stk. 2,

| — | der henviser til artikel 1, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2205 af 6. august 2015 om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for clearingforpligtelsen (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 1, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2205 af 6. august 2015 om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for clearingforpligtelsen (4),

| — | der henviser til artikel 1, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1178 af 10. juni 2016 om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for clearingforpligtelsen (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 1, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1178 af 10. juni 2016 om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for clearingforpligtelsen (5),

| — | der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/61 af 10. oktober 2014 om supplerende regler til forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår likviditetsdækningskrav for kreditinstitutter (6) (herefter »delegeret LCR-retsakt«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/61 af 10. oktober 2014 om supplerende regler til forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår likviditetsdækningskrav for kreditinstitutter (6) (herefter »delegeret LCR-retsakt«),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A8-0235/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A8-0235/2017),

| A. | der henviser til, at særligt dækkede obligationer og særligt dækkede realkreditobligationer (SDO) har dokumenteret lave misligholdelsesrater og pålidelige betalinger, som bidrager til at finansiere ca. 20 % af europæiske realkreditprodukter og tegnede sig for mere end 2 000 mia. EUR i Europa i 2015, der henviser til, at ca. 90 % af SDO'er verden over udstedes i ni europæiske lande; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at særligt dækkede obligationer og særligt dækkede realkreditobligationer (SDO) har dokumenteret lave misligholdelsesrater og pålidelige betalinger, som bidrager til at finansiere ca. 20 % af europæiske realkreditprodukter og tegnede sig for mere end 2 000 mia. EUR i Europa i 2015, der henviser til, at ca. 90 % af SDO'er verden over udstedes i ni europæiske lande;

| B. | der henviser til, at SDO'er spillede en central rolle for finansieringen af kreditinstitutter, navnlig under krisen, der henviser til, at SDO'er har opretholdt en høj grad af sikkerhed og likviditet under finanskrisen, hvilket må tilskrives kvaliteten af de nationale bestemmelser, der henviser til, at episoden i 2008-2014 med øgede forskelle i SDO-priser i alle medlemsstater ikke udgør overbevisende dokumentation for markedsfragmentering, idet prisforskellene i høj grad var forbundet med forskelle i statsobligationer og sandsynligvis blot var udslag af underliggende risici i sikkerhedspuljerne, der henviser til, at en passende risikofølsomhed for priser på særligt dækkede obligationer i alle medlemsstater er tegn på velfungerende og velintegrerede markeder; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at SDO'er spillede en central rolle for finansieringen af kreditinstitutter, navnlig under krisen, der henviser til, at SDO'er har opretholdt en høj grad af sikkerhed og likviditet under finanskrisen, hvilket må tilskrives kvaliteten af de nationale bestemmelser, der henviser til, at episoden i 2008-2014 med øgede forskelle i SDO-priser i alle medlemsstater ikke udgør overbevisende dokumentation for markedsfragmentering, idet prisforskellene i høj grad var forbundet med forskelle i statsobligationer og sandsynligvis blot var udslag af underliggende risici i sikkerhedspuljerne, der henviser til, at en passende risikofølsomhed for priser på særligt dækkede obligationer i alle medlemsstater er tegn på velfungerende og velintegrerede markeder;

| C. | der henviser til, at der er en betydelig grænseoverskridende investering i europæiske SDO-markeder, der henviser til, at SDO'er har en bredt sammensat base af investorer, der henviser til, at banker skiller sig ud med en markedsandel på ca. 35 % mellem 2009 og 2015, der henviser til, at kapitalforvalteres, forsikringsselskabers og pensionskassers markedsandel er faldet med næsten 20 procentpoint og er erstattet af større centralbankinvesteringer i SDO'er; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at der er en betydelig grænseoverskridende investering i europæiske SDO-markeder, der henviser til, at SDO'er har en bredt sammensat base af investorer, der henviser til, at banker skiller sig ud med en markedsandel på ca. 35 % mellem 2009 og 2015, der henviser til, at kapitalforvalteres, forsikringsselskabers og pensionskassers markedsandel er faldet med næsten 20 procentpoint og er erstattet af større centralbankinvesteringer i SDO'er;

| D. | der henviser til, at SDO'er er attraktive gældsinstrumenter, idet de: holder niveauet for sikkerhedsstillelse i sikkerhedspuljen, er undtaget fra bail-in-værktøjet i artikel 44 i direktivet om genopretning og afvikling af banker (BRRD), der henviser til, at SDO'er også er i overensstemmelse med artikel 129 i CRR og nyder en behandling med fordelagtig risikovægtning; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at SDO'er er attraktive gældsinstrumenter, idet de: holder niveauet for sikkerhedsstillelse i sikkerhedspuljen, er undtaget fra bail-in-værktøjet i artikel 44 i direktivet om genopretning og afvikling af banker (BRRD), der henviser til, at SDO'er også er i overensstemmelse med artikel 129 i CRR og nyder en behandling med fordelagtig risikovægtning;

| E. | der henviser til, at en af faktorerne i bankers efterspørgsel på SDO'er er lovgivningsmæssig fortrinsbehandling for SDO'er i den delegerede LCR-retsakt, der giver banker mulighed for at inkludere SDO'er i likviditetsbufferen, selvom de ikke er LCR-berettigede ifølge Basel-regelsættet; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at en af faktorerne i bankers efterspørgsel på SDO'er er lovgivningsmæssig fortrinsbehandling for SDO'er i den delegerede LCR-retsakt, der giver banker mulighed for at inkludere SDO'er i likviditetsbufferen, selvom de ikke er LCR-berettigede ifølge Basel-regelsættet;

| F. | der henviser til, at SDO-programmer under visse betingelser er undtaget fra indledende margenkrav mod modpartskreditrisikoen ved derivattransaktioner; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at SDO-programmer under visse betingelser er undtaget fra indledende margenkrav mod modpartskreditrisikoen ved derivattransaktioner;

| G. | der henviser til, at SDO'er efter nationale bestemmelser kan være undtaget fra EU's krav om store eksponeringer; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at SDO'er efter nationale bestemmelser kan være undtaget fra EU's krav om store eksponeringer;

| H. | der henviser til, at ikke-sikrede bankkreditorers stilling påvirkes negativt af aktivbehæftelse som følge af krav om overdækning af sikkerhedsstillelse, men ikke af princippet om lånefinansiering med adskilte sikkerhedspuljer, der henviser til, at aktiviteter, som omfatter belåningsgrader langt under 100 %, generelt forbedrer ikke-sikrede bankkreditorers stilling i en grad, så disse reserver ikke er nødvendige for at indfri fordringer mod sikkerhedspuljen; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at ikke-sikrede bankkreditorers stilling påvirkes negativt af aktivbehæftelse som følge af krav om overdækning af sikkerhedsstillelse, men ikke af princippet om lånefinansiering med adskilte sikkerhedspuljer, der henviser til, at aktiviteter, som omfatter belåningsgrader langt under 100 %, generelt forbedrer ikke-sikrede bankkreditorers stilling i en grad, så disse reserver ikke er nødvendige for at indfri fordringer mod sikkerhedspuljen;

| I. | der henviser til, at SDO'er har en fremtrædende plads på aktivsiden af balancen i mange banker, der henviser til, at det er afgørende for finansiel stabilitet, at disse aktiver bevarer maksimal sikkerhed og likviditet, der henviser til, at dette mål ikke bør undermineres af innovationer i SDO'er, der giver udstedere mulighed for efter forgodtbefindende at overføre risiko til investorer; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at SDO'er har en fremtrædende plads på aktivsiden af balancen i mange banker, der henviser til, at det er afgørende for finansiel stabilitet, at disse aktiver bevarer maksimal sikkerhed og likviditet, der henviser til, at dette mål ikke bør undermineres af innovationer i SDO'er, der giver udstedere mulighed for efter forgodtbefindende at overføre risiko til investorer;

| J. | der henviser til, at SDO-udstedelser med betingede løbetidsforlængelser (ikke-garanterede (soft bullet) og betingede pass-through-modeller) er steget med 8 % i løbet af 12 måneder til 45 % i april 2016, der henviser til, at sådanne muligheder afbøder likviditetsrisici i sikkerhedspuljer med misforhold med hensyn til dækning, reducerer krav om overdækning af sikkerhedsstillelse og hjælper med at undgå brandudsalg, der dog henviser til, at løbetidsforlængelser overfører udstederrisiko til investorerne, der henviser til, at lovgivningsmæssig fortrinsbehandling kun bør tildeles til gældsinstrumenter, der er særligt sikre; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at SDO-udstedelser med betingede løbetidsforlængelser (ikke-garanterede (soft bullet) og betingede pass-through-modeller) er steget med 8 % i løbet af 12 måneder til 45 % i april 2016, der henviser til, at sådanne muligheder afbøder likviditetsrisici i sikkerhedspuljer med misforhold med hensyn til dækning, reducerer krav om overdækning af sikkerhedsstillelse og hjælper med at undgå brandudsalg, der dog henviser til, at løbetidsforlængelser overfører udstederrisiko til investorerne, der henviser til, at lovgivningsmæssig fortrinsbehandling kun bør tildeles til gældsinstrumenter, der er særligt sikre;

| K. | der henviser til, at EU-retten ikke indeholder en præcis definition af SDO'er; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at EU-retten ikke indeholder en præcis definition af SDO'er;

| L. | der henviser til, at SDO-markeder halter bagefter i medlemsstater uden national tradition, for at udstede denne type obligationer eller hvis vækst hindres af suveræn risiko eller vanskelige makroøkonomiske forhold; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at SDO-markeder halter bagefter i medlemsstater uden national tradition, for at udstede denne type obligationer eller hvis vækst hindres af suveræn risiko eller vanskelige makroøkonomiske forhold;

| M. | der henviser til, at det er almindeligt anerkendt, at de nationale rammer for dækkede obligationer, er meget forskellige, navnlig hvad angår tekniske aspekter såsom offentligt tilsyn; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at det er almindeligt anerkendt, at de nationale rammer for dækkede obligationer, er meget forskellige, navnlig hvad angår tekniske aspekter såsom offentligt tilsyn;

| N. | der henviser til, at en EU-dækkende ramme for dækkede obligationer, skal sigte mod de højeste standarder; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at en EU-dækkende ramme for dækkede obligationer, skal sigte mod de højeste standarder;

| O. | der henviser til, at der er flere meget succesrige nationale rammer for SDO'er med baggrund i historiske og juridiske forhold, og som delvist er integreret i den nationale lovgivning, der henviser til, at disse nationale rammer deler fundamentale kendetegn, navnlig den dobbelte regresret, adskillelsen af sikkerhedspuljer med aktiver med lav risiko og særligt offentligt tilsyn, der henviser til, at det kan være en fordel at udvide disse principper til andre typer gældsinstrumenter; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at der er flere meget succesrige nationale rammer for SDO'er med baggrund i historiske og juridiske forhold, og som delvist er integreret i den nationale lovgivning, der henviser til, at disse nationale rammer deler fundamentale kendetegn, navnlig den dobbelte regresret, adskillelsen af sikkerhedspuljer med aktiver med lav risiko og særligt offentligt tilsyn, der henviser til, at det kan være en fordel at udvide disse principper til andre typer gældsinstrumenter;

| P. | der henviser til, at harmonisering ikke bør baseres på den samme universaltilgang for alle, da det kan medføre en alvorlig reduktion i produktdiversiteten og få en negativ indflydelse på de nationale markeder, der ellers har fungeret fint, der henviser til, at harmonisering bør respektere nærhedsprincippet; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at harmonisering ikke bør baseres på den samme universaltilgang for alle, da det kan medføre en alvorlig reduktion i produktdiversiteten og få en negativ indflydelse på de nationale markeder, der ellers har fungeret fint, der henviser til, at harmonisering bør respektere nærhedsprincippet;

| Q. | der henviser til, at markedsdeltagere har taget initiativer til at fremme udviklingen af SDO-markeder, f.eks. oprettelsen i 2013 af betegnelsen dækket obligation og den harmoniserede gennemsigtighedsmodel; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at markedsdeltagere har taget initiativer til at fremme udviklingen af SDO-markeder, f.eks. oprettelsen i 2013 af betegnelsen dækket obligation og den harmoniserede gennemsigtighedsmodel;

| R. | der henviser til, at EBA efter en tilsynsproces har identificeret bedste praksisser for udstedelse af og tilsyn med SDO'er og vurderet de nationale rammers tilpasning til disse praksisser; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at EBA efter en tilsynsproces har identificeret bedste praksisser for udstedelse af og tilsyn med SDO'er og vurderet de nationale rammers tilpasning til disse praksisser;

| S. | der henviser til, at størstedelen af de berørte parter som reaktion på Kommissionens offentlige høring har givet udtryk for at være imod fuldstændig harmonisering, og investorer har understreget, at de værdsætter produktdiversitet, der henviser til, at de berørte parter har vist forsigtig støtte af EU-lovgivningen, forudsat at den er principbaseret og bygger på eksisterende rammer, som navnlig respekterer kendetegnene ved de nationale rammer; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at størstedelen af de berørte parter som reaktion på Kommissionens offentlige høring har givet udtryk for at være imod fuldstændig harmonisering, og investorer har understreget, at de værdsætter produktdiversitet, der henviser til, at de berørte parter har vist forsigtig støtte af EU-lovgivningen, forudsat at den er principbaseret og bygger på eksisterende rammer, som navnlig respekterer kendetegnene ved de nationale rammer;

Generelle bemærkninger og holdninger

| 1. | understreger, at indenlandske og grænseoverskridende investeringer i SDO'er har fungeret godt på EU's markeder inden for rammerne af de nuværende lovgivningsrammer; understreger, at diversiteten af sunde og sikre produkter bør opretholdes; |
| --- | --- |

1.

| 2. | påpeger, at en obligatorisk harmonisering af nationale modeller eller udskiftning af disse med en europæisk model kan føre til utilsigtede negative konsekvenser for markederne, hvis nuværende succes er baseret på det forhold, at lovgivningen om SDO'er er indbygget i de nationale lovgivninger, insisterer på, at mere integrerede europæiske rammer bør begrænses til en principbaseret tilgang, som fastsætter målsætningerne, men overlader det til den nationale lovgivning at specificere metoderne og midlerne til gennemførelse, understreger, at disse rammer bør baseres på højkvalitetsstandarder, tage højde for bedste praksisser og bygge på velfungerende nationale ordninger uden at splitte dem, understreger, at de potentielle nye europæiske rammer for særligt dækkede obligationer, der tilpasses bedste praksisser, bør være en reference for nye markeder og forbedre kvaliteten af SDO’er; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer til et EU-direktiv, hvori der klart sondres mellem de to typer af dækkede obligationer, der eksisterer i dag, nemlig:






  a) | SDO’er, som i det følgende benævnes »præmie dækkede obligationer« og ikke må ligge under de standarder, der for øjeblikket er fastsat i artikel 129 i CRR |
| --- | --- | --- |

3.

a)

SDO’er, som i det følgende benævnes »præmie dækkede obligationer« og ikke må ligge under de standarder, der for øjeblikket er fastsat i artikel 129 i CRR

| b) | SDO’er, som i det følgende benævnes »almindeligt dækkede obligationer«, som ikke opfylder kravene for præmie dækkede obligationer, men som ikke ligger under de standarder, der for øjeblikket er fastsat i artikel 52, stk. 4, i direktivet om kollektive investeringsinstitutter |
| --- | --- |

b)

SDO’er, som i det følgende benævnes »almindeligt dækkede obligationer«, som ikke opfylder kravene for præmie dækkede obligationer, men som ikke ligger under de standarder, der for øjeblikket er fastsat i artikel 52, stk. 4, i direktivet om kollektive investeringsinstitutter

understreger, at præmie dækkede obligationer fortsat bør have lovgivningsmæssig fortrinsbehandling i forhold til almindeligt dækkede obligationer, og at almindeligt dækkede obligationer bør have lovgivningsmæssig fortrinsbehandling i forhold til andre former for sikret gæld, anerkender potentialet i værdipapirer, som er i overensstemmelse med UCITS, med henblik på at nå kapitalmarkedsunionens mål;

| 4. | opfordrer medlemsstaterne til at beskytte »dækkede obligationer« (både præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer) ved at sikre, at SDO’erne i national lovgivning er yderst likvide og tæt på risikofri gældsinstrumenter, opfordrer på det kraftigste til, at gældsinstrumenter, der dækkes af aktiver, som er betydeligt mere risikobetonet end statsgæld og realkreditlån (f.eks. ikke-statsstøttede infrastrukturinvesteringer eller lån til små og mellemstore virksomheder (SMV'er)), ikke bør benævnes »dækkede obligationer«, men eventuelt »europæisk sikrede værdipapirer« (ESNs), støtter princippet om, at sikkerhedspuljer for præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer bør være fuldt dækkede aktiver af varig karakter, som kan værdiansættes og overtages; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer Kommissionen til at medtage principperne om en retlig ramme for europæisk sikrede værdipapirer (ESNs) i direktivet, såsom dobbelt regresret, et særligt offentligt tilsyn, afsondring af konkurser og krav om gennemsigtighed, opfordrer medlemsstaterne til at integrere disse principper i den nationale lovgivning og deres insolvensbehandling, understreger, at en solid retlig ramme for SDO'er og ESN'er har mulighed for at gøre ESN'er mere gennemsigtige, mere likvide og mere omkostningseffektive end værdipapirer, der anvender aftalemæssige ordninger, påpeger, at dette kan hjælpe ESN'er med at finansiere mere risikobehæftede aktiviteter såsom SMV-lån, forbrugslån eller infrastrukturinvesteringer, der mangler statsgarantier, bemærker, at ESN'er vil være undtaget fra bail-in-værktøjet i artikel 44 i BRRD; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer til i direktivet at fastsætte minimumsstandarder for tilsyn, som afspejler identificerede bedste praksisser for SDO'er, opfordrer til tilsynsmæssig konvergens i hele EU; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer til, at direktivet øger gennemsigtigheden med hensyn til oplysninger om sikkerhedspuljeaktiver og den retlige ramme til sikring af dobbelte regresret og adskillelse af sikkerhedspuljeaktiver i tilfælde af udstederinsolvens eller -afvikling, insisterer på, at direktivet også i denne henseende er principbaseret og udelukkende fokuserer på informationskrav; |
| --- | --- |

7.

Definition af præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer, ESN'er og deres lovgivningsmæssige rammer

| 8. | opfordrer Kommissionen til at præsentere sine forslag til et rammedirektiv for europæiske dækkede obligationer, som definerer SDO'er og ESN'er samtidigt for at undgå markedsforstyrrelser i overgangsperioden, opfordrer Kommissionen til at lade denne definition omfatte alle af følgende fælles principper, der kan opnås i hele dette instrument, der er uafhængige af potentiel præferencebehandling:






  a) | præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN'er er fuldt sikrede ved en sikkerhedspulje af aktiver |
| --- | --- | --- |

8.

a)

præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN'er er fuldt sikrede ved en sikkerhedspulje af aktiver

| b) | den nationale lovgivning sikrer dobbelt regresret, dvs. at investoren har:






  i) | krav på udstederen af gældsinstrumentet svarende til den fulde betalingsforpligtelse |
| --- | --- | --- |

b)

den nationale lovgivning sikrer dobbelt regresret, dvs. at investoren har:

i)

krav på udstederen af gældsinstrumentet svarende til den fulde betalingsforpligtelse

| ii) | en tilsvarende prioriteret fordring på sikkerhedspuljens aktiver (herunder substitutionsaktiver og derivater) i tilfælde af udstederens misligholdelse |
| --- | --- |

ii)

en tilsvarende prioriteret fordring på sikkerhedspuljens aktiver (herunder substitutionsaktiver og derivater) i tilfælde af udstederens misligholdelse

hvis disse fordringer ikke er tilstrækkelige til fuldt ud at opfylde udsteders betalingsforpligtelser, skal investorens resterende krav være sidestillet med udstederens privilegerede ikke-sikrede kreditorers fordringer

| c) | effektiv adskillelse af alle aktiver i sikkerhedspuljen er sikret i retligt bindende ordninger, der let kan håndhæves i tilfælde af insolvens eller afvikling af udstederen, det samme gælder for alle substitutionsaktiver og derivater til afdækning af sikkerhedspuljens risici |
| --- | --- |

c)

effektiv adskillelse af alle aktiver i sikkerhedspuljen er sikret i retligt bindende ordninger, der let kan håndhæves i tilfælde af insolvens eller afvikling af udstederen, det samme gælder for alle substitutionsaktiver og derivater til afdækning af sikkerhedspuljens risici

| d) | præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN'er berøres ikke umiddelbart af en konkurs, dvs. at det sikres, at udstederens betalingsforpligtelser ikke automatisk fremskyndes i tilfælde af udstederens insolvens eller afvikling |
| --- | --- |

d)

præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN'er berøres ikke umiddelbart af en konkurs, dvs. at det sikres, at udstederens betalingsforpligtelser ikke automatisk fremskyndes i tilfælde af udstederens insolvens eller afvikling

| e) | overkollateralisering, der afspejler de særlige risici for præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN'er, finder anvendelse i en størrelsesorden, der skal fastsættes i national lovgivning, i et omfang, som fastsættes i national lovgivning, skal værdien af alle aktiver i sikkerhedspuljen altid være større end den aktuelle værdi af udestående betalingsforpligtelser, værdiansættelsesmetoderne for aktiver i sikkerhedspuljen og beregningshyppigheden bør være klart defineret i den nationale lovgivning, og som bør tage passende hensyn til alle relevante risici |
| --- | --- |

e)

overkollateralisering, der afspejler de særlige risici for præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN'er, finder anvendelse i en størrelsesorden, der skal fastsættes i national lovgivning, i et omfang, som fastsættes i national lovgivning, skal værdien af alle aktiver i sikkerhedspuljen altid være større end den aktuelle værdi af udestående betalingsforpligtelser, værdiansættelsesmetoderne for aktiver i sikkerhedspuljen og beregningshyppigheden bør være klart defineret i den nationale lovgivning, og som bør tage passende hensyn til alle relevante risici

| f) | i europæisk eller national lovgivning defineres belåningsgrænsernes parametre for alle aktivers værdier, fjernelse af aktiver i sikkerhedspuljen i strid med belåningsgrænserne bør ikke være obligatorisk, men det skal sikres, at dette kun sker, hvis de erstattes af belånbare aktiver med mindst samme markedsværdi |
| --- | --- |

f)

i europæisk eller national lovgivning defineres belåningsgrænsernes parametre for alle aktivers værdier, fjernelse af aktiver i sikkerhedspuljen i strid med belåningsgrænserne bør ikke være obligatorisk, men det skal sikres, at dette kun sker, hvis de erstattes af belånbare aktiver med mindst samme markedsværdi

| g) | en del af aktiverne i sikkerhedspuljen eller likviditetsfaciliteter er tilstrækkeligt likvide, således at betalingsforpligtelserne i forbindelse med SDO- eller ESN-programmet kan opfyldes inden for de kommende seks måneder, undtagen i tilfælde med matchfinansierede obligationer eller obligationer med soft bullet og betinget pass through |
| --- | --- |

g)

en del af aktiverne i sikkerhedspuljen eller likviditetsfaciliteter er tilstrækkeligt likvide, således at betalingsforpligtelserne i forbindelse med SDO- eller ESN-programmet kan opfyldes inden for de kommende seks måneder, undtagen i tilfælde med matchfinansierede obligationer eller obligationer med soft bullet og betinget pass through

| h) | afledte instrumenter er udelukkende tilladt til afdækning af risici for hedgingformål, og afledte kontrakter, der er indgået af den dækkede obligationsudsteder med en afledt modpart og registreret i sikkerhedspuljen, kan ikke opsiges ved udstederens insolvens |
| --- | --- |

h)

afledte instrumenter er udelukkende tilladt til afdækning af risici for hedgingformål, og afledte kontrakter, der er indgået af den dækkede obligationsudsteder med en afledt modpart og registreret i sikkerhedspuljen, kan ikke opsiges ved udstederens insolvens

| i) | national lovgivning foreskriver en robust særlig offentlig tilsynsordning, hvorved den kompetente myndighed, den tilsynsførende for sikkerhedspuljen og den særlige administrator udpeges, og der sikres en klar definition af den kompetente myndigheds opgaver og tilsynsbeføjelser for at sikre, at:






  i) | udstedere har kvalificeret personale og de nødvendige operationelle procedurer for forvaltning af sikkerhedspuljerne, herunder i tilfælde af stress, insolvens eller afvikling |
| --- | --- | --- |

i)

national lovgivning foreskriver en robust særlig offentlig tilsynsordning, hvorved den kompetente myndighed, den tilsynsførende for sikkerhedspuljen og den særlige administrator udpeges, og der sikres en klar definition af den kompetente myndigheds opgaver og tilsynsbeføjelser for at sikre, at:

i)

udstedere har kvalificeret personale og de nødvendige operationelle procedurer for forvaltning af sikkerhedspuljerne, herunder i tilfælde af stress, insolvens eller afvikling

| ii) | elementerne i sikkerhedspuljerne opfylder de gældende krav, både forud for udstedelse af gældsinstrumentet og indtil indfrielse af gældsinstrumentet |
| --- | --- |

ii)

elementerne i sikkerhedspuljerne opfylder de gældende krav, både forud for udstedelse af gældsinstrumentet og indtil indfrielse af gældsinstrumentet

| iii) | i overensstemmelse med de relevante krav for præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN'er (herunder med hensyn til anerkendelsen af dækkende aktiver og dækning) underlægges løbende, regelmæssigt og uafhængigt tilsyn |
| --- | --- |

iii)

i overensstemmelse med de relevante krav for præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN'er (herunder med hensyn til anerkendelsen af dækkende aktiver og dækning) underlægges løbende, regelmæssigt og uafhængigt tilsyn

| iv) | udstedere bør udføre regelmæssige stresstests på beregningen af dækningskravene under hensyntagen til de vigtigste risikofaktorer, der berører gældsinstrumentet, f.eks. kreditrentesats-, valuta- og likviditetsrisici |
| --- | --- |

iv)

udstedere bør udføre regelmæssige stresstests på beregningen af dækningskravene under hensyntagen til de vigtigste risikofaktorer, der berører gældsinstrumentet, f.eks. kreditrentesats-, valuta- og likviditetsrisici

den kompetente myndigheds og den særlige administrators opgaver og beføjelser i tilfælde af udstederens insolvens eller afvikling skal være klart definerede

| j) | udstederen er forpligtet til mindst to gange årligt at offentliggøre tilstrækkelige aggregerede data om sikkerhedspuljerne til, at investorerne kan foretage en omfattende risikoanalyse, der bør tilvejebringes oplysninger om kreditrisiko, markedsrisiko og likviditetsrisiko for de dækkende aktiver, om modparter, der er involveret i sikkerhedspuljen, om niveauet af retlig, kontraktmæssig og frivillig overkollateralisering, mens der også bør medtages et afsnit om derivater, der er knyttet til aktiver og gæld i sikkerhedspuljen |
| --- | --- |

j)

udstederen er forpligtet til mindst to gange årligt at offentliggøre tilstrækkelige aggregerede data om sikkerhedspuljerne til, at investorerne kan foretage en omfattende risikoanalyse, der bør tilvejebringes oplysninger om kreditrisiko, markedsrisiko og likviditetsrisiko for de dækkende aktiver, om modparter, der er involveret i sikkerhedspuljen, om niveauet af retlig, kontraktmæssig og frivillig overkollateralisering, mens der også bør medtages et afsnit om derivater, der er knyttet til aktiver og gæld i sikkerhedspuljen

| k) | løbetiden for SDO'er kan ikke forlænges, undtagen i tilfælde af insolvens eller afvikling af udstederen og med godkendelse fra den kompetente tilsynsmyndighed, forlængelsens nøjagtige betingelser og de mulige ændringer af kupon, løbetid og andre egenskaber bør fastsættes i vilkårene og betingelserne for hver obligation; |
| --- | --- |

k)

løbetiden for SDO'er kan ikke forlænges, undtagen i tilfælde af insolvens eller afvikling af udstederen og med godkendelse fra den kompetente tilsynsmyndighed, forlængelsens nøjagtige betingelser og de mulige ændringer af kupon, løbetid og andre egenskaber bør fastsættes i vilkårene og betingelserne for hver obligation;

| 9. | opfordrer Kommissionen til i direktivets definition af præmie dækkede obligationer desuden at medtage følgende principper:






  a) | der er fuld sikkerhedsstillelse for gældsinstrumentet ved aktiver som defineret i artikel 129, stk. 1, i CRR, og de supplerende krav i artikel 129, stk. 3 og 7, i CRR er opfyldt, i forbindelse med boliglån, der er garanteret som fastsat i artikel 129, stk. 1, litra e), i CRR, må der ikke være nogen retlige forhindringer for administratoren af programmet for dækkede obligationer til at udstede panterettigheder for lån, når udstederen af de dækkede obligationer misligholder eller er under afvikling, og garantien, uanset årsagen, ikke respekteres, godkendelsen af skibe som aktiver i sikkerhedspuljen (artikel 129, stk. 1, litra g), i CRR) tages op til fornyet overvejelse |
| --- | --- | --- |

9.

a)

der er fuld sikkerhedsstillelse for gældsinstrumentet ved aktiver som defineret i artikel 129, stk. 1, i CRR, og de supplerende krav i artikel 129, stk. 3 og 7, i CRR er opfyldt, i forbindelse med boliglån, der er garanteret som fastsat i artikel 129, stk. 1, litra e), i CRR, må der ikke være nogen retlige forhindringer for administratoren af programmet for dækkede obligationer til at udstede panterettigheder for lån, når udstederen af de dækkede obligationer misligholder eller er under afvikling, og garantien, uanset årsagen, ikke respekteres, godkendelsen af skibe som aktiver i sikkerhedspuljen (artikel 129, stk. 1, litra g), i CRR) tages op til fornyet overvejelse

| b) | parametrene for maksimal belåningsgrad for realkredit inkluderet i sikkerhedspuljen er fastlagt i europæisk lovgivning på en sådan måde, at de ikke overskrider de belåningsgrader, der for i øjeblikket er fastsat i artikel 129 i CRR, men som er genstand for regelmæssig revision og tilpasning i overensstemmelse med de uafhængige vurderinger (stresstest) af de prisvilkår, der hersker på det relevante ejendomsmarked under pres, brugen af lån-til-realkreditbelåningsværdier frem for lån-til-markedsværdier bør fremmes; |
| --- | --- |

b)

parametrene for maksimal belåningsgrad for realkredit inkluderet i sikkerhedspuljen er fastlagt i europæisk lovgivning på en sådan måde, at de ikke overskrider de belåningsgrader, der for i øjeblikket er fastsat i artikel 129 i CRR, men som er genstand for regelmæssig revision og tilpasning i overensstemmelse med de uafhængige vurderinger (stresstest) af de prisvilkår, der hersker på det relevante ejendomsmarked under pres, brugen af lån-til-realkreditbelåningsværdier frem for lån-til-markedsværdier bør fremmes;

| 10. | understreger, at den risikovægtning, der tildeles for SDO'er i europæisk lovgivning, skal afspejle markedsvurderinger af de underliggende risici, bemærker, at det samme ikke gælder for alle andre former for gældsinstrumenter, som nyder godt af lovgivningsmæssig fortrinsbehandling på grund af visse egenskaber; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer Kommission til at bemyndige ESA'erne til at evaluere overholdelse af kriterierne for SDO'er og ESN'er med henblik på at supplere eller helt at erstatte listerne, jf. afsnittet i artikel 52, stk. 4, i UCITS-direktivet, med en autoritativ liste over overensstemmende ordninger med dækkede obligationer på europæisk plan; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer EBA til at udstede anbefalinger til ordninger for præmie dækkede obligationer, almindeligt dækkede obligationer og ESN'er om støtteberettiglese for aktiver (herunder substitutionsaktiver), om belåningsgrader og mindstekrav til effektive overkollateraliseringsniveauer for forskellige typer af aktiver, og om eventuelle ændringer af CRR, opfordrer EBA til at tilvejebringe de nødvendige retningslinjer for etableringen af den særlige offentlige tilsyns- og administrationsordning; |
| --- | --- |

12.

| 13. | anbefaler, at hindringer for udstederes markedsadgang i forbindelse med udviklingen af SDO-markeder uden for EØS fjernes ved at sikre en retfærdig behandling af SDO'er fra udstedere i tredjelande, forudsat at deres retlige, institutionelle og tilsynsmæssige rammer undergår en grundig ækvivalensvurdering af en kompetent EU-institution, anbefaler at fremme de vigtigste principper i europæisk lovgivning for at fastlægge en potentiel reference på markederne for dækkede obligationer på verdensplan; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer Kommissionen til at foreslå en revision af den europæiske banklovgivning, der fastsætter den lovgivningsmæssige behandling af præmie dækkede obligationer og almindeligt dækkede obligationer og ESN’er; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer Kommissionen til i forbindelse med denne vurdering at tage hensyn til potentialet i både præmie dækkede obligationer, almindeligt dækkede obligationer og ESN’er for at nå kapitalmarkedsunionens mål; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer Kommissionen til at identificere mulige hindringer på nationalt plan for udviklingen af systemer for særligt dækkede obligationer og til at udstede retningslinjer for at fjerne disse hindringer, uden at det berører bankernes sunde og fornuftige forretningsskik; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer Kommissionen og EBA til at genoverveje (evt. som del af en konsekvensanalyse) afgrænsningen af panterettigheder i skibe som aktiver i sikkerhedspuljen som fastsat i artikel 129, stk. 1, litra g), i CRR, er bekymret over, at præferencebehandling af skibe forvrider konkurrencen med andre transportformer, anmoder Kommissionen og EBA om at undersøge, hvorvidt skibsobligationer er dækkede på lige fod med andre CRR-konforme dækkede obligationer for så vidt angår deres likviditet og risikovurdering, som foretages af uafhængige vurderingsbureauer, og hvorvidt præferencebehandling af denne type obligationer på grundlag af støtteberettigelse og lavere risikovægtning i CCR er berettiget; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at deres nationale lovgivning indeholder muligheden for at oprette adskilte sikringspuljer, der hver omfatter en homogen klasse af aktiver (som f.eks. boliglån), opfordrer medlemsstaterne til at tillade alle dækkede aktiver, der er omfattet af artikel 129, stk. 1, litra a), b) og c) i CRR, som substitutionsaktiver, der bidrager til kravet om dækning af aktiver, og til klart at angive grænserne for kreditkvalitet, eksponeringsstørrelse og substitutionsaktivernes øvre bidrag til dækning; |
| --- | --- |

18.

Støtte til gennemsigtighed på markedet og frivillig konvergens

| 19. | glæder sig over forbedringerne af SDO-vurderingsmetoderne og udvidelsen af kreditvurderingsmarkedet for SDO'er; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger vigtigheden af lige vilkår for at sikre fair konkurrence på de finansielle markeder, understreger, at der i den europæiske lovgivning ikke må forskelsbehandles mellem forskellige former for sikrede gældsinstrumenter, medmindre der er gode grunde til at antage, at de er forskellige enten med hensyn til sikkerhed eller med hensyn til likviditet; |
| --- | --- |

20.

| 21. | ser med tilfredshed på initiativer til udvikling af harmoniserede standarder og modeller for offentliggørelse (f.eks. HTT) for at lette sammenligning og analyse af forskellene mellem SDO'er i hele EU; |
| --- | --- |

21.

| 22. | støtter udviklingen af EBA's henstillinger vedrørende markedsstandarder og retningslinjer for bedste praksis, opfordrer til frivillig konvergens i denne retning; |
| --- | --- |

22.

| 23. | tilskynder til regelmæssig gennemførelse af stresstest for sikkerhedspuljer og offentliggørelse af resultaterne af stresstest; |
| --- | --- |

23.

o

o o

| 24. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til Den Europæiske Banktilsynsmyndighed. |
| --- | --- |

24.

---

(1)  EUT L 257 af 28.8.2014, s. 186.

(2)  EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1.

(3)  EUT L 173 af 12.6.2014, s. 190.

(4)  EUT L 314 af 1.12.2015, s. 13.

(5)  EUT L 195 af 20.7.2016, s. 3.

(6)  EUT L 11 af 17.1.2015, s. 1.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/20 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/20

---

P8_TA(2017)0280

Den fiskerirelaterede turismes rolle i diversificeringen af fiskeriet

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om den fiskerirelaterede turismes rolle i diversificeringen af fiskeriet (2016/2035(INI))

(2018/C 334/03)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 af 15. maj 2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006 og (EF) nr. 791/2007 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1255/2011 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 af 15. maj 2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006 og (EF) nr. 791/2007 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1255/2011 (2),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (3) (vandrammedirektivet), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (3) (vandrammedirektivet),

| — | der henviser til sin beslutning af 22. november 2012 om fiskeri i lille målestok og ikke-industrielt fiskeri samt reformen af den fælles fiskeripolitik (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 22. november 2012 om fiskeri i lille målestok og ikke-industrielt fiskeri samt reformen af den fælles fiskeripolitik (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 2. juli 2013 om blå vækst: fremme af bæredygtig vækst inden for skibsfart, søtransport og turisme i EU (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 2. juli 2013 om blå vækst: fremme af bæredygtig vækst inden for skibsfart, søtransport og turisme i EU (5),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. maj 2014»Innovation i den blå økonomi: indfrielse af havenes potentiale for vækst og beskæftigelse« (COM(2014)0254), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. maj 2014»Innovation i den blå økonomi: indfrielse af havenes potentiale for vækst og beskæftigelse« (COM(2014)0254),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 30. juni 2010 med titlen »En ny turismepolitik for Europa — verdens førende rejsemål« (COM(2010)0352), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 30. juni 2010 med titlen »En ny turismepolitik for Europa — verdens førende rejsemål« (COM(2010)0352),

| — | der henviser til EU's biodiversitetsstrategi frem til 2020, især mål 4 »Sikre en bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne«, inden for hvilket Unionen forpligter sig til bl.a. at eliminere negative påvirkninger af fiskebestande, levesteder og økosystemer, herunder gennem finansielle incitamenter i de kommende finansielle instrumenter for fiskeri- og havpolitikken for beskyttede havområder (herunder Natura 2000-områder og områder etableret på grundlag af internationale eller regionale aftaler); dette kan omfatte retablering af marine økosystemer, tilpasning af fiskeriaktiviteter og fremme af sektorens engagement i alternative aktiviteter, f.eks. økoturisme, overvågning og forvaltning af havets biodiversitet og bekæmpelse af affald i havet, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's biodiversitetsstrategi frem til 2020, især mål 4 »Sikre en bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne«, inden for hvilket Unionen forpligter sig til bl.a. at eliminere negative påvirkninger af fiskebestande, levesteder og økosystemer, herunder gennem finansielle incitamenter i de kommende finansielle instrumenter for fiskeri- og havpolitikken for beskyttede havområder (herunder Natura 2000-områder og områder etableret på grundlag af internationale eller regionale aftaler); dette kan omfatte retablering af marine økosystemer, tilpasning af fiskeriaktiviteter og fremme af sektorens engagement i alternative aktiviteter, f.eks. økoturisme, overvågning og forvaltning af havets biodiversitet og bekæmpelse af affald i havet,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen »Europa 2020 — En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (COM(2010)2020), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen »Europa 2020 — En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (COM(2010)2020),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. september 2012 med titlen »Blå vækst — mulighederne for bæredygtig vækst i den maritime økonomi« (COM(2012)0494), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. september 2012 med titlen »Blå vækst — mulighederne for bæredygtig vækst i den maritime økonomi« (COM(2012)0494),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. februar 2014 om en europæisk strategi til øget vækst og beskæftigelse inden for kyst- og havturisme (COM(2014)0086), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. februar 2014 om en europæisk strategi til øget vækst og beskæftigelse inden for kyst- og havturisme (COM(2014)0086),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A8-0221/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A8-0221/2017),

| A. | der henviser til, at det traditionelle fiskeri har gennemgået en gradvis nedgang; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at det traditionelle fiskeri har gennemgået en gradvis nedgang;

| B. | der henviser til, at diversificering er blevet en nødvendighed for mange ikkeindustrielle fiskere for at kunne supplere deres indtjening, der ofte er utilstrækkelig; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at diversificering er blevet en nødvendighed for mange ikkeindustrielle fiskere for at kunne supplere deres indtjening, der ofte er utilstrækkelig;

| C. | der henviser til, at når der tales om diversificering af fiskeriaktiviteter, bør der tages højde for det forhold, at en stor del af sektoren er næsten helt afhængig af traditionelle fangstmetoder; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at når der tales om diversificering af fiskeriaktiviteter, bør der tages højde for det forhold, at en stor del af sektoren er næsten helt afhængig af traditionelle fangstmetoder;

| D. | der henviser til, at størsteparten af kyst- og øområderne lider under en alvorlig økonomisk afmatning, som bevirker affolkning, da deres indbyggere søger mod områder med bedre muligheder for beskæftigelse og uddannelse; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at størsteparten af kyst- og øområderne lider under en alvorlig økonomisk afmatning, som bevirker affolkning, da deres indbyggere søger mod områder med bedre muligheder for beskæftigelse og uddannelse;

| E. | der henviser til, at selv om nogle kystfiskeriområder ligger tæt på turistdestinationer, formår de er ikke at opnå reel økonomisk vækst, selv om fiskeri- og turismesektorerne er forenelige; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at selv om nogle kystfiskeriområder ligger tæt på turistdestinationer, formår de er ikke at opnå reel økonomisk vækst, selv om fiskeri- og turismesektorerne er forenelige;

| F. | der henviser til, at fiskerirelateret turisme kan bidrage til at skabe arbejdspladser, fremme social inklusion og forbedre livskvaliteten og revitalisere samfund, der er afhængige af fiskeriet, navnlig i områder, hvor der ikke er mange andre økonomiske aktiviteter; der henviser til, at disse muligheder varierer meget, både fra den ene region til den anden og afhængigt af, hvilken type fiskerier der er tale om, og af fartøjernes størrelse; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at fiskerirelateret turisme kan bidrage til at skabe arbejdspladser, fremme social inklusion og forbedre livskvaliteten og revitalisere samfund, der er afhængige af fiskeriet, navnlig i områder, hvor der ikke er mange andre økonomiske aktiviteter; der henviser til, at disse muligheder varierer meget, både fra den ene region til den anden og afhængigt af, hvilken type fiskerier der er tale om, og af fartøjernes størrelse;

| G. | der henviser til, at fiskerirelateret turisme kan bidrage til at mindske indvirkningen på fiskebestandene og miljøet og til at øge kendskabet til og bevidstheden om miljø- og kulturbeskyttelse; der henviser til, at navnlig fisketure og turismetjenester, der udbydes af fiskere i land, kan udgøre et egentligt supplement til diversificering af primæraktiviteten i mange europæiske regioner; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at fiskerirelateret turisme kan bidrage til at mindske indvirkningen på fiskebestandene og miljøet og til at øge kendskabet til og bevidstheden om miljø- og kulturbeskyttelse; der henviser til, at navnlig fisketure og turismetjenester, der udbydes af fiskere i land, kan udgøre et egentligt supplement til diversificering af primæraktiviteten i mange europæiske regioner;

| H. | der henviser til, at fiskerirelaterede turismeaktiviteter kan bidrage til at højne fiskernes profil og fremme anerkendelsen og forståelsen af deres komplekse virkefelt; fisketure og andre turismerelaterede fiskeriaktiviteter (turismetjenester, der udbydes af fiskere i land, sportsfiskeri osv.) er stadig relativt ukendt i befolkningen generelt, og der er behov for at øge forbrugernes forståelse for vigtigheden af at forbruge lokale fiskeprodukter fra korte forsyningskæder; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at fiskerirelaterede turismeaktiviteter kan bidrage til at højne fiskernes profil og fremme anerkendelsen og forståelsen af deres komplekse virkefelt; fisketure og andre turismerelaterede fiskeriaktiviteter (turismetjenester, der udbydes af fiskere i land, sportsfiskeri osv.) er stadig relativt ukendt i befolkningen generelt, og der er behov for at øge forbrugernes forståelse for vigtigheden af at forbruge lokale fiskeprodukter fra korte forsyningskæder;

| I. | der henviser til, at fiskerirelateret turisme kan være en mulighed for at tiltrække turister med en bred vifte af tilbud rækkende fra lokale produkter til miljøvenlige virksomhedsformer; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at fiskerirelateret turisme kan være en mulighed for at tiltrække turister med en bred vifte af tilbud rækkende fra lokale produkter til miljøvenlige virksomhedsformer;

| J. | der henviser til, at traditionel gastronomi med afsæt i fiskevarer og traditionelle konserverings- og forarbejdningsindustrier kan udgøre et vigtigt bidrag til udviklingen af turisme i tilknytning til fiskerindustrien; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at traditionel gastronomi med afsæt i fiskevarer og traditionelle konserverings- og forarbejdningsindustrier kan udgøre et vigtigt bidrag til udviklingen af turisme i tilknytning til fiskerindustrien;

| K. | der henviser til, at lystfiskeri har en række positive sociale aspekter og indvirker gunstigt på menneskers sundhed og velbefindende; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at lystfiskeri har en række positive sociale aspekter og indvirker gunstigt på menneskers sundhed og velbefindende;

| L. | der henviser til, at de samfundsøkonomiske gevinster ved fiskerirelateret turisme er stærkt sæsonbetonede, da de især er koncentreret om sommermånederne; der henviser til, at de fordele, der kan opnås ved større kundeloyalitet, et fænomen, der ofte peges på, kan opnås hele året igennem; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at de samfundsøkonomiske gevinster ved fiskerirelateret turisme er stærkt sæsonbetonede, da de især er koncentreret om sommermånederne; der henviser til, at de fordele, der kan opnås ved større kundeloyalitet, et fænomen, der ofte peges på, kan opnås hele året igennem;

| M. | der henviser til, at 2018 bliver europæisk år for kulturarv og har til formål at øge borgernes kendskab til Europas historie og værdierne i Europas kulturarv betragtet som fælles ressource; der henviser til, at det traditionelle fiskeri er en del af Europas rige kulturarv og bidrager til de pågældende lokalsamfunds identitet, ikke mindst fordi det har bidraget til at forme smag, fødevarer, traditioner, historie og landskaber; der henviser til, at dette aspekt i høj grad fremmes gennem kontakter med turister; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at 2018 bliver europæisk år for kulturarv og har til formål at øge borgernes kendskab til Europas historie og værdierne i Europas kulturarv betragtet som fælles ressource; der henviser til, at det traditionelle fiskeri er en del af Europas rige kulturarv og bidrager til de pågældende lokalsamfunds identitet, ikke mindst fordi det har bidraget til at forme smag, fødevarer, traditioner, historie og landskaber; der henviser til, at dette aspekt i høj grad fremmes gennem kontakter med turister;

| N. | der henviser til, at Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) støtter investeringer, som bidrager til diversificering af fiskernes indkomst gennem udvikling af supplerende aktiviteter, bl.a. investeringer i ekstra sikkerhedsudstyr på fartøjerne, fisketure, turismetjenester i land, bespisning, tjenester i tilknytning til lyst- og sportsfiskeri samt fiskerirelaterede uddannelsesaktiviteter; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) støtter investeringer, som bidrager til diversificering af fiskernes indkomst gennem udvikling af supplerende aktiviteter, bl.a. investeringer i ekstra sikkerhedsudstyr på fartøjerne, fisketure, turismetjenester i land, bespisning, tjenester i tilknytning til lyst- og sportsfiskeri samt fiskerirelaterede uddannelsesaktiviteter;

| O. | der henviser til, at der ikke er nogen fælles definition af fiskerirelateret turisme, ligesom der heller ikke er noget retsgrundlag; der henviser til, at turisme af denne type f.eks. betragtes som et erhverv i Italien, men i Frankrig er klassificeret som bibeskæftigelse; der henviser til, at der alt efter den retlige status kan være betydelige forskelle i henseende til beskatning, tilladelsesprocedurer, kvalifikationskrav, sikkerhedsudstyr mv.; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at der ikke er nogen fælles definition af fiskerirelateret turisme, ligesom der heller ikke er noget retsgrundlag; der henviser til, at turisme af denne type f.eks. betragtes som et erhverv i Italien, men i Frankrig er klassificeret som bibeskæftigelse; der henviser til, at der alt efter den retlige status kan være betydelige forskelle i henseende til beskatning, tilladelsesprocedurer, kvalifikationskrav, sikkerhedsudstyr mv.;

| P. | der henviser til, at EU’s vandrammedirektiv og havstrategirammedirektiv pålægger medlemsstaterne at sikre en god miljøstatus i kyst- og havområder; der henviser til, at habitatdirektivet pålægger medlemsstaterne af udpege og bevare habitater i hav- og kystegne og til dette formål oprette og forvalte Natura 2000-områder; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at EU’s vandrammedirektiv og havstrategirammedirektiv pålægger medlemsstaterne at sikre en god miljøstatus i kyst- og havområder; der henviser til, at habitatdirektivet pålægger medlemsstaterne af udpege og bevare habitater i hav- og kystegne og til dette formål oprette og forvalte Natura 2000-områder;

| Q. | der henviser til, at turismesektoren i de fleste beskyttede havområder (MPA’er) og hav- og kystområder, der er udpeget som Natura 2000-lokaliteter, har særlig stor betydning; der henviser til, at der er mange positive eksempler på delt forvaltning og partnerskaber mellem MPA-forvaltningsorganer og ikkeindustrielle fiskere i forbindelse med fremme af turisme og andre måder at fremhæve traditionelt fiskeri på til turisme og kulturelle formål; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at turismesektoren i de fleste beskyttede havområder (MPA’er) og hav- og kystområder, der er udpeget som Natura 2000-lokaliteter, har særlig stor betydning; der henviser til, at der er mange positive eksempler på delt forvaltning og partnerskaber mellem MPA-forvaltningsorganer og ikkeindustrielle fiskere i forbindelse med fremme af turisme og andre måder at fremhæve traditionelt fiskeri på til turisme og kulturelle formål;

| R. | der henviser til, at dataene for fiskerirelateret turisme i og uden for Europa er utilstrækkelige og inkohærente og ikke sammenlignelige; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at dataene for fiskerirelateret turisme i og uden for Europa er utilstrækkelige og inkohærente og ikke sammenlignelige;

| S. | der henviser til, at EU i strategien for blå vækst i 2012 udpegede kyst- og havturisme som en central sektor for udviklingen af en solidarisk og bæredygtig økonomi; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at EU i strategien for blå vækst i 2012 udpegede kyst- og havturisme som en central sektor for udviklingen af en solidarisk og bæredygtig økonomi;

| T. | der henviser til, at Kommissionen i sin meddelelse fra 2010 »En ny turismepolitik for Europa — verdens førende rejsemål« tilkendegav, at det er nødvendigt at udvikle en bæredygtig kyst- og havturisme; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at Kommissionen i sin meddelelse fra 2010 »En ny turismepolitik for Europa — verdens førende rejsemål« tilkendegav, at det er nødvendigt at udvikle en bæredygtig kyst- og havturisme;

| U. | der henviser til, at Europa-Kommissionen i 2012 iværksatte en offentlig høring om udfordringerne og mulighederne for kyst- og havturisme og efterfølgende, den 20. februar 2014, offentliggjorde en meddelelse med titlen»En europæisk strategi til øget vækst og beskæftigelse inden for kyst- og havturisme«; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at Europa-Kommissionen i 2012 iværksatte en offentlig høring om udfordringerne og mulighederne for kyst- og havturisme og efterfølgende, den 20. februar 2014, offentliggjorde en meddelelse med titlen»En europæisk strategi til øget vækst og beskæftigelse inden for kyst- og havturisme«;

| V. | der henviser til, at erhvervsfiskere driver turismerelaterede aktiviteter for at diversificere deres aktiviteter, fremme og styrke deres erhvervs status og deres samfunds- og kulturarv samt forbedre den bæredygtige udnyttelse af vandøkosystemer, i nogle tilfælde ved at tage turister med om bord på fiskerfartøjer; der henviser til, at selv om der indgår turismeelementer i disse fiskeriaktiviteter, og de har et rekreativt formål, er der ikke nogen klar, standardiseret definition af dem; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at erhvervsfiskere driver turismerelaterede aktiviteter for at diversificere deres aktiviteter, fremme og styrke deres erhvervs status og deres samfunds- og kulturarv samt forbedre den bæredygtige udnyttelse af vandøkosystemer, i nogle tilfælde ved at tage turister med om bord på fiskerfartøjer; der henviser til, at selv om der indgår turismeelementer i disse fiskeriaktiviteter, og de har et rekreativt formål, er der ikke nogen klar, standardiseret definition af dem;

| W. | der henviser til, at det italienske udtryk »pescaturismo« (fiskeriturisme) betegner turisme- og fritidsaktiviteter i tilknytning til fiskeri, der drives af erhvervsfiskere, som tager turister med om bord på deres fartøjer for at vise dem fiskeriets verden; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at det italienske udtryk »pescaturismo« (fiskeriturisme) betegner turisme- og fritidsaktiviteter i tilknytning til fiskeri, der drives af erhvervsfiskere, som tager turister med om bord på deres fartøjer for at vise dem fiskeriets verden;

| X. | der henviser til, at det italienske udtryk »ittiturismo« (fisketurisme) betegner turismetjenester, som fiskere udbyder i land, f.eks. gastroturisme og værtstjenester forestået af erhvervsfiskere; der henviser til, at en af de vigtigste forskelle mellem disse to former for turisme består i, at den sidstnævnte ikke kan finde om sted om bord på fiskerfartøjer; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at det italienske udtryk »ittiturismo« (fisketurisme) betegner turismetjenester, som fiskere udbyder i land, f.eks. gastroturisme og værtstjenester forestået af erhvervsfiskere; der henviser til, at en af de vigtigste forskelle mellem disse to former for turisme består i, at den sidstnævnte ikke kan finde om sted om bord på fiskerfartøjer;

| Y. | der henviser til, at sportsfiskeri er en aktivitet, der udelukkende har rekreative formål og/eller konkurrence for øje, og som gør brug af levende akvatiske ressourcer, som imidlertid under ingen omstændigheder må sælges; der henviser til, at selv om formålet med sportsfiskeri ikke er at skabe en fortjeneste, medregnes det blandt turismeaktiviteter, der skaber en parallel økonomi, som burde foregå under ledelse af erhvervsfiskere, gennem de tjenester, faciliteter og infrastrukturer, der tilbydes sportsfiskere; der imidlertid henviser til, at ukontrolleret og intensivt sportsfiskeri kan have negative konsekvenser for fiskebestandene nogle steder; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at sportsfiskeri er en aktivitet, der udelukkende har rekreative formål og/eller konkurrence for øje, og som gør brug af levende akvatiske ressourcer, som imidlertid under ingen omstændigheder må sælges; der henviser til, at selv om formålet med sportsfiskeri ikke er at skabe en fortjeneste, medregnes det blandt turismeaktiviteter, der skaber en parallel økonomi, som burde foregå under ledelse af erhvervsfiskere, gennem de tjenester, faciliteter og infrastrukturer, der tilbydes sportsfiskere; der imidlertid henviser til, at ukontrolleret og intensivt sportsfiskeri kan have negative konsekvenser for fiskebestandene nogle steder;

| Z. | der henviser til, at der mangler pålidelige socioøkonomiske og miljømæssige statistikker over sportsfiskeriets konsekvenser for fiskebestandene, især i områder, hvor sportsfiskeri er særlig udbredt, og til, at der mangler klare regler og en grundig kontrol med fangsterne, ikke mindst i forbindelse med det ulovlige salg af fangster fra sportsfiskeri via uformelle kanaler, der som regel er knyttet til restauranter; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at der mangler pålidelige socioøkonomiske og miljømæssige statistikker over sportsfiskeriets konsekvenser for fiskebestandene, især i områder, hvor sportsfiskeri er særlig udbredt, og til, at der mangler klare regler og en grundig kontrol med fangsterne, ikke mindst i forbindelse med det ulovlige salg af fangster fra sportsfiskeri via uformelle kanaler, der som regel er knyttet til restauranter;

Turismerelateret fiskeri i EU-lande

| AA. | der henviser til, at en undersøgelse, som den italienske kystaktionsgruppe »GAC: il mare delle Alpi« (6) i 2015 offentliggjorde om borgernes vaner og holdninger i det område, som gruppen dækker, konstaterede, at en tredjedel af respondenterne spiser fisk flere gange om ugen, men kun fire forskellige typer, hvoraf de to er ferskvandsfisk og resten fra havet (sildefisk, laks, torsk og ørred); der henviser til, at turismerelateret fiskeri skaber større bevidsthed om fiskearter og kulinariske traditioner, som ofte er ukendt af de fleste forbrugere; der henviser til, at virkningen af diversificeringen af fiskeriindsatsen er indlysende; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at en undersøgelse, som den italienske kystaktionsgruppe »GAC: il mare delle Alpi« (6) i 2015 offentliggjorde om borgernes vaner og holdninger i det område, som gruppen dækker, konstaterede, at en tredjedel af respondenterne spiser fisk flere gange om ugen, men kun fire forskellige typer, hvoraf de to er ferskvandsfisk og resten fra havet (sildefisk, laks, torsk og ørred); der henviser til, at turismerelateret fiskeri skaber større bevidsthed om fiskearter og kulinariske traditioner, som ofte er ukendt af de fleste forbrugere; der henviser til, at virkningen af diversificeringen af fiskeriindsatsen er indlysende;

| AB. | der henviser til, at der har været en støt stigning i Italien i antallet af anmodninger om tilladelse til at udøve fiskerirelaterede turismeaktiviteter; der henviser til, at en undersøgelse gennemført for nylig viser, at de regioner i Italien, hvor der er udstedt flest tilladelser, er Liguria (290), Emilia-Romagna (229), Sardegna (218), Calabria (203), Campania (200) og Sicilia (136); der henviser til, at der fra 2002 til 2012 blev givet i alt 1 600 tilladelser; der henviser til, at regionerne med flest tilladelser i 2003 var Campania (63), Liguria (62), Sicilia (60) og Sardegna (59) efterfulgt af Puglia (46), Calabria (39) og Toscana (37) (7); |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at der har været en støt stigning i Italien i antallet af anmodninger om tilladelse til at udøve fiskerirelaterede turismeaktiviteter; der henviser til, at en undersøgelse gennemført for nylig viser, at de regioner i Italien, hvor der er udstedt flest tilladelser, er Liguria (290), Emilia-Romagna (229), Sardegna (218), Calabria (203), Campania (200) og Sicilia (136); der henviser til, at der fra 2002 til 2012 blev givet i alt 1 600 tilladelser; der henviser til, at regionerne med flest tilladelser i 2003 var Campania (63), Liguria (62), Sicilia (60) og Sardegna (59) efterfulgt af Puglia (46), Calabria (39) og Toscana (37) (7);

| AC. | der henviser til, at en tredjedel af de fartøjer, der har tilladelse til at drive fiskerirelaterede turismeaktiviteter, ikke må have mere end fire passagerer med om bord, mens 29 % har tilladelse til at have mellem fem og otte passagerer med, og de resterende 37 % kan medbringe mellem ni og 12 turister (8); |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at en tredjedel af de fartøjer, der har tilladelse til at drive fiskerirelaterede turismeaktiviteter, ikke må have mere end fire passagerer med om bord, mens 29 % har tilladelse til at have mellem fem og otte passagerer med, og de resterende 37 % kan medbringe mellem ni og 12 turister (8);

| AD. | der henviser til, at den store tilstrømning af turister næste udelukkende er koncentreret i juli og august, og at den fiskerirelaterede turisme således er yderst sæsonpræget, og at det er vigtigt at tilskynde til spredning; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at den store tilstrømning af turister næste udelukkende er koncentreret i juli og august, og at den fiskerirelaterede turisme således er yderst sæsonpræget, og at det er vigtigt at tilskynde til spredning;

| AE. | der henviser til, at uddannelsesniveauet følger omtrent samme mønster som aldersgrupperne, idet uddannelsesniveauet på tilsvarende vis er højere blandt udbydere af fisketure end blandt dem, der alene er beskæftiget med erhvervsfiskeri; der henviser til, at over 30 % af skipperne har en mellemuddannelse eller en faglig uddannelse og har et i det mindste elementært kendskab til engelsk (64 %), fransk (34 %), spansk (16 %) eller tysk (7 %) (9); |
| --- | --- |

AE.

der henviser til, at uddannelsesniveauet følger omtrent samme mønster som aldersgrupperne, idet uddannelsesniveauet på tilsvarende vis er højere blandt udbydere af fisketure end blandt dem, der alene er beskæftiget med erhvervsfiskeri; der henviser til, at over 30 % af skipperne har en mellemuddannelse eller en faglig uddannelse og har et i det mindste elementært kendskab til engelsk (64 %), fransk (34 %), spansk (16 %) eller tysk (7 %) (9);

| AF. | der henviser til, at en undersøgelse blandt udbydere af fisketure i Italien viste, at fisketure kan bidrage positivt til bestræbelserne på at bevare fiskebestande og marine økosystemer, navnlig som følge af de mindre fangstmængder, samt til fiskernes og deres familiers fysiske og psykiske velbefindende som følge af den nedsatte arbejdstid på havet for fiskerne (10); |
| --- | --- |

AF.

der henviser til, at en undersøgelse blandt udbydere af fisketure i Italien viste, at fisketure kan bidrage positivt til bestræbelserne på at bevare fiskebestande og marine økosystemer, navnlig som følge af de mindre fangstmængder, samt til fiskernes og deres familiers fysiske og psykiske velbefindende som følge af den nedsatte arbejdstid på havet for fiskerne (10);

| AG. | der henviser til, at der er registreret en større deltagelse af kvinder, ikke kun i aktiviteter, der er knyttet til erhvervsfiskernes arbejde, men også i udviklingen af deres egne fiskerirelaterede turismeaktiviteter; |
| --- | --- |

AG.

der henviser til, at der er registreret en større deltagelse af kvinder, ikke kun i aktiviteter, der er knyttet til erhvervsfiskernes arbejde, men også i udviklingen af deres egne fiskerirelaterede turismeaktiviteter;

| AH. | der henviser til, at unge også kan betragtes som målgruppe for udviklingen af fiskerirelaterede turistdestinationer; |
| --- | --- |

AH.

der henviser til, at unge også kan betragtes som målgruppe for udviklingen af fiskerirelaterede turistdestinationer;

| AI. | der henviser til, at traditionelt fiskeri i øjeblikket er den erhvervsaktivitet i en primærsektor, der er mindst kendt, og som færrest uddanner sig i, og som i mindst omfang anvendes som uddannelsesværktøj på basis- eller mellemniveau i uddannelsessystemet; |
| --- | --- |

AI.

der henviser til, at traditionelt fiskeri i øjeblikket er den erhvervsaktivitet i en primærsektor, der er mindst kendt, og som færrest uddanner sig i, og som i mindst omfang anvendes som uddannelsesværktøj på basis- eller mellemniveau i uddannelsessystemet;

| AJ. | der henviser til, at der er en lang række muligheder for at indføre undervisningsaktiviteter i tilknytning til traditionelt fiskeri med udgangspunkt i modeller som »skolebondegårde«; |
| --- | --- |

AJ.

der henviser til, at der er en lang række muligheder for at indføre undervisningsaktiviteter i tilknytning til traditionelt fiskeri med udgangspunkt i modeller som »skolebondegårde«;

| AK. | der henviser til, at udviklingen af turismerelaterede fiskeriaktiviteter i afgørende grad afhænger af partnerskaber, Fiskeriets Lokale Aktionsgrupper (FLAG), hvor fiskeriets aktører og andre lokale offentlige og private aktører sammen udvikler og gennemfører en bottom-up-tilgang, som er tilpasset og imødekommer de økonomiske, sociale og miljømæssige behov i det pågældende område; der henviser til, at selv om sådanne aktionsgrupper opererer i meget forskellige miljøer og følger meget forskellige strategier, peger et overvældende flertal af dem på turismen som et afgørende element for udvikling; |
| --- | --- |

AK.

der henviser til, at udviklingen af turismerelaterede fiskeriaktiviteter i afgørende grad afhænger af partnerskaber, Fiskeriets Lokale Aktionsgrupper (FLAG), hvor fiskeriets aktører og andre lokale offentlige og private aktører sammen udvikler og gennemfører en bottom-up-tilgang, som er tilpasset og imødekommer de økonomiske, sociale og miljømæssige behov i det pågældende område; der henviser til, at selv om sådanne aktionsgrupper opererer i meget forskellige miljøer og følger meget forskellige strategier, peger et overvældende flertal af dem på turismen som et afgørende element for udvikling;

| AL. | der henviser til, at Europa-Kommissionen har oprettet Støtteenheden for Netværket af Fiskeriområder (FARNET) med henblik på at bidrage til gennemførelsen af akse 4 i Den Europæiske Fiskerifond; der henviser til, at FARNET er en platform for netværk for fiskeriområder og støtter FLAG'er i udviklingen af lokale strategier, initiativer og projekter; |
| --- | --- |

AL.

der henviser til, at Europa-Kommissionen har oprettet Støtteenheden for Netværket af Fiskeriområder (FARNET) med henblik på at bidrage til gennemførelsen af akse 4 i Den Europæiske Fiskerifond; der henviser til, at FARNET er en platform for netværk for fiskeriområder og støtter FLAG'er i udviklingen af lokale strategier, initiativer og projekter;

| AM. | der henviser til, at lokale aktører takket være FLAG'er har lært, hvordan turismeudbuddet i et fiskeriområde kan udvikles til at omfatte en hel pakke af aktiviteter og dermed kan forblive attraktivt også inden for en turismesektor, der er meget konkurrencebetonet; der henviser til, at turisme på denne måde kan blive en vigtig kilde til yderligere indtægter for fiskersamfundene og dermed på lang sigt bidrage til den generelle udvikling af kyst- og øområderne; |
| --- | --- |

AM.

der henviser til, at lokale aktører takket være FLAG'er har lært, hvordan turismeudbuddet i et fiskeriområde kan udvikles til at omfatte en hel pakke af aktiviteter og dermed kan forblive attraktivt også inden for en turismesektor, der er meget konkurrencebetonet; der henviser til, at turisme på denne måde kan blive en vigtig kilde til yderligere indtægter for fiskersamfundene og dermed på lang sigt bidrage til den generelle udvikling af kyst- og øområderne;

| AN. | der henviser til, at succeshistorier vidner om FLAG’ernes uvurderlige bidrag i ikke-industrielle fiskersamfund i Grækenland, Italien og Spanien; der desuden henviser til, at FARNET-netværk har fremhævet eksempler på god praksis i Frankrig, Belgien, Spanien, Kroatien og Italien (11); |
| --- | --- |

AN.

der henviser til, at succeshistorier vidner om FLAG’ernes uvurderlige bidrag i ikke-industrielle fiskersamfund i Grækenland, Italien og Spanien; der desuden henviser til, at FARNET-netværk har fremhævet eksempler på god praksis i Frankrig, Belgien, Spanien, Kroatien og Italien (11);

| AO. | der henviser til, at der i Finland er indført en model til vurdering af indvirkningen af fiskerirelaterede turismeaktiviteter, der bygger på besøgenes varighed, opholdsstederne og antallet af besøgende; der henviser til, at der har vist sig at være problemer med definitionen af en »fiskeriturist« og med optællingen af besøg (12); |
| --- | --- |

AO.

der henviser til, at der i Finland er indført en model til vurdering af indvirkningen af fiskerirelaterede turismeaktiviteter, der bygger på besøgenes varighed, opholdsstederne og antallet af besøgende; der henviser til, at der har vist sig at være problemer med definitionen af en »fiskeriturist« og med optællingen af besøg (12);

| AP. | der henviser til, at der i nogle kystlandsbyer i medlemsstaterne afholdes festivaler, men at det er nødvendigt at overveje andre midler for at øge tiltrækningskraften over for turister, f.eks. ved at kombinere disse med andre kvalitetstilbud i primærsektoren: udbredelse af viden om ikke-industrielt fiskeri og fiskernes levevis og kontakter til traditionelle afgrøder, herunder regionale fødevarer og vine, og højkvalitetsslutprodukter fra forarbejdnings- og konservesindustrien, der afspejler Unionens mangfoldighed; |
| --- | --- |

AP.

der henviser til, at der i nogle kystlandsbyer i medlemsstaterne afholdes festivaler, men at det er nødvendigt at overveje andre midler for at øge tiltrækningskraften over for turister, f.eks. ved at kombinere disse med andre kvalitetstilbud i primærsektoren: udbredelse af viden om ikke-industrielt fiskeri og fiskernes levevis og kontakter til traditionelle afgrøder, herunder regionale fødevarer og vine, og højkvalitetsslutprodukter fra forarbejdnings- og konservesindustrien, der afspejler Unionens mangfoldighed;

| AQ. | der henviser til, at der i Spanien er oprettet specialiserede bureauer som f.eks. »Turisme marinero — Costa del Sol« til at fremme det traditionelle fiskeri og hjælpe lokalbefolkningen med at udvikle og oplyse om turismeaktiviteter i tilknytning til denne sektor, der henviser til, at Costa del Sol-bureauet arrangerer madlavningskurser om bord på skibe, som benyttes af lokale fiskere, udflugter til observation af fiskearter og rekreative fiskeriaktiviteter; der henviser til, at et andet tilbud består i omvisninger i en »biopark«, et frilandsmuseum særligt for børn, hvor de kan lære om havbiologi, traditionelt fiskeri (traditionelt fangstudstyr og traditionelle fangstmetoder) og den lokale kultur; der henviser til, at udbredelse af disse initiativer og udveksling af erfaringer på dette område mellem medlemsstaterne vil kunne være til gavn for kystområder og landdistrikter, især i udkantsområder (13); |
| --- | --- |

AQ.

der henviser til, at der i Spanien er oprettet specialiserede bureauer som f.eks. »Turisme marinero — Costa del Sol« til at fremme det traditionelle fiskeri og hjælpe lokalbefolkningen med at udvikle og oplyse om turismeaktiviteter i tilknytning til denne sektor, der henviser til, at Costa del Sol-bureauet arrangerer madlavningskurser om bord på skibe, som benyttes af lokale fiskere, udflugter til observation af fiskearter og rekreative fiskeriaktiviteter; der henviser til, at et andet tilbud består i omvisninger i en »biopark«, et frilandsmuseum særligt for børn, hvor de kan lære om havbiologi, traditionelt fiskeri (traditionelt fangstudstyr og traditionelle fangstmetoder) og den lokale kultur; der henviser til, at udbredelse af disse initiativer og udveksling af erfaringer på dette område mellem medlemsstaterne vil kunne være til gavn for kystområder og landdistrikter, især i udkantsområder (13);

| AR. | der henviser til, at Kommissionen, Europa-Parlamentet og medlemsstaterne derfor ikke uden videre må forbyde traditionelle fiskeriteknikker, der benyttes af små familievirksomheder, men først bør foretage en grundig indvirkningsvurdering for at undgå, at nye former for bæredygtig og autentisk fiskeriturisme i beskeden målestok og med traditionelle fiskeredskaber bliver umuliggjort; |
| --- | --- |

AR.

der henviser til, at Kommissionen, Europa-Parlamentet og medlemsstaterne derfor ikke uden videre må forbyde traditionelle fiskeriteknikker, der benyttes af små familievirksomheder, men først bør foretage en grundig indvirkningsvurdering for at undgå, at nye former for bæredygtig og autentisk fiskeriturisme i beskeden målestok og med traditionelle fiskeredskaber bliver umuliggjort;

| AS. | der henviser til, at de fiskefestivaler, der i sommermånederne afholdes i turistcentrene i kyst- og øområder i Kroatien, har til formål at fremme det traditionelle fiskeri, den kulturelle og historiske arv, gastronomien og den traditionelle levevis; |
| --- | --- |

AS.

der henviser til, at de fiskefestivaler, der i sommermånederne afholdes i turistcentrene i kyst- og øområder i Kroatien, har til formål at fremme det traditionelle fiskeri, den kulturelle og historiske arv, gastronomien og den traditionelle levevis;

| 1. | finder det essentielt, at fiskerfartøjerne ombygges og tilpasses turismeaktiviteterne, idet fartøjerne bør renoveres for at sikre turisternes sikkerhed og undgå hindringer for gennemførelsen af fiskeriaktiviteter, samtidig med at der kan tilbydes den nødvendige komfort for en behagelig oplevelse, uden at fartøjernes fiskerikapacitet øges; påpeger imidlertid, at tilpasninger af denne art, især når de foretages uden for turistsæsonen, ikke må medføre begrænsninger for erhvervsfiskeriet; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger det hidtil uudnyttede potentiale i fiskerirelateret turisme, der kan indebære betydelige fordele for kystsamfundene ved at diversificere de lokale indkomstkilder; mener i denne forbindelse, at fiskeriturisme på havet og fiskerirelaterede turismeaktiviteter kan være et supplement til erhvervsfiskeriet og tilføre fiskersamfundene ekstra indtægter; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener, at det strategiske mål for Kommissionens initiativ bør være at fremme fiskeriturisme, fiskerirelaterede turismeaktiviteter i land og sportsfiskerirelateret turisme og muliggøre deres fulde udvikling i hele EU med hjælp fra et fælles netværk og en fælles ramme, der er udformet til formålet; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til gennem Det Europæiske Rejseudvalg og dets portal visiteurope.com at fremme rejsemål for bæredygtig rekreativ fiskeriturisme i Europa og ved hjælp af en målrettet oplysningskampagne at gøre fiskerivirksomhederne opmærksomme på disse nye og bæredygtige forretningsmodeller og de vækstmuligheder, de indebærer; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer Kommissionen til at fremme skabelse og udvikling af fiskeriturisme med det formål at anvende en differentieret forretningsstrategi, der er hensigtsmæssig i forhold til potentialet i dette segment og i stand til at opfylde dets behov mere effektivt, samt arbejde hen imod en ny form for turisme, hvor de centrale krav bl.a. er kvalitet, fleksibilitet, innovation og beskyttelse af den historiske og kulturelle arv i fiskeriområder samt miljø og sundhed; opfordrer endvidere Kommissionen til at fremme, og støtte investeringer i fiskeri på turismeområdet med henblik på at skabe differentierede turismekapaciteter gennem fremme af gastronomi i forbindelse med ikke-industrielle fiskeprodukter, fiskeriturismeaktiviteter, undervands- og dykkerturisme mv. for derigennem at udnytte fiskeritraditionen og en specifik fiskeriregions særpræg på en bæredygtig måde; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer Kommissionen til med henblik på at fremme skabelse og udvikling af fiskeriturisme aktivt at tilskynde og støtte investeringer i diversificeringen af fiskeriet i kulturel og kunstnerisk henseende som del af den traditionelle arv (håndværksprodukter, musik og dans mv.) og til at støtte investeringer i fremme af fiskeritraditioner og -historie og fiskeriarven generelt (redskaber, teknikker, historiske dokumenter mv.) ved at åbne museer og arrangere udstillinger med nær tilknytning til kystfiskeri; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at tillade en blandet anvendelse af fartøjer, som er bestemt til fangstaktiviteter, således at de, samtidig med at de bevarer dette formål, også kan anvendes til andre former for aktiviteter i forbindelse med fritids- og turistsektoren såsom informationsdage om sejlads eller aktiviteter i forbindelse med forarbejdning, undervisning eller gastronomi osv. på linje med den ordning, der gælder i landbrugssektoren, og som involverer skolebondegårde og landbrugsturisme; |
| --- | --- |

7.

| 8. | finder det med henblik herpå nødvendigt at oprette et europæisk netværk af turismerelaterede fiskeriaktiviteter og et europæisk netværk af turisttjenester i forbindelse med sportsfiskeri og rekreativt fiskeri på grundlag af det vellykkede eksempel med FARNET, som yder stor hjælp til FLAG’er; |
| --- | --- |

8.

| 9. | mener, at der er et presserende behov for en omhyggelig styring af støttepolitikkerne og for en grundig vurdering af resultaterne af dem samt for at systematisere, standardisere og forbedre indsamlingen af data om disse aktiviteters bidrag til indtjeningen i europæiske fiskeriområder; understreger desuden, at det er vigtigt at overvåge den faktiske virkning af rekreativt fiskeri betragtet som økonomisk aktivitet, dets indvirkning på fiskebestandene og i form af en eventuel konkurrence — gennem uformelle salgskanaler — med erhvervsfiskerisektoren; anmoder Kommissionen om at sikre, at fiskeriindustrien inddrages i udformningen af sådanne overvågningsforanstaltninger; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle og støtte partnerskaber med fiskeriturismesektoren, der forestås af forvaltningsmyndigheder for beskyttede havområder og for Natura 2000-områder, med det formål at kombinere beskyttelsen af naturressourcerne med fremme og udvikling af kultur gennem ansvarlig udnyttelse; |
| --- | --- |

10.

| 11. | mener, at det er afgørende at harmonisere definitionen af turismerelaterede fiskeriaktiviteter på EU-plan med særlig vægt på fisketure, turismetjenester på land, akvakulturrelaterede turismeaktiviteter og turisme i tilknytning til sportsfiskeri og rekreativt fiskeri; denne definition bør tage højde for de meget forskelligartede former, disse aktiviteter kan antage, sikre høring af alle berørte parter og sikre, at fiskerirelateret turisme betragtes som en bibeskæftigelse, der gør det muligt for fiskere at supplere deres primære fiskeriaktivitet uden at bevæge sig over i en anden sektor end fiskeri; |
| --- | --- |

11.

| 12. | fremhæver betydningen af at sondre mellem de forskellige former for fiskerirelateret turisme, som omfatter fiskeriturisme (»pescaturismo« og »ittiturismo«), hav- og kystbaserede aktiviteter, rekreativt fiskeri (herunder lystfiskeri), indlandsfiskeri og aktiviteter baseret på arv og kultur, som sigter mod at skabe synergier med marketinginitiativer for primærprodukter af høj kvalitet, samtidig med at naturarv, dyrebeskyttelse og biodiversitet respekteres; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer under henvisning til de meget store forskelle mellem EU-fiskerivirksomheder, der er involveret i turisme, Kommissionen til at vedtage fælles regler om søfartssikkerhed, sundheds- og hygiejnekrav til fartøjer, der anvendes til fiskerirelateret turisme, og eventuelle skattelempelser; præciserer, at foranstaltningerne skal være tilstrækkeligt fleksible til at tage hensyn til de store forskelle mellem de forskellige former for fiskeri og fartøjer samt særlige regionale karakteristika; |
| --- | --- |

13.

| 14. | anbefaler, at der lægges vægt på princippet om mindre brug af kulbaseret energi og energieffektive motorer, når der skal foretages ændringer af fartøjerne for at tilpasse dem disse aktiviteter; |
| --- | --- |

14.

| 15. | mener, at der bør sikres passende infrastrukturer til transport og indkvartering af turisterne samt vedligeholdelse og pasning af offentlige områder, hvilket er afgørende for, at turistaktiviteterne kan blive en succes på længere sigt; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer medlemsstaterne til at opfylde de forpligtelser, der følger af EU's vandrammedirektiv og havstrategirammedirektiv, med det formål at sikre kyst- og havfarvande en god miljøstatus, navnlig gennem forbedring af ressourceeffektiviteten samt en målrettet forebyggelse og håndtering af forurening og affald; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer medlemsstaterne til at lette den administrative byrde ved at forenkle godkendelsesprocedurerne og andre bureaukratiske procedurer; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger, at disse aktiviteter skal være forenelige med beskyttelsen af biodiversitet, Natura 2000-områder og beskyttede havområder (EU’s biodiversitetsstrategi samt fugle- og habitatdirektiverne), og dermed nødvendigheden af at fremme dialog og synergier med andre berørte medlemsstater; |
| --- | --- |

18.

| 19. | mener, at der bør tilrettelægges uddannelsesforløb for fiskere og akvakulturbrugere, deres familier og alle involverede lokale, så det sikres, at de har de fornødne sprogkundskaber og den fornødne viden til at byde turister velkommen, garantere deres sikkerhed, formidle viden om havbiologi, lokale fiskearter, miljøet og kulturelle traditioner; opfordrer Kommissionen og Rådet til at anerkende kvindernes rolle i fiskeriturismesektoren og i en bæredygtig udvikling af områder, der er afhængige af fiskeri, med det formål at sikre dem deltagelse på lige vilkår; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder til at udbrede information om Kommissionens Eures-portal for jobmobilitet, der indeholder information for jobsøgere og arbejdsgivere om jobmuligheder, færdigheder og oplæringsbehov inden for »blå job«-sektoren, og til at fremme åbne online-kurser til forbedring eller nyorientering af færdigheder inden for turismeforvaltning og innovativ fiskeriturisme; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Kommissionen til at sørge for en særlig sektion på den europæiske portal for små virksomheder med henblik på at hjælpe erhvervsfolk/fiskere med at opnå finansiering til aktiviteter inden for fiskerirelateret turisme; |
| --- | --- |

21.

| 22. | mener, at erhvervelse af faglige færdigheder på områder som digital markedsføring, varetagelse og vedligeholdelse af kommunikation på sociale medier, sociokulturel forvaltning og sproglige færdigheder bør være en prioritet i fiskeriområder for at fremme både udvikling og formidling af fiskerirelaterede turismeaktiviteter; |
| --- | --- |

22.

| 23. | mener, at det er vigtigt med differentiering og individualitet i turismeudbuddet gennem udvikling af en strategi baseret på lokale særtræk og den specialisering, der er knyttet til dem, og de til rådighed værende ressourcer; opfordrer med dette mål for øje Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme forskellige former for bæredygtig turisme og økologisk turisme, bl.a. ved hjælp af nyskabende markedsføringsstrategier, der særligt fokuserer på traditionelle kendetegn og bæredygtighed, og som konstant overvåges for at sikre balance mellem udbud og efterspørgsel; |
| --- | --- |

23.

| 24. | tilskynder til udvikling af integrerede tilbud, der giver forbrugerne rige oplevelser baseret på en struktureret og synergetisk kombination af alt, hvad et område har at tilbyde, og til indgåelse af partnerskaber med henblik på at tiltrække forbrugere via de turismeattraktioner, der allerede forefindes i områder tæt på traditionelle fiskeriområder, f.eks. turisme i forbindelse med kongresser og/eller arbejdsrelateret turisme; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer Kommissionen til at støtte og fremme inddragelse af fiskeriet og af personer, der er beskæftiget i fiskerisektoren, i projekter, som er knyttet til kultur- og historieturismen, f.eks. genopdagelse af søfartsvirksomhed, traditionelle fangstområder og fiskerierhverv; |
| --- | --- |

25.

| 26. | bemærker vigtigheden af samarbejde mellem turismeoperatører og fiskere med henblik på at maksimere potentialet i fiskerirelateret turisme; |
| --- | --- |

26.

| 27. | betoner vigtigheden af turismeaktiviteter relateret til iagttagelse af dyreliv, især hvalobservationer, og af, at de udviser respekt for de vilde arters naturlige levesteder og biologiske behov; tilføjer, at disse aktiviteter kan have mange uddannelsesmæssige, miljømæssige, videnskabelige og andre samfundsøkonomiske fordele og kan bidrage til at højne bevidstheden om og værdsættelsen af disse enestående arter og det værdifulde miljø, de lever i; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder til at sørge for innovative og bæredygtige infrastrukturer, herunder internetforbindelser og informationsteknologi, med henblik på at fremme udviklingen af fiskerirelateret turisme og genskabelse af eksisterende maritime infrastrukturer og flod- og søinfrastrukturer; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og regionale og lokale myndigheder til at intensivere kommunikations- og pr-kampagner, f.eks. i forbindelse med initiativer som Fremtrædende Europæiske Turistmål og det europæiske år for kulturarv 2018, som har til formål at forbedre kendskabet til og øge bevidstheden om traditionelle fiskerikulturer og den traditionelle akvakultur; opfordrer aktørerne til at udnytte potentialet i turister og i dem, der kan rejse uden for højsæsonen; |
| --- | --- |

29.

| 30. | mener, at ansvarlige og bæredygtige forretningsmodeller for diversificering af fiskeriet skal indbefatte respekt for de lokale fiskerisamfunds kultur og hjælpe med at bevare deres identitet; understreger navnlig, at turismerelateret rekreativt fiskeri bør foregå i overensstemmelse med de små lokale ikkeindustrielle fiskerivirksomheders interesser; |
| --- | --- |

30.

| 31. | mener, at det er vigtigt at udvikle fiskeriturisme som »aktiv ferie«, som har flere positive afsmittende virkninger som f.eks. fremme af maritim kultur og fiskeritraditioner samt uddannelse inden for miljøbevidsthed og artsbeskyttelse; |
| --- | --- |

31.

| 32. | påpeger behovet for at udvide den potentielle efterspørgsel efter ombyggede fartøjer ved at udvide udbuddet for bl.a. at appellere til uddannelsessystemet, som har erfaring med at anvende landbruget til undervisningsformål, f.eks. i forbindelse med »skolebondegårdsprojekter«; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger, at produktdiversificering fordrer en passende markedsføringsindsats, og at en synlighedsstrategi er nødvendig for målgruppen af fiskere, herunder grænseoverskridende markedsføringsinitiativer; |
| --- | --- |

33.

| 34. | mener derfor, at fiskerilokaliteter bør overveje at iværksætte fælles markedsføringskampagner sammen med andre rejsemål i samme region — som foreslået i Parlamentets beslutning af 29. oktober 2015 om »Nye udfordringer og koncepter til fremme af turisme i Europa« (14) — og drive fælles markedsføringsplatforme med særligt fokus på markedsføring og onlinesalg inden for rammerne af internationalt samarbejde; |
| --- | --- |

34.

| 35. | mener, at denne markedsføringsstrategi bør omfatte opbygning af synergier mellem markedsføringsinitiativer vedrørende friske eller forarbejdede produkter, gastronomi og turisme grupperet efter geografiske områder, som er sammenhængende set ud fra et kulturelt, produktionsrelateret eller miljømæssigt synspunkt og/eller er baseret på synergi; |
| --- | --- |

35.

| 36. | mener, at det er nødvendigt at beskytte brugen af traditionelle metoder og teknikker såsom almadraba og xeito, da de er tæt knyttet til kystområdernes identitet og livsform, og at de bør anerkendes som del af kulturarven; |
| --- | --- |

36.

| 37. | understreger betydningen af investeringer i diversificering af fiskeriet for at fremme tradition, historie og fiskeriets kulturarv som helhed (herunder traditionelle fangstmetoder og -redskaber); |
| --- | --- |

37.

| 38. | understreger betydningen af investeringer i diversificering af fiskeriet med henblik på at fremme forarbejdningen af lokale fiskeprodukter; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer medlemsstaterne til at udarbejde strategier til afhjælpning af problemet med sæsonkoncentration i forbindelse med turismeaktiviteter, f.eks. ved at afholde gastronomiske festivaler og arrangementer, havne- og landsbymarkeder (15), temalandsbyer og museer (som i Spanien og Cetara), således at der kan tilbydes aktiviteter året rundt uanset vejret; |
| --- | --- |

39.

| 40. | er overbevist om, at en afbalanceret sammensætning af alternative og målrettede turistprodukter og en hensigtsmæssig markedsføring af disse kan medvirke til at afbalancere problemerne med sæsonkoncentration; |
| --- | --- |

40.

| 41. | mener, at det er afgørende for medlemsstater, regioner og interessenter at udveksle bedste praksis i betragtning af den manglende synergi mellem virksomhederne i EU's havområder, som fører til opsplitning og begrænsede økonomiske fordele; bemærker, at forskningscentre, museer, turistselskaber, forvaltere af Natura 2000-områder og beskyttede havområder, traditionelle konserves- og fiskeforarbejdningsvirksomheder og andre aktører bør tilskyndes til at arbejde sammen om at udvikle innovative og bæredygtige produkter, som ud over at indebære en økonomisk merværdi også opfylder de besøgendes forventninger; understreger, at disse aktiviteter bør inkorporeres i en sammenhængende generel ramme for fremme af bæredygtig og ansvarlig turisme i det pågældende område; mener, at FLAG'er kan spille en vigtig rolle i denne forbindelse og derfor bør modtage passende finansiering; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer medlemsstaterne og Europa-Kommissionen til at styrke forbindelserne mellem de lokale, regionale og nationale niveauer og EU-niveauet med henblik på at fremme styreformer, der muliggør gennemførelsen af tværgående politikker, der kan bidrage til målene inden for forskellige aktivitetsområder, herunder bæredygtig og inklusiv vækst; |
| --- | --- |

42.

| 43. | opfordrer Kommissionen til inden for rammerne af FARNET og FLAG'er at fremme en paneuropæisk dialog med havne og turismeaktører samt miljøeksperter; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer de nationale myndigheder og agenturer til at arbejde tættere sammen med turistbureauer og til at give høj prioritet til diversificering af den blå økonomi, navnlig med hensyn til havturisme og sektorer i tilknytning hertil; bemærker, at dette også bør omfatte medtagelse af lystfiskeri til havs, hvor det er relevant, i turistpakker og markedsføringskampagner, navnlig for øer og kystområder; understreger, at udstedelse af tilladelser til dobbelt anvendelse af fiskerfartøjer — både af fartøjer til erhvervsmæssigt, ikke-industrielt fiskeri og af fartøjer til havturisme, herunder lystfiskeri — bør betragtes som en prioritet, og at der bør ydes tilskud til ombygning af dem; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne, de regionale og lokale myndigheder, den berørte erhvervssektor og andre interessenter til at foretage en målrettet indsats i overensstemmelse med EU-politikker med virkning på fiskeriet og akvakultursektoren; påpeger behovet for en håndbog om bedste praksis, der med beskrivelser af de bedste eksempler kan opmuntre andre virksomheder til at arbejde i samme retning; minder om, at det også er vigtigt at inddrage lokale videnskabskredse for at undgå miljøproblemer; |
| --- | --- |

45.

| 46. | understreger betydningen af miljøvenlige forretningsmodeller og anbefaler derfor, at miljøeksperter altid bør være tæt tilknyttet lokale aktionsgrupper (f.eks. FLAG'er og lokale landdistriktaktionsgrupper (LAG’er)); |
| --- | --- |

46.

| 47. | opfordrer til øremærkning af de fornødne midler til etablering af et europæisk netværk for udveksling af bedste praksis og kortlægning af fiskeriaktiviteter med oplysninger om interessante steder og karakteristika for hver enkelt fiskerisamfund; |
| --- | --- |

47.

| 48. | opfordrer til brug (i forbindelse med af EHFF og/eller andre instrumenter) af særlige støttemekanismer, der kan aktiveres i nødsituationer (naturkatastrofer) i områder, hvor fiskeri og turisme er den eneste indtægtskilde; |
| --- | --- |

48.

| 49. | mener, at det er nødvendigt at tilskynde til finansiering af denne type foranstaltninger under EHFF, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Samhørighedsfonden, rammeprogrammet for forskning og Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) i tæt samarbejde med rådgivere fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og at sørge for adgang til lån på favorable vilkår, der gør det muligt at undgå de særlige hindringer, som kvinder står over for i forbindelse med finansieringen af projekter, som kan falde ind under anvendelsesområdet for de nationale programmer; |
| --- | --- |

49.

| 50. | understreger, at FLAG'er i programmeringsperioden 2007-2013 rådede over 486 mio. EUR fra EFF, og at der blev ydet støtte til ca. 12 000 lokale projekter i denne periode; |
| --- | --- |

50.

| 51. | opfordrer medlemsstaterne og FLAG'er til at udnytte de tilgængelige midler bedst muligt og desuden til så vidt muligt at anvende flere finansieringskilder (fælles med EFRU, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) eller ESF); |
| --- | --- |

51.

| 52. | opfordrer medlemsstaterne til at oprette kontaktpunkter på regionalt plan til at sørge for oplysninger og støtte; |
| --- | --- |

52.

| 53. | henstiller, at FLAG'er arbejder tæt sammen med turismeeksperter med henblik på at indkredse projekter og hensigtsmæssig finansiering gennem akse 4 under EHFF til diversificering af fiskeriområder; |
| --- | --- |

53.

| 54. | gør opmærksom på, at EHFF yder særlig finansiel støtte til kvindeledede initiativer i fiskerisamfund; |
| --- | --- |

54.

| 55. | opfordrer medlemsstaterne til i fastsættelsen af udvælgelseskriterier for aktioner under EHFF at sikre, at ligestilling mellem kønnene integreres og fremmes i alle de finansierede aktioner (f.eks. ved at give præference til aktioner, der er rettet mod kvinder eller varetages af kvinder); |
| --- | --- |

55.

| 56. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde en undersøgelse af de samfundsøkonomiske og miljømæssige konsekvenser af disse aktiviteter; |
| --- | --- |

56.

| 57. | opfordrer Kommissionen til at analysere den socioøkonomiske indvirkning af rekreativt fiskeri på turisme inde i landet, navnlig i landdistrikter, og til at foreslå eventuelle foranstaltninger for regioner, hvor potentialet for sådant fiskeri er underudnyttet; |
| --- | --- |

57.

| 58. | opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at forbedre indsamlingen og forvaltningen af data om fiskerirelateret turisme; |
| --- | --- |

58.

| 59. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, medlemsstaternes regeringer og de rådgivende råd. |
| --- | --- |

59.

---

(1)  EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22.

(2)  EUT L 149 af 20.5.2014, s. 1.

(3)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

(4)  EUT C 419 af 16.12.2015, s. 167.

(5)  EUT C 75 af 26.2.2016, s. 24.

(6)  »Indagine sulle abitudini e opinioni dei cittadini nel comprensorio del GAC »il mare delle Alpi« — Analisi della pescaturismo in Italia come strumento di sviluppo sostenibile«, 2015 (Undersøgelse af borgernes vaner og holdninger i det område, der dækkes af kystaktionsgruppen GAC »il mare delle Alpi« (det alpine hav) — Analyse af fiskeriturismen i Italien som redskab til en bæredygtig udvikling).

(7)  »L'integrazione della pesca con altre attività produttive — La pescaturismo kommer modello sociale e culturale« Cenasca Cisl et al., 2005 (Supplering af fiskeriet med andre erhvervsaktiviteter — Fiskeriturismen som social og kulturel model).

(8)  »Indagine sulle abitudini e opinioni dei cittadini nel comprensorio del GAC »il mare delle Alpi« — Analisi della pescaturismo in Italia come strumento di sviluppo sostenibile«, 2015 (Undersøgelse af borgernes vaner og holdninger i det område, der dækkes af kystaktionsgruppen GAC »il mare delle Alpi« (det alpine hav) — Analyse af fiskeriturismen i Italien som redskab til en bæredygtig udvikling).

(9)  »L'integrazione della pesca con altre attività produttive — La pescaturismo kommer modello sociale e culturale« Cenasca Cisl et al., 2005 (Supplering af fiskeriet med andre erhvervsaktiviteter — Fiskeriturismen som social og kulturel model).

(10)  »Indagine sulle abitudini e opinioni dei cittadini nel comprensorio del GAC »il mare delle Alpi« — Analisi della pescaturismo in Italia come strumento di sviluppo sostenibile«, 2015 (Undersøgelse af borgernes vaner og holdninger i det område, der dækkes af kystaktionsgruppen GAC »il mare delle Alpi« (det alpine hav) — Analyse af fiskeriturismen i Italien som redskab til en bæredygtig udvikling).

(11)  Socioøkonomisk undersøgelse af fiskerirelateret turisme i EUSAIR — Nemo project 1M-MED14-11, WP2, aktion 2.3.

(12)  »Perspectives for the development of tourism activities related to fishing«, Europa-Parlamentet IP/B/PECH/IC/2013-103 (2014).

(13)  »Perspectives for the development of tourism activities related to fishing«, Europa-Parlamentet IP/B/PECH/IC/2013-103 (2014).

(14)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0391.

(15)  Eksempelvis Vlaggetjesdagen (når den flagpyntede sildeflåde sejler ud) og Havendagen (havnedage) i Nederlandene.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/30 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/30

---

P8_TA(2017)0281

Forældelsesfrister for trafikulykker

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 med henstillinger til Kommissionen om forældelsesfrister for trafikulykker (2015/2087(INL))

(2018/C 334/04)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til artikel 67, stk. 4, og artikel 81, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 67, stk. 4, og artikel 81, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«),

| — | der henviser til artikel 6 i konventionen om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) og dens relevante retspraksis, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 6 i konventionen om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) og dens relevante retspraksis,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions Domstols retspraksis om principperne om den nationale processuelle autonomi og effektiv domstolsbeskyttelse (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions Domstols retspraksis om principperne om den nationale processuelle autonomi og effektiv domstolsbeskyttelse (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (Rom II) (2) (»Rom II-forordningen«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (Rom II) (2) (»Rom II-forordningen«),

| — | der henviser til Haagkonventionen af 4. maj 1971 om lovvalgsregler ved trafikulykker (»Haagkonventionen om trafikulykker fra 1971«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Haagkonventionen af 4. maj 1971 om lovvalgsregler ved trafikulykker (»Haagkonventionen om trafikulykker fra 1971«),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (3) (motorkøretøjsforsikringsdirektivet), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (3) (motorkøretøjsforsikringsdirektivet),

| — | der henviser til den europæiske konvention om beregning af tidsfrister (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske konvention om beregning af tidsfrister (4),

| — | der henviser til evalueringen af den europæiske merværdi fra Europa-Parlamentets Forskningstjenestes (EPRS') Enhed for Europæisk Merværdi med titlen »Forældelsesfrister i forbindelse med færdselsulykker«, der ledsager Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige initiativbetænkning (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til evalueringen af den europæiske merværdi fra Europa-Parlamentets Forskningstjenestes (EPRS') Enhed for Europæisk Merværdi med titlen »Forældelsesfrister i forbindelse med færdselsulykker«, der ledsager Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige initiativbetænkning (5),

| — | der henviser til undersøgelsen fra Generaldirektoratet for Interne Politikker med titlen »Grænseoverskridende trafikulykker i EU — de eventuelle konsekvenser af førerløse biler« (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til undersøgelsen fra Generaldirektoratet for Interne Politikker med titlen »Grænseoverskridende trafikulykker i EU — de eventuelle konsekvenser af førerløse biler« (6),

| — | der henviser til Kommissionens undersøgelse med titlen »Compensation of victims of cross-border road traffic accidents in the EU: Comparison of national practices, analysis of problems and evaluation of options for improving the position of cross-border victims« (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens undersøgelse med titlen »Compensation of victims of cross-border road traffic accidents in the EU: Comparison of national practices, analysis of problems and evaluation of options for improving the position of cross-border victims« (7),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. april 2010 med titlen »Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed for EU's borgere — Handlingsplan om gennemførelse af Stockholmprogrammet« (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. april 2010 med titlen »Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed for EU's borgere — Handlingsplan om gennemførelse af Stockholmprogrammet« (8),

| — | der henviser til sin beslutning af 1. februar 2007 med henstillinger til Kommissionen om forældelsesfrister i forbindelse med grænseoverskridende tvister om personskader og dødsulykker (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 1. februar 2007 med henstillinger til Kommissionen om forældelsesfrister i forbindelse med grænseoverskridende tvister om personskader og dødsulykker (9),

| — | der henviser til sin beslutning af 22. oktober 2003 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF, 90/232/EØF og 2000/26/EF om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 22. oktober 2003 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF, 90/232/EØF og 2000/26/EF om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (10),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 46 og 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 46 og 52,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0206/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0206/2017),

| A. | der henviser til, at forældelsesreglerne for erstatningskrav i Unionen varierer meget medlemsstaterne imellem, således at der ikke er to medlemsstater, der anvender nøjagtigt de samme grundlæggende forældelsesregler; der henviser til, at også den relevante forældelsesfrist er fastsat på grundlag af forskellige faktorer, herunder om der er tilknyttede straffesager, og om kravet anses for at vedrøre ansvar uden for eller inden for kontrakt; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at forældelsesreglerne for erstatningskrav i Unionen varierer meget medlemsstaterne imellem, således at der ikke er to medlemsstater, der anvender nøjagtigt de samme grundlæggende forældelsesregler; der henviser til, at også den relevante forældelsesfrist er fastsat på grundlag af forskellige faktorer, herunder om der er tilknyttede straffesager, og om kravet anses for at vedrøre ansvar uden for eller inden for kontrakt;

| B. | der henviser til, at de nationale ordninger for forældelsesfrister dermed er meget komplekse, og at det ofte kan være vanskeligt at forstå, hvilken er den gældende generelle forældelsesfrist, hvornår og hvordan fristerne begynder at gælde, og hvordan disse suspenderes, afbrydes eller forlænges; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at de nationale ordninger for forældelsesfrister dermed er meget komplekse, og at det ofte kan være vanskeligt at forstå, hvilken er den gældende generelle forældelsesfrist, hvornår og hvordan fristerne begynder at gælde, og hvordan disse suspenderes, afbrydes eller forlænges;

| C. | der henviser til, at manglende kendskab til udenlandske forældelsesregler kan føre til tab af retten til at gøre et ellers gyldigt krav gældende eller hindringer for ofrene med hensyn til adgang til domstolsprøvelse i form af yderligere omkostninger og forsinkelser; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at manglende kendskab til udenlandske forældelsesregler kan føre til tab af retten til at gøre et ellers gyldigt krav gældende eller hindringer for ofrene med hensyn til adgang til domstolsprøvelse i form af yderligere omkostninger og forsinkelser;

| D. | der henviser til, at der i øjeblikket kun er begrænsede statistikker til rådighed om afvisning af erstatningskrav i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker som følge af, at en forældelsesfrist er udløbet; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der i øjeblikket kun er begrænsede statistikker til rådighed om afvisning af erstatningskrav i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker som følge af, at en forældelsesfrist er udløbet;

| E. | der henviser til, at det eneste retsmiddel i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker, der allerede er blevet harmoniseret på EU-plan, er det, der er fastsat i artikel 18 i motorkøretøjsforsikringsdirektivet, der gør det muligt for skadelidte at søge om erstatning i deres bopælsland i form af et krav om kompensation rejst direkte mod et relevant forsikringsselskab eller mod et relevant erstatningsorgan for civilretligt ansvar for brugen af motorkøretøjer (11); |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at det eneste retsmiddel i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker, der allerede er blevet harmoniseret på EU-plan, er det, der er fastsat i artikel 18 i motorkøretøjsforsikringsdirektivet, der gør det muligt for skadelidte at søge om erstatning i deres bopælsland i form af et krav om kompensation rejst direkte mod et relevant forsikringsselskab eller mod et relevant erstatningsorgan for civilretligt ansvar for brugen af motorkøretøjer (11);

| F. | der henviser til, at forældelsesfrister udgør en vigtig og fast bestanddel af medlemsstaternes civilretlige ordninger, der finder anvendelse på trafikulykker, idet en kort forældelsesfrist kan opveje strenge ansvarsbestemmelser eller generøse erstatninger; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at forældelsesfrister udgør en vigtig og fast bestanddel af medlemsstaternes civilretlige ordninger, der finder anvendelse på trafikulykker, idet en kort forældelsesfrist kan opveje strenge ansvarsbestemmelser eller generøse erstatninger;

| G. | der henviser til, at forældelsesfrister for krav er væsentlige for at sikre retssikkerhed og tvisters endelighed; der henviser til sagsøgtes ret til retssikkerhed og tvisters endelighed imidlertid bør afbalanceres med sagsøgerens grundlæggende ret til adgang til domstolene og til effektive retsmidler, og at unødigt korte forældelsesfrister kan hindre effektiv adgang til domstolene i hele Unionen; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at forældelsesfrister for krav er væsentlige for at sikre retssikkerhed og tvisters endelighed; der henviser til sagsøgtes ret til retssikkerhed og tvisters endelighed imidlertid bør afbalanceres med sagsøgerens grundlæggende ret til adgang til domstolene og til effektive retsmidler, og at unødigt korte forældelsesfrister kan hindre effektiv adgang til domstolene i hele Unionen;

| H. | der henviser til, at i betragtning af de nuværende forskelle i forhold til forældelsesregler, og de typer af problemer, som er direkte forbundet med de uensartede nationale bestemmelser om grænseoverskridende sager om personskade og tingsskade, er en vis grad af harmonisering den eneste måde at sikre en passende grad af sikkerhed, forudsigelighed og forenkling i anvendelsen af medlemsstaternes forældelsesregler i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at i betragtning af de nuværende forskelle i forhold til forældelsesregler, og de typer af problemer, som er direkte forbundet med de uensartede nationale bestemmelser om grænseoverskridende sager om personskade og tingsskade, er en vis grad af harmonisering den eneste måde at sikre en passende grad af sikkerhed, forudsigelighed og forenkling i anvendelsen af medlemsstaternes forældelsesregler i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker;

| I. | der henviser til, at et sådant lovgivningsinitiativ bør sikre en balance mellem sagens parter med hensyn til spørgsmål om forældelsesregler og lette beregningen og suspensionen af forældelsesfrister; der henviser til, at der derfor foreslås en målrettet tilgang, der tager hensyn til det stigende omfang af grænseoverskridende trafik inden for Unionen uden en gennemgribende revision af medlemsstaternes samlede regelsæt; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at et sådant lovgivningsinitiativ bør sikre en balance mellem sagens parter med hensyn til spørgsmål om forældelsesregler og lette beregningen og suspensionen af forældelsesfrister; der henviser til, at der derfor foreslås en målrettet tilgang, der tager hensyn til det stigende omfang af grænseoverskridende trafik inden for Unionen uden en gennemgribende revision af medlemsstaternes samlede regelsæt;

| 1. | anerkender, at situationen for ofre for trafikulykker er blevet betydeligt forbedret i løbet af de seneste årtier, herunder med hensyn til domstoles kompetence vedrørende international privatret, hvor besøgende skadelidte kan drage fordel af procedurer i den medlemsstat, hvor de har bopæl, for enhver form for direkte krav mod det forsikringsselskab, hvor der er tegnet ansvarsforsikring for køretøjet, eller erstatningsorganer; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker imidlertid, at den fortsatte eksistens af to parallelle ordninger i Unionen, der regulerer den lov, der finder anvendelse på trafikulykker afhængigt af, i hvilket land sagen anlægges, nemlig enten Haagkonventionen om trafikulykker fra 1971 eller Rom II-forordningen, som kombineret med værnetingsmulighederne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (12) skaber juridisk usikkerhed og kompleksitet samt potentielle muligheder for »forumshopping«; |
| --- | --- |

2.

| 3. | gentager, at der i forbindelse med grænseoverskridende tvister ofte går meget længere tid til undersøgelser og forhandlinger end ved nationale krav; understreger i denne forbindelse, at sådanne udfordringer kan blive forstørret ved anvendelse af nye teknologier, f.eks. i forbindelse med førerløse biler; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder i denne forbindelse om, at forældelsesregler bør indgå som en del af foranstaltningerne inden for det retlige samarbejde i civilretlige spørgsmål som omhandlet i artikel 67, stk. 4, og artikel 81 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF); |
| --- | --- |

4.

| 5. | bemærker, at eksistensen af fælles mindsteregler mht. forældelsesfrister i grænseoverskridende tvister er afgørende for at sikre, at effektive juridiske hjælpemidler er tilgængelige til beskyttelsen af ofre for grænseoverskridende trafikulykker, og for at garantere juridisk sikkerhed; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at uforholdsmæssigt korte forældelsesfrister i de nationale retssystemer udgør en hindring for adgang til domstolsprøvelse i medlemsstaterne, som kan være i strid med retten til en retfærdig rettergang, som er nedfældet i artikel 47 i chartret og i artikel 6 i EMRK; |
| --- | --- |

6.

| 7. | fremhæver, at de væsentlige forskelle mellem medlemsstaternes regler hvad angår forældelsesfrister for grænseoverskridende trafikulykker skaber yderligere forhindringer for ofre, når de indgiver erstatningssøgsmål for personskader og skader på ejendele, de har lidt i andre medlemsstater end deres egen; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at generelle oplysninger om medlemsstaternes forældelsesregler om erstatningskrav for skader i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker er tilgængelige og opdateres løbende på e-justice-portalen; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer desuden Kommissionen til at foretage en undersøgelse af medlemsstaternes beskyttelse af mindreårige og personer med handicap med hensyn til forældelsesfristens løbetid og om nødvendigheden af at fastsætte minimumsregler på EU-plan for at sikre, at disse personer ikke mister deres rettigheder til at kræve erstatning, når de er involveret i en grænseoverskridende trafikulykke, og at de garanteres effektiv adgang til domstolene i Unionen; |
| --- | --- |

9.

| 10. | anmoder Kommissionen om på grundlag af artikel 81, stk. 2, i TEUF at fremsætte et forslag til en retsakt om forældelsesfrister i forbindelse med erstatningskrav for personskade og tingsskade i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker i overensstemmelse med henstillingerne i bilaget; |
| --- | --- |

10.

| 11. | finder, at forslaget er uden finansielle følgevirkninger; |
| --- | --- |

11.

| 12. | pålægger sin formand at sende denne beslutning og henstillingerne i bilaget til Kommissionen og Rådet samt til medlemsstaternes parlamenter og regeringer. |
| --- | --- |

12.

---

(1)  Se bl.a.: dom af 18. september 2003, Peter Pflücke mod Bundesanstalt für Arbeit, C-125/01, ECLI:EU:C:2003:477, dom af 25. juli 1991, Theresa Emmott mod Minister for Social Welfare og Attorney General, C-208/90, ECLI:EU:C:1991:333 og dom af 13. juli 2006, Vincenzo Manfredi m.fl. mod Lloyd Adriatico Assicurazioni SpA m.fl., forenede sager C-295/04 — C-298/04, ECLI:EU:C:2006:461.

(2)  EUT L 199 af 31.7.2007, s. 40.

(3)  EUT L 263 af 7.10.2009, s. 11.

(4)  CETS 076.

(5)  PE 581.386, juli 2016.

(6)  PE 571.362, juni 2016.

(7)  Tilgængelig online på: http://ec.europa.eu/civiljustice/news/docs/study_compensation_road_victims_en.pdf (30. november 2008).

(8)  EUT C 121 af 19.4.2011, s. 41.

(9)  EUT C 250 E af 25.10.2007, s. 99.

(10)  Vedtagne tekster, P5_TA(2003)0446.

(11)  Se også dom af 13. december 2007, FBTO Schadeverzekeringen NV mod Jack Odenbreit, C-463/06, ECLI:EU:C:2007:792.

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1).

---

BILAG TIL BESLUTNINGEN:

HENSTILLINGER VEDRØRENDE EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV OM FÆLLES FORÆLDELSESFRISTER FOR GRÆNSEOVERSKRIDENDE TRAFIKULYKKER

A.   PRINCIPPER FOR OG FORMÅL MED DET FORSLAG, DER ANMODES OM

| 1. | I Den Europæiske Union er håndhævelse af loven ved domstole i stor udstrækning fortsat et anliggende, der hører under nationale procesregler og praksis. Nationale domstole er også EU-domstole. I forbindelse med søgsmål skal disse domstole derfor sikre fairness, retfærdighed og effektivitet samt effektiv anvendelse af EU-retten, der sikrer, at de europæiske borgeres rettigheder beskyttes i hele Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Ifølge formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999, særlig punkt 38, bør der udarbejdes nye procedureregler for grænseoverskridende sager, navnlig på punkter, der kan fremme et smidigt retligt samarbejde og en bedre adgang til domstolene og tilsvarende organer, f.eks. foreløbige retsmidler, bevisoptagelse, betalingsordrer og tidsfrister. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Fælles regler for forældelsesfrister, der gælder i grænseoverskridende tvister om personskade og tingsskade som følge af trafikulykker, anses for at være nødvendige for at reducere hindringerne for sagsøgere, der vil håndhæve deres rettigheder i andre medlemsstater end deres egen. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Fælles minimumsregler for forældelsesfrister ville føre til øget sikkerhed og forudsigelighed og dermed begrænse risikoen for underkompensation af ofre for grænseoverskridende trafikulykker. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Det foreslåede direktiv har dermed til formål at indføre en særlig forældelsesordning for grænseoverskridende sager, som vil sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse og fremme et velfungerende indre marked, idet det fjerner hindringer for borgernes frie bevægelighed på hele medlemsstaternes område. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Det foreslåede direktiv har ikke til formål at erstatte nationale civilretlige foranstaltninger i deres helhed, men det har under hensyntagen til særlige nationale forhold til formål at fastsætte fælles minimumsregler om forældelsesfrister for krav, der falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 2009/103/EF, og som har grænseoverskridende karakter. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Dette forslag er i overensstemmelse med nærheds- og proportionalitetsprincipperne, idet medlemsstaterne ikke alene kan opsætte minimumsregler for forældelsesfrister, og forslaget går ikke længere end højst nødvendigt for at sikre af effektiv adgang til domstolsprøvelse og retssikkerhed i Unionen. |
| --- | --- |

7.

B.   ORDLYDEN AF DET FORSLAG, DER ANMODES OM

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fælles forældelsesfrister for grænseoverskridende trafikulykker

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 67, stk. 4, og artikel 81, stk. 2,

under henvisning til Europa-Parlamentets henstilling til Europa-Kommissionen,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på gradvis at etablere et sådant område skal Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, navnlig når det er nødvendigt for det indre markeds funktion. |
| --- | --- |

(1)

Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på gradvis at etablere et sådant område skal Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, navnlig når det er nødvendigt for det indre markeds funktion.

| (2) | I henhold til artikel 81, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør disse foranstaltninger bl.a. sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse og fjernelse af hindringer for en god afvikling af civile retssager, om nødvendigt ved at fremme foreneligheden af medlemsstaternes civile retsplejeregler. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til artikel 81, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør disse foranstaltninger bl.a. sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse og fjernelse af hindringer for en god afvikling af civile retssager, om nødvendigt ved at fremme foreneligheden af medlemsstaternes civile retsplejeregler.

| (3) | Ifølge Kommissionens meddelelse af 20. april 2010 med titlen »Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed for EU's borgere — Handlingsplan om gennemførelse af Stockholmprogrammet« (1) har borgerne, når de kører i bil til en anden medlemsstat og uheldigvis inddrages i en ulykke, behov for retssikkerhed vedrørende forældelsesfrister for forsikringskrav. Med henblik herpå blev det oplyst, at en ny forordning om forældelsesfrister for grænseoverskridende trafikulykker ville blive vedtaget i 2011. |
| --- | --- |

(3)

Ifølge Kommissionens meddelelse af 20. april 2010 med titlen »Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed for EU's borgere — Handlingsplan om gennemførelse af Stockholmprogrammet« (1) har borgerne, når de kører i bil til en anden medlemsstat og uheldigvis inddrages i en ulykke, behov for retssikkerhed vedrørende forældelsesfrister for forsikringskrav. Med henblik herpå blev det oplyst, at en ny forordning om forældelsesfrister for grænseoverskridende trafikulykker ville blive vedtaget i 2011.

| (4) | Forældelsesregler har en betydelig indvirkning ikke alene på den skadelidtes ret til adgang til domstolsprøvelse, men ligeledes på deres materielle rettigheder, eftersom der ikke kan være en effektiv ret uden tilstrækkelig og passende beskyttelse af den. Dette direktiv har til formål at fremme anvendelsen af fælles forældelsesfrister for grænseoverskridende trafikulykker for at sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse i Unionen. Den almindeligt anerkendte ret til adgang til domstolene bekræftes også ved artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«). |
| --- | --- |

(4)

Forældelsesregler har en betydelig indvirkning ikke alene på den skadelidtes ret til adgang til domstolsprøvelse, men ligeledes på deres materielle rettigheder, eftersom der ikke kan være en effektiv ret uden tilstrækkelig og passende beskyttelse af den. Dette direktiv har til formål at fremme anvendelsen af fælles forældelsesfrister for grænseoverskridende trafikulykker for at sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse i Unionen. Den almindeligt anerkendte ret til adgang til domstolene bekræftes også ved artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«).

| (5) | Kravet om retssikkerhed og behovet for at finde en retfærdig løsning i konkrete sager er væsentlige elementer i ethvert område med retfærdighed. Fælles forældelsesfrister øger retssikkerheden og sikrer, at tvister afsluttes og bidrager til en effektiv ordning for håndhævelse og er derfor nødvendige for at garantere dette princips anvendelse. |
| --- | --- |

(5)

Kravet om retssikkerhed og behovet for at finde en retfærdig løsning i konkrete sager er væsentlige elementer i ethvert område med retfærdighed. Fælles forældelsesfrister øger retssikkerheden og sikrer, at tvister afsluttes og bidrager til en effektiv ordning for håndhævelse og er derfor nødvendige for at garantere dette princips anvendelse.

| (6) | Bestemmelserne i dette direktiv bør finde anvendelse på krav, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF (2), og som er af grænseoverskridende karakter. |
| --- | --- |

(6)

Bestemmelserne i dette direktiv bør finde anvendelse på krav, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF (2), og som er af grænseoverskridende karakter.

| (7) | Intet bør forhindre medlemsstaterne i også at anvende bestemmelserne i dette direktiv i sager om rent interne trafikulykker, hvor det er passende. |
| --- | --- |

(7)

Intet bør forhindre medlemsstaterne i også at anvende bestemmelserne i dette direktiv i sager om rent interne trafikulykker, hvor det er passende.

| (8) | Alle medlemsstater er kontraherende parter i den europæiske konvention af 4. november 1950 til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (»EMRK«). De spørgsmål, der er omhandlet i dette direktiv, bør behandles i overensstemmelse med den nævnte konvention, navnlig adgang til en retfærdig rettergang og effektive retsmidler. |
| --- | --- |

(8)

Alle medlemsstater er kontraherende parter i den europæiske konvention af 4. november 1950 til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (»EMRK«). De spørgsmål, der er omhandlet i dette direktiv, bør behandles i overensstemmelse med den nævnte konvention, navnlig adgang til en retfærdig rettergang og effektive retsmidler.

| (9) | Princippet lex loci damni er den almindelige regel, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 (3) med hensyn til, hvilken lovgivning der finder anvendelse i tilfælde af personskade eller tingsskade, hvilket således bør afgøres ud fra, hvor skaden er indtrådt, uanset i hvilket land eller hvilke lande de indirekte følger vil kunne indtræde. I henhold til artikel 15, litra h), i nævnte forordning finder den lov, der skal anvendes på en forpligtelse uden for kontrakt, navnlig anvendelse på spørgsmål om de forskellige måder, hvorpå forpligtelser kan ophøre, samt regler for forældelse og anden rettighedsfortabelse som følge af fristoverskridelse, herunder regler for fristers påbegyndelse, afbrydelse og suspension. |
| --- | --- |

(9)

Princippet lex loci damni er den almindelige regel, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 (3) med hensyn til, hvilken lovgivning der finder anvendelse i tilfælde af personskade eller tingsskade, hvilket således bør afgøres ud fra, hvor skaden er indtrådt, uanset i hvilket land eller hvilke lande de indirekte følger vil kunne indtræde. I henhold til artikel 15, litra h), i nævnte forordning finder den lov, der skal anvendes på en forpligtelse uden for kontrakt, navnlig anvendelse på spørgsmål om de forskellige måder, hvorpå forpligtelser kan ophøre, samt regler for forældelse og anden rettighedsfortabelse som følge af fristoverskridelse, herunder regler for fristers påbegyndelse, afbrydelse og suspension.

| (10) | I forbindelse med trafikulykker kan det være meget vanskeligt for skadelidte at få grundlæggende oplysninger om ulykken fra den udenlandske jurisdiktion inden for et relativt kort tidsrum, f.eks. identiteten af sagsøgte og det eventuelle ansvar. Det kan også tage lang tid at finde frem til, hvilken skadebehandlingsrepræsentant eller hvilket forsikringsselskab der skal behandle sagen, at indsamle dokumentation om ulykken og at få de eventuelt nødvendige dokumenter oversat. |
| --- | --- |

(10)

I forbindelse med trafikulykker kan det være meget vanskeligt for skadelidte at få grundlæggende oplysninger om ulykken fra den udenlandske jurisdiktion inden for et relativt kort tidsrum, f.eks. identiteten af sagsøgte og det eventuelle ansvar. Det kan også tage lang tid at finde frem til, hvilken skadebehandlingsrepræsentant eller hvilket forsikringsselskab der skal behandle sagen, at indsamle dokumentation om ulykken og at få de eventuelt nødvendige dokumenter oversat.

| (11) | Det er ikke ualmindeligt i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker, at sagsøgeren er meget tæt på udløbet af en frist, inden forhandlinger kan indledes med sagsøgte. Dette sker oftest, når den samlede tidsfrist er særlig kort, eller når der er uklarhed om, hvordan forældelsesfristen kan suspenderes eller afbrydes. Indsamling af oplysninger om en ulykke, der fandt sted i et andet landend sagsøgerens bopælsland, kan tage lang tid. Derfor bør den almindelige frist, der er fastsat i direktivet, suspenderes, så snart der fremsættes et erstatningskrav til forsikringsselskabet eller erstatningsorganet for at give sagsøgeren mulighed for at forhandle et forlig af kravet. |
| --- | --- |

(11)

Det er ikke ualmindeligt i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker, at sagsøgeren er meget tæt på udløbet af en frist, inden forhandlinger kan indledes med sagsøgte. Dette sker oftest, når den samlede tidsfrist er særlig kort, eller når der er uklarhed om, hvordan forældelsesfristen kan suspenderes eller afbrydes. Indsamling af oplysninger om en ulykke, der fandt sted i et andet landend sagsøgerens bopælsland, kan tage lang tid. Derfor bør den almindelige frist, der er fastsat i direktivet, suspenderes, så snart der fremsættes et erstatningskrav til forsikringsselskabet eller erstatningsorganet for at give sagsøgeren mulighed for at forhandle et forlig af kravet.

| (12) | Dette direktiv bør fastsætte minimumsregler. Medlemsstaterne bør kunne fastsætte et højere beskyttelsesniveau. Et sådant højere beskyttelsesniveau bør ikke udgøre en hindring for effektiv adgang til domstolsprøvelse, som sådanne minimumsregler er fastsat for at fremme. Der bør derfor ikke gås på kompromis med graden af den beskyttelse, som gives i chartret og fortolkes af Domstolen, og EU-rettens forrang, enhed og effektivitet. |
| --- | --- |

(12)

Dette direktiv bør fastsætte minimumsregler. Medlemsstaterne bør kunne fastsætte et højere beskyttelsesniveau. Et sådant højere beskyttelsesniveau bør ikke udgøre en hindring for effektiv adgang til domstolsprøvelse, som sådanne minimumsregler er fastsat for at fremme. Der bør derfor ikke gås på kompromis med graden af den beskyttelse, som gives i chartret og fortolkes af Domstolen, og EU-rettens forrang, enhed og effektivitet.

| (13) | Dette direktiv bør ikke berøre Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 og forordning (EU) nr. 1215/2012 (4). |
| --- | --- |

(13)

Dette direktiv bør ikke berøre Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 og forordning (EU) nr. 1215/2012 (4).

| (14) | Dette direktiv har til formål at fremme de grundlæggende rettigheder og tager navnlig hensyn til de principper og værdier, der er anerkendt i chartret og samtidig søger at nå Unionens mål om at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. |
| --- | --- |

(14)

Dette direktiv har til formål at fremme de grundlæggende rettigheder og tager navnlig hensyn til de principper og værdier, der er anerkendt i chartret og samtidig søger at nå Unionens mål om at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

| (15) | Målene for dette direktiv, nemlig at fastsætte fælles minimumsstandarder for forældelsesfrister for grænseoverskridende trafikulykker, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(15)

Målene for dette direktiv, nemlig at fastsætte fælles minimumsstandarder for forældelsesfrister for grænseoverskridende trafikulykker, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (16) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, [har Det Forenede Kongerige og Irland meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv]/[deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland, dog med forbehold af protokollens artikel 4]. |
| --- | --- |

(16)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, [har Det Forenede Kongerige og Irland meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv]/[deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland, dog med forbehold af protokollens artikel 4].

| (17) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark — |
| --- | --- |

(17)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

KAPITEL I:

GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Formålet med dette direktiv er at fastsætte minimumsstandarder for så vidt angår den samlede længde, påbegyndelse, suspension og beregning af forældelsesfrister for erstatningskrav for personskade og tingsskade, som skal inddrives i henhold til direktiv 2009/103/EF i forbindelse med grænseoverskridende trafikulykker.

Artikel 2

Anvendelsesområde

Dette direktiv finder anvendelse på krav om erstatning for tab eller skade som følge af en ulykke, der er forårsaget af et køretøj, der er dækket af forsikring mod:

| a. | det forsikringsselskab, hvor skadevolderen er ansvarsforsikret i henhold til artikel 18 direktiv 2009/103/EF eller |
| --- | --- |

a.

det forsikringsselskab, hvor skadevolderen er ansvarsforsikret i henhold til artikel 18 direktiv 2009/103/EF eller

| b. | erstatningsorganet omhandlet i artiklerne 24 og 25 i direktiv 2009/103/EF. |
| --- | --- |

b.

erstatningsorganet omhandlet i artiklerne 24 og 25 i direktiv 2009/103/EF.

Artikel 3

Grænseoverskridende trafikulykke

1.   I dette direktiv forstås ved en grænseoverskridende trafikulykke: enhver ulykke, der forårsages af køretøjer, der er forsikret og normalt hjemmehørende i en medlemsstat, og som finder sted i en anden medlemsstat end den, som er skadelidtes sædvanlige opholdssted, eller i tredjelande, hvis nationale forsikringsbureau som defineret i artikel 6 direktiv 2009/103/EF har tilsluttet sig ordningen med grønne kort.

2.   I dette direktiv forstås ved »medlemsstat« alle andre medlemsstater end [Det Forenede Kongerige, Irland og] Danmark.

KAPITEL II:

KAPITEL II:

MINIMUMSSTANDARDER FOR FORÆLDELSESFRISTER

MINIMUMSSTANDARDER FOR FORÆLDELSESFRISTER

Artikel 4

Forældelsesfrist

1.   Medlemsstaterne sikrer, at en forældelsesfrist på fire år finder anvendelse på sager vedrørende erstatning for personskade og tingsskade som følge af en grænseoverskridende trafikulykke, som henhører under artikel 2. Forældelsesfristen begynder fra den dag, hvor sagsøgeren blev opmærksom eller havde rimelige grunde til at blive opmærksom på omfanget af kvæstelsen, tabet eller skaden, årsagen hertil, og identiteten på den ansvarlige og det forsikringsselskab, som har ansvarsforsikret denne person, eller skadebehandlingsrepræsentanten eller det erstatningsorgan, der er ansvarligt for at udbetale erstatning, og mod hvem der kan rejses krav.

2.   Medlemsstaterne sikrer, at når den lovgivning, der finder anvendelse på kravet, fastsætter en forældelsesfrist, der er længere end fire år, gælder en sådan længere forældelsesfrist.

3.   Medlemsstaterne sikrer, at de giver Kommissionen ajourførte oplysninger om nationale forældelsesregler for skader som følge af trafikulykker.

Artikel 5

Suspension af frister

1.   Medlemsstaterne sikrer, at den forældelsesfrist, der er fastsat i artikel 4 i dette direktiv, suspenderes i perioden mellem sagsøgerens indgivelse af sit erstatningskrav til:

| a) | skadeforvolderens forsikringsselskab, eller dets skadebehandlingsrepræsentant som foreskrevet i artikel 21 og 22 i direktiv 2009/103/EF eller |
| --- | --- |

a)

skadeforvolderens forsikringsselskab, eller dets skadebehandlingsrepræsentant som foreskrevet i artikel 21 og 22 i direktiv 2009/103/EF eller

| b) | erstatningsorganet omhandlet i artiklerne 24 og 25 i direktiv 2009/103/EF |
| --- | --- |

b)

erstatningsorganet omhandlet i artiklerne 24 og 25 i direktiv 2009/103/EF

og sagsøgtes afvisning af kravet.

2.   Hvis den resterende del af forældelsesfristen, når suspensionsperioden udløber, er mindre end seks måneder, sikrer medlemsstaterne, at sagsøgeren gives mindst seks måneder til at anlægge sag ved en domstol.

Artikel 6

Automatisk forlængelse af frister

Medlemsstaterne sikrer, at hvis en frist udløber på en lørdag, en søndag eller en af deres officielle helligdage, forlænges den til udgangen af den først følgende arbejdsdag.

Artikel 7

Beregning af frister

Medlemsstaterne sikrer, at eventuelle frister, som er fastsat ved dette direktiv, beregnes på følgende måde:

| a) | beregningen begynder dagen efter den dag, på hvilken den relevante begivenhed indtraf |
| --- | --- |

a)

beregningen begynder dagen efter den dag, på hvilken den relevante begivenhed indtraf

| b) | når en frist udtrykkes som et år eller et antal år, udløber den i det pågældende senere år i den måned, der har samme navn, og på den dag, der har samme talbetegnelse som den måned og den dag, den afgørende begivenhed fandt sted. Hvis den pågældende senere måned ikke har nogen dag med samme talbetegnelse, udløber fristen på månedens sidste dag. |
| --- | --- |

b)

når en frist udtrykkes som et år eller et antal år, udløber den i det pågældende senere år i den måned, der har samme navn, og på den dag, der har samme talbetegnelse som den måned og den dag, den afgørende begivenhed fandt sted. Hvis den pågældende senere måned ikke har nogen dag med samme talbetegnelse, udløber fristen på månedens sidste dag.

| c) | frister suspenderes ikke i domstoles ferier. |
| --- | --- |

c)

frister suspenderes ikke i domstoles ferier.

Artikel 8

Behandling af krav

Medlemsstaterne sikrer, at hvis ofre har adgang til proceduren i artikel 22 direktiv 2009/103/EF for behandling af skadesager i forbindelse med ulykker, der er forårsaget af et køretøj, der er dækket af forsikring, må dette ikke føre til, at skadelidte forhindres i at anlægge sag eller benytte voldgift i forbindelse med disse krav inden udløbet af en forældelsesfrist i henhold til dette direktiv under proceduren for behandling af deres krav.

KAPITEL III:

KAPITEL III:

ANDRE BESTEMMELSER

ANDRE BESTEMMELSER

Artikel 9

Generelle oplysninger om forældelsesregler

Kommissionen stiller generelle oplysninger om nationale forældelsesregler for krav om erstatning for skader som følge af trafikulykker, som medlemsstaterne har meddelt i henhold til artikel 4, stk. 3, i dette direktiv, til rådighed for offentligheden og let tilgængeligt på en hvilken som helst hensigtsmæssig måde og på alle EU-sprog.

Artikel 10

Forholdet til national ret

Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan udvide rettighederne heri for at fastsætte et højere beskyttelsesniveau.

Artikel 11

Forholdet til andre bestemmelser i EU-retten

Dette direktiv berører ikke anvendelsen af forordning (EF) nr. 864/2007 og forordning (EU) nr. 1215/2012.

KAPITEL IV

KAPITEL IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 12

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest [et år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden]. De underretter straks Kommissionen herom.

2.   Disse foranstaltninger skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen.

3.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 13

Revision

Kommissionen skal senest den 31. december 2025 og derefter hvert femte år forelægge Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af dette direktiv på baggrund af både kvalitative og kvantitative oplysninger. I denne forbindelse bør Kommissionen navnlig vurdere dette direktivs indvirkning på adgangen til domstolsprøvelse, retssikkerheden og den frie bevægelighed for personer. Om nødvendigt skal rapporten ledsages af lovgivningsforslag til at tilpasse og styrke dette direktiv.

Artikel 14

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 15

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den [dato]

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

---

(1)  COM(2010)0171.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (EUT L 263 af 7.10.2009, s. 11).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (Rom II) (EUT L 199 af 31.7.2007, s. 40).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1).

4

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/39 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/39

---

P8_TA(2017)0282

Fælles minimumsstandarder for den civile retspleje i EU

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 med henstillinger til Kommissionen om fælles minimumsstandarder for den civile retspleje i Den Europæiske Union (2015/2084(INL))

(2018/C 334/05)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 225 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 225 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til artikel 67, stk. 4, og artikel 81, stk. 2, i TEUF, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 67, stk. 4, og artikel 81, stk. 2, i TEUF,

| — | der henviser til artikel 19, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 19, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«),

| — | der henviser til artikel 6 i konventionen om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) og dens relevante retspraksis, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 6 i konventionen om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) og dens relevante retspraksis,

| — | der henviser til arbejdsdokumentet om »fastsættelse af fælles minimumsstandarder for den civile retspleje i Den Europæiske Union — retsgrundlaget« (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokumentet om »fastsættelse af fælles minimumsstandarder for den civile retspleje i Den Europæiske Union — retsgrundlaget« (1),

| — | der henviser til evalueringen af den europæiske merværdi fra Europa-Parlamentets Forskningstjenestes (EPRS) Enhed for Europæisk Merværdi med titlen »Common minimum standards of civil procedure« (2) (Fælles minimumsstandarder for den civile retspleje), |
| --- | --- |

—

der henviser til evalueringen af den europæiske merværdi fra Europa-Parlamentets Forskningstjenestes (EPRS) Enhed for Europæisk Merværdi med titlen »Common minimum standards of civil procedure« (2) (Fælles minimumsstandarder for den civile retspleje),

| — | der henviser til den dybdegående analyse fra EPRS' Tjeneste for Forskning for Medlemmerne med titlen »Europeanisation of civil procedure: towards common minimum standards?« (3) (Europæisering af den civile retspleje: mod fælles minimumsstandarder?), |
| --- | --- |

—

der henviser til den dybdegående analyse fra EPRS' Tjeneste for Forskning for Medlemmerne med titlen »Europeanisation of civil procedure: towards common minimum standards?« (3) (Europæisering af den civile retspleje: mod fælles minimumsstandarder?),

| — | der henviser til den dybdegående analyse fra Generaldirektoratet for Interne Politikker med titlen »Harmonised rules and minimum standards in the European law of civil procedure« (4) (Harmoniserede regler og minimumsstandarder i den europæiske civile retspleje), |
| --- | --- |

—

der henviser til den dybdegående analyse fra Generaldirektoratet for Interne Politikker med titlen »Harmonised rules and minimum standards in the European law of civil procedure« (4) (Harmoniserede regler og minimumsstandarder i den europæiske civile retspleje),

| — | der henviser til Det Europæiske Retsinstituts (ELI)/Det Internationale Institut for Udarbejdelse af Ensartede Regler inden for Privatrettens (UNIDROIT) projekt om »From Transnational Principles to European Rules of Civil Procedure« (Fra transnationale principper til europæiske regler for civil retspleje), |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Retsinstituts (ELI)/Det Internationale Institut for Udarbejdelse af Ensartede Regler inden for Privatrettens (UNIDROIT) projekt om »From Transnational Principles to European Rules of Civil Procedure« (Fra transnationale principper til europæiske regler for civil retspleje),

| — | der henviser til American Law Institute (ALI)/UNIDROIT »Principles of Transnational Civil Procedure« (5) (Principper for transnational civil retspleje), |
| --- | --- |

—

der henviser til American Law Institute (ALI)/UNIDROIT »Principles of Transnational Civil Procedure« (5) (Principper for transnational civil retspleje),

| — | der henviser til »Study on the approximation of the laws and rules of the Member States concerning certain aspects of the procedure for civil litigation« (undersøgelse om tilnærmelse af medlemsstaternes love og regler for visse aspekter af procedurerne for civile søgsmål), den såkaldte »Storme-rapport« (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til »Study on the approximation of the laws and rules of the Member States concerning certain aspects of the procedure for civil litigation« (undersøgelse om tilnærmelse af medlemsstaternes love og regler for visse aspekter af procedurerne for civile søgsmål), den såkaldte »Storme-rapport« (6),

| — | der henviser til de indledende bestemmelser for Den Fælles Patentdomstols forretningsorden, |
| --- | --- |

—

der henviser til de indledende bestemmelser for Den Fælles Patentdomstols forretningsorden,

| — | der henviser til den gældende EU-ret inden for civilretligt samarbejde, |
| --- | --- |

—

der henviser til den gældende EU-ret inden for civilretligt samarbejde,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions Domstols (EU-Domstolens) retspraksis om principperne om den nationale processuelle autonomi og effektiv domstolsbeskyttelse (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions Domstols (EU-Domstolens) retspraksis om principperne om den nationale processuelle autonomi og effektiv domstolsbeskyttelse (7),

| — | der henviser til Unionens resultattavle for retlige anliggender 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Unionens resultattavle for retlige anliggender 2016,

| — | der henviser til undersøgelserne 2016 nr. 23 om »European judicial systems: efficiency and quality of justice« (Europæiske retssystemer: effektivitet og retfærdighedskvalitet), |
| --- | --- |

—

der henviser til undersøgelserne 2016 nr. 23 om »European judicial systems: efficiency and quality of justice« (Europæiske retssystemer: effektivitet og retfærdighedskvalitet),

| — | der henviser til Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklageres 2016 »Judicial Training Principles« (principper for retsuddannelse) (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklageres 2016 »Judicial Training Principles« (principper for retsuddannelse) (8),

| — | der henviser til sin beslutning af 2. april 2014om midtvejsrevision af Stockholmprogrammet (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 2. april 2014om midtvejsrevision af Stockholmprogrammet (9),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 46 og 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 46 og 52,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0210/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0210/2017),

EU-Domstolens retspraksis om national processuel autonomi og effektiv domstolsbeskyttelse

| A. | der henviser til, at medlemsstaterne ifølge EU-Domstolens etablerede retspraksis om princippet om processuel autonomi, når der ikke er nogen EU-regler om de processuelle aspekter af tvister, der vedrører EU-retten, er ansvarlige for at udpege de domstole, der har kompetence, og fastsætte de nærmere bestemmelser for de procedurer, der skal følges i forbindelse med sagsanlæg, der rejses for at sikre beskyttelse af rettigheder, som er tillagt i henhold til EU-retten; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at medlemsstaterne ifølge EU-Domstolens etablerede retspraksis om princippet om processuel autonomi, når der ikke er nogen EU-regler om de processuelle aspekter af tvister, der vedrører EU-retten, er ansvarlige for at udpege de domstole, der har kompetence, og fastsætte de nærmere bestemmelser for de procedurer, der skal følges i forbindelse med sagsanlæg, der rejses for at sikre beskyttelse af rettigheder, som er tillagt i henhold til EU-retten;

| B. | der henviser til, at der ifølge den samme retspraksis er to vigtige betingelser for anvendelsen af national ret for så vidt angår procedureregler: nationale procedureregler kan ikke være mindre gunstige, når de anvendes på tvister, der vedrører EU-retten, end når de anvendes ved lignende situationer på nationalt plan (ækvivalensprincippet), og bør ikke udformes således, at de i praksis umuliggør eller i overdreven grad vanskeliggør håndhævelse af EU-rettigheder (effektivitetsprincippet); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at der ifølge den samme retspraksis er to vigtige betingelser for anvendelsen af national ret for så vidt angår procedureregler: nationale procedureregler kan ikke være mindre gunstige, når de anvendes på tvister, der vedrører EU-retten, end når de anvendes ved lignende situationer på nationalt plan (ækvivalensprincippet), og bør ikke udformes således, at de i praksis umuliggør eller i overdreven grad vanskeliggør håndhævelse af EU-rettigheder (effektivitetsprincippet);

| C. | der henviser til, at medlemsstaternes kompetence til at fastsætte procedureregler for håndhævelse af rettigheder, der er hjemlet i EU-retten, så længe der ikke findes EU-bestemmelser, der harmoniserer procedureregler, ikke giver medlemsstaterne ret til at indføre nye retsmidler i de nationale retsordener med henblik på at sikre gennemførelsen af EU-retten (10); |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at medlemsstaternes kompetence til at fastsætte procedureregler for håndhævelse af rettigheder, der er hjemlet i EU-retten, så længe der ikke findes EU-bestemmelser, der harmoniserer procedureregler, ikke giver medlemsstaterne ret til at indføre nye retsmidler i de nationale retsordener med henblik på at sikre gennemførelsen af EU-retten (10);

| D. | der henviser til, at den retspraksis, som er etableret af EU-Domstolen, letter denne domstols samarbejde med medlemsstaternes nationale domstole, og at den samtidig forbedrer borgernes og de nationale domstoles forståelse for EU-retten; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at den retspraksis, som er etableret af EU-Domstolen, letter denne domstols samarbejde med medlemsstaternes nationale domstole, og at den samtidig forbedrer borgernes og de nationale domstoles forståelse for EU-retten;

Chartret

| E. | der henviser til, at retten til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang som fastlagt i artikel 47 i chartret og i artikel 6 i EMRK udgør en af de grundlæggende garantier for respekt for retsstatsprincipper og demokrati og er uløseligt forbundet med den civile retspleje som helhed; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at retten til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang som fastlagt i artikel 47 i chartret og i artikel 6 i EMRK udgør en af de grundlæggende garantier for respekt for retsstatsprincipper og demokrati og er uløseligt forbundet med den civile retspleje som helhed;

| F. | der henviser til, at beskyttelsen af retten til en retfærdig rettergang i civile sager, og navnlig balancen mellem sagsøgers ret til adgang til domstolsprøvelse og sagsøgtes ret til forsvar, ikke er harmoniseret i Unionen på trods af, at artikel 47 i chartret er bindende, og artikel 6 i EMRK udgør et generelt princip i EU-retten; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at beskyttelsen af retten til en retfærdig rettergang i civile sager, og navnlig balancen mellem sagsøgers ret til adgang til domstolsprøvelse og sagsøgtes ret til forsvar, ikke er harmoniseret i Unionen på trods af, at artikel 47 i chartret er bindende, og artikel 6 i EMRK udgør et generelt princip i EU-retten;

| G. | der henviser til, at retten til en retfærdig rettergang som en grundlæggende rettighed ikke desto mindre er blevet suppleret med flere processuelle afledte EU-retsakter, herunder forordningen om småkrav (11), direktivet om retshjælp (12), henstillingen om kollektive retsmidler (13), direktivet om forbud i forbrugersager (14) og direktivet om erstatning i konkurrencesager (15); |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at retten til en retfærdig rettergang som en grundlæggende rettighed ikke desto mindre er blevet suppleret med flere processuelle afledte EU-retsakter, herunder forordningen om småkrav (11), direktivet om retshjælp (12), henstillingen om kollektive retsmidler (13), direktivet om forbud i forbrugersager (14) og direktivet om erstatning i konkurrencesager (15);

Gældende EU-ret inden for civilretligt samarbejde

| H. | der henviser til, at unionsborgere, især borgere der bevæger sig på tværs af grænser, nu om dage har langt større sandsynlighed for at komme i kontakt med det civile retsplejesystem i en anden medlemsstat; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at unionsborgere, især borgere der bevæger sig på tværs af grænser, nu om dage har langt større sandsynlighed for at komme i kontakt med det civile retsplejesystem i en anden medlemsstat;

| I. | der henviser til, at minimumsstandarder for den civile retspleje på EU-niveau vil kunne bidrage til modernisering af den nationale retspleje, ens spilleregler for virksomheder og øget økonomisk vækstved at gøre retssystemer mere effektive, samtidig med at de gør det lettere for borgerne at få adgang til domstolsprøvelse i Unionen og bidrager til at opretholde Unionens grundlæggende frihedsrettigheder; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at minimumsstandarder for den civile retspleje på EU-niveau vil kunne bidrage til modernisering af den nationale retspleje, ens spilleregler for virksomheder og øget økonomisk vækstved at gøre retssystemer mere effektive, samtidig med at de gør det lettere for borgerne at få adgang til domstolsprøvelse i Unionen og bidrager til at opretholde Unionens grundlæggende frihedsrettigheder;

| J. | der henviser til, at EU-lovgivning i stigende grad er rettet mod den civile retspleje både horisontalt, som med valgfrie instrumenter (16), og på en sektorspecifik måde inden for mange politikfelter såsom intellektuel ejendom (17), forbrugerbeskyttelse (18) eller, senest, konkurrenceret (19); |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at EU-lovgivning i stigende grad er rettet mod den civile retspleje både horisontalt, som med valgfrie instrumenter (16), og på en sektorspecifik måde inden for mange politikfelter såsom intellektuel ejendom (17), forbrugerbeskyttelse (18) eller, senest, konkurrenceret (19);

| K. | der henviser til, at den stykvise karakter af harmoniseringen på EU-niveau af procedureregler gentagne gange er blevet kritiseret, og at etableringen af en sektorspecifik EU-ret for civil retspleje udgør et problem for sammenhængen både i civile retsplejesystemer på medlemsstatsniveau og i de forskellige EU-retsakter; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at den stykvise karakter af harmoniseringen på EU-niveau af procedureregler gentagne gange er blevet kritiseret, og at etableringen af en sektorspecifik EU-ret for civil retspleje udgør et problem for sammenhængen både i civile retsplejesystemer på medlemsstatsniveau og i de forskellige EU-retsakter;

| L. | der henviser til, at det forslåede direktiv har til formål at indføre en ramme for civilretlige afgørelser ved at systematisere eksisterende EU-regler for den civile retspleje og udvide deres anvendelsesområde til alle sager henhørende under EU-retten; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at det forslåede direktiv har til formål at indføre en ramme for civilretlige afgørelser ved at systematisere eksisterende EU-regler for den civile retspleje og udvide deres anvendelsesområde til alle sager henhørende under EU-retten;

| M. | der henviser til, at det foreslåede direktiv skal bidrage til at opnå en mere koordineret, sammenhængende og systematisk tilgang til de civilretlige systemer, der ikke begrænses af individuelle landes grænser, interesser og ressourcer; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at det foreslåede direktiv skal bidrage til at opnå en mere koordineret, sammenhængende og systematisk tilgang til de civilretlige systemer, der ikke begrænses af individuelle landes grænser, interesser og ressourcer;

Forslagets retsgrundlag

| N. | der henviser til, at Unionen i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, i TEU (princippet om kompetencetildeling) kun kan lovgive inden for et givent område, hvis den udtrykkeligt er blevet tildelt kompetence til at gøre dette, og for så vidt som den handler i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at Unionen i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, i TEU (princippet om kompetencetildeling) kun kan lovgive inden for et givent område, hvis den udtrykkeligt er blevet tildelt kompetence til at gøre dette, og for så vidt som den handler i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet;

| O. | der henviser til, at hovedretsgrundlaget for harmonisering af den civile retspleje inden for de eksisterende traktatrammer findes i afsnit V i TEUF om et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at hovedretsgrundlaget for harmonisering af den civile retspleje inden for de eksisterende traktatrammer findes i afsnit V i TEUF om et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed;

| P. | der henviser til, at kravet om, at der skal være et grænseoverskridende element, for at der kan være tale om en EU-kompetence, er blevet fastholdt i Lissabontraktaten med det til følge, at EU-tiltag på det civilretlige område kun er mulige, hvis der er nogle tilknytningsmomenter i en sag (f.eks. bopæl, opfyldelsessted osv.), der involverer mindst to forskellige medlemsstater; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at kravet om, at der skal være et grænseoverskridende element, for at der kan være tale om en EU-kompetence, er blevet fastholdt i Lissabontraktaten med det til følge, at EU-tiltag på det civilretlige område kun er mulige, hvis der er nogle tilknytningsmomenter i en sag (f.eks. bopæl, opfyldelsessted osv.), der involverer mindst to forskellige medlemsstater;

| Q. | der henviser til, at den generelle bestemmelse i artikel 114 i TEUF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion, er blevet brugt og stadigvæk bruges som retsgrundlag for en bred vifte af sektorspecifikke direktiver, der harmoniserer visse aspekter af den civile retspleje, som f.eks. direktivet om håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og det seneste direktiv om erstatning i konkurrencesager; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at den generelle bestemmelse i artikel 114 i TEUF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion, er blevet brugt og stadigvæk bruges som retsgrundlag for en bred vifte af sektorspecifikke direktiver, der harmoniserer visse aspekter af den civile retspleje, som f.eks. direktivet om håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og det seneste direktiv om erstatning i konkurrencesager;

| R. | der henviser til, at Unionen i henhold til artikel 67, stk. 4, i TEUF bør lette adgangen til domstolene, navnlig på grundlag af princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser og udenretslige afgørelser om civilretlige spørgsmål, som f.eks. i artikel 81 i TEUF; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at Unionen i henhold til artikel 67, stk. 4, i TEUF bør lette adgangen til domstolene, navnlig på grundlag af princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser og udenretslige afgørelser om civilretlige spørgsmål, som f.eks. i artikel 81 i TEUF;

Gensidig tillid inden for det europæiske retlige område

| S. | der henviser til, at den frie bevægelighed for retsafgørelser er forbundet med behovet for at skabe en tilstrækkelig gensidig tillid mellem de retslige myndigheder i de forskellige medlemsstater, navnlig hvad angår beskyttelse af de processuelle rettigheder; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at den frie bevægelighed for retsafgørelser er forbundet med behovet for at skabe en tilstrækkelig gensidig tillid mellem de retslige myndigheder i de forskellige medlemsstater, navnlig hvad angår beskyttelse af de processuelle rettigheder;

| T. | der henviser til, at der ved »gensidig tillid« i denne sammenhæng forstås den tiltro, som medlemsstater bør have til hinandens rets- og domstolssystemer, hvilket resulterer i et forbud mod at underkaste andre staters og deres retssystemers handlinger en fornyet bedømmelse; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at der ved »gensidig tillid« i denne sammenhæng forstås den tiltro, som medlemsstater bør have til hinandens rets- og domstolssystemer, hvilket resulterer i et forbud mod at underkaste andre staters og deres retssystemers handlinger en fornyet bedømmelse;

| U. | der henviser til, at princippet om gensidig tillid således tjener til at øge retssikkerheden, idet det giver borgere og virksomheder i Unionen tilstrækkelig stabilitet og forudsigelighed; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at princippet om gensidig tillid således tjener til at øge retssikkerheden, idet det giver borgere og virksomheder i Unionen tilstrækkelig stabilitet og forudsigelighed;

| V. | der henviser til, at gennemførelse og overholdelse af princippet om gensidig anerkendelse af domme tillige med indbyrdes tilnærmelse af lovgivninger fremmer samarbejde mellem myndighederne og juridisk beskyttelse af den enkeltes rettigheder; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at gennemførelse og overholdelse af princippet om gensidig anerkendelse af domme tillige med indbyrdes tilnærmelse af lovgivninger fremmer samarbejde mellem myndighederne og juridisk beskyttelse af den enkeltes rettigheder;

| W. | der henviser til, at et system med fælles EU-minimumsstandarder i form af principper og regler ville være første skridt mod afstemmelsen af de nationale civile retsplejeregler ved at skabe en balance mellem de grundlæggende rettigheder for sagsparterne i en sag for at opnå fuld gensidig tillid mellem medlemsstaternes retssystemer; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at et system med fælles EU-minimumsstandarder i form af principper og regler ville være første skridt mod afstemmelsen af de nationale civile retsplejeregler ved at skabe en balance mellem de grundlæggende rettigheder for sagsparterne i en sag for at opnå fuld gensidig tillid mellem medlemsstaternes retssystemer;

| X. | der henviser til, at det med henblik på at sikre gensidig tillid er ønskeligt og virkelig nødvendigt at have og respektere processuelle garantier for effektivitet i civile sager og lige behandling af parterne; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at det med henblik på at sikre gensidig tillid er ønskeligt og virkelig nødvendigt at have og respektere processuelle garantier for effektivitet i civile sager og lige behandling af parterne;

| Y. | der henviser til, at iværksættelsen af et sådant system for fælles minimumsstandarder også vil kunne skabe et vist kvalitetsniveau i civile sager i Unionen og derigennem bidrage både til at styrke den gensidige tillid mellem domstolene og til en bedre funktion af det indre marked, idet det vurderes, at processuelle forskelle mellem medlemsstaterne bl.a. kan forstyrre handel og afholde virksomheder og forbrugere fra at udøve deres rettigheder i det indre marked; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at iværksættelsen af et sådant system for fælles minimumsstandarder også vil kunne skabe et vist kvalitetsniveau i civile sager i Unionen og derigennem bidrage både til at styrke den gensidige tillid mellem domstolene og til en bedre funktion af det indre marked, idet det vurderes, at processuelle forskelle mellem medlemsstaterne bl.a. kan forstyrre handel og afholde virksomheder og forbrugere fra at udøve deres rettigheder i det indre marked;

Andre betragtninger

| Z. | der henviser til, at der er nødvendigt med en tilnærmelse af retsplejeordningerne i Unionen; der henviser til, at det foreslåede direktiv er ment som et første skridt på vejen mod yderligere harmonisering af og konvergens mellem medlemsstaternes civilretlige systemer og på lang sigt mod oprettelsen af et EU-kodeks for civil retspleje; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at der er nødvendigt med en tilnærmelse af retsplejeordningerne i Unionen; der henviser til, at det foreslåede direktiv er ment som et første skridt på vejen mod yderligere harmonisering af og konvergens mellem medlemsstaternes civilretlige systemer og på lang sigt mod oprettelsen af et EU-kodeks for civil retspleje;

| AA. | der henviser til, at det foreslåede direktiv hverken har indflydelse på retsvæsenets opbygning i medlemsstaterne eller på grundlæggende karakteristika ved den måde, hvorpå civile søgsmål gennemføres, men at det fremmer mere effektive nationale procedureregler; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at det foreslåede direktiv hverken har indflydelse på retsvæsenets opbygning i medlemsstaterne eller på grundlæggende karakteristika ved den måde, hvorpå civile søgsmål gennemføres, men at det fremmer mere effektive nationale procedureregler;

| AB. | der henviser til, at det derfor er yderst vigtigt at vedtage og på korrekt vis gennemføre lovgivning, som gør det muligt at indføre fælles minimumsstandarder for civil retspleje i Unionen; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at det derfor er yderst vigtigt at vedtage og på korrekt vis gennemføre lovgivning, som gør det muligt at indføre fælles minimumsstandarder for civil retspleje i Unionen;

EU-Domstolens retspraksis om national processuel autonomi og effektiv domstolsbeskyttelse

| 1. | henviser til EU-Domstolens vigtige rolle i etableringen af grundlaget for Unionens civile retspleje, idet den har formet forståelsen af, hvad den civile retspleje betyder for Unionens retssystem; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger dog, at EU-Domstolens bidrag, selv om visse standarder for den civile retspleje, som i dag anerkendes som del af Unionens proceduresystem, blev bekræftet i EU-Domstolens retspraksis, i sidste ende bør ses som standardfortolkning og ikke som standardfastsættelse; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger derfor, at EU-Domstolens store erfaring med at prøve afhjælpende regler og procedureregler samt de kompromisser og konkurrerende værdier, som EU-Domstolen forfølger, er til stor hjælp og bør tages i betragtning med henblik på at indføre et horisontalt retligt paraplyinstrument med fælles standarder for den civile retspleje; |
| --- | --- |

3.

Chartret

| 4. | understreger, at samarbejdsnetværk og databaser, som øger retligt samarbejde og udveksling af oplysninger, bør vedligeholdes og udvides af hensyn til en retfærdig rettergang og adgang til domstolsprøvelse; |
| --- | --- |

4.

| 5. | glæder sig derfor meget over udviklingen i e-justice og navnlig oprettelsen af det europæiske retlige netværk og den europæiske e-justiceportal, som skal blive en kvikskranke inden for retsvæsnet i Unionen; |
| --- | --- |

5.

Gældende EU-ret inden for civilretligt samarbejde

| 6. | opfordrer også Kommissionen til at vurdere, om der bør foreslås yderligere foranstaltninger for at konsolidere og styrke en horisontal tilgang til den private håndhævelse af rettigheder under EU-retten, og om de nu foreslåede fælles minimumsstandarder for den civile retspleje kan anses for at fremme og sikre et sådant horisontalt paradigme; |
| --- | --- |

6.

| 7. | gentager, at den systematiske indsamling af statistiske data om anvendelse og virkning af eksisterende EU-instrumenter inden for civilretligt samarbejde er af største vigtighed; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer i den sammenhæng Kommissionen til at vurdere, om yderligere gennemførelsesforanstaltninger hos medlemsstaterne kunne bidrage til en effektiv anvendelse af særskilte EU-procedurer, og anfører, at der bør etableres en robust og systematisk overvågningsproces fra Kommissionens side til det formål; |
| --- | --- |

8.

Forslagets retsgrundlag

| 9. | konstaterer, at artikel 114 i TEUF (harmonisering af lovgivning vedrørende det indre marked) er blevet anvendt til at vedtage en række EU-retsakter med processuelle indvirkninger; påpeger, at artikel 114 i TEUF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion, er blevet brugt og stadigvæk bruges som retsgrundlag for en bred vifte af sektorspecifikke direktiver, der harmoniserer visse aspekter af den civile retspleje, som f.eks. direktivet om håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder; |
| --- | --- |

9.

| 10. | bemærker dog, at artikel 81 i TEUF muliggør vedtagelse af foranstaltninger inden for retligt samarbejde i civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, herunder foranstaltninger for tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, navnlig når det er nødvendigt for, at det indre marked kan fungere korrekt; er derfor af den opfattelse, at artikel 81 i TEUF udgør det rette retsgrundlag for det foreslåede lovgivningsmæssige instrument; |
| --- | --- |

10.

| 11. | anfører, at begrebet »grænseoverskridende virkninger« i teksten til artikel 81, stk. 1, i TEUF om indførelse af civilretlige samarbejdsforanstaltninger bør forstås bredere og derfor ikke bør opfattes som synonym med »grænseoverskridende tvister«; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at den nuværende fortolkning af begrebet »spørgsmål med grænseoverskridende virkninger« er temmelig snæver og har givet anledning til, at der opstår to regelsæt og to slags sagsparter, som kan føre til flere problemer og unødvendige kompleksitet; understeger, at der derfor bør vedtages en bredere fortolkning; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger i den sammenhæng, at de foreslåede fælles minimumsstandarder for den civile retspleje ville føre til yderligere effektivisering, hvis medlemsstaterne udvidede deres anvendelsesområde til ikke kun at omfatte sager inden for EU-retten, men også generelt til både grænseoverskridende og rent nationale sager; |
| --- | --- |

13.

Gensidig tillid inden for det europæiske retlige område

| 14. | bemærker, at Unionens primære aktiviteter inden for det europæiske retlige område hvad angår civilret relaterer til indførelse af instrumenter om retlig kompetence, tilhørsforhold og grænseoverskridende fuldbyrdelse af retsafgørelser; |
| --- | --- |

14.

| 15. | gentager og understreger, at retsafgørelsers frie bevægelighed har øget den gensidige tillid mellem medlemsstaternes domstole og dermed også øger retssikkerheden og skaber tilstrækkelig stabilitet og forudsigelighed for borgere og virksomheder i Unionen; |
| --- | --- |

15.

| 16. | fremhæver i den sammenhæng, at gensidig tillid er et komplekst begreb, og at mange faktorer spiller ind i opbygningen af tillid såsom retsuddannelse, grænseoverskridende retssamarbejde og udveksling af erfaringer og bedste praksis mellem dommere; |
| --- | --- |

16.

| 17. | bemærker, at gensidig tillid bl.a. kan fremmes ved hjælp af ikkelovgivningsmæssige metoder, f.eks. ved at dommere samarbejder inden for rammerne af Det Europæiske Retlige Netværk eller deltager i kurser; |
| --- | --- |

17.

| 18. | glæder sig derfor over de ni principper for retsuddannelse, som blev vedtaget af Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere på generalforsamlingen i 2016, idet de giver et fælles grundlag og en ramme for Europas retsinstitutioner og retsuddannelsescentre; |
| --- | --- |

18.

| 19. | konstaterer dog, at gensidig tillid ud fra et strengt juridisk synspunkt og på et meget grundlæggende niveau forudsætter, at medlemsstaternes domstole Unionen opfatter hinandens processuelle ordninger — både hvad angår retten på skrift og retten i praksis — som en garanti for retfærdige civile sager; |
| --- | --- |

19.

| 20. | påpeger derfor, at udarbejdelsen af systematiske minimumsstandarder for den civile retspleje i Unionen i form af et generelt horisontalt direktiv vil kunne føre til øget gensidig tillid blandt domstolene i medlemsstaterne og sikre en fælles afbalancering af grundlæggende processuelle rettigheder i civile søgsmål overalt i Unionen, hvilket vil skabe en dybere forankret generel følelse af retfærdighed, sikkerhed og forudsigelighed overalt i Unionen; |
| --- | --- |

20.

Fælles minimumsstandarder for den civile retspleje

| 21. | fremhæver, at effektive civile retsplejesystemer spiller en vigtig rolle for opretholdelse af retsstaten og Unionens grundlæggende værdier; de er også en forudsætning for bæredygtig investering og et forretnings- og forbrugervenligt miljø; |
| --- | --- |

21.

| 22. | mener, at manglende klarhed over forældelsesfrister for borgere, forbrugere og virksomheder i forbindelse med tvister med grænseoverskridende virkninger kan forhindre, at de får adgang til domstolsprøvelse; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at vurdere, hvorvidt det er muligt og ønskværdigt at harmonisere forældelsesfristerne i forbindelse med civile sager; |
| --- | --- |

22.

| 23. | mener, at der er et klart behov for lovgivning for at give et sæt processuelle standarder, som gælder for civile sager, og opfordrer Kommissionen til at gå videre med at udføre handlingsplanen for gennemførelse af Stockholmprogrammet, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed; |
| --- | --- |

23.

| 24. | anmoder derfor i henhold til artikel 225 i TEUF Kommissionen om på grundlag af artikel 81, stk. 2, i TEUF og senest den 30. juni 2018 at fremsætte et forslag til en lovgivningsmæssig retsakt om fælles minimumsstandarder for den civile retspleje i overensstemmelse med henstillingerne i bilaget; |
| --- | --- |

24.

| 25. | bekræfter, at henstillingerne i bilaget til denne beslutning respekterer de grundlæggende rettigheder samt nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet; |
| --- | --- |

25.

| 26. | er af den opfattelse, at det forslag, der anmodes om, ikke har økonomiske indvirkninger, idet indførslen af minimumsstandarder for den civile retspleje vil føre til stordriftsfordele i form af mindre omkostninger for sagsparter og deres repræsentanter, som ikke skal sætte sig ind i et andet lands civile retsplejeordning; |
| --- | --- |

26.

o

o o

| 27. | pålægger sin formand at sende denne beslutning og de ledsagende henstillinger i bilaget til Kommissionen og Rådet samt til medlemsstaternes parlamenter og regeringer. |
| --- | --- |

27.

---

(1)  PE 572.853, december 2015.

(2)  PE 581.385, juni 2016.

(3)  PE 559.499, juni 2015.

(4)  PE 556.971, juni 2016.

(5)  Uniform Law Review, 2004(4).

(6)  M. Storme, Study on the approximation of the laws and rules of the Member States concerning certain aspects of the procedure for civil litigation (Final Report, Dordrecht, 1994).

(7)  Se bl.a.: dom af 16. december 1976, Comet BV mod Produktschap voor Siergewassen, 45/76, ECLI:EU:C:1976:191, og dom af 15. maj 1986, Marguerite Johnston mod Chief Constable of the Royal Ulster Constabulary, 222/84, ECLI:EU:C:1986:206.

(8)  Kan konsulteres på: http://www.ejtn.eu/PageFiles/15756/Judicial%20Training%20Principles_EN.pdf

(9)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0276.

(10)  Se bl.a.: dom af 13. marts 2007, Unibet (London) Ltd og Unibet (International) Ltd mod Justitiekanslern, sag C-432/05, ECLI:EU:C:2007:163.

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 af 11. juli 2007 om indførelse af en europæisk småkravsprocedure (EUT L 199 af 31.7.2007, s. 1).

(12)  Rådets direktiv 2003/8/EF af 27. januar 2003 om forbedret adgang til domstolene i grænseoverskridende tvister gennem fastsættelse af fælles mindsteregler for retshjælp i forbindelse med tvister af denne art (EFT L 26 af 31.1.2003, s. 41).

(13)  Kommissionens henstilling af 11. juni 2013 om fælles principper for kollektive retsmidler i medlemsstaterne til opnåelse af pålæg, forbud eller erstatning i forbindelse med tilsidesættelse af rettigheder i henhold til EU-retten (EUT L 201 af 26.7.2013, s. 60).

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/22/EF af 23. april 2009 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser (EUT L 110 af 1.5.2009, s. 30).

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/104/EU af 26. november 2014 om visse regler for søgsmål i henhold til national ret angående erstatning for overtrædelser af bestemmelser i medlemsstaternes og Den Europæiske Unions konkurrenceret (EUT L 349 af 5.12.2014, s. 1).

(16)  Se f.eks. forordningen om europæiske småkrav (se anden fodnote til betragtning G ovenfor) og forordningen om en europæisk kendelse til sikring af bankindeståender (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 655/2014 af 15. maj 2014 om indførelse af en procedure for en europæisk kendelse til sikring af bankindeståender med henblik på at lette grænseoverskridende gældsinddrivelse på det civil- og handelsretlige område (EUT L 189 af 27.6.2014, s. 59)).

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 45).

(18)  Se fjerde fodnote til betragtning G ovenfor.

(19)  Se femte fodnote til betragtning G ovenfor.

---

BILAG TIL BESLUTNINGEN:

HENSTILLINGER TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV OM FÆLLES MINIMUMSSTANDARDER FOR DEN CIVILE RETSPLEJE I DEN EUROPÆISKE UNION

A.   PRINCIPPER OG FORMÅL MED DET FORSLAG, DER ANMODES OM

| 1. | I Unionen er håndhævelse af loven ved domstolene i stor udstrækning fortsat et anliggende, der hører under nationale procesregler og praksis. Nationale domstole er også EU-domstole. I søgsmål for dem skal de derfor sikre rimelighed, retfærdighed og effektivitet samt effektiv anvendelse af EU-retten. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Gennemførelsen af princippet om gensidig anerkendelse af afgørelser i civile sager har øget medlemsstaternes tillid til hinandens civilretlige systemer, og foranstaltninger til indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser kan lette samarbejdet mellem myndighederne og fremme den retlige beskyttelse af den enkeltes rettigheder. Omfanget af gensidig tillid afhænger meget af en række parametre, herunder bl.a. mekanismer til sikring af sagsøgers og sagsøgtes rettigheder og garanti for adgang til domstole og rettergang. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Selv om medlemsstaterne er parter i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK), har erfaringerne vist, at dette ikke i sig selv altid giver en tilstrækkelig grad af tillid til andre medlemsstaters civilretssystemer. Nationale regler for civil retspleje i medlemsstaterne varierer meget, og ofte er der grundlæggende forskelle på processuelle principper og garantier, hvilket udgør en mulig hindring for gensidig tillid og tiltro mellem retsmyndigheder. |
| --- | --- |

3.

| 4. | For at beskytte unionsborgernes grundlæggende rettigheder og friheder, bidrage til modernisering af de nationale procedurer og sikre ens spilleregler for virksomhederne og øget vækst ved hjælp af effektive retssystemer er det derfor nødvendigt at vedtage et direktiv, som videreudvikler minimumsstandarderne i chartret og i EMRK. Det behørige retsgrundlag for et sådant forslag er artikel 81, stk. 2, i TEUF, som omhandler foranstaltninger inden for samarbejde om civilretlige spørgsmål. Direktivet skal vedtages efter den almindelige lovgivningsprocedure. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Fælles minimumsstandarder for civil retspleje anses som nødvendige for at forme et solidt grundlag for en tilnærmelse og en forbedring af nationale love på baggrund af den fleksibilitet, der gives medlemsstater ved udformning af nye civile retsplejelove, samtidig med at der afspejles overordnet konsensus om principperne for civilretlig praksis. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Fælles minimumsstandarder bør føre til øget tillid til alle medlemsstaternes civile retsplejesystemer, hvilket igen bør føre til et mere effektivt, hurtigere og mere fleksibelt retligt samarbejde i et klima præget af gensidig tillid. Sådanne fælles minimumsregler bør tillige fjerne hindringer for borgernes frie bevægelighed overalt på medlemsstaternes område og dermed sikre, at navnlig borgere, der rejser til udlandet, især ikke længere vil tøve med at have med det civile retsplejesystem i en anden medlemsstat at gøre. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Det foreslåede direktiv har ikke til formål at træde i stedet for nationale civile retsplejesystemer i deres helhed. Det har til formål at oprette fælles minimumsstandarder for den måde, hvorpå civile sager fungerer og gennemføres i medlemsstaterne i relation til alle spørgsmål henhørende under EU-retten, og det samtidig med at nationale særtræk og den grundlæggende ret til effektive retsmidler og en retfærdig rettergang, der sikrer reel adgang til domstolsprøvelse, respekteres. Det har også til formål at danne grundlag for en gradvis større tilnærmelse af medlemsstaternes civile retsplejesystemer. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Forslaget berører ikke medlemsstaternes bestemmelser om opbygningen af deres domstole og deres regler om udnævnelse af dommere. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Dette forslag er i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, idet medlemsstaterne ikke alene kan opsætte minimumsstandarder for civil retspleje, og forslaget går ikke længere end højst nødvendigt i sikringen af effektiv adgang til domstolsprøvelse og gensidig tillid i Unionen. |
| --- | --- |

9.

B.   TEKSTEN TIL DET FORSLAG, DER ANMODES OM

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fælles minimumsstandarder for den civile retspleje i Den Europæiske Union

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 2,

under henvisning til Europa-Parlamentets anmodning til Europa-Kommissionen,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på gradvis at etablere et sådant område skal Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, navnlig når det er nødvendigt for det indre markeds funktion. |
| --- | --- |

(1)

Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på gradvis at etablere et sådant område skal Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, navnlig når det er nødvendigt for det indre markeds funktion.

| (2) | I henhold til artikel 81, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør disse foranstaltninger bl.a. sikre gensidig anerkendelse mellem medlemsstaterne af retsafgørelser og fuldbyrdelse heraf, grænseoverskridende forkyndelse, samarbejde om bevisoptagelse, effektiv adgang til domstolene og fjernelse af hindringer for en god afvikling af civile sager, om nødvendigt ved at fremme foreneligheden af medlemsstaternes civile retsplejeregler. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til artikel 81, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør disse foranstaltninger bl.a. sikre gensidig anerkendelse mellem medlemsstaterne af retsafgørelser og fuldbyrdelse heraf, grænseoverskridende forkyndelse, samarbejde om bevisoptagelse, effektiv adgang til domstolene og fjernelse af hindringer for en god afvikling af civile sager, om nødvendigt ved at fremme foreneligheden af medlemsstaternes civile retsplejeregler.

| (3) | Ifølge formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999, særlig punkt 33, vil en øget gensidig anerkendelse af domme og andre retsafgørelser og den nødvendige indbyrdes tilnærmelse af lovgivningen lette samarbejdet mellem kompetente myndigheder og fremme den retlige beskyttelse af den enkeltes rettigheder. Princippet om gensidig anerkendelse bør derfor være hjørnestenen i det retlige samarbejde på det civilretlige område inden for Unionen. |
| --- | --- |

(3)

Ifølge formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999, særlig punkt 33, vil en øget gensidig anerkendelse af domme og andre retsafgørelser og den nødvendige indbyrdes tilnærmelse af lovgivningen lette samarbejdet mellem kompetente myndigheder og fremme den retlige beskyttelse af den enkeltes rettigheder. Princippet om gensidig anerkendelse bør derfor være hjørnestenen i det retlige samarbejde på det civilretlige område inden for Unionen.

| (4) | Ifølge Kommissionens handlingsplan for gennemførelse af Stockholmprogrammet, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, bygger det europæiske retsområde og det indre markeds funktion på hovedprincippet om gensidig anerkendelse, som igen bygger på idéen om, at medlemsstaterne har tillid til hinandens retssystemer. Dette princip kan kun fungere effektivt, hvis der er gensidig tillid mellemdommere, aktører i retsvæsenet, virksomheder og borgere. Graden af tillid afhænger af en række parametre, herunder eksistensen af mekanismer til sikring af sagsparternes procesrettigheder i civilesager. Fælles minimumsstandarder, som styrker retten til en retfærdig rettergang og retssystemets effektivitet, og som bidrager til en effektiv ordning for håndhævelse, er derfor nødvendige for at garantere dette princips anvendelse. |
| --- | --- |

(4)

Ifølge Kommissionens handlingsplan for gennemførelse af Stockholmprogrammet, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, bygger det europæiske retsområde og det indre markeds funktion på hovedprincippet om gensidig anerkendelse, som igen bygger på idéen om, at medlemsstaterne har tillid til hinandens retssystemer. Dette princip kan kun fungere effektivt, hvis der er gensidig tillid mellemdommere, aktører i retsvæsenet, virksomheder og borgere. Graden af tillid afhænger af en række parametre, herunder eksistensen af mekanismer til sikring af sagsparternes procesrettigheder i civilesager. Fælles minimumsstandarder, som styrker retten til en retfærdig rettergang og retssystemets effektivitet, og som bidrager til en effektiv ordning for håndhævelse, er derfor nødvendige for at garantere dette princips anvendelse.

| (5) | Ved at indføre minimumsregler om beskyttelse af sagsparternes processuelle rettigheder og ved at sikre borgerne lettere adgang til domstolsprøvelse bør dette direktiv styrke medlemsstaternes tillid til andre medlemsstaters civile retsplejesystemer, og det kan dermed bidrage til at fremme en kultur med grundlæggende rettigheder i Unionen såvel som til at opnå et mere effektivt indre marked, samtidig med at de grundlæggende frihedsrettigheder bevares ved hjælp af, at der udvikles en dybere generel følelse af retfærdighed, sikkerhed og forudsigelighed overalt i Unionen. |
| --- | --- |

(5)

Ved at indføre minimumsregler om beskyttelse af sagsparternes processuelle rettigheder og ved at sikre borgerne lettere adgang til domstolsprøvelse bør dette direktiv styrke medlemsstaternes tillid til andre medlemsstaters civile retsplejesystemer, og det kan dermed bidrage til at fremme en kultur med grundlæggende rettigheder i Unionen såvel som til at opnå et mere effektivt indre marked, samtidig med at de grundlæggende frihedsrettigheder bevares ved hjælp af, at der udvikles en dybere generel følelse af retfærdighed, sikkerhed og forudsigelighed overalt i Unionen.

| (6) | Bestemmelserne i dette direktiv bør gælde for civile tvister med grænseoverskridende virkninger, herunder tvister, som udspringer af tilsidesættelse af rettigheder og friheder, der garanteres i EU-retten. Når der i dette direktiv henvises til tilsidesættelse af rettigheder, der er sikret i EU-retten, dækker det alle de situationer, hvor en overtrædelse af regler, der er fastsat på EU-plan, har forårsaget eller vil kunne forårsage skade for fysiske og juridiske personer. Intet bør forhindre medlemsstaterne i også at anvende bestemmelserne i dette direktiv i rent nationale civilretlige sager. |
| --- | --- |

(6)

Bestemmelserne i dette direktiv bør gælde for civile tvister med grænseoverskridende virkninger, herunder tvister, som udspringer af tilsidesættelse af rettigheder og friheder, der garanteres i EU-retten. Når der i dette direktiv henvises til tilsidesættelse af rettigheder, der er sikret i EU-retten, dækker det alle de situationer, hvor en overtrædelse af regler, der er fastsat på EU-plan, har forårsaget eller vil kunne forårsage skade for fysiske og juridiske personer. Intet bør forhindre medlemsstaterne i også at anvende bestemmelserne i dette direktiv i rent nationale civilretlige sager.

| (7) | Alle medlemsstater er kontraherende parter i den europæiske konvention af 4. november 1950 til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. De spørgsmål, der er omhandlet i dette direktiv, bør behandles i overensstemmelse med den nævnte konvention, navnlig retten til en retfærdig rettergang og effektive retsmidler. |
| --- | --- |

(7)

Alle medlemsstater er kontraherende parter i den europæiske konvention af 4. november 1950 til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. De spørgsmål, der er omhandlet i dette direktiv, bør behandles i overensstemmelse med den nævnte konvention, navnlig retten til en retfærdig rettergang og effektive retsmidler.

| (8) | Dette direktiv har til formål at fremme anvendelsen af fælles minimumsstandarder for den civile retspleje for at sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse i Unionen. Den almindeligt anerkendte ret til adgang til domstolsprøvelse bekræftes også ved artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«). |
| --- | --- |

(8)

Dette direktiv har til formål at fremme anvendelsen af fælles minimumsstandarder for den civile retspleje for at sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse i Unionen. Den almindeligt anerkendte ret til adgang til domstolsprøvelse bekræftes også ved artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«).

| (9) | Civile sager bør forbedres yderligere ved, at der drages fordel af den teknologiske udvikling på det retslige område og af de nye redskaber, som retterne har til rådighed, hvilket kan være med til at overvinde de geografiske afstande og deres følgevirkninger i form af høje omkostninger og langvarige retssager. Med henblik på yderligere at reducere retssagernes omkostninger og varighed bør der yderligere tilskyndes til, at parterne og retterne gør brug af moderne kommunikationsteknologi. |
| --- | --- |

(9)

Civile sager bør forbedres yderligere ved, at der drages fordel af den teknologiske udvikling på det retslige område og af de nye redskaber, som retterne har til rådighed, hvilket kan være med til at overvinde de geografiske afstande og deres følgevirkninger i form af høje omkostninger og langvarige retssager. Med henblik på yderligere at reducere retssagernes omkostninger og varighed bør der yderligere tilskyndes til, at parterne og retterne gør brug af moderne kommunikationsteknologi.

| (10) | For at personer kan afhøres uden at skulle rejse til den pågældende ret, bør medlemsstaterne sikre, at mundtlige retsmøder og bevisoptagelse ved afhøring af vidner, sagkyndige eller parterne kan gennemføres ved hjælp af enhver form for hensigtsmæssig fjernkommunikation, medmindre anvendelsen af sådan teknologi på grund af sagens særlige omstændigheder ikke ville være hensigtsmæssig med henblik på en retfærdig behandling af sagen. Denne bestemmelse berører ikke Rådets forordning (EF) nr. 1206/2001 (1). |
| --- | --- |

(10)

For at personer kan afhøres uden at skulle rejse til den pågældende ret, bør medlemsstaterne sikre, at mundtlige retsmøder og bevisoptagelse ved afhøring af vidner, sagkyndige eller parterne kan gennemføres ved hjælp af enhver form for hensigtsmæssig fjernkommunikation, medmindre anvendelsen af sådan teknologi på grund af sagens særlige omstændigheder ikke ville være hensigtsmæssig med henblik på en retfærdig behandling af sagen. Denne bestemmelse berører ikke Rådets forordning (EF) nr. 1206/2001 (1).

| (11) | Medlemsstaternes domstole bør være i stand til at trække på ekspertvurderinger i forbindelse med tekniske, juridiske eller bevismæssige spørgsmål. Med undtagelse af tilfælde, hvor tvangsindgreb er nødvendige, og i overensstemmelse med friheden til at yde tjenester og Domstolens retspraksis bør dommere i én medlemsstat kunne udnævne eksperter til at foretage undersøgelser i en anden medlemsstat, uden at der er behov for forudgående tilladelse til deres undersøgelse. For at gøre det nemmere at få juridisk ekspertise og under hensyntagen til begrænsningerne i forbindelse med udnævnelse af tilstrækkeligt kvalificerede eksperter inden for én medlemsstats jurisdiktion, f.eks. grundet sagens tekniske sværhedsgrad eller en direkte eller indirekte forbindelse mellem eksperten og sagsparterne, bør der som del af den europæiske e-justiceportal oprettes en europæisk fortegnelse med alle nationale lister over eksperter, som holdes opdateret. |
| --- | --- |

(11)

Medlemsstaternes domstole bør være i stand til at trække på ekspertvurderinger i forbindelse med tekniske, juridiske eller bevismæssige spørgsmål. Med undtagelse af tilfælde, hvor tvangsindgreb er nødvendige, og i overensstemmelse med friheden til at yde tjenester og Domstolens retspraksis bør dommere i én medlemsstat kunne udnævne eksperter til at foretage undersøgelser i en anden medlemsstat, uden at der er behov for forudgående tilladelse til deres undersøgelse. For at gøre det nemmere at få juridisk ekspertise og under hensyntagen til begrænsningerne i forbindelse med udnævnelse af tilstrækkeligt kvalificerede eksperter inden for én medlemsstats jurisdiktion, f.eks. grundet sagens tekniske sværhedsgrad eller en direkte eller indirekte forbindelse mellem eksperten og sagsparterne, bør der som del af den europæiske e-justiceportal oprettes en europæisk fortegnelse med alle nationale lister over eksperter, som holdes opdateret.

| (12) | Foreløbige og beskyttende foranstaltninger bør sikre en passende balance mellem sagsøgerens interesse i at opnå foreløbig beskyttelse og sagsøgtes interesse i at forhindre misbrug af denne beskyttelse. Når der anmodes om foreløbige foranstaltninger forud for opnåelse af en retsafgørelse, bør den ret, som anmodningen indgives til, finde det godtgjort på grundlag af den dokumentation, der er forelagt af ansøger, at han eller hun sandsynligvis vil få medhold i realiteten i kravet mod sagsøgte. Derudover bør sagsøgeren i alle situationer i tilstrækkelig grad godtgøre over for retten, at der er akut behov for retlig beskyttelse af kravet, og at fuldbyrdelse af en eksisterende eller fremtidig retsafgørelse uden de foreløbige foranstaltninger kan blive umulig eller væsentligt vanskeligere. |
| --- | --- |

(12)

Foreløbige og beskyttende foranstaltninger bør sikre en passende balance mellem sagsøgerens interesse i at opnå foreløbig beskyttelse og sagsøgtes interesse i at forhindre misbrug af denne beskyttelse. Når der anmodes om foreløbige foranstaltninger forud for opnåelse af en retsafgørelse, bør den ret, som anmodningen indgives til, finde det godtgjort på grundlag af den dokumentation, der er forelagt af ansøger, at han eller hun sandsynligvis vil få medhold i realiteten i kravet mod sagsøgte. Derudover bør sagsøgeren i alle situationer i tilstrækkelig grad godtgøre over for retten, at der er akut behov for retlig beskyttelse af kravet, og at fuldbyrdelse af en eksisterende eller fremtidig retsafgørelse uden de foreløbige foranstaltninger kan blive umulig eller væsentligt vanskeligere.

| (13) | Bestemmelserne i dette direktiv bør ikke berøre de særlige bestemmelser til håndhævelse af rettigheder inden for intellektuel ejendom i EU-retsakter, navnlig bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF (2). Det børe heller ikke berøre de særlige bestemmelser for inddrivelse af grænseoverskridende gæld som fastsat i den europæiske kendelse til sikring af bankindeståender (3). |
| --- | --- |

(13)

Bestemmelserne i dette direktiv bør ikke berøre de særlige bestemmelser til håndhævelse af rettigheder inden for intellektuel ejendom i EU-retsakter, navnlig bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF (2). Det børe heller ikke berøre de særlige bestemmelser for inddrivelse af grænseoverskridende gæld som fastsat i den europæiske kendelse til sikring af bankindeståender (3).

| (14) | Domstolene bør gives en nøglerolle i beskyttelsen af alle parters rettigheder og interesser og i den effektive forvaltning af civile sager. |
| --- | --- |

(14)

Domstolene bør gives en nøglerolle i beskyttelsen af alle parters rettigheder og interesser og i den effektive forvaltning af civile sager.

| (15) | Målet om at sikre en retfærdig rettergang, bedre adgang til domstolsprøvelse og gensidig tillid som led i Unionens politik for indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bør omfatte adgang til såvel retslige som udenretslige tvistbilæggelsesmetoder. For at tilskynde parterne til at anvende mægling bør medlemsstaterne sikre, at deres regler om forældelsesfrister ikke hindrer parterne i at gå til retten eller anvende voldgift, hvis forsøget på mægling slår fejl. |
| --- | --- |

(15)

Målet om at sikre en retfærdig rettergang, bedre adgang til domstolsprøvelse og gensidig tillid som led i Unionens politik for indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bør omfatte adgang til såvel retslige som udenretslige tvistbilæggelsesmetoder. For at tilskynde parterne til at anvende mægling bør medlemsstaterne sikre, at deres regler om forældelsesfrister ikke hindrer parterne i at gå til retten eller anvende voldgift, hvis forsøget på mægling slår fejl.

| (16) | På grund af forskellene mellem medlemsstaternes civile retsplejeregler, navnlig reglerne for forkyndelse af dokumenter, er det nødvendigt at definere de minimumsstandarder, der bør gælde for civile sager henhørende under EU-retten. Metoder, som sikrer hurtig og sikker modtagelse af de forkyndede dokumenter, som er bekræftet af et modtagelsesbevis, bør især prioriteres. Der bør derfor i vid udstrækning tilskyndes til, at der anvendes moderne kommunikationsteknologi. Hvad angår dokumenter, der skal forkyndes for parterne, bør elektronisk forkyndelse sidestilles med forkyndelse pr. post. De tilgængelige elektroniske midler bør sikre, at indholdet af de dokumenter og den øvrige skriftlige kommunikation, der modtages, er en tro gengivelse af de afsendte dokumenter og den afsendte øvrige skriftlige kommunikation, og at den metode, der anvendes til anerkendelse af modtagelsen, omfatter adressatens bekræftelse af modtagelsen og datoen for modtagelsen. |
| --- | --- |

(16)

På grund af forskellene mellem medlemsstaternes civile retsplejeregler, navnlig reglerne for forkyndelse af dokumenter, er det nødvendigt at definere de minimumsstandarder, der bør gælde for civile sager henhørende under EU-retten. Metoder, som sikrer hurtig og sikker modtagelse af de forkyndede dokumenter, som er bekræftet af et modtagelsesbevis, bør især prioriteres. Der bør derfor i vid udstrækning tilskyndes til, at der anvendes moderne kommunikationsteknologi. Hvad angår dokumenter, der skal forkyndes for parterne, bør elektronisk forkyndelse sidestilles med forkyndelse pr. post. De tilgængelige elektroniske midler bør sikre, at indholdet af de dokumenter og den øvrige skriftlige kommunikation, der modtages, er en tro gengivelse af de afsendte dokumenter og den afsendte øvrige skriftlige kommunikation, og at den metode, der anvendes til anerkendelse af modtagelsen, omfatter adressatens bekræftelse af modtagelsen og datoen for modtagelsen.

| (17) | Medlemsstaterne bør sikre, at parterne i civile sager har ret til at vælge deres advokat. I grænseoverskridende tvister bør parterne have ret til en advokat i hjemlandet til forudgående rådgivning og en anden i værtslandet til at føre sagen. Fortrolig kommunikation mellem parterne og deres advokat er altafgørende for at sikre effektiv udøvelse af retten til en retfærdig rettergang. Medlemsstaterne bør derfor respektere fortroligheden af møder og andre former for kommunikation mellem advokaten og parterne i udøvelsen af retten til adgang til en advokat som fastsat i dette direktiv. Sagens parter bør have mulighed for at give afkald på retten, der er tildelt i henhold til dette direktiv, forudsat at de har fået oplysninger om de mulige konsekvenser af at give afkald på denne ret. |
| --- | --- |

(17)

Medlemsstaterne bør sikre, at parterne i civile sager har ret til at vælge deres advokat. I grænseoverskridende tvister bør parterne have ret til en advokat i hjemlandet til forudgående rådgivning og en anden i værtslandet til at føre sagen. Fortrolig kommunikation mellem parterne og deres advokat er altafgørende for at sikre effektiv udøvelse af retten til en retfærdig rettergang. Medlemsstaterne bør derfor respektere fortroligheden af møder og andre former for kommunikation mellem advokaten og parterne i udøvelsen af retten til adgang til en advokat som fastsat i dette direktiv. Sagens parter bør have mulighed for at give afkald på retten, der er tildelt i henhold til dette direktiv, forudsat at de har fået oplysninger om de mulige konsekvenser af at give afkald på denne ret.

| (18) | Sagsøgeren bør ikke være forpligtet til at rejse til den medlemsstat, hvor retten, der behandler sagen, er beliggende, for at betale retsafgifterne eller til at hyre en advokat hertil. For at sikre, at sagsøgere har effektiv adgang til retssagen, bør medlemsstaterne som minimum tilbyde mindst en af de fjernbetalingsmetoder, der er omhandlet i dette direktiv. Oplysningerne om retsafgifter og betalingsmetoder samt om myndigheder eller organisationer med kompetence til at yde praktisk bistand i medlemsstaterne bør være gennemsigtige og lettilgængelige på internettet gennem passende nationale websteder. |
| --- | --- |

(18)

Sagsøgeren bør ikke være forpligtet til at rejse til den medlemsstat, hvor retten, der behandler sagen, er beliggende, for at betale retsafgifterne eller til at hyre en advokat hertil. For at sikre, at sagsøgere har effektiv adgang til retssagen, bør medlemsstaterne som minimum tilbyde mindst en af de fjernbetalingsmetoder, der er omhandlet i dette direktiv. Oplysningerne om retsafgifter og betalingsmetoder samt om myndigheder eller organisationer med kompetence til at yde praktisk bistand i medlemsstaterne bør være gennemsigtige og lettilgængelige på internettet gennem passende nationale websteder.

| (19) | Medlemsstaterne bør sikre overholdelse af den grundlæggende ret til retshjælp i artikel 47, stk. 3, i chartret. Enhver fysisk eller juridisk person, der er involveret i civilretlige tvister, som er omfattet af dette direktiv, som sagsøger eller sagsøgt, bør kunne gøre sine rettigheder gældende ved en domstol, selv om den pågældendes økonomiske situation gør det umuligt for vedkommende at betale sagsomkostningerne. Retshjælpen bør dække rådgivning forud for en retssag med henblik på en bilæggelse af tvisten inden en retssag, juridisk bistand til anlæggelse af en retssag og repræsentation i retten og hjælp til at betale sagsomkostningerne. Denne bestemmelse berører ikke Rådets direktiv 2003/8/EF (4). |
| --- | --- |

(19)

Medlemsstaterne bør sikre overholdelse af den grundlæggende ret til retshjælp i artikel 47, stk. 3, i chartret. Enhver fysisk eller juridisk person, der er involveret i civilretlige tvister, som er omfattet af dette direktiv, som sagsøger eller sagsøgt, bør kunne gøre sine rettigheder gældende ved en domstol, selv om den pågældendes økonomiske situation gør det umuligt for vedkommende at betale sagsomkostningerne. Retshjælpen bør dække rådgivning forud for en retssag med henblik på en bilæggelse af tvisten inden en retssag, juridisk bistand til anlæggelse af en retssag og repræsentation i retten og hjælp til at betale sagsomkostningerne. Denne bestemmelse berører ikke Rådets direktiv 2003/8/EF (4).

| (20) | Skabelsen af en europæisk retskultur, som fuldt ud respekterer nærhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og retsvæsenets uafhængighed, er af central betydning for, at det europæiske retsområde kan fungere effektivt. Juridisk videre- og efteruddannelse er en vigtig del af denne proces, idet den styrker den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, de retlige aktører og borgerne. Hvad det angår bør medlemsstaterne samarbejde og yde støtte til faglig uddannelse og udveksling af bedste praksis blandt de personer, der arbejder inden for det retlige område. |
| --- | --- |

(20)

Skabelsen af en europæisk retskultur, som fuldt ud respekterer nærhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og retsvæsenets uafhængighed, er af central betydning for, at det europæiske retsområde kan fungere effektivt. Juridisk videre- og efteruddannelse er en vigtig del af denne proces, idet den styrker den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, de retlige aktører og borgerne. Hvad det angår bør medlemsstaterne samarbejde og yde støtte til faglig uddannelse og udveksling af bedste praksis blandt de personer, der arbejder inden for det retlige område.

| (21) | Dette direktiv fastsætter minimumsregler. Medlemsstaterne kan udvide rettighederne i dette direktiv for at fastsætte et højere beskyttelsesniveau. Et sådant højere beskyttelsesniveau bør ikke udgøre en hindring for gensidig tillid og effektiv adgang til domstolsprøvelse, som disse minimumsregler er fastsat for at fremme. Der bør herved ikke gås på kompromis med graden af beskyttelse, som gives i chartret, som fortolket af Domstolen, og EU-rettens forrang, enhed og effektivitet. |
| --- | --- |

(21)

Dette direktiv fastsætter minimumsregler. Medlemsstaterne kan udvide rettighederne i dette direktiv for at fastsætte et højere beskyttelsesniveau. Et sådant højere beskyttelsesniveau bør ikke udgøre en hindring for gensidig tillid og effektiv adgang til domstolsprøvelse, som disse minimumsregler er fastsat for at fremme. Der bør herved ikke gås på kompromis med graden af beskyttelse, som gives i chartret, som fortolket af Domstolen, og EU-rettens forrang, enhed og effektivitet.

| (22) | Målene for dette direktiv, nemlig at fastsætte fælles minimumsstandarder for den civile retspleje, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(22)

Målene for dette direktiv, nemlig at fastsætte fælles minimumsstandarder for den civile retspleje, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (23) | I medfør af [artikel 3]/[artikel 1 og 2] i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, [har disse medlemsstater meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv]/[og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i disse medlemsstater]. |
| --- | --- |

(23)

I medfør af [artikel 3]/[artikel 1 og 2] i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, [har disse medlemsstater meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv]/[og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i disse medlemsstater].

| (24) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark — |
| --- | --- |

(24)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

KAPITEL I:

GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Formålet med dette direktiv er at tilnærme de civile retsplejesystemer til hinanden for at sikre fuld overholdelse af retten til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang som anerkendt i artikel 47 i chartret og artikel 6 i EMRK ved at fastlægge minimumsstandarder for indledning, gennemførelse og afslutning af civile sager ved medlemsstaternes domstole.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1.   Dette direktiv berører ikke standarder for civil retspleje, som gives eller kan gives i EU-lovgivning eller national lovgivning, så længe disse standarder kan være fordelagtige for sagsparterne, og finder anvendelse i tvister med grænseoverskridende virkninger på det civil- og handelsretlige område, uanset domsmyndighedens art, dog ikke på rettigheder og forpligtelser, som parterne ikke kan disponere over i henhold til den lov, der skal anvendes. Det omfatter i særdeleshed ikke spørgsmål vedrørende skat, told eller administrative anliggender eller statens ansvar for handlinger og undladelser under udøvelse af statsmagt (acta jure imperii).

2.   I dette direktiv forstås ved »medlemsstat« en medlemsstat med undtagelse af [Det Forenede Kongerige, Irland og] Danmark.

Artikel 3

Tvister med grænseoverskridende virkninger

1.   I henhold til dette direktiv er der tale om en tvist med grænseoverskridende virkninger, hvis:

| a) | mindst en af parterne har bopæl eller sædvanligt opholdssted i en anden medlemsstat end den, hvor retten, som behandler sagen, er beliggende |
| --- | --- |

a)

mindst en af parterne har bopæl eller sædvanligt opholdssted i en anden medlemsstat end den, hvor retten, som behandler sagen, er beliggende

| b) | begge parter har bopæl i samme medlemsstat, som retten, der behandler sagen, og hvor kontraktens opfyldelsessted eller stedet, hvor skadetilføjelsen er sket, eller hvor retsafgørelsen skal fuldbyrdes, ligger i en anden medlemsstat, eller |
| --- | --- |

b)

begge parter har bopæl i samme medlemsstat, som retten, der behandler sagen, og hvor kontraktens opfyldelsessted eller stedet, hvor skadetilføjelsen er sket, eller hvor retsafgørelsen skal fuldbyrdes, ligger i en anden medlemsstat, eller

| c) | begge parter har bopæl i samme medlemsstat, som retten, der behandler sagen, og tvisten henhører under EU-retten. |
| --- | --- |

c)

begge parter har bopæl i samme medlemsstat, som retten, der behandler sagen, og tvisten henhører under EU-retten.

2.   Bopæl, jf. stk. 1, fastlægges i overensstemmelse med artikel 62 og 63 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (5).

KAPITEL II:

KAPITEL II:

MINIMUMSSTANDARDER FOR CIVILE SAGER

MINIMUMSSTANDARDER FOR CIVILE SAGER

Afdeling 1:

Afdeling 1:

Retfærdigt og effektivt resultat

Retfærdigt og effektivt resultat

Artikel 4

Generel forpligtelse til effektiv domstolsbeskyttelse

Medlemsstaterne vedtager de foranstaltninger, procedurer og retsmidler, som er nødvendige for at sikre håndhævelse af rettighederne i EU-retten i civile forhold. Disse foranstaltninger, procedurer og retsmidler skal være retfærdige og rimelige, de må ikke være unødigt komplicerede eller udgiftskrævende, og de må heller ikke indebære urimelige frister eller medføre ugrundede forsinkelser, og de skal respektere nationale særtræk og grundlæggende rettigheder.

Foranstaltningerne, procedurerne og retsmidlerne skal ligeledes være effektive og stå i et rimeligt forhold til krænkelsen, og de skal anvendes på en sådan måde, at der ikke opstår hindringer for effektiv adgang til domstolsprøvelse, og at der ydes garanti mod misbrug af dem.

Artikel 5

Mundtlige retsmøder

1.   Medlemsstaterne sikrer en retfærdig behandling af sager. Såfremt det ikke er muligt for parterne at være fysisk til stede, eller hvis parterne med rettens godkendelse har aftalt at anvende hurtige kommunikationsmidler, sikrer medlemsstaterne, at mundtlige retsmøder kan afholdes ved at anvende enhver form for hensigtsmæssig fjernkommunikationsteknologi såsom videokonference eller telekonference, når en sådan teknologi er tilgængelig for retten.

2.   Hvis den person, der skal afhøres, har bopæl eller sædvanligt opholdssted i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor den ret, som behandler sagen, er beliggende, tilrettelægges denne persons deltagelse i et mundtligt retsmøde via videokonference, telekonference eller andre former for hensigtsmæssig fjernkommunikationsteknologi under anvendelse af de procedurer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1206/2001. I forbindelse med videokonference skal Rådets henstillinger om grænseoverskridende videokonferencer, som Rådet vedtog den 15. og 16. juni 2015 (6), og arbejdet som led i den europæiske e-justiceportal tages i betragtning.

Artikel 6

Foreløbige og beskyttende foranstaltninger

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der findes midlertidige foranstaltninger til opretholdelse af en faktisk eller retlig situation for at sikre den fulde virkning af en senere retsafgørelse i hovedsagen før hovedsagen anlægges eller på et hvilket som helst tidspunkt under retssagen.

De i første afsnit omhandlede foranstaltninger skal også inkludere foranstaltninger til hindring af enhver nært forestående krænkelse eller til øjeblikkelig afslutning af en påstået krænkelse samt til bevarelse af aktiver, som er nødvendige for at sikre, at den efterfølgende håndhævelse af et krav ikke forhindres eller vanskeliggøres i betragtelig grad.

2.   Sådanne foranstaltninger skal overholde retten til forsvar og skal være proportionale med kendetegnene for og alvoren af den påståede overtrædelse og, hvor det er passende, give mulighed for garantier for de omkostninger og den skade, som sagsøgte lider som følge af uberettigede krav. Domstolene skal have myndighed til at kræve af sagsøger, at denne fremfører alt rimeligt tilgængeligt bevismateriale, så de opnår en tilstrækkelig grad af sikkerhed for, at den foreløbige krævede foranstaltning er nødvendig og proportional.

3.   Medlemsstaterne sikrer, at foreløbige foranstaltninger i behørigt berettigede sager kan foretages, uden at sagsøgte er blevet hørt, i tilfælde hvor enhver forsinkelse ville forårsage uoprettelig skade for sagsøger, eller hvor der er en påviselig risiko for ødelæggelse af bevismateriale. I et sådant tilfælde skal parterne oplyses herom hurtigst muligt og senest efter udførelsen af foranstaltningerne.

En efterfølgende prøvelse under iagttagelse af retten til at blive hørt foretages efter anmodning fra den sagsøgte, således at det inden for en rimelig frist efter meddelelsen af foranstaltningerne kan afgøres, hvorvidt disse skal ændres, ophæves eller stadfæstes.

Hvor de i første afsnit omhandlede foranstaltninger ophæves, eller hvor det efterfølgende findes, at der ikke har været nogen overtrædelse eller trussel om overtrædelse, kan Domstolen efter krav fra sagsøgte beordre sagsøger at yde sagsøgte passende kompensation for enhver lidt skade som et resultat af disse foranstaltninger.

4.   Denne artikel tilsidesætter ikke direktiv 2004/48/EF og forordning (EU) nr. 655/2014.

Afdeling 2:

Afdeling 2:

Effektivitet i sagerne

Effektivitet i sagerne

Artikel 7

Processuel effektivitet

1.   Medlemsstaternes domstole skal respektere retten til effektive retsmidler og en retfærdig rettergang, der sikrer effektiv adgang til domstolsprøvelse og princippet om en kontradiktorisk procedure, navnlig ved afgørelsen af, om et mundtligt retsmøde er nødvendigt, og ved bestemmelsen af bevismidlerne og omfanget af bevisoptagelsen.

2.   Medlemsstaternes domstole handler så hurtigt som muligt uafhængigt af, om der findes forældelsesfrister for særlige handlinger i processens forskellige faser.

Artikel 8

Begrundede afgørelser

Medlemsstaterne sikrer, at domstolene giver tilstrækkeligt detaljerede begrundede afgørelser inden for en rimelig tidsfrist for at gøre det muligt for parterne at benytte sig af enhver ret til at få prøvet afgørelsen eller appellere.

Artikel 9

Generelle principper for sagens gang

1.   Medlemsstaterne sikrer, at domstolene aktivt forvalter deres sager for at sikre, at tvister behandles retfærdigt og effektivt, og at det sker inden for rimelig tid og til rimelige omkostninger, uden at hæmme parternes frihed til at fastlægge sagens indhold og bevismateriale.

2.   I det omfang, det er praktisk muligt, forvalter domstolen sagen i samråd med parterne. Aktiv sagsforvaltning kan specifikt inkludere:

| (a) | at tilskynde parterne til at samarbejde med hinanden under sagen |
| --- | --- |

(a)

at tilskynde parterne til at samarbejde med hinanden under sagen

| (b) | at identificere de relevante spørgsmål på et tidligt stadie |
| --- | --- |

(b)

at identificere de relevante spørgsmål på et tidligt stadie

| (c) | hurtigt at afgøre, hvilke spørgsmål der kræver fuld undersøgelse, og behandle andre spørgsmål summarisk |
| --- | --- |

(c)

hurtigt at afgøre, hvilke spørgsmål der kræver fuld undersøgelse, og behandle andre spørgsmål summarisk

| (d) | at bestemme, hvilken rækkefølge spørgsmålene skal behandles i |
| --- | --- |

(d)

at bestemme, hvilken rækkefølge spørgsmålene skal behandles i

| (e) | at hjælpe parterne med at afgøre hele eller dele af sagen |
| --- | --- |

(e)

at hjælpe parterne med at afgøre hele eller dele af sagen

| (f) | at fastsætte tidsplaner for at kontrollere, at sagen skrider frem |
| --- | --- |

(f)

at fastsætte tidsplaner for at kontrollere, at sagen skrider frem

| (g) | at behandle så mange aspekter af sagen som muligt ved samme lejlighed |
| --- | --- |

(g)

at behandle så mange aspekter af sagen som muligt ved samme lejlighed

| (h) | at behandle sagen, uden at parterne behøver at være fysisk tilstede |
| --- | --- |

(h)

at behandle sagen, uden at parterne behøver at være fysisk tilstede

| (i) | at gøre brug af tilgængelige tekniske midler. |
| --- | --- |

(i)

at gøre brug af tilgængelige tekniske midler.

Artikel 10

Bevisoptagelse

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der reelt er mulighed for at fremlægge, optage og sikre beviser, under hensyn til retten til forsvar og behovet for beskyttelse af fortrolige oplysninger.

2.   Hvad angår bevisoptagelse, opfordrer medlemsstaterne til brug af moderne kommunikationsteknologi. Retten, som behandler sagen, anvender den enkleste og billigste metode til bevisoptagelse.

Artikel 11

Domstolens eksperter

1.   Uden at dette anfægter parternes mulighed for at fremlægge beviser i form af forklaringer fra sagkyndige, sikrer medlemsstaterne, at domstolen på et hvilket som helst tidspunkt kan udpege eksperter, der tilknyttes domstolen for at tilvejebringe sagkundskab i forbindelse med bestemte aspekter af sagen. Domstolen giver sådanne eksperter alle de oplysninger, der er nødvendige, for at denne kan afgive sin ekspertudtalelse.

2.   I grænseoverskridende tvister, med undtagelse af tilfælde, hvor tvangsindgreb er nødvendige, eller hvor en undersøgelse foretages på steder, som er forbundet med en medlemsstats magtudøvelse, eller på steder, hvor adgang eller anden handling, i henhold til loven i den medlemsstat, hvor undersøgelsen foretages, er forbudt eller begrænset til visse personer, sikrer medlemsstaterne, at en domstol kan udnævne en retsekspert til at foretage undersøgelser uden for domstolens jurisdiktion, uden at der er behov for først at indgive anmodning herom til den relevante myndighed i den anden medlemsstat.

3.   Med henblik på stk. 1 og 2 udfærdiger Kommissionen en europæisk ekspertliste ved at sammensætte nationale ekspertlister, og listen gøres tilgængelig gennem den europæiske e-justiceportal.

4.   Domstolseksperterne skal garantere uafhængighed og upartiskhed i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for dommere i artikel 22.

5.   Ekspertudtalelser, som domstolens eksperter forelægger domstolen, stilles til rådighed for parterne, der skal have mulighed for at knytte bemærkninger til de forelagte udtalelser.

Afdeling 3:

Afdeling 3:

Adgang til domstole og rettergang

Adgang til domstole og rettergang

Artikel 12

Bilæggelse af tvister

1.   Medlemsstaterne sikrer, at domstolen på ethvert tidspunkt i søgsmålet og under hensyn til alle sagens omstændigheder, og hvis den mener, at tvisten egner sig til at blive afgjort ved forlig, kan foreslå, at parterne gør brug af mægling for at indgå forlig eller undersøge en bilæggelse af tvisten.

2.   Stk. 1 berører ikke retten for parterne, som vælger mægling, til at anlægge sag eller benytte voldgift i forbindelse med den pågældende tvist, inden en forældelsesfrist er udløbet under mæglingsprocessen.

Artikel 13

Procesomkostninger

1.   Medlemsstaterne sikrer, at retsafgifter, der opkræves i medlemsstaterne for civile tvister, ikke er ude af proportioner med værdien af kravet og ikke gør det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at føre retssag.

2.   De retsafgifter, der opkræves i medlemsstaterne for civile tvister, må ikke have til følge, at borgere afholder sig fra at anlægge sag ved en domstol, og må på ingen måde være til hinder for adgangen til domstolsprøvelse.

3.   Parterne skal være i stand til at betale retsafgifter ved fjernbetaling, herunder fra en anden medlemsstat end den, hvor domstolen ligger, ved bankoverførsel eller ved betaling med kredit- eller betalingskort.

4.   Medlemsstaterne sikrer, at oplysninger om retsafgifter og betalingsmetoder samt om myndigheder eller organisationer med kompetence til at yde praktisk bistand i medlemsstaterne gøres mere gennemsigtige og lettilgængelige på internettet. Med henblik herpå videregiver medlemsstaterne disse oplysninger til Kommissionen, som på sin side skal sørge for, at de gøres offentligt tilgængelige og formidles bredt på enhver hensigtsmæssig måde, navnlig gennem den europæiske e-justiceportal.

Artikel 14

Princippet om, at taberen betaler

1.   Medlemsstaterne sikrer, at den tabende part afholder sagsomkostninger, som står i et rimeligt forhold til kravets værdi, og som er blevet pådraget af nødvendighed, herunder, men ikke begrænset til omkostninger affødt af, at modparten har været repræsenteret ved en advokat eller en anden jurist, og eventuelle omkostninger i forbindelse med forkyndelse eller oversættelse af dokumenter.

2.   Hvis en part kun har fået delvis medhold eller i undtagelsestilfælde, kan domstolene beslutte, at sagsomkostningerne skal fordeles ligeligt, eller at parterne skal bære deres egne omkostninger.

3.   En part skal bære de unødvendige omkostninger, som den har forvoldt domstolen eller en anden part, enten ved at rejse unødvendige spørgsmål eller ved på anden vis at være urimelig omkring tvisten.

4.   Domstolen kan justere omkostningerne for at afspejle urimelig mangel på samarbejde eller deltagelse i ond tro ved forsøg på forlig i overensstemmelse med artikel 20.

Artikel 15

Retshjælp

1.   For at sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse sikrer medlemsstaterne, at domstolene kan yde retshjælp til en part.

2.   Retshjælp kan helt eller delvist dække følgende omkostninger:

| (a) | retsafgifter, i hvilken forbindelse der kan ydes hel eller delvis nedsættelse eller udsættelse af betaling |
| --- | --- |

(a)

retsafgifter, i hvilken forbindelse der kan ydes hel eller delvis nedsættelse eller udsættelse af betaling

| (b) | omkostninger til juridisk bistand og repræsentation vedrørende:






  (i) | rådgivning forud for en retssag med henblik på en bilæggelse af tvisten inden en retssag i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1 |
| --- | --- | --- |

(b)

omkostninger til juridisk bistand og repræsentation vedrørende:

(i)

rådgivning forud for en retssag med henblik på en bilæggelse af tvisten inden en retssag i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1

| (ii) | indledning og opretholdelse af sagen ved domstolen |
| --- | --- |

(ii)

indledning og opretholdelse af sagen ved domstolen

| (iii) | alle omkostninger i forbindelse med sagen, herunder anmodningen om retshjælp |
| --- | --- |

(iii)

alle omkostninger i forbindelse med sagen, herunder anmodningen om retshjælp

| (iv) | fuldbyrdelse af afgørelser |
| --- | --- |

(iv)

fuldbyrdelse af afgørelser

| (c) | andre nødvendige omkostninger i forbindelse med retssagen, som skal bæres af en part, herunder omkostninger til vidner, eksperter, tolke og oversættere og omkostninger til nødvendig rejse, logi og dagpenge til denne part og hans repræsentant |
| --- | --- |

(c)

andre nødvendige omkostninger i forbindelse med retssagen, som skal bæres af en part, herunder omkostninger til vidner, eksperter, tolke og oversættere og omkostninger til nødvendig rejse, logi og dagpenge til denne part og hans repræsentant

| (d) | den vindende parts omkostninger, hvis sagsøger taber sagen, i overensstemmelse med artikel 14. |
| --- | --- |

(d)

den vindende parts omkostninger, hvis sagsøger taber sagen, i overensstemmelse med artikel 14.

3.   Medlemsstater sikrer, at enhver fysisk person, som er unionsborger eller en tredjelandsstatsborger, der har lovligt ophold i en EU-medlemsstat, kan søge om retshjælp, hvis:

| (a) | de grundet deres økonomiske situation helt eller delvist ikke er i stand til at betale omkostningerne nævnt i denne artikels stk. 2, og |
| --- | --- |

(a)

de grundet deres økonomiske situation helt eller delvist ikke er i stand til at betale omkostningerne nævnt i denne artikels stk. 2, og

| (b) | sagsøgeren har rimelig udsigt til at få medhold i den sag, i forbindelse med hvilken der ansøges om retshjælp, i betragtning af sagsøgerens processuelle stilling, og |
| --- | --- |

(b)

sagsøgeren har rimelig udsigt til at få medhold i den sag, i forbindelse med hvilken der ansøges om retshjælp, i betragtning af sagsøgerens processuelle stilling, og

| (c) | sagsøgeren, som ansøger om retshjælp, er berettiget til at anlægge sag i henhold til de relevante nationale bestemmelser. |
| --- | --- |

(c)

sagsøgeren, som ansøger om retshjælp, er berettiget til at anlægge sag i henhold til de relevante nationale bestemmelser.

4.   Juridiske personer er berettigede til at ansøge om retshjælp i form af dispensation fra forudgående betaling af procesomkostninger og/eller advokatbistand. Domstolen kan i sin beslutning om, hvorvidt denne hjælp skal tildeles eller ej, blandt andet tage følgende i betragtning:

| (a) | den juridiske persons form, og om den arbejder med gevinst for øje eller ej |
| --- | --- |

(a)

den juridiske persons form, og om den arbejder med gevinst for øje eller ej

| (b) | partnernes eller aktionærernes økonomiske kapacitet |
| --- | --- |

(b)

partnernes eller aktionærernes økonomiske kapacitet

| (c) | disse partneres eller aktionærers evne til at fremskaffe det nødvendige beløb for at iværksætte en retssag. |
| --- | --- |

(c)

disse partneres eller aktionærers evne til at fremskaffe det nødvendige beløb for at iværksætte en retssag.

5.   Medlemsstaterne sikrer, at unionsborgere og retlige aktører informeres om proceduren til ansøgning om retshjælp som omhandlet i stk. 1-4, med henblik på at gøre den så effektiv og tilgængelig som mulig.

6.   Denne artikel berører ikke direktiv 2003/8/EF.

Artikel 16

Finansiering

1.   Medlemsstaterne sikrer, at det i sager, hvor et søgsmål finansieres af en privat tredjepart, er forbudt for denne private tredjepart:

| (a) | at søge indflydelse på sagsøgerens beslutninger i forbindelse proceduren, herunder om forlig |
| --- | --- |

(a)

at søge indflydelse på sagsøgerens beslutninger i forbindelse proceduren, herunder om forlig

| (b) | at finansiere et søgsmål mod en sagsøgt, som er konkurrent til den finansierende part, eller mod en sagsøgt, som den finansierende part er afhængig af |
| --- | --- |

(b)

at finansiere et søgsmål mod en sagsøgt, som er konkurrent til den finansierende part, eller mod en sagsøgt, som den finansierende part er afhængig af

| (c) | at opkræve urimeligt høje renter på den tilvejebragte finansiering. |
| --- | --- |

(c)

at opkræve urimeligt høje renter på den tilvejebragte finansiering.

2.   Medlemsstaterne sikrer, at aflønning til eller renter opkrævet af den finansierende part, i tilfælde af finansiering af søgsmål af en privat tredjepart, ikke baseres på det indgåede forligsbeløb eller kompensationen, medmindre den pågældende finansieringsordning reguleres af en offentlig myndighed, som garanterer parternes interesser.

Afdeling 4:

Afdeling 4:

Retfærdig rettergang

Retfærdig rettergang

Artikel 17

Forkyndelse af dokumenter

1.   Medlemsstater sikrer, at der principielt anvendes metoder, der garanterer modtagelse af de forkyndede dokumenter.

2.   Medlemsstaterne sikrer, at de indledende processkrifter eller tilsvarende dokumenter og enhver indkaldelse til en domstolshøring kan forkyndes i overensstemmelse med national lov på en af de følgende måder:

| (a) | personlig forkyndelse |
| --- | --- |

(a)

personlig forkyndelse

| (b) | postforkyndelse |
| --- | --- |

(b)

postforkyndelse

| (c) | elektronisk forkyndelse, såsom fax eller e-mail. |
| --- | --- |

(c)

elektronisk forkyndelse, såsom fax eller e-mail.

Forkyndelse skal bevidnes ved et modtagelsesbevis med angivelse af modtagelsesdatoen, som modtager underskriver.

For så vidt angår elektronisk forkyndelse under punkt c) i det første afsnit i dette stykke, skal der benyttes passende høje tekniske standarder, som garanterer afsenders identitet og sikker overførsel af det forkyndede dokument.

Disse dokumenter kan også forkyndes personligt bekræftet ved et dokument underskrevet af den kompetente stævningsmand, der ud over at fastslå, at modtager har modtaget dokumenterne eller har nægtet at modtage dem uden lovlig grund, angiver forkyndelsesdatoen.

3.   Hvis forkyndelse i overensstemmelse med stk. 2 ikke er mulig, og sagsøgtes adresse kendes med sikkerhed, kan forkyndelse ske på en af følgende måder:

| (a) | personligt på sagsøgtes personlige adresse for personer, der har adresse på samme bopæl som sagsøgte, eller som af sagsøgte er ansat til at arbejde dér |
| --- | --- |

(a)

personligt på sagsøgtes personlige adresse for personer, der har adresse på samme bopæl som sagsøgte, eller som af sagsøgte er ansat til at arbejde dér

| (b) | personlig forkyndelse på sagsøgtes erhvervsmæssige hjemsted, hvis sagsøgte er en selvstændig erhvervsdrivende eller en juridisk person, for personer, der er ansat af sagsøgte |
| --- | --- |

(b)

personlig forkyndelse på sagsøgtes erhvervsmæssige hjemsted, hvis sagsøgte er en selvstændig erhvervsdrivende eller en juridisk person, for personer, der er ansat af sagsøgte

| (c) | deponering af dokumenterne i sagsøgtes postkasse |
| --- | --- |

(c)

deponering af dokumenterne i sagsøgtes postkasse

| (d) | deponering af dokumenterne på et postkontor eller hos kompetente offentlige myndigheder og skriftlig meddelelse om denne deponering i sagsøgtes postkasse, forudsat at den skriftlige meddelelse tydeligt angiver, at det drejer sig om retsdokumenter, eller at meddelelsen har retsvirkning som forkyndelse og medfører, at tidsfrister begynder at løbe |
| --- | --- |

(d)

deponering af dokumenterne på et postkontor eller hos kompetente offentlige myndigheder og skriftlig meddelelse om denne deponering i sagsøgtes postkasse, forudsat at den skriftlige meddelelse tydeligt angiver, at det drejer sig om retsdokumenter, eller at meddelelsen har retsvirkning som forkyndelse og medfører, at tidsfrister begynder at løbe

| (e) | postforkyndelse uden den i stk. 4 omhandlede form for bekræftelse, hvis sagsøgte har adresse i udstedelsesstaten |
| --- | --- |

(e)

postforkyndelse uden den i stk. 4 omhandlede form for bekræftelse, hvis sagsøgte har adresse i udstedelsesstaten

| (f) | elektroniske midler bekræftet ved en automatisk kvittering for modtagelsen, forudsat at sagsøgte på forhånd udtrykkeligt har accepteret denne forkyndelsesmåde. |
| --- | --- |

(f)

elektroniske midler bekræftet ved en automatisk kvittering for modtagelsen, forudsat at sagsøgte på forhånd udtrykkeligt har accepteret denne forkyndelsesmåde.

Forkyndelse i henhold til litra a) til d) i første afsnit af dette stykke skal bekræftes af:

| (a) | et dokument underskrevet af den kompetente stævningsmand, hvoraf alle følgende oplysninger fremgår:






  i) | det fulde navn på den person, der forkyndte meddelelsen, |
| --- | --- | --- |

(a)

et dokument underskrevet af den kompetente stævningsmand, hvoraf alle følgende oplysninger fremgår:

i)

det fulde navn på den person, der forkyndte meddelelsen,

| ii) | på hvilken måde forkyndelsen er foretaget, |
| --- | --- |

ii)

på hvilken måde forkyndelsen er foretaget,

| iii) | datoen for forkyndelsen, |
| --- | --- |

iii)

datoen for forkyndelsen,

| iv) | i givet fald for hvilken anden person end sagsøgte de forkyndede dokumenter er blevet forkyndt, idet personens navn og forbindelse til sagsøgte angives, og |
| --- | --- |

iv)

i givet fald for hvilken anden person end sagsøgte de forkyndede dokumenter er blevet forkyndt, idet personens navn og forbindelse til sagsøgte angives, og

| v) | andre oplysninger, der er obligatoriske i henhold til national ret |
| --- | --- |

v)

andre oplysninger, der er obligatoriske i henhold til national ret

| (b) | et modtagelsesbevis fra den person, for hvem dokumentet er blevet forkyndt, ved anvendelse af litra a) og b) i første afsnit af dette stykke. |
| --- | --- |

(b)

et modtagelsesbevis fra den person, for hvem dokumentet er blevet forkyndt, ved anvendelse af litra a) og b) i første afsnit af dette stykke.

4.   Forkyndelse i henhold til denne artikels stk. 2 eller 3 kan også foretages for den retlige eller bemyndigede repræsentant for sagsøgte.

5.   Hvor de indledende processkrifter eller tilsvarende dokumenter eller enhver indkaldelse skal forkyndes uden for medlemsstaterne, kan de forkyndes på enhver måde som fastsat i:

| (a) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 (7), hvor den finder anvendelse med respekt for modtagerens rettigheder som fastsat i forordningen, eller |
| --- | --- |

(a)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 (7), hvor den finder anvendelse med respekt for modtagerens rettigheder som fastsat i forordningen, eller

| (b) | Haag-konventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spørgsmål eller en hvilken som helst anden konvention eller aftale, hvor den finder anvendelse. |
| --- | --- |

(b)

Haag-konventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spørgsmål eller en hvilken som helst anden konvention eller aftale, hvor den finder anvendelse.

6.   Dette direktiv berører ikke anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 og berører ikke Europa-Parlamentets og Rådets (8) forordning (EF) nr. 805/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets (9) forordning (EF) nr. 1896/2006.

Artikel 18

Retten til advokatbistand i civile sager

1.   Medlemsstaterne sikrer, at parterne i civile sager har ret til en advokat efter eget valg, således at de har mulighed for praktisk og effektivt at udøve deres rettigheder.

I grænseoverskridende tvister sikrer medlemsstaterne, at parterne under civile sager har ret til en advokat i hjemlandet til forudgående rådgivning og en anden i værtslandet til at føre sagen.

2.   Medlemsstaterne respekterer, at meddelelser mellem en sags parter og deres advokat er fortrolige. Sådan kommunikation omfatter møder, korrespondance, telefonsamtaler og andre former for kommunikation, som er tilladt i henhold til national ret.

3.   Uden at berøre national ret, som kræver obligatorisk tilstedeværelse eller bistand fra en advokat, kan parterne i civile sager give afkald på en ret omhandlet i denne artikels stk. 1, når:

| a) | parterne mundtligt eller skriftligt har modtaget klare og tilstrækkelige oplysninger på et enkelt og letforståeligt sprog om de mulige konsekvenser af at give afkald på den, og |
| --- | --- |

a)

parterne mundtligt eller skriftligt har modtaget klare og tilstrækkelige oplysninger på et enkelt og letforståeligt sprog om de mulige konsekvenser af at give afkald på den, og

| b) | afkaldet gives frivilligt og utvetydigt. |
| --- | --- |

b)

afkaldet gives frivilligt og utvetydigt.

Medlemsstaterne sikrer, at parterne på et hvilket som helst tidspunkt under civile sager kan tilbagekalde et afkald, og at de underrettes om denne mulighed.

4.   Denne bestemmelse berører ikke de specifikke bestemmelse om juridisk repræsentation som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 (10), forordning (EF) nr. 1896/2006 og forordning (EU) nr. 655/2014.

Artikel 19

Adgang til oplysninger

Medlemsstaterne tilstræber at give borgerne gennemsigtige og lettilgængelige oplysninger om indledningen af forskellige processer, forældelsesfrister, de kompetente domstole til behandling af forskellige sager og de nødvendige formularer, som skal udfyldes til det formål. Intet i denne artikel forpligter medlemsstaterne til at yde juridisk bistand i form af en juridisk vurdering af en specifik sag.

Artikel 20

Tolkning og oversættelse af væsentlige dokumenter

Medlemsstaterne bestræber sig på at sikre, at enhver part i en sag forstår retssagen fuldt ud. Dette mål omfatter adgang til tolkning i civile sager og til en skriftlig oversættelse af alle væsentlige dokumenter for at sikre en retfærdig rettergang i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 15 i dette direktiv.

Artikel 21

Forpligtelser for sagens parter og deres repræsentanter

Medlemsstaterne sikrer, at parterne i en sag og deres repræsentanter optræder i god tro og med respekt over for domstolen og andre parter og ikke giver en misvisende fremstilling af sager eller faktiske omstændigheder ved domstolen, hverken bevidst, eller hvis de burde have kendskab til, at det forholder sig anderledes.

Artikel 22

Offentlige retsmøder

Medlemsstaterne sikrer, at retsmøderne er åbne for offentligheden, medmindre domstolen i det omfang, det er nødvendigt, beslutter at gøre dem fortrolige af hensyn til en af parterne eller andre berørte personer eller generelt af hensyn til retfærdigheden eller den offentlige orden.

Artikel 23

Domstolenes uafhængighed og upartiskhed

1.   Medlemsstaterne sikrer, at domstolene og deres dommere er retligt uafhængige. Sammensætningen af domstolene skal give tilstrækkelig garanti for at udelukke enhver legitim tvivl om deres upartiskhed.

2.   Dommerne må i udførelsen af deres hverv ikke være bundet af nogen instruktioner, og de må ikke være under indflydelse eller pres eller have nogen personlige fordomme eller forudindtagethed i enhver given sag.

Artikel 24

Uddannelse

1.   Uden at det berører domstolenes uafhængighed og forskelle i opbygningen af retssystemerne i Unionen, sikrer medlemsstaterne, at domstolene, retsuddannelsesinstitutionerne og de juridiske erhverv styrker deres juridiske uddannelsesordninger for at sikre, at EU-retten og -processerne integreres i de nationale uddannelser.

2.   Uddannelsesordningerne skal være praksisorienterede, relevante for de retlige aktørers daglige arbejde, finde sted i korte perioder og bruge aktive og moderne læringsteknikker og skal omfatte indledende og videregående uddannelsesmuligheder. Uddannelsesordningerne skal især fokusere på:

| (a) | opnåelse af tilstrækkelig viden om Unionens instrumenter til retligt samarbejde og udviklingen af indbyggede reflekser til regelmæssigt at referere til retspraksis på EU-niveau, at kontrollere den nationale gennemførelse og anvende EU-Domstolens præjudicielle procedure |
| --- | --- |

(a)

opnåelse af tilstrækkelig viden om Unionens instrumenter til retligt samarbejde og udviklingen af indbyggede reflekser til regelmæssigt at referere til retspraksis på EU-niveau, at kontrollere den nationale gennemførelse og anvende EU-Domstolens præjudicielle procedure

| (b) | formidling af viden og erfaringer inden for EU-retten og -processerne og andre retssystemer |
| --- | --- |

(b)

formidling af viden og erfaringer inden for EU-retten og -processerne og andre retssystemer

| (c) | lettelse af kortvarige udvekslinger af nye dommere |
| --- | --- |

(c)

lettelse af kortvarige udvekslinger af nye dommere

| (d) | beherskelse af et fremmedsprog og dets juridiske terminologi. |
| --- | --- |

(d)

beherskelse af et fremmedsprog og dets juridiske terminologi.

KAPITEL III:

KAPITEL III:

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 25

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den ... [et år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden]. De underretter straks Kommissionen herom.

2.   Disse foranstaltninger skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen.

3.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de foranstaltninger i national ret, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 26

Revision

Kommissionen skal senest 31. december 2025 og hvert femte år derefter indsende en rapport til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om anvendelsen af dette direktiv på baggrund af både kvalitative og kvantitative oplysninger. I denne sammenhæng skal Kommissionen især evaluere direktivets indvirkning på adgangen til domstolsprøvelse, på den grundlæggende ret til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang, på samarbejdet om civilretlige spørgsmål og på det indre markeds funktion, på SMV'er, Den Europæiske Unions økonomiske konkurrencedygtighed og forbrugertilliden. Om nødvendigt skal rapporten ledsages af lovgivningsforslag til at tilpasse og styrke dette direktiv.

Artikel 27

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 28

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i ..., [dato]

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1206/2001 af 28. maj 2001 om samarbejde mellem medlemsstaternes retter om bevisoptagelse på det civil- og handelsretlige område (EFT L 174 af 27.6.2001, s. 1).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 45).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 655/2014 af 15. maj 2014 om indførelse af en procedure for en europæisk kendelse til sikring af bankindeståender med henblik på at lette grænseoverskridende gældsinddrivelse på det civil- og handelsretlige område (EUT L 189 af 27.6.2014, s. 59).

3

(4)  Rådets direktiv 2003/8/EF af 27. januar 2003 om forbedret adgang til domstolene i grænseoverskridende tvister gennem fastsættelse af fælles mindsteregler for retshjælp i forbindelse med tvister af denne art (EFT L 26 af 31.1.2003, s. 41).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1).

5

(6)  Rådets henstillinger »Fremme af brugen af og udveksling af bedste praksis vedrørende grænseoverskridende videokonferencer på det retlige område i medlemsstaterne og på EU-plan« (EUT C 250 af 31.7.2015, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 af 13. november 2007 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager (forkyndelse af dokumenter) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 (EUT L 324 af 10.12.2007, s. 79).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 805/2004 af 21.4.2004 om indførelse af et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav (EUT L 143 af 30.4.2004, s. 15).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 af 12. december 2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (EUT L 399 af 30.12.2006, s. 1).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 af 11. juli 2007 om indførelse af en europæisk småkravsprocedure (EUT L 199 af 31.7.2007, s. 1).

10

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/60 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/60

---

P8_TA(2017)0287

Længere levetid for produkter: fordele for forbrugere og virksomheder

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om længere levetid for produkter: fordele for forbrugere og virksomheder (2016/2272(INI))

(2018/C 334/06)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 114, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 114,

| — | der henviser til artikel 191, 192 og 193 i TEUF og til målsætningen om en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 191, 192 og 193 i TEUF og til målsætningen om en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. juli 2008 om handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik (COM(2008)0397), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. juli 2008 om handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik (COM(2008)0397),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21. oktober 2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21. oktober 2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter (1),

| — | der henviser til Kommissionens arbejdsplan for miljøvenligt design for 2016-2019 (COM(2016)0773), navnlig målsætningen om at opstille mere produktspecifikke og/eller horisontale krav på områder som holdbarhed, reparerbarhed, opgraderbarhed, produktudformning med henblik på demontering og lettere genbrug og genanvendelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens arbejdsplan for miljøvenligt design for 2016-2019 (COM(2016)0773), navnlig målsætningen om at opstille mere produktspecifikke og/eller horisontale krav på områder som holdbarhed, reparerbarhed, opgraderbarhed, produktudformning med henblik på demontering og lettere genbrug og genanvendelse,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU af 19. maj 2010 om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede produktoplysninger (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU af 19. maj 2010 om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede produktoplysninger (2),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1386/2013/EU af 20. november 2013 om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 »Et godt liv i en ressourcebegrænset verden« (3) (»det syvende miljøhandlingsprogram«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1386/2013/EU af 20. november 2013 om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 »Et godt liv i en ressourcebegrænset verden« (3) (»det syvende miljøhandlingsprogram«),

| — | der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 17. oktober 2013 med titlen »For et mere bæredygtigt forbrug: industriprodukters levetid og forbrugeroplysning for at genoprette tilliden« (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 17. oktober 2013 med titlen »For et mere bæredygtigt forbrug: industriprodukters levetid og forbrugeroplysning for at genoprette tilliden« (4),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 26. januar 2011 om »Flagskibsinitiativet — Et ressourceeffektivt Europa under Europa 2020-strategien« (COM(2011)0021), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 26. januar 2011 om »Flagskibsinitiativet — Et ressourceeffektivt Europa under Europa 2020-strategien« (COM(2011)0021),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. september 2011 om »Køreplan til et ressourceeffektivt Europa« (COM(2011)0571), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. september 2011 om »Køreplan til et ressourceeffektivt Europa« (COM(2011)0571),

| — | der henviser til Kommissionen meddelelse af 9. april 2013 om »Opbygning af det indre marked for grønne produkter — Fremme af bedre oplysning om produkters og organisationers miljøpræstationer« (COM(2013)0196), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionen meddelelse af 9. april 2013 om »Opbygning af det indre marked for grønne produkter — Fremme af bedre oplysning om produkters og organisationers miljøpræstationer« (COM(2013)0196),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. juli 2014 med titlen »Omstilling til en cirkulær økonomi: et program for Europa uden affaldsproduktion« (COM(2014)0398), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. juli 2014 med titlen »Omstilling til en cirkulær økonomi: et program for Europa uden affaldsproduktion« (COM(2014)0398),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. december 2015 om »Kredsløbet lukkes — en EU-handlingsplan for den cirkulære økonomi« (COM(2015)0614) og til pakken om den cirkulære økonomi, der især omfatter revision af direktiver om hhv. affald (direktiv 2008/98/EF, »affaldsrammedirektivet«), emballage og emballageaffald (direktiv 94/62/EF), deponering af affald (direktiv 1999/31/EF), udrangerede køretøjer (direktiv 2000/53/EF), batterier og akkumulatorer og udtjente batterier og akkumulatorer (direktiv 2006/66/EF) og affald af elektrisk og elektronisk udstyr (direktiv 2012/19/EU), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. december 2015 om »Kredsløbet lukkes — en EU-handlingsplan for den cirkulære økonomi« (COM(2015)0614) og til pakken om den cirkulære økonomi, der især omfatter revision af direktiver om hhv. affald (direktiv 2008/98/EF, »affaldsrammedirektivet«), emballage og emballageaffald (direktiv 94/62/EF), deponering af affald (direktiv 1999/31/EF), udrangerede køretøjer (direktiv 2000/53/EF), batterier og akkumulatorer og udtjente batterier og akkumulatorer (direktiv 2006/66/EF) og affald af elektrisk og elektronisk udstyr (direktiv 2012/19/EU),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 med titlen »Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid — En europæisk indsats for bæredygtighed« (COM(2016)0739), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 med titlen »Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid — En europæisk indsats for bæredygtighed« (COM(2016)0739),

| — | der henviser til Kommissionens forslag af 9. december 2015 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om visse aspekter af aftaler om onlinesalg og andre former for fjernsalg af varer (COM(2015)0635), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag af 9. december 2015 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om visse aspekter af aftaler om onlinesalg og andre former for fjernsalg af varer (COM(2015)0635),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder (5),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (6),

| — | der henviser til rapporten af 18. august 2015 fra Kontoret for de Europæiske Forbrugerorganisationer med titlen: »Durable goods: More sustainable products, better consumer rights. Consumer expectations from the EU's ressource efficiency and circular economy agenda«, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten af 18. august 2015 fra Kontoret for de Europæiske Forbrugerorganisationer med titlen: »Durable goods: More sustainable products, better consumer rights. Consumer expectations from the EU's ressource efficiency and circular economy agenda«,

| — | der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs undersøgelse af 29. marts 2016 med titlen »The Influence of Lifespan Labelling on Consumers«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs undersøgelse af 29. marts 2016 med titlen »The Influence of Lifespan Labelling on Consumers«,

| — | der henviser til den undersøgelse, der blev gennemført i juli 2016 på foranledning af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, og hvis titel er »A longer life time for products: benefits for consumers and companies«, |
| --- | --- |

—

der henviser til den undersøgelse, der blev gennemført i juli 2016 på foranledning af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, og hvis titel er »A longer life time for products: benefits for consumers and companies«,

| — | der henviser til oversigten af 18. april 2016 fra Forbruger Europa-centret med titlen »Planned obsolescence or by-products of consumer society«, |
| --- | --- |

—

der henviser til oversigten af 18. april 2016 fra Forbruger Europa-centret med titlen »Planned obsolescence or by-products of consumer society«,

| — | der henviser til den østrigske standard ONR 192102 med titlen »Label of excellence for durable, repair-friendly designed electrical and electronic appliances«, |
| --- | --- |

—

der henviser til den østrigske standard ONR 192102 med titlen »Label of excellence for durable, repair-friendly designed electrical and electronic appliances«,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0214/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0214/2017),

| A. | der henviser til Kommissionens arbejdsplan for miljøvenligt design for 2016-2019, hvori der henvises til den cirkulære økonomi og til, at det er nødvendigt at gøre noget ved problemerne med holdbarhed og genanvendelighed; |
| --- | --- |

A.

der henviser til Kommissionens arbejdsplan for miljøvenligt design for 2016-2019, hvori der henvises til den cirkulære økonomi og til, at det er nødvendigt at gøre noget ved problemerne med holdbarhed og genanvendelighed;

| B. | der henviser til, at Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs vedtagelse af en udtalelse om produkters levetid er et udtryk for den interesse, som de økonomiske aktører og civilsamfundet udviser for dette emne; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs vedtagelse af en udtalelse om produkters levetid er et udtryk for den interesse, som de økonomiske aktører og civilsamfundet udviser for dette emne;

| C. | der henviser til, at der skal være en balance mellem forlængelse af produkternes levetid på den ene side og innovation, forskning og udvikling på den anden; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at der skal være en balance mellem forlængelse af produkternes levetid på den ene side og innovation, forskning og udvikling på den anden;

| D. | der henviser til, at den undersøgelse, som er foretaget på foranledning af Udvalget om Det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, viser, at det er nødvendigt med bredt forankrede politiske foranstaltninger for at fremme forlænget levetid for produkter; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at den undersøgelse, som er foretaget på foranledning af Udvalget om Det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, viser, at det er nødvendigt med bredt forankrede politiske foranstaltninger for at fremme forlænget levetid for produkter;

| E. | der henviser til, at forskellige økonomiske modeller og forretningsmodeller eksisterer side om side, herunder den brugsbaserede økonomiske model, som gør det muligt at mindske de negative følger for miljøet; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at forskellige økonomiske modeller og forretningsmodeller eksisterer side om side, herunder den brugsbaserede økonomiske model, som gør det muligt at mindske de negative følger for miljøet;

| F. | der henviser til, at det er nødvendigt at fremme en længere levetid for produkter, navnlig ved at tackle planlagt forældelse; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at det er nødvendigt at fremme en længere levetid for produkter, navnlig ved at tackle planlagt forældelse;

| G. | der henviser til, at der er behov for at støtte den europæiske reparationssektor, som hovedsagelig består af mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at der er behov for at støtte den europæiske reparationssektor, som hovedsagelig består af mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder;

| H. | der henviser til, at øget harmonisering af genanvendelsesordninger vil kunne sætte skub i den lokale økonomi og det indre marked, idet den skaber nye arbejdspladser og stimulerer markedet for brugte varer; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at øget harmonisering af genanvendelsesordninger vil kunne sætte skub i den lokale økonomi og det indre marked, idet den skaber nye arbejdspladser og stimulerer markedet for brugte varer;

| I. | der henviser til, at det ud fra såvel et økonomisk som et miljømæssigt synspunkt er nødvendigt at bevare råstoffer og begrænse produktion af affald, hvilket man har søgt at opnå med begrebet udvidet producentansvar; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at det ud fra såvel et økonomisk som et miljømæssigt synspunkt er nødvendigt at bevare råstoffer og begrænse produktion af affald, hvilket man har søgt at opnå med begrebet udvidet producentansvar;

| J. | der henviser til, at 77 % af forbrugerne i EU ifølge en Eurobarometerundersøgelse fra juni 2014 hellere vil prøve at reparere produkter, der er gået i stykker, end at købe nye; der henviser til, at der stadig er behov for at forbedre de oplysninger, som forbrugerne får om produkters holdbarhed og reparerbarhed; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at 77 % af forbrugerne i EU ifølge en Eurobarometerundersøgelse fra juni 2014 hellere vil prøve at reparere produkter, der er gået i stykker, end at købe nye; der henviser til, at der stadig er behov for at forbedre de oplysninger, som forbrugerne får om produkters holdbarhed og reparerbarhed;

| K. | der henviser til, at driftssikre og holdbare produkter giver forbrugerne valuta for pengene og forebygger overforbrug af ressourcer og affald, og til, at det derfor er vigtigt, at forbrugerprodukters brugbare levetid forlænges i kraft af produktudformning ved at sikre holdbarhed og mulighed for at reparere, opgradere, demontere og genanvende produkterne; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at driftssikre og holdbare produkter giver forbrugerne valuta for pengene og forebygger overforbrug af ressourcer og affald, og til, at det derfor er vigtigt, at forbrugerprodukters brugbare levetid forlænges i kraft af produktudformning ved at sikre holdbarhed og mulighed for at reparere, opgradere, demontere og genanvende produkterne;

| L. | der henviser til, at svækkelsen af forbrugernes tillid til produkternes kvalitet er til skade for europæiske virksomheder; der henviser til, at den lovbestemte garanti på 24 måneder er det nuværende mindstekrav, der gælder overalt i EU, og at nogle medlemsstater har fastsat mere beskyttende bestemmelser for forbrugere i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at svækkelsen af forbrugernes tillid til produkternes kvalitet er til skade for europæiske virksomheder; der henviser til, at den lovbestemte garanti på 24 måneder er det nuværende mindstekrav, der gælder overalt i EU, og at nogle medlemsstater har fastsat mere beskyttende bestemmelser for forbrugere i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed;

| M. | der henviser til, at forbrugernes ret til at vælge i henhold til deres forskellige behov, forventninger og præferencer bør respekteres; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at forbrugernes ret til at vælge i henhold til deres forskellige behov, forventninger og præferencer bør respekteres;

| N. | der henviser til den ringe kvalitet af de oplysninger, der gives til forbrugerne om produkters levetid, samtidig med at EØSU’s undersøgelse fra marts 2016 viste, at der er en positiv forbindelse mellem mærkning med et produkts levetid og forbrugernes adfærd; |
| --- | --- |

N.

der henviser til den ringe kvalitet af de oplysninger, der gives til forbrugerne om produkters levetid, samtidig med at EØSU’s undersøgelse fra marts 2016 viste, at der er en positiv forbindelse mellem mærkning med et produkts levetid og forbrugernes adfærd;

| O. | der henviser til, at produkternes levetid og ældning afhænger af forskellige naturlige eller kunstige aspekter såsom materialesammensætning, funktionalitet, reparationsomkostninger og forbrugsmønstre; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at produkternes levetid og ældning afhænger af forskellige naturlige eller kunstige aspekter såsom materialesammensætning, funktionalitet, reparationsomkostninger og forbrugsmønstre;

| P. | der henviser til, at det bør gøres nemmere at få produkter repareret og at få reservedele til dem; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at det bør gøres nemmere at få produkter repareret og at få reservedele til dem;

| Q. | der henviser til, at ud over lang levetid spiller også kvalitet i hele et produkts livscyklus en afgørende rolle for, hvilket bidrag produktet yder til beskyttelse af ressourcerne; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at ud over lang levetid spiller også kvalitet i hele et produkts livscyklus en afgørende rolle for, hvilket bidrag produktet yder til beskyttelse af ressourcerne;

| R. | der henviser til, at der kommer flere og flere nationale initiativer til løsning af problemet med produkters for tidlige forældelse; og til, at det er nødvendigt at udarbejde en fælles strategi for det indre marked på dette område; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at der kommer flere og flere nationale initiativer til løsning af problemet med produkters for tidlige forældelse; og til, at det er nødvendigt at udarbejde en fælles strategi for det indre marked på dette område;

| S. | der henviser til, at digitale bæreres levetid er af afgørende betydning for elektroniske apparaters levetid, og til, at sådanne apparater på grund af softwarens stadig hurtigere forældelse er nødt til at kunne tilpasses, for at de kan holde trit med markedet; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at digitale bæreres levetid er af afgørende betydning for elektroniske apparaters levetid, og til, at sådanne apparater på grund af softwarens stadig hurtigere forældelse er nødt til at kunne tilpasses, for at de kan holde trit med markedet;

| T. | der henviser til, at produkter med indbyggede mangler, som skal få dem til at gå i stykker og til sidst holde helt op med at fungere efter at være blevet brugt et bestemt antal gange, kun kan indgyde forbrugerne mistillid og ikke bør være tilladt på markedet; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at produkter med indbyggede mangler, som skal få dem til at gå i stykker og til sidst holde helt op med at fungere efter at være blevet brugt et bestemt antal gange, kun kan indgyde forbrugerne mistillid og ikke bør være tilladt på markedet;

| U. | der henviser til, at 90 % af borgerne ifølge data fra Eurobarometer mener, at produkterne bør mærkes tydeligt med deres brugbare levetid; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at 90 % af borgerne ifølge data fra Eurobarometer mener, at produkterne bør mærkes tydeligt med deres brugbare levetid;

| V. | der henviser til, at alle erhvervsdrivende, herunder SMV'erne, vil have gavn af produkter med længere levetid; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at alle erhvervsdrivende, herunder SMV'erne, vil have gavn af produkter med længere levetid;

| W. | der henviser til, at det syvende miljøhandlingsprogram kræver særlige foranstaltninger for at forbedre produkters holdbarhed, reparationsegnethed og genanvendelighed og forlænge deres levetid; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at det syvende miljøhandlingsprogram kræver særlige foranstaltninger for at forbedre produkters holdbarhed, reparationsegnethed og genanvendelighed og forlænge deres levetid;

| X. | der henviser til, at det udvidede producentansvar har en vigtig rolle at spille i denne henseende; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at det udvidede producentansvar har en vigtig rolle at spille i denne henseende;

| Y. | der henviser til, at opnåelsen af en cirkulær økonomisk model kræver involvering af både politiske beslutningstagere, borgere og virksomheder og indebærer forandringer — ikke kun af design og salg af produkter og tjenester, men også af forbrugernes mentalitet og forventninger og virksomhedernes aktiviteter — gennem oprettelsen af nye markeder, der reagerer på ændringer i forbrugsmønstre, som udvikler sig i retning af anvendelse, genanvendelse og deling af produkter, hvilket bidrager til at forlænge produkternes brugsliv og til at skabe konkurrencedygtige, holdbare og bæredygtige produkter; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at opnåelsen af en cirkulær økonomisk model kræver involvering af både politiske beslutningstagere, borgere og virksomheder og indebærer forandringer — ikke kun af design og salg af produkter og tjenester, men også af forbrugernes mentalitet og forventninger og virksomhedernes aktiviteter — gennem oprettelsen af nye markeder, der reagerer på ændringer i forbrugsmønstre, som udvikler sig i retning af anvendelse, genanvendelse og deling af produkter, hvilket bidrager til at forlænge produkternes brugsliv og til at skabe konkurrencedygtige, holdbare og bæredygtige produkter;

| Z. | der henviser til, at pærerne i mange lamper ikke kan udskiftes, hvilket kan medføre problemer, hvis en pære holder op med at virke, hvis der dukker nyere, mere effektive pærer op på markedet, eller hvis kundens præferencer, f.eks. med hensyn til farven på det lys, der udsendes, ændrer sig, fordi hele lampen så må udskiftes; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at pærerne i mange lamper ikke kan udskiftes, hvilket kan medføre problemer, hvis en pære holder op med at virke, hvis der dukker nyere, mere effektive pærer op på markedet, eller hvis kundens præferencer, f.eks. med hensyn til farven på det lys, der udsendes, ændrer sig, fordi hele lampen så må udskiftes;

| AA. | der henviser til, at LED-pærer ideelt set bør kunne udskiftes og ikke være elementer, der ikke kan fjernes; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at LED-pærer ideelt set bør kunne udskiftes og ikke være elementer, der ikke kan fjernes;

| AB. | der henviser til, at der, efterhånden som den cirkulære økonomi udvikler sig, må tages yderligere skridt for at tilskynde til, at produkter kan repareres, tilpasses, opgraderes, holde og genanvendes for at forlænge levetiden og brugstiden for produkter og/eller produktkomponenter; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at der, efterhånden som den cirkulære økonomi udvikler sig, må tages yderligere skridt for at tilskynde til, at produkter kan repareres, tilpasses, opgraderes, holde og genanvendes for at forlænge levetiden og brugstiden for produkter og/eller produktkomponenter;

| AC. | der henviser til, at en endnu større mangfoldighed af produkter, endnu kortere innovationscyklusser og modetendenser i konstant forandring forøger hyppigheden, hvormed der købes nye produkter, og dermed forkorter produkternes brugsliv; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at en endnu større mangfoldighed af produkter, endnu kortere innovationscyklusser og modetendenser i konstant forandring forøger hyppigheden, hvormed der købes nye produkter, og dermed forkorter produkternes brugsliv;

| AD. | der henviser til, at der ligger et stort potentiale i sektoren for reparation, genbrug og bytte, dvs. den sektor der arbejder med det formål at forlænge produkternes levetid; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at der ligger et stort potentiale i sektoren for reparation, genbrug og bytte, dvs. den sektor der arbejder med det formål at forlænge produkternes levetid;

| AE. | der henviser til, at der bør findes en balance mellem målet om at forlænge produkters levetid og beskytte et miljø, som stadig giver incitamenter til innovation og videreudvikling; |
| --- | --- |

AE.

der henviser til, at der bør findes en balance mellem målet om at forlænge produkters levetid og beskytte et miljø, som stadig giver incitamenter til innovation og videreudvikling;

Udformning af robuste, holdbare produkter af god kvalitet

| 1. | opfordrer Kommissionen til at tilskynde til, at der om muligt fastsættes kriterier pr. produktkategori for, hvad produkter mindst skal kunne tåle lige fra udformningen af dem og videre, som bl.a. omfatter robusthed, reparationsegnethed og opgraderbarhed, og som skal understøttes af standarder udviklet af alle tre europæiske standardiseringsorganisationer (CEN, Cenelec og ETSI); |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at der i alle faser af et produkts livscyklus skal findes en balance mellem forlængelse af produktets levetid, omdannelse af affald til ressourcer (sekundære råstoffer), industriel symbiose, innovation, forbrugerefterspørgsel, miljøbeskyttelse og vækstpolitik, og mener, at udviklingen af mere og mere ressourceeffektive produkter ikke bør tilskynde til, at produkter får en kort levetid eller smides ud for tidligt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | påpeger, at spørgsmål som produkters holdbarhed, udvidede garantier, adgang til reservedele samt mulighed for reparation og udskiftning af komponenter bør være en del af en producents kommercielle udbud med henblik på at opfylde forbrugernes forskellige behov, forventninger og præferencer, og at de er et vigtigt aspekt af konkurrencen på et frit marked; |
| --- | --- |

3.

| 4. | gør opmærksom på kommercielle strategiers betydning for designet af holdbare produkter, herunder leasing af produkter, hvorved leasingfirmaer beholder ejerskabet over de leasede enheder og har et incitament til at bringe produktet i omsætning igen og til at investere i at designe mere holdbare produkter, hvilket vil føre til en reduceret mængde ny produktion og bortskaffelse af produkter; |
| --- | --- |

4.

| 5. | minder om Europa-Parlamentets holdning ved revisionen af pakken om den cirkulære økonomi, hvorved affaldsdirektivet blev ændret, og om styrkelsen i den forbindelse af princippet om det udvidede producentansvar, og at der således blev skabt incitament til en mere bæredygtig produktudformning; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte producenter af modulbaseret produktdesign, der gør det nemt at skille produkterne ad og udskifte dele i dem; |
| --- | --- |

6.

| 7. | fremfører, at bestræbelserne på at opnå holdbarhed og reparerbarhed bør ledsages af en målsætning om bæredygtighed, der opnås f.eks. ved at anvende miljøvenlige materialer; |
| --- | --- |

7.

| 8. | bemærker med bekymring mængden af elektronisk affald, der genereres af modemmer, routere og TV-dekodere/TV-bokse, når forbrugerne skifter til en ny udbyder af teletjenester; minder forbrugerne og udbyderne af teletjenester om, at forbrugerne i henhold til forordning (EU) 2015/2120 allerede har ret til at bruge terminaludstyr efter eget valg, når de skifter til en ny udbyder af teletjenester; |
| --- | --- |

8.

Fremme af reparerbarhed og lang levetid

| 9. | opfordrer Kommissionen til at fremme, at produkter kan repareres, ved






  — | at tilskynde til og lette foranstaltninger, der gør det attraktivt for forbrugeren at vælge reparation af et produkt |
| --- | --- | --- |

9.

—

at tilskynde til og lette foranstaltninger, der gør det attraktivt for forbrugeren at vælge reparation af et produkt

| — | at anvende byggemetoder og -materialer, der gør reparation af et produkt eller udskiftning af dets komponenter lettere og billigere; forbrugerne bør ikke bringes i en situation, hvor de oplever en uendelig kæde af reparation og vedligeholdelse af defekte produkter |
| --- | --- |

—

at anvende byggemetoder og -materialer, der gør reparation af et produkt eller udskiftning af dets komponenter lettere og billigere; forbrugerne bør ikke bringes i en situation, hvor de oplever en uendelig kæde af reparation og vedligeholdelse af defekte produkter

| — | i tilfælde af gentagen mangel på overensstemmelse eller reparationstid på over en måned at tilskynde til, at garantien forlænges med en periode svarende til den tid, reparationen har taget |
| --- | --- |

—

i tilfælde af gentagen mangel på overensstemmelse eller reparationstid på over en måned at tilskynde til, at garantien forlænges med en periode svarende til den tid, reparationen har taget

| — | indtrængende at opfordre til, at dele af afgørende betydning for et produkts funktionsevne kan udskiftes og repareres, ved at medtage produktets reparationsegnethed som en af dets væsentlige egenskaber, når det er hensigtsmæssigt, og ved at modvirke, at vigtige komponenter såsom batterier og LED-komponenter fastgøres i et produkt, medmindre en sådan fastgørelse er begrundet i sikkerhedshensyn |
| --- | --- |

—

indtrængende at opfordre til, at dele af afgørende betydning for et produkts funktionsevne kan udskiftes og repareres, ved at medtage produktets reparationsegnethed som en af dets væsentlige egenskaber, når det er hensigtsmæssigt, og ved at modvirke, at vigtige komponenter såsom batterier og LED-komponenter fastgøres i et produkt, medmindre en sådan fastgørelse er begrundet i sikkerhedshensyn

| — | indtrængende at opfordre producenterne til at sikre, at der med produktet på købstidspunktet følger vedligeholdelses- og reparationsvejledninger, navnlig med produkter, hvor vedligeholdelse og reparation er meget vigtige, for at forbedre muligheden for at forlænge produktlevetiden |
| --- | --- |

—

indtrængende at opfordre producenterne til at sikre, at der med produktet på købstidspunktet følger vedligeholdelses- og reparationsvejledninger, navnlig med produkter, hvor vedligeholdelse og reparation er meget vigtige, for at forbedre muligheden for at forlænge produktlevetiden

| — | at sikre muligheden for at anvende dele af samme kvalitet og med samme ydeevne i stedet for originale dele ved reparation af alle produkter i overensstemmelse med gældende lovgivning |
| --- | --- |

—

at sikre muligheden for at anvende dele af samme kvalitet og med samme ydeevne i stedet for originale dele ved reparation af alle produkter i overensstemmelse med gældende lovgivning

| — | så vidt muligt at udvikle standardisering af reservedele og værktøj, der er nødvendige for at reparere produktet, med sigte på at øge reparationstjenesteydelsernes effektivitet |
| --- | --- |

—

så vidt muligt at udvikle standardisering af reservedele og værktøj, der er nødvendige for at reparere produktet, med sigte på at øge reparationstjenesteydelsernes effektivitet

| — | at tilskynde producenterne til på anmodning at levere vedligeholdelses- og reparationsvejledninger på forskellige sprog til reparationsværksteder |
| --- | --- |

—

at tilskynde producenterne til på anmodning at levere vedligeholdelses- og reparationsvejledninger på forskellige sprog til reparationsværksteder

| — | at tilskynde producenterne til at udvikle batteriteknologier, der sikrer, at batteriers og akkumulatorers levetid matcher produktets forventede levetid bedre, eller alternativt gøre det mere lettilgængeligt at skifte batterier til en pris, der står i et rimeligt forhold til produktets pris; |
| --- | --- |

—

at tilskynde producenterne til at udvikle batteriteknologier, der sikrer, at batteriers og akkumulatorers levetid matcher produktets forventede levetid bedre, eller alternativt gøre det mere lettilgængeligt at skifte batterier til en pris, der står i et rimeligt forhold til produktets pris;

| 10. | mener, at det er hensigtsmæssigt at sikre, at reservedele af væsentlig betydning for produkternes funktionsevne og sikkerhed er til rådighed, det være sig ved:






  — | ud over samlede produktkomponenter at fremme tilgængeligheden af reservedele |
| --- | --- | --- |

10.

—

ud over samlede produktkomponenter at fremme tilgængeligheden af reservedele

| — | at tilskynde de erhvervsdrivende til at levere en passende teknisk tjeneste i forbindelse med forbrugerprodukter, som de fremstiller eller importerer, og til at levere reservedele, som er nødvendige for, at produkterne kan fungere korrekt og sikkert, til en pris, der svarer til produkternes art og levetid |
| --- | --- |

—

at tilskynde de erhvervsdrivende til at levere en passende teknisk tjeneste i forbindelse med forbrugerprodukter, som de fremstiller eller importerer, og til at levere reservedele, som er nødvendige for, at produkterne kan fungere korrekt og sikkert, til en pris, der svarer til produkternes art og levetid

| — | at oplyse klart og tydeligt om, hvorvidt reservedele til produkter er tilgængelige eller ej og hvor længe, og, hvor det er hensigtsmæssigt, at etablere en elektronisk platform til dette formål; |
| --- | --- |

—

at oplyse klart og tydeligt om, hvorvidt reservedele til produkter er tilgængelige eller ej og hvor længe, og, hvor det er hensigtsmæssigt, at etablere en elektronisk platform til dette formål;

| 11. | tilskynder medlemsstaterne til at finde frem til hensigtsmæssige incitamenter, der fremmer holdbare produkter af høj kvalitet, som kan repareres, reparation af produkter og salg af genbrugsprodukter, og til at udvikle reparationsuddannelsesforløb; |
| --- | --- |

11.

| 12. | fremhæver, at det er vigtigt at sikre, at man kan vælge at henvende sig til en uafhængig reparatør, f.eks. ved at modvirke tekniske løsninger og sikkerheds- og softwareløsninger, der er til hinder for at få et produkt repareret uden for bestemte autoriserede kredsløb; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer til, at der gøres en indsats for at tilskynde til genbrug af reservedele på genbrugsmarkedet; |
| --- | --- |

13.

| 14. | anerkender muligheden for at anvende 3D-printning til at levere reservedele til fagfolk og forbrugere; opfordrer indtrængende til at sikre beskyttelse mod forfalskning og af ophavsret i denne henseende; |
| --- | --- |

14.

| 15. | minder om, at tilgængeligheden af standardiserede komponenter og modulkomponenter, planlægning af adskillelse af produktet, produktdesign med sigte på lang holdbarhed og effektive fremstillingsprocesser spiller en vigtig rolle for, at indførelsen af en cirkulær økonomi kan lykkes; |
| --- | --- |

15.

Benyttelse af en brugsorienteret økonomisk model og understøttelse af små og mellemstore virksomheder og beskæftigelsen i EU

| 16. | fremhæver, at skiftet til forretningsmodeller såsom »produkter som serviceydelser« har potentiale til at forbedre bæredygtigheden af produktions- og forbrugsmønstre, forudsat at produktservicesystemer ikke medfører kortere produktlevetider, og understreger, at sådanne forretningsmodeller ikke bør give mulighed for skatteundgåelse; |
| --- | --- |

16.

| 17. | fremhæver, at udviklingen af nye forretningsmodeller såsom internetbaserede tjenester, nye markedsføringsmetoder og stormagasiner, der kun sælger brugte varer, og en mere udbredt tilgængelighed af uformelle reparationsfaciliteter (reparationscaféer og værksteder, hvor folk kan foretage reparationer selv) kan bidrage til at forlænge produkters levetid og samtidig øge forbrugernes kendskab og tiltro til produkter med lang levetid; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer medlemsstaterne til:






  — | at høre alle berørte aktører med henblik på at tilskynde til udvikling af en model for salg af brugsretten til et produkt, der er til gavn for alle |
| --- | --- | --- |

18.

—

at høre alle berørte aktører med henblik på at tilskynde til udvikling af en model for salg af brugsretten til et produkt, der er til gavn for alle

| — | at styrke deres bestræbelser med foranstaltninger til fremme af udvikling af den funktionelle økonomi og at gøre det attraktivt at udleje, bytte og låne objekter |
| --- | --- |

—

at styrke deres bestræbelser med foranstaltninger til fremme af udvikling af den funktionelle økonomi og at gøre det attraktivt at udleje, bytte og låne objekter

| — | at tilskynde de lokale og regionale myndigheder til aktivt at fremme udviklingen af økonomiske modeller som f.eks. den kollaborative økonomi og den cirkulære økonomi, som tilskynder til en mere effektiv anvendelse af ressourcerne, forøgelse af varernes holdbarhed og styrkelse af reparation, genbrug og genanvendelse; |
| --- | --- |

—

at tilskynde de lokale og regionale myndigheder til aktivt at fremme udviklingen af økonomiske modeller som f.eks. den kollaborative økonomi og den cirkulære økonomi, som tilskynder til en mere effektiv anvendelse af ressourcerne, forøgelse af varernes holdbarhed og styrkelse af reparation, genbrug og genanvendelse;

| 19. | tilskynder medlemsstaterne til at sikre, at bestemmelserne i direktiv 2014/24/EU om livscyklusomkostninger indgår i overvejelserne ved offentlige indkøb, og til at øge genbrugsraten for offentligt indkøbt udstyr; |
| --- | --- |

19.

| 20. | tilskynder medlemsstaterne og Kommissionen til i deres politikker at støtte den kollaborative økonomi i betragtning af de fordele, som den rummer med hensyn til at udnytte knappe ressourcer og knap kapacitet, f.eks. inden for transport og indlogering; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Kommissionen til, når den fremmer den cirkulære økonomi, at understrege, hvor vigtig en faktor produkters holdbarhed er; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at anvende det affaldshierarki, der er fastlagt i EU-lovgivningen (affaldsrammedirektivet (2008/98/EF)), til fulde og navnlig til at blive ved med at betragte elektriske og elektroniske apparater som produkter med stor nytteevne og værdi og ikke som affald, f.eks. ved at give adgang til indsamlingssteder for affald af elektrisk og elektronisk udstyr til medarbejdere fra genbrugscentre, som kan udnytte disse produkter og deres komponenter; |
| --- | --- |

22.

| 23. | mener, at de foranstaltninger, der er medtaget i denne beslutning, især bør gælde for SMV'er og mikrovirksomheder som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF på en måde, der er hensigtsmæssig og står i forhold til SMV’ernes og mikrovirksomhedernes størrelse og kapacitet, for at sikre deres fortsatte udvikling og fremme beskæftigelse og uddannelse for nye erhverv i EU; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Kommissionen til at overveje, hvordan man kan tilskynde til og fremme, at LED-pærer kan skiftes ud, og til ud over foranstaltninger med sigte på miljøvenligt design at overveje en mindre streng tilgang, der f.eks. omfatter mærkning, incitamentsordninger, offentlige udbud eller en forlænget garantiperiode, hvis pærerne ikke kan tages ud; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at foretage effektiv markedsovervågning med henblik på at sikre, at både europæiske og importerede produkter opfylder kravene for så vidt angår produktpolitik og miljøvenligt design; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at involvere lokale og regionale myndigheder og til at respektere deres kompetencer; |
| --- | --- |

26.

Sikring af bedre oplysning af forbrugerne

| 27. | opfordrer Kommissionen til at forbedre oplysningerne om produkters holdbarhed ved






  — | at tage et frivilligt EU-mærke op til overvejelse, der navnlig omfatter: produktets holdbarhed, elementer inden for miljøvenligt design, mulighed for opgradering i takt med tekniske fremskridt og reparationsegnethed |
| --- | --- | --- |

27.

—

at tage et frivilligt EU-mærke op til overvejelse, der navnlig omfatter: produktets holdbarhed, elementer inden for miljøvenligt design, mulighed for opgradering i takt med tekniske fremskridt og reparationsegnethed

| — | frivillige eksperimenter med virksomheder og andre interessenter på EU-plan med henblik på at udvikle en betegnelse for et produkts forventede levetid på grundlag af standardiserede kriterier, der vil kunne anvendes af alle medlemsstaterne |
| --- | --- |

—

frivillige eksperimenter med virksomheder og andre interessenter på EU-plan med henblik på at udvikle en betegnelse for et produkts forventede levetid på grundlag af standardiserede kriterier, der vil kunne anvendes af alle medlemsstaterne

| — | at udvikle en brugsmåler til de mest relevante forbrugsgoder, navnlig hårde hvidevarer |
| --- | --- |

—

at udvikle en brugsmåler til de mest relevante forbrugsgoder, navnlig hårde hvidevarer

| — | at få foretaget en undersøgelse af konsekvenserne af tilpasning af mærkning med levetid til den lovbestemte garantiperiodes varighed |
| --- | --- |

—

at få foretaget en undersøgelse af konsekvenserne af tilpasning af mærkning med levetid til den lovbestemte garantiperiodes varighed

| — | at anvende digitale applikationer eller sociale medier |
| --- | --- |

—

at anvende digitale applikationer eller sociale medier

| — | at standardisere brugsvejledningers oplysninger om et produkts holdbarhed, opgraderingsmuligheder, reparationsmuligheder for at sikre, at de er klare, tilgængelige og nemme at forstå |
| --- | --- |

—

at standardisere brugsvejledningers oplysninger om et produkts holdbarhed, opgraderingsmuligheder, reparationsmuligheder for at sikre, at de er klare, tilgængelige og nemme at forstå

| — | at oplysninger gives baseret på standardkriterier, hvor et produkts forventede levetid er anført; |
| --- | --- |

—

at oplysninger gives baseret på standardkriterier, hvor et produkts forventede levetid er anført;

| 28. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne og Kommissionen til:






  — | at hjælpe lokale og regionale myndigheder, virksomheder og foreninger med at gennemføre kampagner til oplysning af forbrugerne om forlængelse af produkters levetid, navnlig ved at oplyse om vejledning om vedligeholdelse, reparation, genanvendelse osv. |
| --- | --- | --- |

28.

—

at hjælpe lokale og regionale myndigheder, virksomheder og foreninger med at gennemføre kampagner til oplysning af forbrugerne om forlængelse af produkters levetid, navnlig ved at oplyse om vejledning om vedligeholdelse, reparation, genanvendelse osv.

| — | at fremme bevidstheden hos forbrugerne om produkter, der går hurtigt i stykker og ikke kan repareres, om nødvendigt ved hjælp af udvikling af platforme, hvor forbrugerne oplyses om sådanne; |
| --- | --- |

—

at fremme bevidstheden hos forbrugerne om produkter, der går hurtigt i stykker og ikke kan repareres, om nødvendigt ved hjælp af udvikling af platforme, hvor forbrugerne oplyses om sådanne;

| 29. | opfordrer Kommissionen til at tilskynde til regelmæssig og struktureret udveksling af information og bedste praksis i hele Unionen, mellem Kommissionen og medlemsstaterne, herunder regionale og kommunale myndigheder; |
| --- | --- |

29.

Foranstaltninger vedrørende planlagt forældelse

| 30. | opfordrer Kommissionen til i samråd med forbrugerorganisationer, producenter og andre interessenter at fremsætte forslag til en definition på planlagt forældelse for fysiske varer og software; opfordrer derudover Kommissionen til i samarbejde med markedstilsynsmyndigheder at undersøge muligheden for at etablere et uafhængigt system, som vil kunne teste produkter og opspore indbygget forældelse i produkter; efterlyser i denne sammenhæng bedre retlig beskyttelse af whistleblowere og passende afskrækkende foranstaltninger for producenter; |
| --- | --- |

30.

| 31. | henviser til nogle medlemsstaters pionerarbejde på dette område, f.eks. Beneluxlandenes initiativ til at bekæmpe planlagt forældelse og forlænge levetiden for (elektriske) husholdningsmaskiner; fremhæver betydningen af udveksling af bedste praksis i denne henseende; |
| --- | --- |

31.

| 32. | bemærker, at det, at produkter kan opgraderes, kan bremse forældelsen af produktet og kan mindske de miljømæssige virkninger og omkostningerne for forbrugerne; |
| --- | --- |

32.

Styrkelse af retten til den lovbestemte garanti for overensstemmelse

| 33. | finder det afgørende, at forbrugerne informeres bedre om, hvordan den lovbestemte garanti for overensstemmelse fungerer; opfordrer til, at denne garanti anføres i sin fulde længde på købsfakturaen for produktet; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen til at tage initiativer og iværksætte foranstaltninger med henblik på at forbedre forbrugertilliden ved:






  — | at styrke forbrugerbeskyttelse, især for produkter, hvis levetid med rimelighed kan forventes at være forholdsvis lang, og ved at tage de stærke forbrugerbeskyttelsesforanstaltninger i betragtning, der allerede er truffet i nogle medlemsstater |
| --- | --- | --- |

34.

—

at styrke forbrugerbeskyttelse, især for produkter, hvis levetid med rimelighed kan forventes at være forholdsvis lang, og ved at tage de stærke forbrugerbeskyttelsesforanstaltninger i betragtning, der allerede er truffet i nogle medlemsstater

| — | at tage hensyn til virkningerne af både lovgivning om miljøvenligt design og aftaleret om energirelaterede produkter med henblik på udvikling af en holistisk tilgang til produktlovgivning |
| --- | --- |

—

at tage hensyn til virkningerne af både lovgivning om miljøvenligt design og aftaleret om energirelaterede produkter med henblik på udvikling af en holistisk tilgang til produktlovgivning

| — | at sikre, at forbrugerne i købekontrakten udtrykkeligt oplyses om deres ret til den lovbestemte garanti og at fremme kampagner med det formål at øge kendskabet til denne ret |
| --- | --- |

—

at sikre, at forbrugerne i købekontrakten udtrykkeligt oplyses om deres ret til den lovbestemte garanti og at fremme kampagner med det formål at øge kendskabet til denne ret

| — | at forenkle dokumentation for købet for forbrugeren, idet garantien knyttes til købsgenstanden og ikke til køberen, og at tilskynde yderligere til, at der generelt indføres e-kvitteringer og elektroniske garantiordninger; |
| --- | --- |

—

at forenkle dokumentation for købet for forbrugeren, idet garantien knyttes til købsgenstanden og ikke til køberen, og at tilskynde yderligere til, at der generelt indføres e-kvitteringer og elektroniske garantiordninger;

| 35. | opfordrer til etablering af en klagemekanisme på EU-niveau for manglende overholdelse af de rettigheder, der følger af denne garanti, med henblik på at lette myndighedernes tilsyn med anvendelsen af europæiske standarder; |
| --- | --- |

35.

| 36. | påpeger, at der kan tilvejebringes et incitament til mere bæredygtigt produktdesign ved at styrke princippet om udvidet producentansvar og fastsætte minimumskrav, der skal overholdes; |
| --- | --- |

36.

Beskyttelse af forbrugerne mod forældet software

| 37. | efterlyser større gennemsigtighed for så vidt angår opgraderingsmuligheder, sikkerhedsopdateringer og holdbarhed, som alle er aspekter, der er nødvendige for, at både hardware og software kan fungere korrekt; opfordrer Kommissionen til at undersøge behovet for at fremme øget samarbejde mellem erhvervsvirksomheder; |
| --- | --- |

37.

| 38. | tilskynder til åbenhed hos leverandører og producenter i form af, at de i produktaftaler anfører den minimumsperiode, hvori der kommer sikkerhedsopdateringer af styresystemerne; foreslår, at der udarbejdes en definition af den brugsperiode, som med rimelighed kan forventes af et produkt; understreger desuden, at leverandøren af produktet i tilfælde af indlejrede operativsystemer skal sikre levering af disse sikkerhedsopdateringer; opfordrer producenterne til at give klare oplysninger om kompatibiliteten af softwareopdateringer og -opgraderinger med indbyggede operativsystemer, der leveres til forbrugerne; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer til, at softwareopdateringer, der er nødvendige, er reversible og ledsages af oplysninger om indvirkningerne på apparatets funktionsevne og til, at ny vigtig software er kompatibel med den foregående generation af software; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer til modulopbygning af delene, herunder processoren, ved hjælp af standardiseringsforanstaltninger, hvilket vil sikre, at apparatet kan vedligeholdes; |
| --- | --- |

40.

o

o o

| 41. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

41.

---

(1)  EUT L 285 af 31.10.2009, s. 10.

(2)  EUT L 153 af 18.6.2010, s. 1.

(3)  EUT L 354 af 28.12.2013, s. 171.

(4)  EUT C 67 af 6.3.2014, s. 23.

(5)  EUT L 304 af 22.11.2011, s. 64.

(6)  EUT L 149 af 11.6.2005, s. 22.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/69 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/69

---

P8_TA(2017)0288

Bekæmpelse af overtrædelser af menneskerettighederne i forbindelse med krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, herunder folkedrab

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om bekæmpelse af overtrædelser af menneskerettighederne i forbindelse med krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, herunder folkedrab (2016/2239(INI))

(2018/C 334/07)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til De Forenede Nationers konvention om forebyggelse af og straf for folkedrab af 9. december 1948, |
| --- | --- |

—

der henviser til De Forenede Nationers konvention om forebyggelse af og straf for folkedrab af 9. december 1948,

| — | der henviser til kapitel VII i De Forenede Nationers pagt (foranstaltninger over for trusler mod freden, fredsbrud og angrebshandlinger), |
| --- | --- |

—

der henviser til kapitel VII i De Forenede Nationers pagt (foranstaltninger over for trusler mod freden, fredsbrud og angrebshandlinger),

| — | der henviser til De Forenede Nationers konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf af 10. december 1984, |
| --- | --- |

—

der henviser til De Forenede Nationers konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf af 10. december 1984,

| — | der henviser til artikel 18 i verdenserklæringen om menneskerettigheder, artikel 18 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, erklæringen om afskaffelse af alle former for intolerance og forskelsbehandling på grundlag af religion og tro og EU's retningslinjer om fremme og beskyttelse af religions- og trosfrihed, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 18 i verdenserklæringen om menneskerettigheder, artikel 18 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, erklæringen om afskaffelse af alle former for intolerance og forskelsbehandling på grundlag af religion og tro og EU's retningslinjer om fremme og beskyttelse af religions- og trosfrihed,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 af 31. oktober 2000 om kvinder, fred og sikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 af 31. oktober 2000 om kvinder, fred og sikkerhed,

| — | der henviser til Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (ICC) af 17. juli 1998, der trådte i kraft den 1. juli 2002, |
| --- | --- |

—

der henviser til Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (ICC) af 17. juli 1998, der trådte i kraft den 1. juli 2002,

| — | der henviser til Kampala-ændringerne til Romstatutten, der blev vedtaget på revisionskonferencen i Kampala, Uganda, i juni 2010, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kampala-ændringerne til Romstatutten, der blev vedtaget på revisionskonferencen i Kampala, Uganda, i juni 2010,

| — | der henviser til FN's analyseramme for masseforbrydelser, som er udformet af FN's kontor for de særlige rådgivere for bekæmpelse af folkemord og beskyttelsesansvar, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's analyseramme for masseforbrydelser, som er udformet af FN's kontor for de særlige rådgivere for bekæmpelse af folkemord og beskyttelsesansvar,

| — | der henviser til rapporten af 15. marts 2015 fra FN's højkommissær for menneskerettigheder om menneskerettighedssituationen i Irak på baggrund af krænkelser begået af den såkaldte Islamiske Stat i Irak og Levanten og tilknyttede grupper, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten af 15. marts 2015 fra FN's højkommissær for menneskerettigheder om menneskerettighedssituationen i Irak på baggrund af krænkelser begået af den såkaldte Islamiske Stat i Irak og Levanten og tilknyttede grupper,

| — | der henviser til De Forenede Nationers Generalforsamlings resolution A/71/L.48 fra december 2016 om oprettelse af en international, upartisk og uafhængig mekanisme til at bistå ved efterforskningen og retsforfølgningen af de ansvarlige for de alvorligste forbrydelser i henhold til folkeretten, der siden marts 2011 er begået i Den Syriske Arabiske Republik (IIIM), |
| --- | --- |

—

der henviser til De Forenede Nationers Generalforsamlings resolution A/71/L.48 fra december 2016 om oprettelse af en international, upartisk og uafhængig mekanisme til at bistå ved efterforskningen og retsforfølgningen af de ansvarlige for de alvorligste forbrydelser i henhold til folkeretten, der siden marts 2011 er begået i Den Syriske Arabiske Republik (IIIM),

| — | der henviser til den særlige undersøgelse af begivenhederne i Aleppo, der blev gennemført af den uafhængige internationale undersøgelseskommission vedrørende Den Syriske Arabiske Republik, som blev offentliggjort den 1. marts 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til den særlige undersøgelse af begivenhederne i Aleppo, der blev gennemført af den uafhængige internationale undersøgelseskommission vedrørende Den Syriske Arabiske Republik, som blev offentliggjort den 1. marts 2017,

| — | der henviser til Rådets fælles holdning 2001/443/FUSP af 11. juni 2001 vedrørende Den Internationale Straffedomstol (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets fælles holdning 2001/443/FUSP af 11. juni 2001 vedrørende Den Internationale Straffedomstol (1),

| — | Rådets afgørelse 2002/494/RIA af 13. juni 2002 om oprettelse af et europæisk net af kontaktpunkter vedrørende personer, som er ansvarlige for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser (2), |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse 2002/494/RIA af 13. juni 2002 om oprettelse af et europæisk net af kontaktpunkter vedrørende personer, som er ansvarlige for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser (2),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2003/335/RIA af 8. maj 2003 om efterforskning og strafforfølgning af folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2003/335/RIA af 8. maj 2003 om efterforskning og strafforfølgning af folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser (3),

| — | der henviser til Rådets fælles holdning 2003/444/FUSP af 16. juni 2003 vedrørende Den Internationale Straffedomstol (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets fælles holdning 2003/444/FUSP af 16. juni 2003 vedrørende Den Internationale Straffedomstol (4),

| — | der henviser til EU's retningslinjer om fremme af overholdelse af den humanitære folkeret, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's retningslinjer om fremme af overholdelse af den humanitære folkeret,

| — | der henviser til aftalen mellem Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Union om samarbejde og bistand (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til aftalen mellem Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Union om samarbejde og bistand (5),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2011/168/FUSP af 21. marts 2011 vedrørende Den Internationale Straffedomstol (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2011/168/FUSP af 21. marts 2011 vedrørende Den Internationale Straffedomstol (6),

| — | der henviser til det fælles arbejdsdokument fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om fremme af komplementaritetsprincippet (SWD(2013)0026), |
| --- | --- |

—

der henviser til det fælles arbejdsdokument fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om fremme af komplementaritetsprincippet (SWD(2013)0026),

| — | der henviser til Rådets konklusioner om EU's overordnede strategi af 12. maj 2014, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner om EU's overordnede strategi af 12. maj 2014,

| — | der henviser til EU-folkedrabsnettets strategi for bekæmpelse af straffrihed for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser i Den Europæiske Union og dens medlemsstater, som blev vedtaget den 30. oktober 2014, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU-folkedrabsnettets strategi for bekæmpelse af straffrihed for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser i Den Europæiske Union og dens medlemsstater, som blev vedtaget den 30. oktober 2014,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 16. november 2015 om EU's støtte til retsopgør, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 16. november 2015 om EU's støtte til retsopgør,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 23. maj 2016 om den regionale EU-strategi for Syrien og Irak samt over for truslen fra Daesh, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 23. maj 2016 om den regionale EU-strategi for Syrien og Irak samt over for truslen fra Daesh,

| — | der henviser til erklæringen af 9. december 2016 fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR) i anledning af den internationale mindedag for ofrene for folkedrab og forebyggelse af denne form for forbrydelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen af 9. december 2016 fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR) i anledning af den internationale mindedag for ofrene for folkedrab og forebyggelse af denne form for forbrydelse,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions handlingsplan vedrørende menneskerettigheder og demokrati 2015-2019, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions handlingsplan vedrørende menneskerettigheder og demokrati 2015-2019,

| — | der henviser til sin beslutning af 17. november 2011 om EU-støtte til Den Internationale Straffedomstol: håndtering af udfordringer og vanskeligheder (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 17. november 2011 om EU-støtte til Den Internationale Straffedomstol: håndtering af udfordringer og vanskeligheder (7),

| — | der henviser til sin beslutning af 17. juli 2014 om aggressionsforbrydelser (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 17. juli 2014 om aggressionsforbrydelser (8),

| — | der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2015 om massefordrivelsen af børn i Nigeria som følge af Boko Harams angreb (9) og af 17. juli 2014 om Nigeria — Boko Harams seneste angreb (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2015 om massefordrivelsen af børn i Nigeria som følge af Boko Harams angreb (9) og af 17. juli 2014 om Nigeria — Boko Harams seneste angreb (10),

| — | der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 om forberedelse til det humanitære verdenstopmøde: udfordringer og muligheder for humanitær bistand (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 om forberedelse til det humanitære verdenstopmøde: udfordringer og muligheder for humanitær bistand (11),

| — | der henviser til sine beslutning af 24. november 2016 om situationen i Syrien (12), af 27. oktober 2016 om situationen i det nordlige Irak/Mosul (13), af 4. februar 2016 om systematiske massemord på religiøse mindretal begået af det såkaldte ISIS/Daesh (14) og af 11. juni 2015 om Syrien: situationen i Palmyra og sagen med Mazen Darwish (15), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine beslutning af 24. november 2016 om situationen i Syrien (12), af 27. oktober 2016 om situationen i det nordlige Irak/Mosul (13), af 4. februar 2016 om systematiske massemord på religiøse mindretal begået af det såkaldte ISIS/Daesh (14) og af 11. juni 2015 om Syrien: situationen i Palmyra og sagen med Mazen Darwish (15),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0222/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0222/2017),

| A. | der henviser til, at folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, også betegnet »masseforbrydelser« (»atrocity crimes«), er de mest alvorlige forbrydelser mod menneskeheden og giver anledning til bekymring for hele det internationale samfund; der henviser til, at menneskeheden er blevet rystet over sådanne forbrydelser; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, også betegnet »masseforbrydelser« (»atrocity crimes«), er de mest alvorlige forbrydelser mod menneskeheden og giver anledning til bekymring for hele det internationale samfund; der henviser til, at menneskeheden er blevet rystet over sådanne forbrydelser;

| B. | der henviser til, at det internationale samfund har pligt til at forhindre, at der sker masseforbrydelser; der henviser til, at sådanne forbrydelser, når de forekommer, ikke må forblive ustraffede, og at det må sikres, at der sker en effektiv, fair og hurtig retsforfølgning af dem, på nationalt eller internationalt niveau og i overensstemmelse med komplementaritetsprincippet; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at det internationale samfund har pligt til at forhindre, at der sker masseforbrydelser; der henviser til, at sådanne forbrydelser, når de forekommer, ikke må forblive ustraffede, og at det må sikres, at der sker en effektiv, fair og hurtig retsforfølgning af dem, på nationalt eller internationalt niveau og i overensstemmelse med komplementaritetsprincippet;

| C. | der henviser til, at ansvarlighed, retfærdighed, retsstatsprincippet og bekæmpelse af straffrihed er vigtige elementer i bestræbelserne på at styrke fred og konfliktløsning, forsoning og genopbygning; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at ansvarlighed, retfærdighed, retsstatsprincippet og bekæmpelse af straffrihed er vigtige elementer i bestræbelserne på at styrke fred og konfliktløsning, forsoning og genopbygning;

| D. | der henviser til, at reel forsoning kun kan være baseret på sandhed og retfærdighed; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at reel forsoning kun kan være baseret på sandhed og retfærdighed;

| E. | der henviser til, at ofrene for sådanne forbrydelser har ret til domstolsprøvelse og erstatning, og der henviser til, at flygtninge, der har været udsat for grusomheder bør have fuld støtte fra det internationale samfund; der henviser til, at det i denne forbindelse er vigtigt at anlægge et kønsperspektiv ved at tage hensyn til de særlige behov, som kvinder og piger har i flygtningelejre, under hjemsendelse og genbosættelse, rehabilitering og genopbygning efter konflikter; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at ofrene for sådanne forbrydelser har ret til domstolsprøvelse og erstatning, og der henviser til, at flygtninge, der har været udsat for grusomheder bør have fuld støtte fra det internationale samfund; der henviser til, at det i denne forbindelse er vigtigt at anlægge et kønsperspektiv ved at tage hensyn til de særlige behov, som kvinder og piger har i flygtningelejre, under hjemsendelse og genbosættelse, rehabilitering og genopbygning efter konflikter;

| F. | der henviser til, at Den Internationale Straffedomstol (ICC) spiller en central rolle i bekæmpelsen af straffrihed og for genoprettelse af fred og tilvejebringelse af retfærdighed for ofrene; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Den Internationale Straffedomstol (ICC) spiller en central rolle i bekæmpelsen af straffrihed og for genoprettelse af fred og tilvejebringelse af retfærdighed for ofrene;

| G. | der henviser til, at erstatningsordningen for ofre for forbrydelser, der henhører under ICC’s kompetence, gør denne til en enestående domstolsinstitution på internationalt plan; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at erstatningsordningen for ofre for forbrydelser, der henhører under ICC’s kompetence, gør denne til en enestående domstolsinstitution på internationalt plan;

| H. | der henviser til, at universel tiltrædelse af Romstatutten er afgørende for, at ICC kan være fuldt effektiv; der henviser til, at 124 lande, heriblandt samtlige EU-medlemsstater, har ratificeret ICC's Romstatut; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at universel tiltrædelse af Romstatutten er afgørende for, at ICC kan være fuldt effektiv; der henviser til, at 124 lande, heriblandt samtlige EU-medlemsstater, har ratificeret ICC's Romstatut;

| I. | der henviser til, at Kampala-ændringerne til Romstatutten om aggressionsforbrydelser, der betragtes som den alvorligste og farligste form for ulovlig magtanvendelse, er blevet ratificeret af 34 stater, og dermed har nået de 30 godkendelser, der var nødvendige for, at den kunne aktiveres, og derved har banet vejen for, at Forsamlingen af Deltagerstater efter den 1. januar 2017 kan vedtage at aktivere domstolens traktatbaserede jurisdiktion i forbindelse med aggressionsforbrydelser; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Kampala-ændringerne til Romstatutten om aggressionsforbrydelser, der betragtes som den alvorligste og farligste form for ulovlig magtanvendelse, er blevet ratificeret af 34 stater, og dermed har nået de 30 godkendelser, der var nødvendige for, at den kunne aktiveres, og derved har banet vejen for, at Forsamlingen af Deltagerstater efter den 1. januar 2017 kan vedtage at aktivere domstolens traktatbaserede jurisdiktion i forbindelse med aggressionsforbrydelser;

| J. | der henviser til, at Rusland i november 2016 besluttede at annullere sin undertegnelse af Romstatutten; der henviser til, at Sydafrika, Gambia og Burundi i oktober 2016 også meddelte, at de agtede at træde ud af Romstatutten; der henviser til, at Den Afrikanske Union (AU) den 31. januar 2017 vedtog en ikke-bindende beslutning, der omfattede en strategi for udtræden af ICC, og opfordrede AU's medlemsstater til at overveje at gennemføre henstillingerne heri; der henviser til, at Gambia og Sydafrika hhv. i februar og marts 2017 har givet meddelelse om deres beslutning om at tilbagekalde deres udtræden af Romstatutten; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Rusland i november 2016 besluttede at annullere sin undertegnelse af Romstatutten; der henviser til, at Sydafrika, Gambia og Burundi i oktober 2016 også meddelte, at de agtede at træde ud af Romstatutten; der henviser til, at Den Afrikanske Union (AU) den 31. januar 2017 vedtog en ikke-bindende beslutning, der omfattede en strategi for udtræden af ICC, og opfordrede AU's medlemsstater til at overveje at gennemføre henstillingerne heri; der henviser til, at Gambia og Sydafrika hhv. i februar og marts 2017 har givet meddelelse om deres beslutning om at tilbagekalde deres udtræden af Romstatutten;

| K. | der henviser til, at samarbejdet mellem Romstatuttens parter og med regionale organisationer er af allerstørste betydning, især i situationer, hvor ICC's kompetence drages i tvivl; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at samarbejdet mellem Romstatuttens parter og med regionale organisationer er af allerstørste betydning, især i situationer, hvor ICC's kompetence drages i tvivl;

| L. | der henviser til, at ICC i øjeblikket er i gang med ti undersøgelser i ni lande (Georgien, Mali, Elfenbenskysten, Libyen, Kenya, Sudan (Darfur), Uganda, Den Demokratiske Republik Congo og (to undersøgelser) Den Centralafrikanske Republik); |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at ICC i øjeblikket er i gang med ti undersøgelser i ni lande (Georgien, Mali, Elfenbenskysten, Libyen, Kenya, Sudan (Darfur), Uganda, Den Demokratiske Republik Congo og (to undersøgelser) Den Centralafrikanske Republik);

| M. | der henviser til, at ICC i overensstemmelse med komplementaritetsprincippet som fastsat i Romstatutten udelukkende agerer i tilfælde, hvor de nationale domstole ikke er i stand til eller er uvillige til reelt at efterforske og retsforfølge masseforbrydelser, og at Romstatuttens parter således har det primære ansvar for at retsforfølge de påståede gerningsmænd bag de mest alvorlige forbrydelser, der berører det internationale samfund; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at ICC i overensstemmelse med komplementaritetsprincippet som fastsat i Romstatutten udelukkende agerer i tilfælde, hvor de nationale domstole ikke er i stand til eller er uvillige til reelt at efterforske og retsforfølge masseforbrydelser, og at Romstatuttens parter således har det primære ansvar for at retsforfølge de påståede gerningsmænd bag de mest alvorlige forbrydelser, der berører det internationale samfund;

| N. | der henviser til, at medlemsstaterne i Rådets fælles holdning 2001/443/CFSP af 11. juni 2001 vedrørende Den Internationale Straffedomstol erklærede, at de forbrydelser, der hører under ICC's kompetence, berører alle medlemsstater, som er besluttet på at samarbejde om at forebygge sådanne forbrydelser og sætte en stopper for, at gerningsmændene forbliver ustraffede; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at medlemsstaterne i Rådets fælles holdning 2001/443/CFSP af 11. juni 2001 vedrørende Den Internationale Straffedomstol erklærede, at de forbrydelser, der hører under ICC's kompetence, berører alle medlemsstater, som er besluttet på at samarbejde om at forebygge sådanne forbrydelser og sætte en stopper for, at gerningsmændene forbliver ustraffede;

| O. | der henviser til, at EU og dets medlemsstater har været trofaste allierede af ICC lige fra dens oprettelse og ydet vedvarende politisk, diplomatisk, finansiel og logistisk støtte, herunder fremme af Romstatutordningens universalitet og forsvar for dens integritet; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at EU og dets medlemsstater har været trofaste allierede af ICC lige fra dens oprettelse og ydet vedvarende politisk, diplomatisk, finansiel og logistisk støtte, herunder fremme af Romstatutordningens universalitet og forsvar for dens integritet;

| P. | der henviser til, at EU og dets medlemsstater har givet Den Internationale Røde Kors Komité (ICRC) tilsagn om kraftigt at støtte etableringen af en effektiv mekanisme til at styrke overholdelsen af den humanitære folkeret; der henviser til, at Parlamentet har opfordret NF/HR til at aflægge rapport om, hvilke mål og strategier der er udviklet for at leve op til dette tilsagn; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at EU og dets medlemsstater har givet Den Internationale Røde Kors Komité (ICRC) tilsagn om kraftigt at støtte etableringen af en effektiv mekanisme til at styrke overholdelsen af den humanitære folkeret; der henviser til, at Parlamentet har opfordret NF/HR til at aflægge rapport om, hvilke mål og strategier der er udviklet for at leve op til dette tilsagn;

| Q. | der henviser til, at der er blevet begået talrige masseforbrydelser i lande, der tidligere var en del af Jugoslavien, i de krige, der fandt sted mellem 1991 og 1995; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at der er blevet begået talrige masseforbrydelser i lande, der tidligere var en del af Jugoslavien, i de krige, der fandt sted mellem 1991 og 1995;

| R. | der henviser til, at retssagerne om de masseforbrydelser, der blev begået i de tidligere jugoslaviske lande under krigene fra 1991 til 1995, skrider meget langsomt frem; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at retssagerne om de masseforbrydelser, der blev begået i de tidligere jugoslaviske lande under krigene fra 1991 til 1995, skrider meget langsomt frem;

| S. | der henviser til, at Syrien tiltrådte konventionen om folkedrab i 1955 og konventionen om tortur i 2004; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at Syrien tiltrådte konventionen om folkedrab i 1955 og konventionen om tortur i 2004;

| T. | der henviser til, at Parlamentet i sin beslutning af 27. oktober 2016 mindede om, at de krænkelser af menneskerettighederne, som er blevet begået af ISIS/Daesh, omfatter folkedrab; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at Parlamentet i sin beslutning af 27. oktober 2016 mindede om, at de krænkelser af menneskerettighederne, som er blevet begået af ISIS/Daesh, omfatter folkedrab;

| U. | der henviser til, at det i adskillige FN-rapporter, herunder fra den uafhængige internationale undersøgelseskommission om Den Syriske Arabiske Republik, FN’s generalsekretærs særlige rådgiver om forebyggelse af folkedrab, FN's generalsekretærs særlige rådgiver om beskyttelsesansvar, den særlige rapportør om mindretalsspørgsmål og FN’s højkommissær for menneskerettigheder samt NGO-kilder, er blevet fastslået, at handlinger begået af alle parter kan udgøre masseforbrydelser, og at der blev begået krigsforbrydelser på alle sider under kampen om Aleppo i december 2016; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at det i adskillige FN-rapporter, herunder fra den uafhængige internationale undersøgelseskommission om Den Syriske Arabiske Republik, FN’s generalsekretærs særlige rådgiver om forebyggelse af folkedrab, FN's generalsekretærs særlige rådgiver om beskyttelsesansvar, den særlige rapportør om mindretalsspørgsmål og FN’s højkommissær for menneskerettigheder samt NGO-kilder, er blevet fastslået, at handlinger begået af alle parter kan udgøre masseforbrydelser, og at der blev begået krigsforbrydelser på alle sider under kampen om Aleppo i december 2016;

| V. | der henviser til, at ICC har anført, at der er rimeligt grundlag for at formode, at Boko Haram har begået forbrydelser mod menneskeheden i henhold til statuttens artikel 7 i Nigeria, herunder drab og forfølgelse; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at ICC har anført, at der er rimeligt grundlag for at formode, at Boko Haram har begået forbrydelser mod menneskeheden i henhold til statuttens artikel 7 i Nigeria, herunder drab og forfølgelse;

| W. | der henviser til, at hundredvis af henrettelser i Burundi siden april 2015 har ført til, at det i en rapport fra De Forenede Nationers uafhængige undersøgelse om Burundi blev konkluderet, at en række personer i Burundi bør retsforfølges for forbrydelser mod menneskeheden; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at hundredvis af henrettelser i Burundi siden april 2015 har ført til, at det i en rapport fra De Forenede Nationers uafhængige undersøgelse om Burundi blev konkluderet, at en række personer i Burundi bør retsforfølges for forbrydelser mod menneskeheden;

| X. | der henviser til, at civilsamfundsorganisationer, internationale advokater og NGO'er har advaret om, at de begivenheder, der fandt sted i Burundi i slutningen af 2016, kan udgøre folkedrab; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at civilsamfundsorganisationer, internationale advokater og NGO'er har advaret om, at de begivenheder, der fandt sted i Burundi i slutningen af 2016, kan udgøre folkedrab;

| Y. | der henviser til, at de internationale regler om krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden er bindende, også for ikke-statslige aktører eller personer, der handler på vegne af eller inden for rammerne af ikke-statslige organisationer; der henviser til, at dette bør gentages endnu mere i dag, hvor ikke-statslige aktører i stigende grad er til stede på krigsskuepladser og fremmer og begår sådanne alvorlige forbrydelser; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at de internationale regler om krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden er bindende, også for ikke-statslige aktører eller personer, der handler på vegne af eller inden for rammerne af ikke-statslige organisationer; der henviser til, at dette bør gentages endnu mere i dag, hvor ikke-statslige aktører i stigende grad er til stede på krigsskuepladser og fremmer og begår sådanne alvorlige forbrydelser;

| Z. | der henviser til, at stater under visse omstændigheder også kan drages til ansvar for tilsidesættelse af forpligtelser i medfør af internationale traktater og konventioner, som Den Internationale Domstol har jurisdiktion over, herunder konventionen fra 1984 mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og konventionen fra 1948 om forebyggelse af og straf for folkedrab; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at stater under visse omstændigheder også kan drages til ansvar for tilsidesættelse af forpligtelser i medfør af internationale traktater og konventioner, som Den Internationale Domstol har jurisdiktion over, herunder konventionen fra 1984 mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og konventionen fra 1948 om forebyggelse af og straf for folkedrab;

| AA. | der henviser til, at Den Internationale Domstol har mulighed for at fastslå statsligt ansvar; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at Den Internationale Domstol har mulighed for at fastslå statsligt ansvar;

| AB. | der henviser til, at voldtægt og seksuel vold anvendes af alle parter i konflikten som en krigstaktik med henblik på at intimidere og ydmyge fjenden; der henviser til, at kønsbaseret vold og seksuelt misbrug desuden også bliver voldsomt forøget under konflikter; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at voldtægt og seksuel vold anvendes af alle parter i konflikten som en krigstaktik med henblik på at intimidere og ydmyge fjenden; der henviser til, at kønsbaseret vold og seksuelt misbrug desuden også bliver voldsomt forøget under konflikter;

| AC. | der henviser til, at vold mod kvinder både under og efter konflikter kan ses som et kontinuum af den diskrimination, som kvinder oplever i tider uden konflikt; der henviser til, at konflikter skærper de allerede eksisterende diskriminationsmønstre baseret på køn såvel som det historisk ulige magtforhold mellem kønnene og bringer kvinder og piger i forøget risiko for seksuel, fysisk og psykisk vold; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at vold mod kvinder både under og efter konflikter kan ses som et kontinuum af den diskrimination, som kvinder oplever i tider uden konflikt; der henviser til, at konflikter skærper de allerede eksisterende diskriminationsmønstre baseret på køn såvel som det historisk ulige magtforhold mellem kønnene og bringer kvinder og piger i forøget risiko for seksuel, fysisk og psykisk vold;

| 1. | minder om, at EU har forpligtet sig til at optræde på den internationale scene som repræsentant for de principper, der lå til grund for dets oprettelse, såsom demokrati, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne samt som forkæmper for principperne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten; bekræfter i denne forbindelse, at det er af afgørende betydning for EU at gribe ind og stille dem til regnskab, der er ansvarlige for krænkelser af menneskerettighederne, der er så alvorlige, at de udgør forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab, og for alvorlige brud på international humanitær folkeret, der når op på niveauet for krigsforbrydelser; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at sætte al deres politiske vægt ind på at forebygge, at enhver handling, der kan betragtes som en masseforbrydelse, finder sted, at reagere effektivt og koordineret i tilfælde, hvor sådanne forbrydelser forekommer, at mobilisere alle de nødvendige midler for at retsforfølge alle ansvarlige og at bistå ofre samt støtte stabiliserings- og forsoningsprocesser; |
| --- | --- |

2.

Om behovet for at fokusere på forebyggelsen af masseforbrydelser

| 3. | opfordrer de kontraherende parter i FN's konvention om forebyggelse af og straf for folkedrab fra 1948, i de fire Genèvekonventioner fra 1949, i konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf fra 1984 og i andre relevante internationale aftaler, herunder EU's medlemsstater, til at træffe alle nødvendige foranstaltninger til at forhindre masseforbrydelser på deres område, under deres jurisdiktion eller begået af deres statsborgere, således som de har forpligtet sig til; opfordrer alle stater, der endnu ikke har ratificeret de ovennævnte konventioner, til at gøre det; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger det presserende behov for, at det internationale samfund øger sin indsats for at føre tilsyn med og reagere på enhver konflikt eller potentiel konflikt, som kunne føre til handlinger, der kan betegnes som masseforbrydelser; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer det internationale samfund til at indføre instrumenter, der kan minimere tidsrummet mellem varsling og indsats for at forhindre, at voldelige konflikter opstår, genopstår eller eskalerer, som f.eks. EU's system for tidlig varsling; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer EU til at intensivere sine bestræbelser på at udvikle en sammenhængende og effektiv fremgangsmåde til at identificere og reagere rettidigt på krise- eller konfliktsituationer, som kunne føre til, at der bliver begået af masseforbrydelser; understreger navnlig, at det er vigtigt og nødvendigt med en effektiv udveksling af oplysninger og koordinering af forebyggende tiltag mellem EU's institutioner, herunder EU's delegationer, missioner og operationer inden for rammerne af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FUFP) samt medlemsstaterne og disses diplomatiske repræsentationer; glæder sig i denne forbindelse over Kommissionens nye initiativ til en hvidbog, som vil gøre EU's optræden udadtil mere effektiv; understreger betydningen af civile missioner efter konflikter og operationer inden for rammerne af FSFP for at støtte forsoningen i tredjelande, navnlig når disse har været skueplads for forbrydelser mod menneskeheden; |
| --- | --- |

6.

| 7. | mener, at EU i sin overordnede tilgang til eksterne konflikter og kriser bør integrere de nødvendige redskaber til identifikation og forebyggelse af eventuelle masseforbrydelser på et tidligt tidspunkt; henleder i denne forbindelse opmærksomheden på FN's analyseramme for masseforbrydelser, som er udarbejdet af FN's kontor for de særlige rådgivere for bekæmpelse af folkemord og beskyttelsesansvar; mener, at EU og medlemsstaterne altid bør indtage en fast holdning i tilfælde, hvor forbrydelser synes umiddelbart forestående, og anvende alle de fredelige instrumenter, de har til deres rådighed, såsom bilaterale forbindelser, multilaterale fora og offentligt diplomati; |
| --- | --- |

7.

| 8. | Opfordrer indtrængende NF/HR til at fortsætte samarbejdet med og uddannelsen af de ansatte på EU-delegationerne og medlemsstaternes ambassader samt af civile og militære missioner i internationale menneskerettigheder, humanitær folkeret og strafferet, herunder evnen til at afdække situationer, der muligvis involverer krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden, folkedrab og alvorlige krænkelser af den humanitære folkeret, bl.a. gennem regelmæssige drøftelser med det lokale civilsamfund, til at sikre, at EU's særlige repræsentanter håndhæver beskyttelsesansvaret (R2P), når det er nødvendigt, og til at udvide mandatet for EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder til at omfatte spørgsmål i tilknytning til beskyttelsesansvaret, til yderligere at støtte EU-kontaktpunktet for beskyttelsesansvar i EU-Udenrigstjenesten inden for rammerne af de eksisterende strukturer og ressourcer, som navnlig skal have til opgave at øge bevidstheden om, hvad beskyttelsesansvaret indebærer, og sikre rettidige informationsstrømme mellem alle berørte aktører om situationer, der giver anledning til bekymring, samt at fremme etableringen af nationale kontaktpunkter for beskyttelsesansvar i EU's medlemsstater, og til at yderligere professionalisere og styrke præventivt diplomati og mægling; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger, at det er nødvendigt for lande og regioner, der er i risiko for konflikt, at have kvalificerede og pålidelige sikkerhedsstyrker; opfordrer til en yderligere indsats fra EU's og medlemsstaternes side for at udvikle kapacitetsopbygningsprogrammer for sikkerhedssektoren samt platforme til fremme af en kultur med respekt for menneskerettighederne og for forfatningen, for integritet og for offentlige hverv blandt lokale sikkerhedsstyrker og militære styrker; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger, at det er af afgørende betydning at gøre noget ved de grundlæggende årsager til vold og konflikt, bidrage til at skabe fredelige og demokratiske vilkår og sikre respekt for menneskerettighederne, herunder beskyttelsen af kvinder, unge og børn, mindretal og LGBTI-grupper og fremme interreligiøs og interkulturel dialog, for at forhindre folkedrab og forbrydelser mod menneskeheden; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer til udvikling på internationalt, regionalt og nationalt plan af uddannelsesmæssige og kulturelle programmer, der fremmer forståelsen af årsagerne til og følgerne af masseforbrydelser for menneskeheden, og som øger bevidstheden om nødvendigheden og vigtigheden af at værne om freden og fremme menneskerettighederne og tolerancen mellem forskellige religioner og af at retsforfølge og efterforske alle sådanne forbrydelser; glæder sig i denne forbindelse over afholdelsen af den første årlige europæiske dag mod straffrihed for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser; |
| --- | --- |

11.

Om støtte til efterforskning og retsforfølgning af folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser

| 12. | gentager sin fulde støtte til ICC, Romstatutten, anklagerens kontor, anklagerens beføjelse til at handle på eget initiativ og de fremskridt, der er gjort med hensyn til iværksættelse af nye efterforskninger, som et vigtigt middel til bekæmpelse af straffrihed for masseforbrydelser; |
| --- | --- |

12.

| 13. | glæder sig over mødet den 6. juli 2016 mellem EU- og ICC-repræsentanter i Bruxelles til det 2. møde i rundbordsdialogen mellem EU og ICC, som afholdes for at gøre det muligt for relevante medarbejdere ved ICC og EU's institutioner at indkredse fælles interesseområder, udveksle oplysninger om relevante aktiviteter og sikre et bedre samarbejde mellem EU og ICC; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bekræfter på ny, at fastholdelsen af ICC's uafhængighed er afgørende, ikke blot for at sikre, at den er fuldt funktionsdygtig, men også for at fremme Romstatuttens universalitet; |
| --- | --- |

14.

| 15. | advarer om, at retsplejen ikke kan hvile på en balancegang mellem retfærdighed og en eller anden form for politiske betragtninger, da en sådan balance ikke vil fremme forsoningsbestræbelserne, men mindske dem; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bekræfter, at universel tilslutning til ICC's Romstatut er af afgørende betydning; opfordrer de stater, der endnu ikke har ratificeret Romstatutten, aftalen om domstolens privilegier og immuniteter samt Kampala-ændringerne til Romstatutten, til at gøre det, med henblik på at styrke ansvarlighed og forsoning som centrale elementer i forebyggelsen af fremtidige grusomheder; understreger ligeledes den afgørende betydning af Romstatuttens integritet; |
| --- | --- |

16.

| 17. | noterer sig med den dybeste beklagelse de nylige bekendtgørelser om udtrædelse af Romstatutten, der udgør en udfordring især med hensyn til ofres adgang til domstolsprøvelse, og som bør fordømmes på det kraftigste; glæder sig over den kendsgerning, at både Gambia og Sydafrika har tilbagekaldt deres meddelelser om udtrædelse; opfordrer kraftigt det sidste land til at genoverveje sin beslutning; opfordrer endvidere EU til at træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der ikke sker nogen udtrædelser, bl.a. via samarbejde med Den Afrikanske Union; glæder sig over, at ICC's Forsamling af Deltagerstater er blevet enige om at overveje de foreslåede ændringer af Romstatutten med henblik på at gøre noget ved de betænkeligheder, der blev rejst på det særlige topmøde i Den Afrikanske Union; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer de fire signatarstater, der har meddelt FN's generalsekretær, at de ikke længere ønsker at være part i Romstatutten til at genoverveje deres beslutning; bemærker endvidere, at tre af de permanente medlemmer af FN's Sikkerhedsråd ikke er parter i Romstatutten; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer endvidere alle ICCs deltagerstater til at intensivere deres bestræbelser på at fremme universel tiltrædelse af ICC og aftalen om ICCs privilegier og immuniteter; mener, at Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten sammen med medlemsstaterne bør fortsætte med at anspore tredjelande til at ratificere og gennemføre Romstatutten og aftalen om domstolens privilegier og immuniteter samt foretage en vurdering af EU's resultater i så henseende; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger betydningen af at sikre tilstrækkelige finansielle midler til domstolen til, at den kan fungere effektivt, enten i form af bidrag fra deltagerstaterne eller gennem EU-finansieringsmekanismer såsom Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder (EIDHR) og Den Europæiske Udviklingsfond (EDF), med særlig fokus på finansiering til civilsamfundsaktører, der arbejder med at fremme det internationale strafferetssystem, og ICC-relaterede spørgsmål; |
| --- | --- |

20.

| 21. | glæder sig over den uvurderlige bistand, som civilsamfundsorganisationer yder til domstolen; er foruroliget over rapporter om trusler og intimidering rettet mod visse civilsamfundsorganisationer, der samarbejder med domstolen; opfordrer til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at garantere et sikkert miljø for civilsamfundsorganisationer til at operere og samarbejde med ICC i og til at imødegå alle trusler og intimidering rettet mod dem i forbindelse hermed; |
| --- | --- |

21.

| 22. | noterer sig de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af handlingsplanen af 12. juli 2011 til opfølgning af Rådets afgørelse om ICC af 21. marts 2011; opfordrer til, at der foretages en evaluering af gennemførelsen af handlingsplanen med henblik på at udpege eventuelle områder, hvor effektiviteten af EU's indsats kunne forbedres, også når det drejer sig om at fremme domstolens integritet og uafhængighed; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer indtrængende alle de stater, der har ratificeret Romstatutten til at samarbejde fuldt ud med ICC i dens bestræbelser på at efterforske og retsforfølge dem, der er ansvarlige for grove internationale forbrydelser, til at respektere ICC's autoritet og til fuldt ud at gennemføre dens afgørelser; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer på det kraftigste EU og dets medlemsstater til at benytte alle politiske og diplomatiske redskaber, som de råder over, og støtte et effektivt samarbejde med ICC, navnlig i forbindelse med programmer for beskyttelse af vidner og eksekveringen af stående arrestordrer, og navnlig hvad angår de 13 mistænkte, som befinder sig på flugt; opfordrer Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten og Rådet til at nå til enighed om at vedtage konkrete foranstaltninger som svar på manglende samarbejde med ICC udover politiske erklæringer; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at tage alle midler i anvendelse over for tredjelande, herunder at overveje sanktioner — navnlig i tilfælde af lande med situationer, som ICC er i færd med at undersøge, og lande, som ICC er i gang med indledende undersøgelser af — med henblik på at styrke deres politiske vilje til at samarbejde fuldstændigt og støtte deres kapacitet til at indlede nationale retssager om masseforbrydelser; opfordrer desuden EU og dets medlemsstater til at tilbyde disse lande fuld støtte for at hjælpe dem med at opfylde ICCs krav; opfordrer medlemsstaterne til fuldstændigt at efterleve Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP af 8. december 2008; |
| --- | --- |

25.

| 26. | mener, at ofre for masseforbrydelser bør gives adgang til effektive retsmidler, som kan håndhæves, og til erstatning; fremhæver den særlige rolle, som ofre og vidner spiller i sager, der føres ved ICC, og behovet for særlige foranstaltninger, der skal garantere deres sikkerhed og reelle deltagelse i overensstemmelse med Romstatutten; opfordrer EU og dets medlemsstater til fortsat at sætte ofres rettigheder i centrum for alle tiltag i kampen mod straffrihed og til frivilligt at deltage i ICC's trustfond for ofre; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer EU-Udenrigstjenesten til at sikre, at pligten til at stå til regnskab for masseforbrydelser og støtte til ICC integreres i alle EU's udenrigspolitiske prioriteter, bl.a. via udvidelsesprocessen, ved systematisk at tage hensyn til bekæmpelsen af straffrihed; understreger i denne forbindelse den vigtige rolle, som parlamentarikerne spiller med hensyn til at fremme ICC og bekæmpelsen af straffrihed, bl.a. ved hjælp af interparlamentarisk samarbejde; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at samordning og samarbejde med ICC indgår i mandatet for de relevante regionale særlige EU-repræsentanter (EUSR); opfordrer HR/VP til at udnævne en særlig EU-repræsentant for humanitær folkeret og international retfærdighed med mandat til at fremme, integrere og repræsentere EU's engagement i kampen mod straffrihed og til at integrere ICC i hele EU's udenrigspolitik; |
| --- | --- |

28.

| 29. | fremhæver Europa-Parlamentets afgørende rolle med at overvåge EU's indsats på dette område; glæder sig over indføjelsen af et afsnit om bekæmpelse af straffrihed og om ICC i Europa-Parlamentets årlige betænkning om menneskerettigheder og demokrati i verden, og foreslår endvidere, at Europa-Parlamentet spiller en mere proaktiv rolle ved at fremme og integrere bekæmpelsen af straffrihed og ICC i alle EU-politikker og -institutioner, navnlig i arbejdet i Europa-Parlamentets udvalg med ansvar for Unionens eksterne politikker og Parlamentets delegationer for forbindelserne med tredjelande; |
| --- | --- |

29.

| 30. | understreger, at ICCs komplementaritetsprincip indebærer, at det primære ansvar for at efterforske og retsforfølge masseforbrydelser ligger hos deltagerstaterne; udtrykker bekymring over, at ikke alle EU-medlemsstater har lovgivning, der definerer disse forbrydelser i henhold til national lovgivning, således at deres domstole kan udøve jurisdiktion over dem; opfordrer EU og dets medlemsstater til at gøre fuld brug af redskaberne til »Fremme af komplementaritetsprincippet«; |
| --- | --- |

30.

| 31. | tilskynder medlemsstaterne til at ændre artikel 83 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for at tilføje masseforbrydelser til listen over forbrydelser, som EU har kompetence over; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer på det kraftigste EU til at forberede og tilvejebringe ressourcer til at udarbejde en handlingsplan om bekæmpelse af straffrihed i Europa for forbrydelser, der er omfattet af folkeretten, med klare benchmarks for EU-institutionerne og medlemsstaterne, med sigte på at styrke den nationale efterforskning og retsforfølgning af folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser; |
| --- | --- |

32.

| 33. | erindrer om, at stater — herunder EU-medlemsstater — på egen hånd kan indbringe sager mod andre stater for Den Internationale Domstol om tilsidesættelse på statsligt niveau af forpligtelser i medfør af internationale traktater og konventioner, herunder konventionen fra 1984 mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og konventionen fra 1948 om forebyggelse af og straf for folkedrab; |
| --- | --- |

33.

| 34. | minder om sin stærke fordømmelse af de grusomheder, der er begået af Assad-regimet i Syrien, som kan anses for at være alvorlige krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, og beklager dybt det eksisterende klima af straffrihed for gerningsmændene bag sådanne forbrydelser i Syrien; |
| --- | --- |

34.

| 35. | beklager dybt den udbredte mangel på respekt for den humanitære folkeret og det alarmerende omfang af tabet af civile liv og angreb på civile infrastrukturer i forbindelse med væbnede konflikter rundt om i verden; opfordrer indtrængende det internationale samfund til at indkalde til en international konference med henblik på at udarbejde en ny international mekanisme til sporing og indsamling af data, og til offentligt at rapportere om krænkelser i forbindelse med væbnede konflikter; gentager sin anmodning til NF/HR om årligt at fremlægge en offentlig liste over formodede gerningsmænd bag angreb på skoler og hospitaler med henblik på at fastlægge passende EU-foranstaltninger for at få sat en stopper for sådanne angreb; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfordrer medlemsstaterne til at ratificere de vigtigste instrumenter inden for den humanitære folkeret og andre relevante retlige instrumenter; anerkender betydningen af EU's retningslinjer om fremme af overholdelsen af den humanitære folkeret, og gentager sin opfordring til NF/HR og EU-Udenrigstjenesten om at fremskynde gennemførelsen af dem, navnlig i forbindelse med krigsforbrydelser i Mellemøsten; opfordrer EU til at støtte initiativer, der sigter mod at udbrede kendskabet til den humanitære folkeret og god praksis i forbindelse med anvendelsen heraf, og opfordrer EU til at gøre brug af alle bilaterale redskaber, det har til sin rådighed, for reelt at fremme overholdelsen af den humanitære folkeret blandt sine partnere, herunder via politisk dialog; |
| --- | --- |

36.

| 37. | understreger, at medlemsstaterne bør nægte at levere våben, materiel eller finansiel eller politisk støtte til regeringer eller ikke-statslige aktører, der krænker den humanitære folkeret, bl.a. ved at begå voldtægt eller andre former for seksuel vold mod kvinder og børn; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer desuden EU og dets medlemsstater til i henhold til tilsagnene i EU's handlingsplan vedrørende menneskerettigheder og demokrati (2015-2019) at støtte reformprocesser og nationale bestræbelser på kapacitetsopbygning med henblik på at styrke uafhængigheden hos retsvæsenet, de retshåndhævende myndigheder, fængselsvæsenet og erstatningsprogrammer i tredjelande, der er direkte berørt af påstande om, at der begås sådanne forbrydelser; glæder sig i denne forbindelse over EU's ramme for støtte til retsopgør (2015) og ser frem til den faktiske gennemførelse heraf; |
| --- | --- |

38.

Om bekæmpelse af straffrihed for ikke-statslige aktører

| 39. | bemærker, at folkeretten og navnlig de internationale straffedomstoles mandat og retspraksis klart har defineret det ansvar, der påhviler personer, som er medlem af ikke-statslige grupper, i forbindelse med internationale forbrydelser; understreger, at dette ansvar ikke kun vedrører sådanne personer, men også indirekte medgerningsmænd til internationale forbrydelser; tilskynder alle EU's medlemsstater til at retsforfølge statslige aktører, ikke-statslige aktører og enkeltpersoner, der er ansvarlige for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger, at relevante internationale organer har bragt omfattende beretninger om, at ISIS/Daesh eller andre ikke-statslige aktører begår voldelige forbrydelser over for kvinder og piger, og bemærker, at man i internationale juridiske kredse har kæmpet for at få indsat disse forbrydelser i de internationale strafferetlige rammer; |
| --- | --- |

40.

| 41. | gentager i denne sammenhæng sin stærke fordømmelse af de grufulde forbrydelser og krænkelser af menneskerettighederne, der begås af ikke-statslige aktører, såsom Boko Haram i Nigeria og ISIS/Daesh i Syrien og Irak; er rystet over den lange række af forbrydelser, herunder drab, tortur, voldtægt, slaveri og seksuelt slaveri, rekruttering af børnesoldater, tvangskonvertering og systematiske drab rettet mod religiøse mindretal, herunder kristne, yazidier og andre; minder om, at seksuel vold ifølge ICC kan udgøre en krigsforbrydelse og en forbrydelse mod menneskeheden; mener, at retsforfølgning af gerningsmændene bør være en prioritet for det internationale samfund; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at bekæmpe straffrihed og til aktivt at støtte internationale bestræbelser på at retsforfølge medlemmer af ikke-statslige grupper såsom Boko Haram, ISIS/Daesh og alle andre aktører, der begår forbrydelser mod menneskeheden; opfordrer til udvikling af en klar strategi for retsforfølgning af ISIS/Da'esh-krigere og deres medskyldige, herunder ved at benytte den ekspertise, som EU's netværk for efterforskning og retsforfølgning af folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser er i besiddelse af; |
| --- | --- |

42.

| 43. | understreger, at EU og dets medlemsstater bør støtte retsforfølgning af medlemmer af ikke-statslige grupper såsom ISIS/Daesh ved at søge at opnå enighed i FN's Sikkerhedsråd om at tillægge ICC jurisdiktionen i dette spørgsmål, eftersom Syrien og Irak ikke er part i Romstatutten; understreger, at EU med alle midler bør undersøge og understøtte alle muligheder på internationalt plan for at efterforske og retsforfølge alle forbrydelser, der er begået af alle parter i den syriske konflikt, f.eks. ved at oprette et internationalt krigsforbrydertribunal for Irak og Syrien; |
| --- | --- |

43.

| 44. | beklager det veto, som Rusland og Kina i deres egenskab af permanente medlemmer af FN's Sikkerhedsråd nedlagde mod at henvise situationen i Syrien til Den Internationale Straffedomstols anklager i henhold til kapitel VII i FN's pagt og mod vedtagelsen af en foranstaltning til at straffe Syrien for anvendelse af kemiske våben; opfordrer EU til at støtte en hurtig indsats for reform af FN's Sikkerhedsråds funktionsmåde, især for så vidt angår anvendelsen af vetoretten, og navnlig det franske initiativ til at afholde sig fra at udøve denne ret, når der foreligger beviser for folkedrab, krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden; |
| --- | --- |

44.

| 45. | tilskynder til, at man endelig opfordrer til anvendelse af de principper, der er opstillet i kapitel VII i De Forenede Nationers pagt, med henblik på at efterleve princippet om beskyttelsesansvar, men altid inden for rammerne af det internationale samfund og med godkendelse fra FN's Sikkerhedsråd; |
| --- | --- |

45.

| 46. | glæder sig over den internationale undersøgelseskommission vedrørende Syrien, der er nedsat af Menneskerettighedsrådet, og den internationale, upartiske og uafhængige mekanisme, der er oprettet af FN's Generalforsamling, til at bistå med efterforskningen af alvorlige forbrydelser begået i Syrien; understreger, at det er nødvendigt at oprette en lignende uafhængig mekanisme i Irak, og opfordrer alle EU's medlemsstater, alle parter i konflikten i Syrien, civilsamfundet samt FN-systemet i sin helhed til at samarbejde fuldt ud med den internationale, upartiske og uafhængige mekanisme og give den alle de oplysninger og al den dokumentation, de måtte være i besiddelse af, for at bistå den i gennemførelsen af sit mandat; takker de EU-medlemsstater, der har bidraget økonomisk til den internationale, upartiske og uafhængige mekanisme, og opfordrer dem, der ikke har, til at gøre det; |
| --- | --- |

46.

| 47. | opfordrer EU til i tilstrækkelig grad at finansiere organisationer, der arbejder med open source-undersøgelser og digital indsamling af beviser på krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, med henblik på at sikre ansvarliggørelse og retsforfølge gerningsmændene; |
| --- | --- |

47.

| 48. | glæder sig over EU's bestræbelser på at støtte det arbejde, som udføres af Kommissionen for International Retfærdighed og Ansvarlighed og andre NGO'er, der dokumenterer masseforbrydelser; opfordrer EU til at give direkte støtte til det irakiske og det syriske civilsamfund med hensyn til indsamling, bevarelse og beskyttelse af bevismateriale vedrørende forbrydelser begået i Irak og Syrien af alle parter i konflikten, herunder ISIS/Daesh; opfordrer til indsamling og sikring, digitalt eller på anden måde, af bevismateriale vedrørende krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab, der er begået af alle parter i konflikten som et vigtigt skridt i bekæmpelsen af straffrihed og som en grundlæggende prioritet; støtter det britiske, belgiske og irakiske initiativ på FN-niveau (»Bringing Daesh to Justice- Koalitionen«), der har til formål at indsamle bevismateriale om forbrydelser begået af ISIS/Daesh i Syrien og Irak med henblik på at lette retsforfølgningen af organisationen på internationalt plan, og opfordrer EU's medlemsstater til at tilslutte sig eller støtte koalitionen; støtter desuden de aktiviteter, som udføres af Kulturarvsinitiativet, og dets undersøgelsesaktiviteter i Syrien og Irak i forbindelse med ødelæggelse af arkæologisk arv og kulturarv; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at iværksætte alle nødvendige foranstaltninger til effektivt at afbryde strømmen af ressourcer til ISIS/Daesh, lige fra geværer, køretøjer og likvide indtægter til mange andre former for aktiver; |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer indtrængende EU til at indføre sanktioner over for de lande og myndigheder, der direkte eller indirekte letter strømmen af ressourcer til ISIS/Daesh, hvorved de bidrager til at udvikle denne organisations kriminelle virksomhed; |
| --- | --- |

50.

| 51. | understreger, at EU's medlemsstater bør efterforske alle påstande og retsforfølge deres egne statsborgere og andre personer under deres jurisdiktion, der har begået, forsøgt at begå eller har været medvirkende til masseforbrydelser i Irak og Syrien, eller overdrage dem til ICC i overensstemmelse med Romstatutten; erindrer imidlertid om, at retsforfølgningen af medlemmer af ISIS/Daesh i medlemsstaterne kun kan være et supplement til retsforfølgning på internationalt plan; |
| --- | --- |

51.

| 52. | fremhæver betydningen af aftalen mellem ICC og EU om samarbejde og bistand; opfordrer medlemsstaterne til at anvende princippet om universel jurisdiktion til at imødegå straffrihed og forbrydelser mod menneskeheden og fremhæver dets betydning for det internationale strafferetlige systems effektivitet og succes; opfordrer ligeledes medlemsstaterne til at retsforfølge krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden inden for deres nationale jurisdiktion, herunder når disse forbrydelser er blevet begået i tredjelande eller af tredjelandes statsborgere; |
| --- | --- |

52.

| 53. | opfordrer indtrængende alle landene i det internationale samfund, herunder EU-medlemsstaterne, til at arbejde aktivt for at forebygge og bekæmpe radikalisering og forbedre deres retssystemer og domstolsordninger for at forhindre, at deres statsborgere og indbyggere slutter sig til ISIS/Daesh; |
| --- | --- |

53.

Kønsdimensionen ved bekæmpelse af menneskerettighedskrænkelser i forbindelse med krigsforbrydelser

| 54. | fremhæver det presserende behov for at udrydde seksuel og kønsbaseret vold ved at sætte ind over for den udbredte og systematiske anvendelse heraf som et krigsvåben mod kvinder og piger; opfordrer indtrængende alle lande til at udvikle programmer for nationale handlingsplaner (NAPA'er) i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 såvel som strategier for bekæmpelse af vold mod kvinder, og opfordrer til et omfattende engagement med henblik på at sikre gennemførelse af denne resolution; efterlyser et globalt tilsagn om at sikre kvinders og pigers sikkerhed lige fra begyndelsen af enhver nødsituation eller krise og i situationer efter en konflikt med alle til rådighed værende midler, såsom adgang til den samlede vifte af ydelser på området seksuel og reproduktiv sundhed, herunder lovlig og sikker abort for ofre for voldtægt i krigssammenhæng; understreger endvidere, at kvinder ofte udsættes for fysiske, psykologiske og socioøkonomiske konsekvenser af vold, også efter afslutningen af en konflikt; |
| --- | --- |

54.

| 55. | mener, at kvinder bør spille en større rolle i forbindelse med konfliktforebyggelse, fremme af menneskerettigheder og demokratisk reform og understreger betydningen af kvinders systematiske deltagelse som et væsentligt element i enhver fredsproces og genopbygning efter konflikter; opfordrer EU og dets medlemsstater til at fremme inddragelsen af kvinder i fredsprocesser og nationale forsoningsprocesser; |
| --- | --- |

55.

| 56. | opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og de kompetente internationale myndigheder til at træffe passende foranstaltninger, såsom at håndhæve militære disciplinære foranstaltninger og opretholde princippet om kommandoansvar samt at undervise soldater og fredsbevarende og humanitært personale i forbuddet mod alle former for seksuel vold; |
| --- | --- |

56.

o

o o

| 57. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Unions særlige repræsentant for menneskerettigheder, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, FN's generalsekretær, formanden for FN's Generalforsamling samt regeringerne i FN's medlemsstater. |
| --- | --- |

57.

---

(1)  EFT L 155 af 12.6.2001, s. 19.

(2)  EFT L 167 af 26.6.2002, s. 1.

(3)  EUT L 118 af 14.5.2003, s. 12.

(4)  EUT L 150 af 18.6.2003, s. 67.

(5)  EUT L 115 af 28.4.2006, s. 49.

(6)  EUT L 76 af 22.3.2011, s. 56.

(7)  EUT C 153 E af 31.5.2013, s. 115.

(8)  EUT C 224 af 21.6.2016, s. 31.

(9)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0344.

(10)  EUT C 224 af 21.6.2016, s. 10.

(11)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0459.

(12)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0449.

(13)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0422.

(14)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0051.

(15)  EUT C 407 af 4.11.2016, s. 61.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/80 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/80

---

P8_TA(2017)0289

Private sikkerhedsfirmaer

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om private sikkerhedsfirmaer (2016/2238(INI))

(2018/C 334/08)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Montreux-dokumentet om relevante internationale juridiske forpligtelser og god praksis for stater i forbindelse med anvendelse af private militære virksomheder og private sikkerhedsfirmaer under væbnet konflikt, |
| --- | --- |

—

der henviser til Montreux-dokumentet om relevante internationale juridiske forpligtelser og god praksis for stater i forbindelse med anvendelse af private militære virksomheder og private sikkerhedsfirmaer under væbnet konflikt,

| — | der henviser til FN-Menneskerettighedsrådets resolution 15/26, 22/33, 28/7 og 30/6, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN-Menneskerettighedsrådets resolution 15/26, 22/33, 28/7 og 30/6,

| — | der henviser til FN's arbejdsgruppe om anvendelsen af lejesoldater som middel til at krænke menneskerettighederne og hindre udøvelsen af retten til selvbestemmelse, som blev oprettet i juli 2005, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's arbejdsgruppe om anvendelsen af lejesoldater som middel til at krænke menneskerettighederne og hindre udøvelsen af retten til selvbestemmelse, som blev oprettet i juli 2005,

| — | der henviser til rapporterne fra den åbne mellemstatslige arbejdsgruppe, der har mandat til at se på muligheden for at udarbejde et internationalt regelsæt om regulering og overvågning af og tilsyn med private militære virksomheders og private sikkerhedsfirmaers aktiviteter, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporterne fra den åbne mellemstatslige arbejdsgruppe, der har mandat til at se på muligheden for at udarbejde et internationalt regelsæt om regulering og overvågning af og tilsyn med private militære virksomheders og private sikkerhedsfirmaers aktiviteter,

| — | der henviser til FN's retningslinjer for anvendelse af væbnede sikkerhedstjenester fra private sikkerhedsfirmaer, som for nylig er blevet udvidet til at omfatte ubevæbnede sikkerhedstjenester, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's retningslinjer for anvendelse af væbnede sikkerhedstjenester fra private sikkerhedsfirmaer, som for nylig er blevet udvidet til at omfatte ubevæbnede sikkerhedstjenester,

| — | der henviser til FN's adfærdskodeks for retshåndhævelsespersonale, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's adfærdskodeks for retshåndhævelsespersonale,

| — | der henviser til udkast til en mulig konvention om private militære virksomheder og private sikkerhedsfirmaer, som skal drøftes og viderebehandles i Menneskerettighedsrådet, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til en mulig konvention om private militære virksomheder og private sikkerhedsfirmaer, som skal drøftes og viderebehandles i Menneskerettighedsrådet,

| — | der henviser til den internationale adfærdskodeks for private udbydere af sikkerhedstjenester (ICoC), som er udarbejdet af International Code of Conduct Association, som er branchens selvreguleringsmekanisme, hvis standarder er frivillige, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale adfærdskodeks for private udbydere af sikkerhedstjenester (ICoC), som er udarbejdet af International Code of Conduct Association, som er branchens selvreguleringsmekanisme, hvis standarder er frivillige,

| — | der henviser til adfærdskodeks fra International Stability Operations Association, som er en brancheejet selvreguleringsmekanisme, |
| --- | --- |

—

der henviser til adfærdskodeks fra International Stability Operations Association, som er en brancheejet selvreguleringsmekanisme,

| — | der henviser til adfærdskodeks og etiske retningslinjer for den private sikkerhedssektor, som fastlagt af Confederation of European Security Services og UNI Europa, |
| --- | --- |

—

der henviser til adfærdskodeks og etiske retningslinjer for den private sikkerhedssektor, som fastlagt af Confederation of European Security Services og UNI Europa,

| — | der henviser til ISO 18788-forvaltningssystemet for private sikkerhedsoperationer, som fastsætter parametrene for forvaltning af private sikkerhedsfirmaer, |
| --- | --- |

—

der henviser til ISO 18788-forvaltningssystemet for private sikkerhedsoperationer, som fastsætter parametrene for forvaltning af private sikkerhedsfirmaer,

| — | der henviser til Rådets henstilling af 13. juni 2002 om samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente nationale myndigheder med ansvar for sektoren for privat sikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets henstilling af 13. juni 2002 om samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente nationale myndigheder med ansvar for sektoren for privat sikkerhed,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet og om ændring af direktiv 2004/17/EF og 2004/18/EF (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet og om ændring af direktiv 2004/17/EF og 2004/18/EF (2),

| — | der henviser til EU's koncept for logistisk støtte til EU-styrede militære operationer og EU's koncept for støtte fra kontrahenter til EU-styrede militære operationer, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's koncept for logistisk støtte til EU-styrede militære operationer og EU's koncept for støtte fra kontrahenter til EU-styrede militære operationer,

| — | der henviser til Priv-War-henstillingerne om EU-regulering i forhold til private militære virksomheder og private sikkerhedsfirmaer og deres tjenesteydelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til Priv-War-henstillingerne om EU-regulering i forhold til private militære virksomheder og private sikkerhedsfirmaer og deres tjenesteydelser,

| — | der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2013 om korruption i den offentlige og private sektor: indvirkningen på menneskerettighederne i tredjelande (3) og til sin beslutning af 6. februar 2013 om virksomhedernes sociale ansvar: fremme af samfundets interesser og vejen til bæredygtig og inklusiv genrejsning (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2013 om korruption i den offentlige og private sektor: indvirkningen på menneskerettighederne i tredjelande (3) og til sin beslutning af 6. februar 2013 om virksomhedernes sociale ansvar: fremme af samfundets interesser og vejen til bæredygtig og inklusiv genrejsning (4),

| — | der henviser til de mange forskellige risici, udfordringer og trusler i og uden for EU, |
| --- | --- |

—

der henviser til de mange forskellige risici, udfordringer og trusler i og uden for EU,

| — | der henviser til de foreløbige retningslinjer fra Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) fra maj 2012 vedrørende bevæbnet sikkerhedspersonale om bord på skibe, |
| --- | --- |

—

der henviser til de foreløbige retningslinjer fra Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) fra maj 2012 vedrørende bevæbnet sikkerhedspersonale om bord på skibe,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0191/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0191/2017),

| A. | der henviser til, at sikkerhed og forsvar er offentlige goder, som forvaltes af de offentlige myndigheder på grundlag af kriterier om effektivitet, formålstjenlighed, ansvarlighed og retsstatslighed, der ikke alene er baseret på tilstrækkelige finansielle ressourcer, men også på viden; der henviser til, at de offentlige myndigheder på visse områder muligvis mangler de nødvendige kapaciteter og beføjelser; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at sikkerhed og forsvar er offentlige goder, som forvaltes af de offentlige myndigheder på grundlag af kriterier om effektivitet, formålstjenlighed, ansvarlighed og retsstatslighed, der ikke alene er baseret på tilstrækkelige finansielle ressourcer, men også på viden; der henviser til, at de offentlige myndigheder på visse områder muligvis mangler de nødvendige kapaciteter og beføjelser;

| B. | der henviser til, at sikkerhed og forsvar primært bør tilvejebringes fra de offentlige myndigheders side; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at sikkerhed og forsvar primært bør tilvejebringes fra de offentlige myndigheders side;

| C. | der henviser til, at Eurobarometer-meningsmålinger har vist, at EU's borgere ønsker, at EU skal være mere aktiv inden for sikkerhed og forsvar; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Eurobarometer-meningsmålinger har vist, at EU's borgere ønsker, at EU skal være mere aktiv inden for sikkerhed og forsvar;

| D. | der henviser til, at over 1,5 millioner private leverandører af sikkerhedsydelser var beskæftiget i omtrent 40 000 private sikkerhedsfirmaer i Europa i 2013; der henviser til, at dette tal er i stadig vækst; der henviser til, at disse virksomheders omsætning det pågældende år beløb sig til ca. 35 mia. EUR; der henviser til, at den private sikkerhedsbranche globalt blev vurderet til op mod 200 mia. USD i 2016 med omkring 100 000 private sikkerhedsfirmaer og 3,5 mio. arbejdstagere; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at over 1,5 millioner private leverandører af sikkerhedsydelser var beskæftiget i omtrent 40 000 private sikkerhedsfirmaer i Europa i 2013; der henviser til, at dette tal er i stadig vækst; der henviser til, at disse virksomheders omsætning det pågældende år beløb sig til ca. 35 mia. EUR; der henviser til, at den private sikkerhedsbranche globalt blev vurderet til op mod 200 mia. USD i 2016 med omkring 100 000 private sikkerhedsfirmaer og 3,5 mio. arbejdstagere;

| E. | der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer — en term, der i denne beslutning også omfatter private militære virksomheder — i løbet af de seneste årtier i voksende grad er blevet benyttet af nationale regeringer samt militære og civile organer, både for at levere indenlandske tjenesteydelser og for at yde støtte ved deployering i udlandet; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer — en term, der i denne beslutning også omfatter private militære virksomheder — i løbet af de seneste årtier i voksende grad er blevet benyttet af nationale regeringer samt militære og civile organer, både for at levere indenlandske tjenesteydelser og for at yde støtte ved deployering i udlandet;

| F. | der henviser til, at de private sikkerhedsfirmaer tilbyder et særdeles bredt udvalg af tjenesteydelser, som spænder fra logistiske tjenesteydelser til egentlig kampstøtte samt levering af militærteknologi og deltagelse i postkonfliktgenopbygning; der henviser til, at de private sikkerhedsfirmaer ligeledes yder vitale tjenester i medlemsstaterne, såsom drift af fængselsvæsenet og patruljering af vigtig infrastruktur; der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer er blevet anvendt i forbindelse med både civile og militære missioner under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), til at bevogte EU-delegationer, ved konstruktion af lejre, uddannelse og luftbroer samt for at støtte humanitære bistandsaktiviteter; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at de private sikkerhedsfirmaer tilbyder et særdeles bredt udvalg af tjenesteydelser, som spænder fra logistiske tjenesteydelser til egentlig kampstøtte samt levering af militærteknologi og deltagelse i postkonfliktgenopbygning; der henviser til, at de private sikkerhedsfirmaer ligeledes yder vitale tjenester i medlemsstaterne, såsom drift af fængselsvæsenet og patruljering af vigtig infrastruktur; der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer er blevet anvendt i forbindelse med både civile og militære missioner under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), til at bevogte EU-delegationer, ved konstruktion af lejre, uddannelse og luftbroer samt for at støtte humanitære bistandsaktiviteter;

| G. | der henviser til, at EU-medlemsstaternes praksis med hensyn til anvendelse af private sikkerhedsfirmaer, procedurerne for indgåelse af kontrakter med dem og reguleringssystemernes kvalitet er kendetegnet ved stor variationsbredde, idet mange medlemsstater benytter disse firmaer til at støtte deres egne kontingenter i multilaterale operationer; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at EU-medlemsstaternes praksis med hensyn til anvendelse af private sikkerhedsfirmaer, procedurerne for indgåelse af kontrakter med dem og reguleringssystemernes kvalitet er kendetegnet ved stor variationsbredde, idet mange medlemsstater benytter disse firmaer til at støtte deres egne kontingenter i multilaterale operationer;

| H. | der henviser til, at eksternalisering af militære aktiviteter, som tidligere var en integrerende del af de væbnede styrkers virksomhed, bl.a. finder sted for at præstere tjenesteydelser på en mere omkostningseffektiv måde, men også for at kompensere for mindsket kapacitet hos de væbnede styrker, som har mindre personel, samtidig med at antallet af multilaterale missioner i udlandet er steget, og der er foretaget nedskæringer i budgetterne, hvilket må tilskrives beslutningstagernes manglende vilje til at afsætte tilstrækkelige ressourcer; der henviser til, at dette bør være en undtagelse; der henviser til, at der er behov for at afhjælpe manglerne; der henviser til, at de private sikkerhedsfirmaer også, ofte med kort varsel og som en supplerende foranstaltning, kan stille kapacitet til rådighed, som fuldstændig mangler hos de nationale væbnede styrker; der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer også er blevet anvendt, fordi det er politisk belejligt, for at undgå begrænsninger ved anvendelsen af tropper, navnlig for at omgå eventuel manglende offentlig støtte til at indsætte ens væbnede styrker; der henviser til, at anvendelse af private sikkerhedsfirmaer som et udenrigspolitisk værktøj må være underlagt effektiv parlamentarisk kontrol; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at eksternalisering af militære aktiviteter, som tidligere var en integrerende del af de væbnede styrkers virksomhed, bl.a. finder sted for at præstere tjenesteydelser på en mere omkostningseffektiv måde, men også for at kompensere for mindsket kapacitet hos de væbnede styrker, som har mindre personel, samtidig med at antallet af multilaterale missioner i udlandet er steget, og der er foretaget nedskæringer i budgetterne, hvilket må tilskrives beslutningstagernes manglende vilje til at afsætte tilstrækkelige ressourcer; der henviser til, at dette bør være en undtagelse; der henviser til, at der er behov for at afhjælpe manglerne; der henviser til, at de private sikkerhedsfirmaer også, ofte med kort varsel og som en supplerende foranstaltning, kan stille kapacitet til rådighed, som fuldstændig mangler hos de nationale væbnede styrker; der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer også er blevet anvendt, fordi det er politisk belejligt, for at undgå begrænsninger ved anvendelsen af tropper, navnlig for at omgå eventuel manglende offentlig støtte til at indsætte ens væbnede styrker; der henviser til, at anvendelse af private sikkerhedsfirmaer som et udenrigspolitisk værktøj må være underlagt effektiv parlamentarisk kontrol;

| I. | der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer er blevet anklaget for at være involveret i episoder, hvor der er sket krænkelser af menneskerettighederne og tab af menneskeliv; der henviser til, at sådanne hændelser varierer over tid og på tværs af lande og i nogle tilfælde udgør alvorlige krænkelser af den humanitære folkeret, herunder krigsforbrydelser; der henviser til, at der er sket retsforfølgning i flere af disse sager; der henviser til, at dette forhold sammen med manglende gennemsigtighed har haft konsekvenser for det internationale samfunds indsats i de pågældende lande og har afsløret store lakuner i ansvarsstrukturerne, hvilket bl.a. skyldes, at der er oprettet talrige lag af datterselskaber eller underentrepriser i forskellige lande, navnlig på lokalt plan, således at det i visse tilfælde har været umuligt at garantere civilbefolkningens grundlæggende sikkerhed i værtslandene; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer er blevet anklaget for at være involveret i episoder, hvor der er sket krænkelser af menneskerettighederne og tab af menneskeliv; der henviser til, at sådanne hændelser varierer over tid og på tværs af lande og i nogle tilfælde udgør alvorlige krænkelser af den humanitære folkeret, herunder krigsforbrydelser; der henviser til, at der er sket retsforfølgning i flere af disse sager; der henviser til, at dette forhold sammen med manglende gennemsigtighed har haft konsekvenser for det internationale samfunds indsats i de pågældende lande og har afsløret store lakuner i ansvarsstrukturerne, hvilket bl.a. skyldes, at der er oprettet talrige lag af datterselskaber eller underentrepriser i forskellige lande, navnlig på lokalt plan, således at det i visse tilfælde har været umuligt at garantere civilbefolkningens grundlæggende sikkerhed i værtslandene;

| J. | der henviser til, at EU og dets medlemsstater bør tilstræbe at undgå sådanne situationer i fremtiden og afholde sig fra at eksternalisere militære operationer, der indebærer anvendelse af magt og våben, at deltage i fjendtligheder eller på enhver måde at tage del i kamphandlinger eller indsatser i kampområder ud over lovlig nødværge; der henviser til, at operationer og aktiviteter, der eksternaliseres til private sikkerhedsfirmaer i konfliktramte områder, bør begrænses til logistisk støtte og beskyttelse af anlæg, uden at de private sikkerhedsfirmaer faktisk befinder sig i de områder, hvor kamphandlinger finder sted; der henviser til, at anvendelsen af private sikkerhedsfirmaer under ingen omstændigheder kan træde i stedet for de nationale væbnede styrkers personel; der henviser til, at det ved gennemførelsen af forsvarspolitikken bør tildeles højeste prioritet at sikre, at medlemsstaternes væbnede styrker har tilstrækkelige ressourcer, instrumenter, uddannelse, viden og midler til at udføre deres opgaver fuldt ud; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at EU og dets medlemsstater bør tilstræbe at undgå sådanne situationer i fremtiden og afholde sig fra at eksternalisere militære operationer, der indebærer anvendelse af magt og våben, at deltage i fjendtligheder eller på enhver måde at tage del i kamphandlinger eller indsatser i kampområder ud over lovlig nødværge; der henviser til, at operationer og aktiviteter, der eksternaliseres til private sikkerhedsfirmaer i konfliktramte områder, bør begrænses til logistisk støtte og beskyttelse af anlæg, uden at de private sikkerhedsfirmaer faktisk befinder sig i de områder, hvor kamphandlinger finder sted; der henviser til, at anvendelsen af private sikkerhedsfirmaer under ingen omstændigheder kan træde i stedet for de nationale væbnede styrkers personel; der henviser til, at det ved gennemførelsen af forsvarspolitikken bør tildeles højeste prioritet at sikre, at medlemsstaternes væbnede styrker har tilstrækkelige ressourcer, instrumenter, uddannelse, viden og midler til at udføre deres opgaver fuldt ud;

| K. | der henviser til, at der bør indføres et regelsæt med bindende regulerings- og overvågningsmekanismer på internationalt plan for at regulere anvendelsen af private sikkerhedsfirmaer og sikre en tilstrækkelig kontrol over deres aktiviteter, således at stater kan udnytte de fordele, som disse firmaer tilbyder, og således at firmaerne kan drages til ansvar; der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer indgår i en branche, som i høj grad er af grænseoverskridende karakter og er tæt forbundet med statslige og mellemstatslige aktører og derfor kræver en global tilgang til regulering; der henviser til, at den nuværende lovgivningsmæssige situation i denne sektor omfatter en række usammenhængende regler, som varierer kolossalt mellem medlemsstaterne; der henviser til, at den uensartede nationale lovgivning og den selvregulering, som visse private sikkerhedsfirmaer har indført, ikke nogen særlig afskrækkende virkning med hensyn til at forhindre misbrug, eftersom der mangler sanktionsmuligheder, og at dette kan have stor betydning for, hvordan de private sikkerhedsfirmaer fungerer i multilaterale indsatser og konfliktramte regioner; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at der bør indføres et regelsæt med bindende regulerings- og overvågningsmekanismer på internationalt plan for at regulere anvendelsen af private sikkerhedsfirmaer og sikre en tilstrækkelig kontrol over deres aktiviteter, således at stater kan udnytte de fordele, som disse firmaer tilbyder, og således at firmaerne kan drages til ansvar; der henviser til, at private sikkerhedsfirmaer indgår i en branche, som i høj grad er af grænseoverskridende karakter og er tæt forbundet med statslige og mellemstatslige aktører og derfor kræver en global tilgang til regulering; der henviser til, at den nuværende lovgivningsmæssige situation i denne sektor omfatter en række usammenhængende regler, som varierer kolossalt mellem medlemsstaterne; der henviser til, at den uensartede nationale lovgivning og den selvregulering, som visse private sikkerhedsfirmaer har indført, ikke nogen særlig afskrækkende virkning med hensyn til at forhindre misbrug, eftersom der mangler sanktionsmuligheder, og at dette kan have stor betydning for, hvordan de private sikkerhedsfirmaer fungerer i multilaterale indsatser og konfliktramte regioner;

| L. | der henviser til, at der er mangel på vedtagne definitioner af private sikkerhedsfirmaer og private militære virksomheder og deres tjenester; der henviser til, at et sikkerhedsfirma — som foreslået i den definition, der indgår i det udkast til konvention, som FN's arbejdsgruppe om lejesoldater har udarbejdet — kan defineres som et selskab, der udfører kompenserende militære og/eller sikkerhedsmæssige tjenesteydelser ved hjælp af fysiske personer og/eller retlige enheder; der henviser til, at militære tjenesteydelser i denne forbindelse kan defineres som specialiserede tjenester i forbindelse med militære aktioner, herunder strategisk planlægning, efterretningsvirksomhed, efterforskning, rekognoscering til lands, til vands eller fra luften, enhver form for flyveoperationer, hvad enten de er bemandede eller ubemandede, satellitovervågning og -efterretningsaktiviteter, enhver form for vidensoverførsel med militære anvendelsesmuligheder, materiel og teknisk støtte til væbnede styrker og andre tilhørende aktiviteter; der henviser til, at sikkerhedstjenester kan defineres som væbnet bevogtning eller beskyttelse af bygninger, installationer, ejendomme og mennesker, enhver form for vidensoverførsel med sikkerheds- og politimæssige anvendelsesmuligheder, udvikling og gennemførelse af informationstekniske sikkerhedsforanstaltninger og andre tilhørende aktiviteter; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at der er mangel på vedtagne definitioner af private sikkerhedsfirmaer og private militære virksomheder og deres tjenester; der henviser til, at et sikkerhedsfirma — som foreslået i den definition, der indgår i det udkast til konvention, som FN's arbejdsgruppe om lejesoldater har udarbejdet — kan defineres som et selskab, der udfører kompenserende militære og/eller sikkerhedsmæssige tjenesteydelser ved hjælp af fysiske personer og/eller retlige enheder; der henviser til, at militære tjenesteydelser i denne forbindelse kan defineres som specialiserede tjenester i forbindelse med militære aktioner, herunder strategisk planlægning, efterretningsvirksomhed, efterforskning, rekognoscering til lands, til vands eller fra luften, enhver form for flyveoperationer, hvad enten de er bemandede eller ubemandede, satellitovervågning og -efterretningsaktiviteter, enhver form for vidensoverførsel med militære anvendelsesmuligheder, materiel og teknisk støtte til væbnede styrker og andre tilhørende aktiviteter; der henviser til, at sikkerhedstjenester kan defineres som væbnet bevogtning eller beskyttelse af bygninger, installationer, ejendomme og mennesker, enhver form for vidensoverførsel med sikkerheds- og politimæssige anvendelsesmuligheder, udvikling og gennemførelse af informationstekniske sikkerhedsforanstaltninger og andre tilhørende aktiviteter;

| M. | der henviser til, at Montreux-dokumentet er det første vigtige dokument, som definerer, hvordan folkeretten finder anvendelse på private sikkerhedsfirmaer; der henviser til, at den internationale adfærdskodeks for private udbydere af sikkerhedstjenester (ICoC) indeholder en definition af branchens standarder, og at denne kodeks i voksende grad har vist sig at være et redskab til at sikre fælles grundlæggende standarder i en global branche; der henviser til, at sammenslutningen vedrørende den internationale adfærdskodeks for private udbydere af sikkerhedstjenester (ICoCA) har til formål at fremme, lede og føre tilsyn med gennemførelsen af adfærdskodeksen og tilskynde til ansvarlig levering af sikkerhedsydelser samt respekt for menneskerettighederne og national ret samt folkeretten; der henviser til, at tilslutning til ICoCA sker ved en frivillig handling, ledsaget af en betaling, og de høje medlemskontingenter ikke giver alle private sikkerhedsfirmaer mulighed for at blive medlemmer; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at Montreux-dokumentet er det første vigtige dokument, som definerer, hvordan folkeretten finder anvendelse på private sikkerhedsfirmaer; der henviser til, at den internationale adfærdskodeks for private udbydere af sikkerhedstjenester (ICoC) indeholder en definition af branchens standarder, og at denne kodeks i voksende grad har vist sig at være et redskab til at sikre fælles grundlæggende standarder i en global branche; der henviser til, at sammenslutningen vedrørende den internationale adfærdskodeks for private udbydere af sikkerhedstjenester (ICoCA) har til formål at fremme, lede og føre tilsyn med gennemførelsen af adfærdskodeksen og tilskynde til ansvarlig levering af sikkerhedsydelser samt respekt for menneskerettighederne og national ret samt folkeretten; der henviser til, at tilslutning til ICoCA sker ved en frivillig handling, ledsaget af en betaling, og de høje medlemskontingenter ikke giver alle private sikkerhedsfirmaer mulighed for at blive medlemmer;

| N. | der henviser til, at der udfoldes bestræbelser for at regulere private sikkerhedsfirmaer i mange internationale fora, herunder det såkaldte Montreux Document Forum, hvor EU er blevet valgt ind i gruppen af formandskabets venner, den åbne mellemstatslige arbejdsgruppe, der har mandat til at se på muligheden for at udarbejde et internationalt regelsæt om regulering og overvågning af og tilsyn med private militære virksomheders og private sikkerhedsfirmaers aktiviteter, samt International Code of Conduct Association; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at der udfoldes bestræbelser for at regulere private sikkerhedsfirmaer i mange internationale fora, herunder det såkaldte Montreux Document Forum, hvor EU er blevet valgt ind i gruppen af formandskabets venner, den åbne mellemstatslige arbejdsgruppe, der har mandat til at se på muligheden for at udarbejde et internationalt regelsæt om regulering og overvågning af og tilsyn med private militære virksomheders og private sikkerhedsfirmaers aktiviteter, samt International Code of Conduct Association;

| O. | der henviser til, at EU og 23 medlemsstater har tilsluttet sig Montreux-dokumentet, og at EU er medlem af arbejdsgruppen om International Code of Conduct Association; der henviser til, at EU bidrager til bestræbelserne for at udarbejde et internationalt regelsæt i Menneskerettighedsrådets regi; der henviser til, at EU spiller en afgørende rolle i forbindelse med fremme af national og regional kontrol med levering og eksport af forskellige militære og sikkerhedsmæssige tjenesteydelser; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at EU og 23 medlemsstater har tilsluttet sig Montreux-dokumentet, og at EU er medlem af arbejdsgruppen om International Code of Conduct Association; der henviser til, at EU bidrager til bestræbelserne for at udarbejde et internationalt regelsæt i Menneskerettighedsrådets regi; der henviser til, at EU spiller en afgørende rolle i forbindelse med fremme af national og regional kontrol med levering og eksport af forskellige militære og sikkerhedsmæssige tjenesteydelser;

| P. | der henviser til, at Den Europæiske Union ikke har sine egne retlige rammer på trods af de mange private sikkerhedsfirmaer, der er af europæisk oprindelse og/eller er involveret i missioner og operationer, som er underlagt FSFP- eller EU-delegationer; der henviser til, at de eksisterende lovrammer næsten udelukkende er baseret på den amerikanske model, der blev oprettet under krigen i Irak til gavn for de militære virksomheder, der var involveret i kamphandlinger; der henviser til, at disse referencer ikke er tilpasset hverken de europæiske private sikkerhedsfirmaers format eller deres missioner; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at Den Europæiske Union ikke har sine egne retlige rammer på trods af de mange private sikkerhedsfirmaer, der er af europæisk oprindelse og/eller er involveret i missioner og operationer, som er underlagt FSFP- eller EU-delegationer; der henviser til, at de eksisterende lovrammer næsten udelukkende er baseret på den amerikanske model, der blev oprettet under krigen i Irak til gavn for de militære virksomheder, der var involveret i kamphandlinger; der henviser til, at disse referencer ikke er tilpasset hverken de europæiske private sikkerhedsfirmaers format eller deres missioner;

| Q. | der henviser til, at det er af vital betydning at prioritere opstilling af klare regler for interaktion, samarbejde og bistand mellem retshåndhævende myndigheder og private sikkerhedsfirmaer; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at det er af vital betydning at prioritere opstilling af klare regler for interaktion, samarbejde og bistand mellem retshåndhævende myndigheder og private sikkerhedsfirmaer;

| R. | der henviser til, at de private sikkerhedsfirmaer kan spille en mere fremtrædende rolle i bestræbelserne for at bekæmpe pirater og forbedre sikkerheden til søs, i missioner, hvor hunde er inddraget, i cyberforsvar, i forskning og udvikling vedrørende sikkerhedsværktøjer, i blandede overvågningsmissioner samt i uddannelsesaktiviteter i samarbejde med offentlige myndigheder og under disses tilsyn; der henviser til, at anvendelsen af bevæbnede private sikkerhedsfirmaer har skabt særlige udfordringer for søtransportsektoren og har givet anledning til en lang række hændelser, som har ført til tab af menneskeliv og diplomatiske konflikter; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at de private sikkerhedsfirmaer kan spille en mere fremtrædende rolle i bestræbelserne for at bekæmpe pirater og forbedre sikkerheden til søs, i missioner, hvor hunde er inddraget, i cyberforsvar, i forskning og udvikling vedrørende sikkerhedsværktøjer, i blandede overvågningsmissioner samt i uddannelsesaktiviteter i samarbejde med offentlige myndigheder og under disses tilsyn; der henviser til, at anvendelsen af bevæbnede private sikkerhedsfirmaer har skabt særlige udfordringer for søtransportsektoren og har givet anledning til en lang række hændelser, som har ført til tab af menneskeliv og diplomatiske konflikter;

Anvendelse af private sikkerhedsfirmaer til støtte for militæret i udlandet

| 1. | bemærker, at private sikkerhedsfirmaer spiller en vigtig supplerende rolle ved at bistå statens militære og civile organer med at afhjælpe kapacitetsmangler, der skyldes øget efterspørgsel efter styrker i udlandet, og også undertiden ved at stille intensiveret kapacitet til rådighed, når omstændighederne tillader det; understreger, at de private sikkerhedsfirmaers tjenesteydelser i ekstraordinære tilfælde dækker eksisterende kapacitetsmangler, som medlemsstaterne imidlertid først bør forsøge at udfylde ved hjælp af de nationale væbnede styrker eller politiet; understreger, at private sikkerhedsfirmaer anvendes som et instrument til gennemførelse af udenrigspolitikken i disse lande; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at når de private sikkerhedsfirmaer opererer i værtslandene — navnlig dem, der er meget anderledes med hensyn til kultur og religion — skal de være opmærksomme på lokale traditioner og vaner for ikke at bringe effektiviteten af deres mission i fare og fremmedgøre den lokale befolkning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bemærker, at private sikkerhedsfirmaer og navnlig de firmaer, der er baseret i værtslande, kan tilbyde et værdifuldt lokalkendskab og hyppigt også lavere omkostninger i forhold til nationale tropper, selv om det skal sikres, at kvalitetskriteriet ikke undergraves; understreger imidlertid, at anvendelsen af tjenesteydelser fra lokale private sikkerhedsfirmaer i sårbare lande og kriseudsatte regioner kan have negative konsekvenser for EU's udenrigspolitiske målsætninger, hvis en sådan anvendelse styrker visse lokale væbnede aktører, som kan blive parter i konflikten; noterer sig, at det er vigtigt at foretage en klar juridisk sondring mellem private sikkerhedsfirmaers operationer og private aktører, som er direkte engageret i militære aktiviteter; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at der ikke bør ske en eksternalisering til private sikkerhedsfirmaer af aktiviteter, som indebærer magtudøvelse og/eller aktiv deltagelse i fjendtligheder bortset fra selvforsvar, og at private sikkerhedsfirmaer under ingen omstændigheder må deltage i eller foretage afhøringer; understreger, at EU på det sikkerheds- og forsvarspolitiske område bør prioritere en styrkelse af de nationale væbnede styrker, og at private sikkerhedsfirmaer kun kan fungere som et supplement til disse styrker uden nogen form for myndighed over strategiske beslutninger; fremhæver, at enhver deltagelse af private sikkerhedsfirmaer i militære operationer skal være strategisk begrundet med klart definerede mål, som kan kontrolleres ved hjælp af konkrete indikatorer, have et fuldt detaljeret budget og en bestemt start- og slutdato samt være underlagt et strengt etisk regelsæt; påpeger, at det arbejde, der udføres af de væbnede styrker og sikkerhedsstyrkerne i udlandet, er af grundlæggende værdi ved fredsbevarende operationer og konfliktforebyggelse såvel som ved den sociale genopbygning og nationale forsoning, som følger; |
| --- | --- |

4.

| 5. | understreger, at det omkostningseffektive princip ved brug af private sikkerhedsfirmaer hovedsagelig medfører fordele på kort sigt, især hvis en række samfundsøkonomiske variabler ikke tages i betragtning, og derfor bør dette ikke blive hovedkriteriet, når sikkerhedsspørgsmål håndteres; minder om, at ansvarlighed og tilsynsmekanismer er af afgørende betydning for at sikre, at private sikkerhedsfirmaers legitimitet og potentielle fordele realiseres fuldt ud; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger vigtigheden af parlamentarisk tilsyn med statens brug af private sikkerhedsfirmaer i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

6.

EU's anvendelse af private sikkerhedsfirmaer

| 7. | bemærker, at EU benytter sig af private sikkerhedsfirmaer i udlandet for at beskytte sine delegationer og sit personale og for at støtte sine civile og militære FSFP-missioner; noterer sig, at anvendelsen af disse firmaer således bidrager direkte til at forme EU's omdømme og tredjeparters opfattelse af EU, hvilket betyder, at sådanne firmaer er vigtige facetter af EU's lokale tilstedeværelse, og at de kan påvirke tilliden til EU; kræver, at Kommissionen og Rådet udarbejder en oversigt over, hvor, hvornår og hvorfor der er blevet anvendt private sikkerhedsfirmaer til støtte for EU-missioner; mener ikke, at det ville være ulogisk, hvis Den Europæiske Union i forbindelse med sine indkaldelse af bud vedrørende delegationernes sikkerhed gik ind for anvendelse af private sikkerhedsfirmaer, der reelt er etableret i Europa, og som overholder Den Europæiske Unions bestemmelser og er underlagt europæisk beskatning; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger imidlertid, at anvendelse af et privat sikkerhedsfirma til at varetage visse opgaver kan have negative bivirkninger for EU, navnlig for dets legitimitet, ikke mindst i konfliktfyldte miljøer, fordi EU fejlagtigt bliver associeret med væbnede aktører i et konfliktramt område, hvilket kan have negative følger i forbindelse med væbnede opgør eller muligvis kan virke undergravende på afvæbning, demobilisering og reintegration (DDR) og reform af sikkerhedssektoren (SSR) via en utilsigtet styrkelse af lokale aktører; bemærker navnlig de risici, der er forbundet med ukontrolleret brug af underkontrahenter såsom lokale private sikkerhedsfirmaer; |
| --- | --- |

8.

| 9. | påpeger de forskellige og alvorlige juridiske og politiske problemer, der er forbundet med den nuværende praksis med underleverancer inden for militær- og sikkerhedstjenester, navnlig tjenesteydelser, der leveres af lokale underleverandører i tredjelande; mener, at medlemsstaterne, EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen bør følge NATO's eksempel ved udelukkende at indgå kontrakter med private sikkerhedsfirmaer, der er baseret i EU's medlemsstater; |
| --- | --- |

9.

| 10. | henstiller derfor, at Kommissionen foreslår fælles retningslinjer for kontrakter med private sikkerhedsfirmaer, der dækker reglerne for at hyre, bruge og forvalte militære og sikkerhedsmæssige kontrahenter, og hvor det tydeligt er beskrevet, hvilke krav private sikkerhedsfirmaer skal opfylde for at kvalificere sig til EU-kontrakter, med den målsætning at afskaffe det eksisterende sammensurium af skiftende strategier; opfordrer indtrængende Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at anvende samme retningslinjer, når de hyrer, bruger og forvalter militære og sikkerhedsmæssige kontrahenter i forbindelse med alle eksterne aktioner, missioner og operationer, samt for EU-delegationer i alle lande og regioner og for alle tjenester på en revideret fælles EU-liste over militært udstyr; mener, at disse retningslinjer bør være baseret på den bedste internationale praksis med hensyn til private sikkerhedsfirmaers adfærd og forvaltning, navnlig Montreux-dokumentet og ICoC, og tage højde for behovet for at udvise særlig omhu, når der udvælges private sikkerhedsfirmaer i en kompliceret efterkrisesituation; opfordrer indtrængende Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til udelukkende at anvende ICoC-certificerede leverandører, sådan som FN allerede gør, for hvem ICoC er et krav; gør opmærksom på de amerikanske myndigheders tilgang, som omfatter detaljerede standarder og krav i hver enkelt kontrakt, og opfordrer EU til at følge dette eksempel; understreger, at kontrakter med private sikkerhedsfirmaer bl.a. bør omfatte bestemmelser om besiddelse af licenser og tilladelser, personale- og ejendomsregistre, uddannelse, lovlig erhvervelse og brug af våben samt intern organisation; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer til, at et EU-sikkerhedsfirmas EU-tilsynsførende for sikkerhed skal være til stede på EU-finansierede lokaliteter og EU-delegationer med opgaver, der består i at sikre kvaliteten af de leverede tjenester, sikkerhedsgodkende og uddanne lokalt ansatte sikkerhedsfolk, etablere og opretholde gode forbindelser med lokale sikkerhedsstyrker, foretage risikovurderinger og være det første kontaktpunkt i forbindelse med delegationens sikkerhedsmæssige spørgsmål; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde en liste over kontrahenter, som overholder EU's standarder, hvad angår f.eks. ren straffeattest, finansiel og økonomisk formåen, besiddelse af licenser og tilladelser samt sikkerhedsgodkendelse af personale; noterer sig, at standarderne for private sikkerhedsfirmaer i EU er meget varierende, og mener, at medlemsstaterne bør bestræbe sig på at opnå ensartede standarder; mener, at denne liste bør opdateres med intervaller, som ikke overstiger to år; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger, at når EU er afhængig af private sikkerhedsfirmaer i tredjelande, med hvilke EU har indgået en aftale om styrkernes status (Status of Forces Agreement — SOFA), skal sådanne aftaler altid omfatte de private sikkerhedsfirmaer, der er hyret, og specifikt præcisere, at virksomhederne vil blive draget til ansvar i henhold til EU-retten; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger, at EU's koncept for støtte fra kontrahenter bør styrkes og gøres bindende for medlemsstaterne og EU-institutionerne; mener, at der navnlig bør fastsættes strengere standarder for optagelse i kontrakter, f.eks. baseret på USA's standarder, og at det også bør kræves, at det i konfliktramte regioner ikke er tilladt at hyre lokale private sikkerhedsfirmaer eller at anvende dem som underleverandører; understreger, at internationale private sikkerhedsfirmaer bør have mulighed for at ansætte lokalt personale, men kun enkeltvis og direkte med henblik på at sikre en effektiv sikkerhedsgodkendelse og for at forhindre, at der skabes lokale sikkerhedsindustrier i konfliktområder; |
| --- | --- |

14.

Regulering af private sikkerhedsfirmaer

| 15. | henstiller, at Kommissionen udarbejder en grønbog med den målsætning at inddrage alle interesseparter fra den offentlige og private sikkerhedssektor i en bred høring og drøftelse om processer med det formål at identificere muligheder for direkte samarbejde mere effektivt og at opstille et grundlæggende indsatsregelsæt og god praksis; henstiller, at der indføres sektorspecifikke EU-kvalitetsstandarder; anbefaler derfor, at definitionen af private sikkerhedsfirmaer præciseres, inden der indføres en effektiv regulering af deres aktiviteter, eftersom manglen på en definition kan skabe smuthuller i lovgivningen; |
| --- | --- |

15.

| 16. | mener, at EU som et første skridt bør definere relevante militær- og sikkerhedstjenester på en præcis måde; opfordrer i denne forbindelse indtrængende Rådet til hurtigst muligt at tilføje militær- og sikkerhedstjenester, der udføres af private sikkerhedsfirmaer, til Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at udvikle en effektiv europæisk reguleringsmodel, som kan:






  — | bidrage til at harmonisere retlige forskelle mellem medlemsstaterne ved hjælp af et direktiv |
| --- | --- | --- |

17.

—

bidrage til at harmonisere retlige forskelle mellem medlemsstaterne ved hjælp af et direktiv

| — | foretage en fornyet vurdering af — og således omdefinere — nutidens offentlig-private samarbejdsstrategier |
| --- | --- |

—

foretage en fornyet vurdering af — og således omdefinere — nutidens offentlig-private samarbejdsstrategier

| — | kortlægge firmaer med et enkelt eller flere særlige anvendelsesformål |
| --- | --- |

—

kortlægge firmaer med et enkelt eller flere særlige anvendelsesformål

| — | definere konteksten for private militære virksomheders og private sikkerhedsfirmaers præcise karakter og rolle |
| --- | --- |

—

definere konteksten for private militære virksomheders og private sikkerhedsfirmaers præcise karakter og rolle

| — | fastsætte høje standarder for leverandører af private sikkerhedstjenester inden for og uden for EU, herunder passende sikkerhedsscreening af personale og passende vederlag |
| --- | --- |

—

fastsætte høje standarder for leverandører af private sikkerhedstjenester inden for og uden for EU, herunder passende sikkerhedsscreening af personale og passende vederlag

| — | sikre indberetning af uregelmæssigheder og ulovlige handlinger fra private sikkerhedsfirmaers side og gøre det muligt at drage private sikkerhedsfirmaer til ansvar for krænkelser, herunder krænkelser af menneskerettighederne, under deres arbejde i udlandet; |
| --- | --- |

—

sikre indberetning af uregelmæssigheder og ulovlige handlinger fra private sikkerhedsfirmaers side og gøre det muligt at drage private sikkerhedsfirmaer til ansvar for krænkelser, herunder krænkelser af menneskerettighederne, under deres arbejde i udlandet;

| — | integrere et særligt maritimt perspektiv under hensyntagen til Den Internationale Søfartsorganisation IMO's førende rolle; |
| --- | --- |

—

integrere et særligt maritimt perspektiv under hensyntagen til Den Internationale Søfartsorganisation IMO's førende rolle;

| 18. | konstaterer, at de internationale regelsæt, der nu befinder sig i den indledende fase — som f.eks. Montreux-dokumentet, ICoC og andre reguleringsmæssige initiativer inden for FN-samarbejdets rammer — udgør et klart fremskridt i forhold til den mangel på effektiv regulering, der var fremherskende for blot ti år siden; |
| --- | --- |

18.

| 19. | roser også den indsats, som mange EU-medlemsstater har gjort i overensstemmelse med god praksis, som beskrevet i Montreux-dokumentet, for at indføre effektiv national regulering af private sikkerhedsfirmaer; |
| --- | --- |

19.

| 20. | konstaterer imidlertid, at en evaluering af de private sikkerhedsfirmaers resultater bliver forhindret af, at både EU-institutionerne og medlemsstaternes regeringer har undladt konsekvent at rapportere om, hvordan disse firmaer er blevet brugt; opfordrer medlemsstaterne og EU-institutionerne til mere konsekvent og på en gennemsigtig måde at fremskaffe disse oplysninger, således at de respektive budgetmyndigheder og uafhængige revisorer kan foretage en korrekt vurdering af anvendelsen af private sikkerhedsfirmaer; anbefaler, at parlamenter og ikke-statslige aktører inddrages aktivt i de nødvendige evalueringsprocesser, der er afgørende for regulering og tilsyn i denne sektor; |
| --- | --- |

20.

| 21. | henstiller til Kommissionen og Rådet at etablere en retlig ramme, der kræver national lovgivning om kontrol med eksport af militær- og sikkerhedstjenester, samt i EU's årsberetning om våbeneksport at rapportere om eksportlicenser udstedt af medlemsstaterne til militær- og sikkerhedstjenester med henblik på at øge den offentlige gennemsigtighed og ansvarlighed; |
| --- | --- |

21.

| 22. | understreger, at private sikkerhedsfirmaer og navnlig deres aktiviteter i de kriseramte områder i verden er af grænseoverskridende karakter, hvilket nogle gange fører til jurisdiktionsrelaterede mangler — navnlig når den lokale retlige struktur er svag — som kan gøre det vanskeligt at drage firmaerne eller deres ansatte til ansvar for deres handlinger; konstaterer, at national regulering af private sikkerhedsfirmaer hyppigt ikke finder anvendelse ekstraterritorialt; fremhæver, at private sikkerhedsfirmaer altid skal overholde lovgivningen og være underlagt et effektivt tilsyn fra både værtsstatens og den kontraherende stats side; bemærker, at der hyppigt er et juridisk tomrum i tilfælde af konflikter eller hændelser, der involverer private sikkerhedsfirmaer og repræsentanter for Den Europæiske Union, og som kan forekomme i højrisikoområder; anbefaler derfor, at der fastsættes ensartede og klare regler for EU-institutioner, der anvender private sikkerhedsfirmaer til at beskytte EU-personale, med en klar ansvarsfordeling for at undgå utilstrækkelig beskyttelse og straffrihed under hensyntagen til værtsstatens retsforskrifter; opfordrer også indtrængende EU-Udenrigstjenesten, Kommissionen og medlemsstaterne til kun at indgå kontrakter med EU-baserede private sikkerhedsfirmaer således, at der gælder en forpligtelse til at udføre tjenesteydelser direkte uden at gøre brug af lokale underleverandører i ofte skrøbelige tredjelande; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer derfor indtrængende EU og EU-medlemsstaterne til at bruge deres status i Montreux Document Forum til at kræve, at der foretages en regelmæssig kontrol med status for gennemførelsen af Montreux-dokumentets henstillinger om god praksis fra deltagernes side; opfordrer indtrængende medlemsstater, der endnu ikke har tiltrådt Montreux-dokumentet, til at gøre det snarest muligt; opfordrer medlemsstaterne til at udveksle bedste praksis; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer indtrængende EU og EU-medlemsstaterne til at bestræbe sig på at fremme et retligt bindende internationalt instrument, der går ud over Montreux-dokumentets rammer, ved at regulere de private sikkerhedsfirmaers virksomhed, således at der etableres ensartede vilkår for at sikre, at værtsstaterne har myndighed til at regulere private sikkerhedsfirmaer, og de kontraherende stater er i stand til at udnytte deres bemyndigelse til at beskytte menneskerettigheder og forebygge korruption; understreger, at en sådan ramme skal omfatte afskrækkende sanktioner for overtrædelser, ansvarsplacering i forhold til de personer, der har gjort sig skyld i overtrædelser, og effektiv adgang til retsmidler for ofrene samt et licens- og overvågningssystem, som pålægger alle private sikkerhedsfirmaer at forelægge uafhængige revisionsrapporter og gør det obligatorisk for deres personale at deltage i menneskerettighedstræning; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer indtrængende næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, medlemsstaterne, EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen til kraftigt at støtte etableringen af en sådan international konvention, der tager sigte på etablering af et internationalt retsgrundlag til regulering af de private sikkerhedsfirmaers relevante tjenester; |
| --- | --- |

25.

| 26. | påskønner den indsats, som Den Internationale Søfartsorganisation IMO har gjort i forbindelse med opstilling af retningslinjer for anvendelse af privat væbnet sikkerhedspersonale; opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til fortsat at arbejde med IMO hen imod en global anvendelse af disse retningslinjer; |
| --- | --- |

26.

| 27. | understreger, at en af de mest effektive metoder til at påvirke de private sikkerhedsfirmaer er via afgørelser om offentlige udbud; understreger derfor, at det er vigtigt at gøre tildelingen af kontrakter til private sikkerhedsfirmaer afhængig af, at de tilslutter sig bedste praksis f.eks. hvad angår gennemsigtighed og deltager i ICoC, som flere medlemsstater allerede har gennemført; noterer imidlertid, at det er nødvendigt at styrke efterlevelsesordningen for ICoC og sikre dens fuldstændige uafhængighed, således at ordningen bliver et troværdigt incitament til efterlevelse; bemærker, at de eneste medlemsstater, der har tilsluttet sig ICoC, er Sverige og Det Forenede Kongerige, og mener, at EU først og fremmest bør fokusere på at sikre, at andre medlemsstater tilslutter sig; |
| --- | --- |

27.

| 28. | bemærker, at private sikkerhedsfirmaer bør have en ansvarsforsikring, eftersom dette ville gøre sikkerhedsmarkedet mere stabilt og pålideligt og således også give adgang til mindre og mellemstore private sikkerhedsfirmaer; |
| --- | --- |

28.

| 29. | understreger, at tildeling af kontrakter til private sikkerhedsfirmaer bør tage hensyn til og evalueres på grundlag af de private sikkerhedsfirmaers erfaringer og arbejdsperioder tilbragt i fjendtlige miljøer, snarere end på grundlag af deres omsætning i en lignende kontrakt; |
| --- | --- |

29.

| 30. | gør opmærksom på, at private sikkerhedsfirmaer, ud over at tilbyde sikkerhedstjenester, også driver efterretningsvirksomhed, som på grund af de potentielle konsekvenser gør en effektiv regulering og kontrol nødvendig; |
| --- | --- |

30.

| 31. | noterer sig, at EU og EU-medlemsstaterne har væsentlig indflydelse på den globale sikkerhedsindustri, fordi mange af de vigtigste aktører har deres hovedkvarter i EU; lægger derfor særlig vægt på den kommende revision af den fælles liste over militært udstyr, som åbner mulighed for at medtage visse tjenesteydelser, der bliver leveret af private sikkerhedsfirmaer, hvilket betyder, at de vil blive omfattet af eksportregulering, og at der kommer til at gælde grundlæggende standarder for deres virksomhed i udlandet; |
| --- | --- |

31.

o

o o

| 32. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Det Europæiske Råd, Rådet, Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og medlemsstaternes nationale parlamenter. |
| --- | --- |

32.

---

(1)  EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65.

(2)  EUT L 216 af 20.8.2009, s. 76.

(3)  EUT C 181 af 19.5.2016, s. 2.

(4)  EUT C 24 af 22.1.2016, s. 33.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/88 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/88

---

P8_TA(2017)0290

Arbejdsvilkår og usikker ansættelse

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om arbejdsvilkår og usikker ansættelse (2016/2221(INI))

(2018/C 334/09)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 151 og 153, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 151 og 153,

| — | der henviser til artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU),

| — | der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig afsnit IV (solidaritet), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig afsnit IV (solidaritet),

| — | der henviser til Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge på arbejdspladsen (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge på arbejdspladsen (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (2),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/104/EF af 19. november 2008 om vikararbejde (3) (vikardirektivet), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/104/EF af 19. november 2008 om vikararbejde (3) (vikardirektivet),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (4) (udstationeringsdirektivet) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU af 15. maj 2014 om håndhævelse af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (5) (håndhævelsesdirektivet), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (4) (udstationeringsdirektivet) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU af 15. maj 2014 om håndhævelse af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (5) (håndhævelsesdirektivet),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 593/2008 af 17. juni 2008 om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser (Rom I) (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 593/2008 af 17. juni 2008 om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser (Rom I) (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 19. oktober 2010 om kvindelige arbejdstagere i usikre ansættelsesforhold (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 19. oktober 2010 om kvindelige arbejdstagere i usikre ansættelsesforhold (7),

| — | der henviser til sin beslutning af 10. september 2015 om skabelse af et konkurrencedygtigt EU-arbejdsmarked for det 21. århundrede: at matche færdigheder og kvalifikationer med efterspørgsel og jobmuligheder som en måde at komme ud af krisen på (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. september 2015 om skabelse af et konkurrencedygtigt EU-arbejdsmarked for det 21. århundrede: at matche færdigheder og kvalifikationer med efterspørgsel og jobmuligheder som en måde at komme ud af krisen på (8),

| — | der henviser til sin beslutning af 25. februar 2016 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker: Beskæftigelse og sociale aspekter i den årlige vækstundersøgelse (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 25. februar 2016 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker: Beskæftigelse og sociale aspekter i den årlige vækstundersøgelse (9),

| — | der henviser til sin beslutning af 14. september 2016 om social dumping i Den Europæiske Union (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 14. september 2016 om social dumping i Den Europæiske Union (10),

| — | der henviser til sin beslutning af 15. september 2016 om anvendelsen af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000, der etablerer en generel ramme for ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 15. september 2016 om anvendelsen af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000, der etablerer en generel ramme for ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (11),

| — | der henviser til sin beslutning af 19. januar 2017 om »En europæisk søjle for sociale rettigheder« (12), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 19. januar 2017 om »En europæisk søjle for sociale rettigheder« (12),

| — | der henviser til rapport fra Det Europæiske Økonomiske og sociale Udvalg om ændrede beskæftigelsesforhold og indvirkningen på opretholdelsen af en anstændig løn (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport fra Det Europæiske Økonomiske og sociale Udvalg om ændrede beskæftigelsesforhold og indvirkningen på opretholdelsen af en anstændig løn (13),

| — | der henviser til den europæiske platform for forbedring af samarbejdet i forbindelse med imødegåelse af sort arbejde, |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske platform for forbedring af samarbejdet i forbindelse med imødegåelse af sort arbejde,

| — | der henviser til undersøgelsen fra 2016 udarbejdet efter anmodning fra Parlamentets Udvalg om Beskæftigelse og Sociale Anliggender med titlen »Precarious employment in Europe: patterns, trends and policy strategies« (usikre ansættelsesforhold i Europa: mønstre, tendenser og politiske strategier) (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til undersøgelsen fra 2016 udarbejdet efter anmodning fra Parlamentets Udvalg om Beskæftigelse og Sociale Anliggender med titlen »Precarious employment in Europe: patterns, trends and policy strategies« (usikre ansættelsesforhold i Europa: mønstre, tendenser og politiske strategier) (14),

| — | der henviser til det europæiske kvalitetscharter for praktikophold, som blev lanceret den 14. december 2011, |
| --- | --- |

—

der henviser til det europæiske kvalitetscharter for praktikophold, som blev lanceret den 14. december 2011,

| — | der henviser til Kommissionens kvartalsrapport for efteråret 2016: »Employment and Social Developments« (beskæftigelse og social udvikling), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens kvartalsrapport for efteråret 2016: »Employment and Social Developments« (beskæftigelse og social udvikling),

| — | der henviser til Kommissionens strategiske indsats for ligestilling mellem kønnene 2016-2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens strategiske indsats for ligestilling mellem kønnene 2016-2020,

| — | der henviser til Eurofounds rapport (2010) om fleksible former for arbejde: »meget atypiske« kontraktlige aftaler, |
| --- | --- |

—

der henviser til Eurofounds rapport (2010) om fleksible former for arbejde: »meget atypiske« kontraktlige aftaler,

| — | der henviser til Eurofounds rapport (2014) om krisens konsekvenser for de erhvervsmæssige forhold og arbejdsvilkårene i Europa (15), |
| --- | --- |

—

der henviser til Eurofounds rapport (2014) om krisens konsekvenser for de erhvervsmæssige forhold og arbejdsvilkårene i Europa (15),

| — | der henviser til Eurofounds rapport (2015) om »Nye beskæftigelsesformer« (16), |
| --- | --- |

—

der henviser til Eurofounds rapport (2015) om »Nye beskæftigelsesformer« (16),

| — | der henviser til Eurofounds rapport (2016) om undersøgelse af svig i forbindelse med beskæftigelse i EU (17), |
| --- | --- |

—

der henviser til Eurofounds rapport (2016) om undersøgelse af svig i forbindelse med beskæftigelse i EU (17),

| — | der henviser til Eurofounds europæiske undersøgelse af arbejdsvilkårene og oversigtsrapporten fra Eurofounds sjette europæiske undersøgelse af arbejdsvilkårene (18), |
| --- | --- |

—

der henviser til Eurofounds europæiske undersøgelse af arbejdsvilkårene og oversigtsrapporten fra Eurofounds sjette europæiske undersøgelse af arbejdsvilkårene (18),

| — | der henviser til Eurofounds »European Industrial Relations Dictionary« (19), |
| --- | --- |

—

der henviser til Eurofounds »European Industrial Relations Dictionary« (19),

| — | der henviser til de grundlæggende arbejdsstandarder, som er fastlagt af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), og til dens konventioner og henstillinger om arbejdsvilkår, |
| --- | --- |

—

der henviser til de grundlæggende arbejdsstandarder, som er fastlagt af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), og til dens konventioner og henstillinger om arbejdsvilkår,

| — | der henviser til ILO's henstilling R198 fra 2006 om ansættelsesforhold (20) og dens bestemmelser om konstatering af et ansættelsesforhold, |
| --- | --- |

—

der henviser til ILO's henstilling R198 fra 2006 om ansættelsesforhold (20) og dens bestemmelser om konstatering af et ansættelsesforhold,

| — | der henviser til ILO's rapport fra 2011 om politikker og regler til bekæmpelse af usikre ansættelsesforhold (21), |
| --- | --- |

—

der henviser til ILO's rapport fra 2011 om politikker og regler til bekæmpelse af usikre ansættelsesforhold (21),

| — | der henviser til ILO's rapport fra 2016 om ikkestandardmæssige ansættelsesformer verden over (22), |
| --- | --- |

—

der henviser til ILO's rapport fra 2016 om ikkestandardmæssige ansættelsesformer verden over (22),

| — | der henviser til ILO's rapport fra 2016 om opbygning af en social søjle for europæisk konvergens (23), |
| --- | --- |

—

der henviser til ILO's rapport fra 2016 om opbygning af en social søjle for europæisk konvergens (23),

| — | der henviser til FN’s generelle henstilling nr. 28 fra 2010 om de deltagende staters centrale forpligtelser i medfør af artikel 2 i FN's konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN’s generelle henstilling nr. 28 fra 2010 om de deltagende staters centrale forpligtelser i medfør af artikel 2 i FN's konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder,

| — | der henviser til Europarådets konvention fra 2011 til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets konvention fra 2011 til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen),

| — | der henviser til Europarådets strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder 2014-2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder 2014-2017,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og udtalelser fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikterne og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0224/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og udtalelser fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikterne og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0224/2017),

| A. | der henviser til, at der er opstået ikke-standardmæssige og atypiske former for beskæftigelse; der henviser til, at antallet af arbejdstagere med tidsbegrænsede kontrakter og deltidskontrakter er vokset betragteligt i EU gennem de sidste 15 år; der henviser til, at der er behov for effektive politikker for at rumme de mange forskellige ansættelsesformer og samtidig beskytte arbejdstagerne tilstrækkeligt; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at der er opstået ikke-standardmæssige og atypiske former for beskæftigelse; der henviser til, at antallet af arbejdstagere med tidsbegrænsede kontrakter og deltidskontrakter er vokset betragteligt i EU gennem de sidste 15 år; der henviser til, at der er behov for effektive politikker for at rumme de mange forskellige ansættelsesformer og samtidig beskytte arbejdstagerne tilstrækkeligt;

| B. | der henviser til, at andelen af standardansættelsesforhold i de seneste 10 år er faldet fra 62 % til 59 % (24); der henviser til, at det meget vel kan blive tilfældet, at kun et mindretal af arbejdstagerne er omfattet af standardansættelseskontrakter, hvis denne tendens fortsætter; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at andelen af standardansættelsesforhold i de seneste 10 år er faldet fra 62 % til 59 % (24); der henviser til, at det meget vel kan blive tilfældet, at kun et mindretal af arbejdstagerne er omfattet af standardansættelseskontrakter, hvis denne tendens fortsætter;

| C. | der henviser til, at tidsubegrænsede fuldtidskontrakter fortsat udgør størstedelen af ansættelseskontrakterne i EU, mens der inden for visse sektorer også kan forefindes atypiske ansættelsesformer sideløbende med standardansættelseskontrakter; der henviser til, at atypiske ansættelsesformer også kan have negative konsekvenser for balancen mellem arbejds- og familieliv som følge af uregelmæssig arbejdstid, uregelmæssig løn og uregelmæssige pensionsbidrag; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at tidsubegrænsede fuldtidskontrakter fortsat udgør størstedelen af ansættelseskontrakterne i EU, mens der inden for visse sektorer også kan forefindes atypiske ansættelsesformer sideløbende med standardansættelseskontrakter; der henviser til, at atypiske ansættelsesformer også kan have negative konsekvenser for balancen mellem arbejds- og familieliv som følge af uregelmæssig arbejdstid, uregelmæssig løn og uregelmæssige pensionsbidrag;

| D. | der henviser til, at de nye ansættelsesformer, der navnlig opstår i lyset af digitaliseringen og nye teknologier, udvisker grænsen mellem afhængig beskæftigelse og selvstændig virksomhed (25), hvilket kan føre til et fald i beskæftigelsens kvalitet; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at de nye ansættelsesformer, der navnlig opstår i lyset af digitaliseringen og nye teknologier, udvisker grænsen mellem afhængig beskæftigelse og selvstændig virksomhed (25), hvilket kan føre til et fald i beskæftigelsens kvalitet;

| E. | der henviser til, at visse nye former for ansættelse adskiller sig fra traditionel standardansættelse på en række måder: der henviser til, at nogen af dem ændrer forholdet mellem arbejdsgiver og medarbejder, mens andre ændrer arbejdsmønstret og tilrettelæggelsen af arbejdet, mens andre igen ændrer begge dele; der henviser til, at dette kan føre til øget proformaselvstændighed ringere arbejdsvilkår og dårligere social sikring; der henviser til, at det derfor er af afgørende betydning at gennemføre de eksisterende retsforskrifter; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at visse nye former for ansættelse adskiller sig fra traditionel standardansættelse på en række måder: der henviser til, at nogen af dem ændrer forholdet mellem arbejdsgiver og medarbejder, mens andre ændrer arbejdsmønstret og tilrettelæggelsen af arbejdet, mens andre igen ændrer begge dele; der henviser til, at dette kan føre til øget proformaselvstændighed ringere arbejdsvilkår og dårligere social sikring; der henviser til, at det derfor er af afgørende betydning at gennemføre de eksisterende retsforskrifter;

| F. | der henviser til, at det er glædeligt med den stigende beskæftigelsesgrad i Europa efter den økonomiske krise, men at det til dels kan tilskrives en stigning i antallet af atypiske kontraktformer, hvilket i visse tilfælde indebærer en større risiko for usikkerhed i ansættelsen end standardansættelseskontrakter; der henviser til, at der i højere grad skal lægges vægt på kvalitetsaspektet ved jobskabelsen; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at det er glædeligt med den stigende beskæftigelsesgrad i Europa efter den økonomiske krise, men at det til dels kan tilskrives en stigning i antallet af atypiske kontraktformer, hvilket i visse tilfælde indebærer en større risiko for usikkerhed i ansættelsen end standardansættelseskontrakter; der henviser til, at der i højere grad skal lægges vægt på kvalitetsaspektet ved jobskabelsen;

| G. | der henviser til, at deltidsbeskæftigelse på intet tidspunkt er faldet siden krisen, og at fuldtidsbeskæftigelsen i EU stadig er under niveauet fra før krisen i 2008; der henviser til, at beskæftigelsesfrekvensen på trods af en vis stigning i de seneste år stadig ligger under 2020-målet på 75 %, og at den varierer meget i de forskellige medlemsstater; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at deltidsbeskæftigelse på intet tidspunkt er faldet siden krisen, og at fuldtidsbeskæftigelsen i EU stadig er under niveauet fra før krisen i 2008; der henviser til, at beskæftigelsesfrekvensen på trods af en vis stigning i de seneste år stadig ligger under 2020-målet på 75 %, og at den varierer meget i de forskellige medlemsstater;

| H. | der henviser til, at det er vigtigt, at skelne mellem de nye ansættelsesformer, der er under udvikling, og manglende sikkerhed i ansættelsen; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at det er vigtigt, at skelne mellem de nye ansættelsesformer, der er under udvikling, og manglende sikkerhed i ansættelsen;

| I. | der henviser til, at EU og medlemsstaterne har delt kompetence på det socialpolitiske område; der henviser til, at EU kun kan supplere og støtte medlemsstaterne på dette område; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at EU og medlemsstaterne har delt kompetence på det socialpolitiske område; der henviser til, at EU kun kan supplere og støtte medlemsstaterne på dette område;

| J. | der henviser til, at EU kun kan vedtage minimumskrav for arbejdsvilkår uden at harmonisere medlemsstaternes love og bestemmelser; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at EU kun kan vedtage minimumskrav for arbejdsvilkår uden at harmonisere medlemsstaternes love og bestemmelser;

| K. | der henviser til, at der allerede er blevet oprettet en europæisk platform til bekæmpelse af uanmeldt beskæftigelse, som muliggør et tættere grænseoverskridende samarbejde med fælles foranstaltninger mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og andre interesserede parter, så der kan tilvejebringes en effektiv bekæmpelse af uanmeldt arbejde; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at der allerede er blevet oprettet en europæisk platform til bekæmpelse af uanmeldt beskæftigelse, som muliggør et tættere grænseoverskridende samarbejde med fælles foranstaltninger mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og andre interesserede parter, så der kan tilvejebringes en effektiv bekæmpelse af uanmeldt arbejde;

| L. | der henviser til, at usikker ansættelse fører til segmentering af arbejdsmarkedet og forværrer problemet med lønforskelle; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at usikker ansættelse fører til segmentering af arbejdsmarkedet og forværrer problemet med lønforskelle;

| M. | der henviser til, at der hidtil ikke er fastlagt en fælles definition af usikker ansættelse; der henviser til, at en sådan definition bør fastlægges i tæt samråd med arbejdsmarkedets parter; der henviser til, at arten af en ansættelseskontrakt ikke i sig selv er et varsel om risiko for usikker ansættelse, men at denne risiko afhænger af en lang række faktorer; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at der hidtil ikke er fastlagt en fælles definition af usikker ansættelse; der henviser til, at en sådan definition bør fastlægges i tæt samråd med arbejdsmarkedets parter; der henviser til, at arten af en ansættelseskontrakt ikke i sig selv er et varsel om risiko for usikker ansættelse, men at denne risiko afhænger af en lang række faktorer;

| N. | der henviser til, at almindelige ansættelsesformer omfatter normal tidsubegrænset fuldtidsansættelse og frivilligt deltidsansættelse; der henviser til, at de enkelte medlemsstater har deres egen lovgivning og praksis, som fastlægger arbejdsvilkårene for forskellige former for ansættelseskontrakter og praktikophold; der henviser til, at der ikke findes nogen alment anerkendt definition på »standardansættelse«; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at almindelige ansættelsesformer omfatter normal tidsubegrænset fuldtidsansættelse og frivilligt deltidsansættelse; der henviser til, at de enkelte medlemsstater har deres egen lovgivning og praksis, som fastlægger arbejdsvilkårene for forskellige former for ansættelseskontrakter og praktikophold; der henviser til, at der ikke findes nogen alment anerkendt definition på »standardansættelse«;

| O. | der henviser til, at den senere tids problemer med repræsentation, som enten skyldes svage arbejdsmarkedsparter i visse sektorer eller reformer i visse europæiske lande, der begrænser arbejdsmarkedets parters rolle, berører alle ansættelsesforhold; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at den senere tids problemer med repræsentation, som enten skyldes svage arbejdsmarkedsparter i visse sektorer eller reformer i visse europæiske lande, der begrænser arbejdsmarkedets parters rolle, berører alle ansættelsesforhold;

| P. | der henviser til, at bestemte sektorer, herunder landbruget, bygge- og anlægssektoren og kunstmiljøet, er uforholdsmæssig hårdt ramt af usikkerhed i ansættelsen; der henviser til, at usikker ansættelse i de senere år også har bredt sig til andre sektorer såsom luftfartsindustrien og hotelbranchen (26); |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at bestemte sektorer, herunder landbruget, bygge- og anlægssektoren og kunstmiljøet, er uforholdsmæssig hårdt ramt af usikkerhed i ansættelsen; der henviser til, at usikker ansættelse i de senere år også har bredt sig til andre sektorer såsom luftfartsindustrien og hotelbranchen (26);

| Q. | der henviser til, at arbejdstagere i ufaglærte job og manuelle job, der kræver middelhøje kvalifikationer ifølge de seneste undersøgelser tjener mindre, har ringe karriereudsigter og ringe jobkvalitet; der henviser til, at de oftere beretter om udsættelse for miljørisici og belastende arbejdsstillinger og lavere fysisk og mental velbefindende (27); |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at arbejdstagere i ufaglærte job og manuelle job, der kræver middelhøje kvalifikationer ifølge de seneste undersøgelser tjener mindre, har ringe karriereudsigter og ringe jobkvalitet; der henviser til, at de oftere beretter om udsættelse for miljørisici og belastende arbejdsstillinger og lavere fysisk og mental velbefindende (27);

| R. | der henviser til, at kvinder udgør 46 % af arbejdsstyrken på EU’s arbejdsmarked, og til at de er særlige udsatte for usikkerhed i ansættelsen som følge af forskelsbehandling, bl.a. på lønområdet, idet kvinder tjener ca. 16 % mindre end mænd i EU; der henviser til, at kvinder har større sandsynlighed for at arbejde på deltid, på tidsbegrænsede kontrakter eller til en lav løn og derfor er udsat for en større risiko for usikkerhed i ansættelsen; der henviser til, at sådanne arbejdsvilkår medfører et livslangt tab af indkomst og beskyttelse i form af både løn, pension og socialsikringsydelser; der henviser til, at mænd er mere tilbøjelige til at arbejde på fuld tid og i faste stillinger end kvinder; der henviser til, at kvinder er særlig hårdt ramt af ufrivilligt deltidsarbejde, proformaselvstændighed og sort arbejde (28); |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at kvinder udgør 46 % af arbejdsstyrken på EU’s arbejdsmarked, og til at de er særlige udsatte for usikkerhed i ansættelsen som følge af forskelsbehandling, bl.a. på lønområdet, idet kvinder tjener ca. 16 % mindre end mænd i EU; der henviser til, at kvinder har større sandsynlighed for at arbejde på deltid, på tidsbegrænsede kontrakter eller til en lav løn og derfor er udsat for en større risiko for usikkerhed i ansættelsen; der henviser til, at sådanne arbejdsvilkår medfører et livslangt tab af indkomst og beskyttelse i form af både løn, pension og socialsikringsydelser; der henviser til, at mænd er mere tilbøjelige til at arbejde på fuld tid og i faste stillinger end kvinder; der henviser til, at kvinder er særlig hårdt ramt af ufrivilligt deltidsarbejde, proformaselvstændighed og sort arbejde (28);

| S. | der henviser til, at erhvervsfrekvensen er højere for mænd end kvinder i EU: der henviser til, at hovedårsagen til, at kvinder forlader arbejdsmarkedet, er behovet for at passe børn eller ældre, deres egen sygdom eller uarbejdsdygtighed eller andre personlige eller familiemæssige forpligtelser; der henviser til, at kvinder ofte udsættes for forskelsbehandling og hindringer som følge af nuværende eller potentielt moderskab; der henviser til, at enlige mødre med mindreårige børn oplever en særlig høj risiko for usikkerhed i ansættelsen; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at erhvervsfrekvensen er højere for mænd end kvinder i EU: der henviser til, at hovedårsagen til, at kvinder forlader arbejdsmarkedet, er behovet for at passe børn eller ældre, deres egen sygdom eller uarbejdsdygtighed eller andre personlige eller familiemæssige forpligtelser; der henviser til, at kvinder ofte udsættes for forskelsbehandling og hindringer som følge af nuværende eller potentielt moderskab; der henviser til, at enlige mødre med mindreårige børn oplever en særlig høj risiko for usikkerhed i ansættelsen;

| T. | der henviser til, at ligestilling mellem mænd og kvinder er en grundlæggende rettighed, der forudsætter en garanti for lige muligheder og ligebehandling i alle livets forhold, og til, at politikker med det formål at sikre en sådan ligestilling bidrager til fremme af intelligent og bæredygtig vækst; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at ligestilling mellem mænd og kvinder er en grundlæggende rettighed, der forudsætter en garanti for lige muligheder og ligebehandling i alle livets forhold, og til, at politikker med det formål at sikre en sådan ligestilling bidrager til fremme af intelligent og bæredygtig vækst;

| U. | der henviser til, at mange arbejdstagere, som har usikre ansættelsesforhold eller er arbejdsløse, ikke har ret til forældreorlov; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at mange arbejdstagere, som har usikre ansættelsesforhold eller er arbejdsløse, ikke har ret til forældreorlov;

| V. | der henviser til, at unge arbejdstagere i særlig høj grad risikerer at opleve usikkerhed i ansættelsen; der henviser til, at arbejdstagere på under 25 år har dobbelt så stor risiko for at blive ugunstigt stillet end arbejdstagere på 50 år eller derover (29); |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at unge arbejdstagere i særlig høj grad risikerer at opleve usikkerhed i ansættelsen; der henviser til, at arbejdstagere på under 25 år har dobbelt så stor risiko for at blive ugunstigt stillet end arbejdstagere på 50 år eller derover (29);

I.   
  Skabelse af ordentlige arbejdsforhold — Arbejdsvilkår og manglende sikkerhed i ansættelsen

| 1. | og opfordrer medlemsstaterne til at tage hensyn til følgende ILO-indikatorer, når de skal fastslå, om der er tale om et ansættelsesforhold:






  — | udføres arbejdet efter en anden parts instrukser og under denne parts kontrol; |
| --- | --- | --- |

1.

—

udføres arbejdet efter en anden parts instrukser og under denne parts kontrol;

| — | indebærer det integration af arbejdstageren i virksomhedens organisation; |
| --- | --- |

—

indebærer det integration af arbejdstageren i virksomhedens organisation;

| — | udføres arbejdet udelukkende eller hovedsageligt til fordel for en anden person; |
| --- | --- |

—

udføres arbejdet udelukkende eller hovedsageligt til fordel for en anden person;

| — | skal arbejdet udføres af arbejdstageren personligt; |
| --- | --- |

—

skal arbejdet udføres af arbejdstageren personligt;

| — | udføres arbejdet inden for en bestemt arbejdstid eller på en arbejdsplads, som er udpeget eller accepteret af den part, der har bestilt arbejdet; |
| --- | --- |

—

udføres arbejdet inden for en bestemt arbejdstid eller på en arbejdsplads, som er udpeget eller accepteret af den part, der har bestilt arbejdet;

| — | har arbejdet en bestemt varighed og er præget af en vis kontinuitet; |
| --- | --- |

—

har arbejdet en bestemt varighed og er præget af en vis kontinuitet;

| — | kræver arbejdsforholdet, at arbejdstageren står til rådighed, eller leverer den person, som har bestilt arbejdet, redskaber, materialer og maskiner; |
| --- | --- |

—

kræver arbejdsforholdet, at arbejdstageren står til rådighed, eller leverer den person, som har bestilt arbejdet, redskaber, materialer og maskiner;

| — | foretages der periodisk lønudbetaling til arbejdstageren, som udgør dennes eneste eller primære indtægtskilde, og ydes der eventuelt betaling i naturalier i form af f.eks. mad, logi eller transport; |
| --- | --- |

—

foretages der periodisk lønudbetaling til arbejdstageren, som udgør dennes eneste eller primære indtægtskilde, og ydes der eventuelt betaling i naturalier i form af f.eks. mad, logi eller transport;

| — | har arbejdstageren rettigheder som f.eks. ugentlige hvileperioder og betalt ferie; |
| --- | --- |

—

har arbejdstageren rettigheder som f.eks. ugentlige hvileperioder og betalt ferie;

| 2. | konstaterer, at Eurofound definerer atypisk arbejde som ansættelsesforhold, der ikke stemmer overens med normal eller typisk fastansættelse på fuld tid uden tidsbegrænsning hos den samme arbejdsgiver i længere tid (30); understreger, at begreberne »atypisk« og »usikker« ikke kan anvendes som synonymer; |
| --- | --- |

2.

| 3. | forstår ved usikker ansættelse ansættelsesforhold, der ikke er i overensstemmelse med EU’s internationale og nationale standarder og love, og/eller der ikke sikrer tilstrækkelige midler til et anstændigt liv eller en passende social sikring; |
| --- | --- |

3.

| 4. | konstaterer, at visse former for atypisk ansættelse indebærer større risici for usikkerhed i ansættelsen, eksempelvis i tilfælde af ufrivilligt deltidsarbejde, tidsbegrænset ansættelse, kontrakter uden fast timetal samt ubetalte praktikophold; |
| --- | --- |

4.

| 5. | er overbevist om, at fleksibilitet på arbejdsmarkedet ikke handler om at udhule arbejdstagernes rettigheder til gengæld for øget produktivitet og konkurrenceevne, men i stedet om at finde en passende balance mellem beskyttelse af arbejdstagerne og den enkeltes og arbejdsgiverens muligheder for at aftale arbejdsmetoder, der passer til begges behov; |
| --- | --- |

5.

| 6. | bemærker, at risikoen for usikker beskæftigelse ikke blot afhænger af kontraktens art, men også af følgende indikatorer:






  — | lille eller ingen sikkerhed i ansættelsen på grund af arbejdets ikke-permanente karakter, som f.eks. i forbindelse med ufrivillige og ofte marginale deltidskontrakter og — i visse medlemsstater — ikke nærmere angivne arbejdstider og opgaver, der varierer med kravene på arbejdspladsen; |
| --- | --- | --- |

6.

—

lille eller ingen sikkerhed i ansættelsen på grund af arbejdets ikke-permanente karakter, som f.eks. i forbindelse med ufrivillige og ofte marginale deltidskontrakter og — i visse medlemsstater — ikke nærmere angivne arbejdstider og opgaver, der varierer med kravene på arbejdspladsen;

| — | ringe beskyttelse mod afskedigelse og utilstrækkelig social sikring i tilfælde af afskedigelse; |
| --- | --- |

—

ringe beskyttelse mod afskedigelse og utilstrækkelig social sikring i tilfælde af afskedigelse;

| — | utilstrækkelig aflønning til sikring af anstændige leveforhold; |
| --- | --- |

—

utilstrækkelig aflønning til sikring af anstændige leveforhold;

| — | ingen eller kun begrænset ret til social beskyttelse eller sociale ydelser; |
| --- | --- |

—

ingen eller kun begrænset ret til social beskyttelse eller sociale ydelser;

| — | ingen eller kun begrænset beskyttelse imod forskelsbehandling; |
| --- | --- |

—

ingen eller kun begrænset beskyttelse imod forskelsbehandling;

| — | begrænsede eller ingen udsigter til udvikling på arbejdsmarkedet eller til forfremmelser eller kompetenceudvikling; |
| --- | --- |

—

begrænsede eller ingen udsigter til udvikling på arbejdsmarkedet eller til forfremmelser eller kompetenceudvikling;

| — | få kollektive rettigheder og kun begrænset ret til kollektiv repræsentation; |
| --- | --- |

—

få kollektive rettigheder og kun begrænset ret til kollektiv repræsentation;

| — | et arbejdsmiljø, som ikke opfylder mindstekravene for sundhed og sikkerhed (31); |
| --- | --- |

—

et arbejdsmiljø, som ikke opfylder mindstekravene for sundhed og sikkerhed (31);

| 7. | minder om ILO’s definition på anstændigt arbejde, ifølge hvilken: »anstændigt arbejde er arbejde, der er produktivt og giver en rimelig løn, med en sikker arbejdsplads og social beskyttelse, gode udsigter for personlig udvikling og social integration, frihed for mennesker til at give udtryk for deres bekymringer, organisere sig og deltage i beslutninger, der har indflydelse på deres liv, samt lige muligheder og ligestilling mellem kvinder og mænd« (32); opfordrer ILO til at medtage en løn, man kan leve af, i denne definition, tilskynder Kommissionen og medlemsstaterne til at godkende denne definition i forbindelse med ændring eller udarbejdelse af arbejdsmarkedslovgivningen; |
| --- | --- |

7.

| 8. | minder om god praksis for at opnå et godt resultat i kampen mod usikkerhed i ansættelsen, et stærkt lovfundament, inddragelse af arbejdsmarkedets parter og samarbejdsudvalgene på arbejdspladsen, samarbejde med de relevante interesserede parter, balance mellem fleksibilitet og sikkerhed; sektoropdelt fokus, ringe administrativ byrder på arbejdsgiverne, håndhævelse fra arbejdstilsynenes side og oplysningskampagner; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at formålet med ILO's dagsorden for anstændigt arbejde specifikt er at garantere jobskabelse, arbejdstagerrettigheder, social sikring og dialog mellem arbejdsmarkedets parter samt ligestilling mellem kønnene; bemærker, at anstændigt arbejde specifikt skal sikre følgende:






  — | en løn, man kan leve af, og sikring af organisationsfriheden; |
| --- | --- | --- |

9.

—

en løn, man kan leve af, og sikring af organisationsfriheden;

| — | kollektive aftaler i overensstemmelse med praksis i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

—

kollektive aftaler i overensstemmelse med praksis i medlemsstaterne;

| — | arbejdstagernes medindflydelse i virksomhederne i overensstemmelse med praksis i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

—

arbejdstagernes medindflydelse i virksomhederne i overensstemmelse med praksis i medlemsstaterne;

| — | respekt for kollektive forhandlinger; |
| --- | --- |

—

respekt for kollektive forhandlinger;

| — | ligebehandling af arbejdstagere på samme arbejdsplads; |
| --- | --- |

—

ligebehandling af arbejdstagere på samme arbejdsplads;

| — | sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen; |
| --- | --- |

—

sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen;

| — | social sikring af arbejdstagere og de personer, som de har forsørgerpligt over for; |
| --- | --- |

—

social sikring af arbejdstagere og de personer, som de har forsørgerpligt over for;

| — | bestemmelser om arbejds- og hviletider; |
| --- | --- |

—

bestemmelser om arbejds- og hviletider;

| — | beskyttelse mod afskedigelse; |
| --- | --- |

—

beskyttelse mod afskedigelse;

| — | adgang til faglig og livsland uddannelse; |
| --- | --- |

—

adgang til faglig og livsland uddannelse;

| — | støtte til sikring af balance mellem arbejds- og privatliv for alle arbejdstagere; understreger, at det også er afgørende at forbedre gennemførelsen af arbejdsmarkeds- og sociallovgivningen for at sikre disse rettigheder; |
| --- | --- |

—

støtte til sikring af balance mellem arbejds- og privatliv for alle arbejdstagere; understreger, at det også er afgørende at forbedre gennemførelsen af arbejdsmarkeds- og sociallovgivningen for at sikre disse rettigheder;

| 10. | bemærker, at mange faktorer som f.eks. digitalisering og automatisering bidrager til en ændring af arbejdslivet, herunder stigningen i nye former for ansættelse; henviser i denne forbindelse til, at nye former for arbejde kan nødvendiggøre nye, reaktive og forholdsmæssige bestemmelser for at sikre, at alle former for beskæftigelse er omfattet; |
| --- | --- |

10.

| 11. | gentager i forbindelse med digitale job, at arbejdstagere, som arbejder med digitale platforme, og andre formidlere bør sikres passende social- og sygesikring; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at digitaliseringen ikke kun bør opfattes som negativ for beskæftigelsen, og understreger tværtimod, at den skaber mange muligheder for kompetenceudvikling og -forbedring; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger, at der i 2020 vil være 756 000 ikke-besatte arbejdspladser inden for IKT-sektoren, hvilket viser behovet for at forbedre de europæiske arbejdstageres digitale færdigheder; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger, at den økonomiske krise har medført migrationsstrømme inden for EU, som har tydeliggjort de eksisterende hindringer for den frie bevægelighed for personer mellem medlemsstaterne og forskelsbehandlingen på grundlag af nationalitet, hvorved EU-borgere oplever for usikkerhed i ansættelsen; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger, at usikre ansættelsesforhold, herunder sort arbejde og proformaselvstændighed, vil få langsigtede konsekvenser for det fysiske og psykiske velbefindende og kan udsætte arbejdstagerne for en højere risiko for fattigdom, social udgrænsning og forringelse af deres grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger, at arbejdstagere med meget korte ansættelseskontrakter er mest udsatte for de fysiske ulemper ved deres arbejde; understreger, at kombinationen af manglende jobsikkerhed og manglende kontrol over arbejdstiden ofte medfører stressrelaterede risikofaktorer på arbejdspladsen; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger, at anvendelsen af fleksible eller atypiske ansættelsesforhold inden for visse erhvervssektorer er så udbredt, at det er på grænsen af misbrug; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme en politik, der styrker arbejdstagernes, lærlingenes og praktikanternes indflydelse ved at styrke dialogen mellem arbejdsmarkedets parter og tilskynde til kollektive overenskomstforhandlinger samt sikre, at alle arbejdstagere uanset status har adgang til og kan udøve deres organisationsret og ret til at føre frie kollektive forhandlinger uden fare for direkte eller indirekte sanktioner fra arbejdsgiverens side; |
| --- | --- |

18.

| 19. | understreger betydningen af arbejdsmarkedets parter i forbindelse med håndhævelse af arbejdstagernes rettigheder, fastlæggelse af anstændige arbejdsforhold, fastsættelse af anstændige lønninger og vederlag i overensstemmelse med medlemsstaternes lovgivning og praksis og høring og vejledning af arbejdsgivere og arbejdstagere; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer medlemsstaterne til i tæt samarbejde med arbejdsmarkedets parter at konsolidere karriereforløb for at lette overgangene mellem de forskellige situationer, som en person kan stilles i i løbet af tilværelsen, navnlig i form af livslang læring, tilstrækkelig arbejdsløshedsunderstøttelse, mulighed for at overføre sociale rettigheder og aktive og effektive arbejdsmarkedspolitikker; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme og garantere effektiv beskyttelse og ligeløn for mænd og kvinder, som udfører arbejde på grundlag af et ansættelsesforhold, gennem en samlet politik, der sigter mod at gøre noget ved usikkerhed i ansættelsen og sikre karrieremuligheder og ordentlig socialsikring; |
| --- | --- |

21.

| 22. | understreger betydningen af medlemsstaternes arbejdstilsyn, og understreger, at de bør fokusere på opgaven med at kontrollere, sikre overholdelse af og forbedre arbejdsvilkår, sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og bekæmpelse af illegalt eller sort arbejde, og under ingen omstændigheder må misbruges til at kontrollere indvandring; påpeger risikoen for forskelsbehandling af de mest udsatte arbejdstagere og fordømmer på det kraftigste en praksis, hvor virksomheder ansætter migranter, uden at disse sikres fuld adgang til rettigheder og ydelser. og uden at de orienteres om disse rettigheder; opfordrer derfor medlemsstaterne til at give arbejdstilsynene tilstrækkelige ressourcer til at sikre et effektivt tilsyn; |
| --- | --- |

22.

II.   
  Forslag

| 23. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gøre noget ved usikkerhed i ansættelsen, herunder sort arbejde og proformaselvstændighed, for at sikre, at alle former for ansættelseskontrakter sikrer anstændige arbejdsvilkår med ordentlig socialsikring i overensstemmelse med ILO's dagsorden for anstændigt arbejde og artikel 9 i TEUF, EU’s charter om grundlæggende rettigheder og den europæiske socialpagt; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at bekæmpe enhver form for praksis, der fører til en stigning i antallet af usikre ansættelsesforhold og dermed bidrage til Europa 2020-målet om nedbringelse af fattigdomen; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer medlemsstaterne til at øge kvaliteten ansættelsen i ikkestandardmæssige job ved at fastsætte en række minimumsstandarder med hensyn til socialsikring, mindsteløn og adgang til uddannelse og kompetenceudvikling; understreger, at dette skal gøres samtidig med, at indslusningsmulighederne på arbejdsmarkedet opretholdes; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at deres sociale sikringsordninger egner sig til nye ansættelsesformer; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer Kommissionen til at vurdere de nye ansættelsesformer, som skyldes digitaliseringen; efterlyser navnlig en vurdering af den retlige status for formidlere på arbejdsmarkedet og onlineplatforme og deres ansvar; opfordrer Kommissionen til at revidere Rådets direktiv 91/533/EØF af 14. oktober 1991 om arbejdsgiverens pligt til at underrette arbejdstageren om vilkårene for arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet (33) (direktivet om den skriftlige erklæring) for at tage højde for nye former for beskæftigelse; |
| --- | --- |

27.

| 28. | fremhæver de muligheder, som den kollaborative økonomi indebærer, navnlig i form af nye job; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at evaluere de nye mulige ansættelsesnormer, der opstår i kraft af den kollaborative økonomi; insisterer på behovet for en øget beskyttelse af arbejdstagerne i denne sektor i form af øget gennemsigtighed med hensyn til deres status, de oplysninger, de får, og ikke-forskelsbehandling; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer Kommissionen til at fortsætte sin målrettede revision af direktivet om udstationering af arbejdstagere og til at revidere direktivet om vikaransattes arbejdsforhold for at sikre alle arbejdstagere grundlæggende sociale rettigheder, herunder lige løn for lige arbejde på det samme sted; |
| --- | --- |

29.

| 30. | understreger behovet for offentlige og private investeringer for navnlig at fremme de erhvervssektorer, som giver den størst mulige multiplikatoreffekt, med henblik på at fremme opadgående social konvergens og samhørighed i Unionen og skabelse af anstændige arbejdspladser; understreger i den forbindelse behovet for at støtte små og mellemstore virksomheder og nystartede virksomheder; |
| --- | --- |

30.

| 31. | understreger behovet for at bekæmpe sort arbejde, da det mindsker skatteprovenuet og bidragene til de sociale sikringsordninger og skaber usikre og dårlige arbejdsvilkår og illoyal konkurrence mellem arbejdstagerne; glæder sig over etableringen af en europæisk platform for forbedring af samarbejdet om at gøre noget ved sort arbejde; |
| --- | --- |

31.

| 32. | bemærker, at der i betragtning af antallet af arbejdstagere, navnlig unge, som nu forlader deres hjemland for at finde arbejde en anden medlemsstat, er et presserende behov for at udarbejde passende foranstaltninger til sikring af, at alle arbejdstagere er omfattet af socialsikring og arbejdsmarkedsrettigheder; opfordrer i denne henseende Kommissionen og medlemsstaterne til yderligere at forbedre arbejdskraftens mobilitet i EU, samtidig med at ligebehandlingsdirektivet opretholdes, lønningerne og de sociale standarder beskyttes, og der sikres fuld mulighed for overførsel af sociale rettigheder; opfordrer de enkelte medlemsstater til at føre en social- og beskæftigelsespolitik, som sikrer for lige rettigheder og ligeløn på samme arbejdsplads; |
| --- | --- |

32.

| 33. | henviser med bekymring til svækkelsen af de kollektive overenskomstforhandlinger og dækningsgraden af de kollektive overenskomster; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme strategiske politikker til sikring af, at alle arbejdstagere er fuldstændig dækket af kollektive overenskomster, samtidig med at fagforeningernes og arbejdsgiverforeningernes rolle beskyttes og styrkes; |
| --- | --- |

33.

| 34. | anerkender den store rolle, som arbejdsmarkedets parter har spillet med hensyn til EU-direktiverne om deltidsarbejde, tidsbegrænsede kontrakter og vikararbejde, og opfordrer Kommissionen til sammen med arbejdsmarkedets parter i givet fald at sikre regulering af nye ansættelsesformer; opfordrer Eurofound til at undersøge, hvordan arbejdsmarkedets parters udvikler strategier til sikring af jobkvalitet og til at gøre noget ved usikkerhed i ansættelsen; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til inden for deres respektive kompetenceområder at sikre, at individuelle selvstændige arbejdstagere, der juridisk anses som en énmandsvirksomhed, har ret til kollektive overenskomstforhandlinger og til frit at organisere sig; |
| --- | --- |

35.

| 36. | minder om, at alle arbejdstagere i henhold til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (34) (arbejdstidsdirektivet) har ret til en begrænsning af den maksimale arbejdstid, til daglige og ugentlige hvileperioder samt til årlig ferie med løn; understreger behovet for at sikre, at disse rettigheder gælder for alle arbejdstagere, herunder arbejdstagere på tilkaldebasis, arbejdstagere i marginal deltidsbeskæftigelse og crowd-arbejdstagere; minder om, at arbejdstidsdirektivet vedrører sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen; opfordrer til håndhævelse af EU-Domstolens afgørelser, hvori det bekræftes, at vagtperioder på arbejdspladsen udgør arbejdstid og skal efterfølges af kompenserende hvileperioder; |
| --- | --- |

36.

| 37. | minder om, at marginal deltidsbeskæftigelse kendetegnes ved usikre ansættelsesforhold, færre karrieremuligheder, mindre investeringer i uddannelse fra arbejdsgivernes side og en større forekomst af lave lønninger; opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at fremme foranstaltninger, der åbner mulighed for længere arbejdstid for personer, som ønsker at arbejde mere; |
| --- | --- |

37.

| 38. | minder om, at alle har ret til erhvervsuddannelse og livsland læring i henhold til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at arbejdstagere i atypiske ansættelsesforhold også har adgang til erhvervsuddannelse og livslang læring; erindrer om, at opkvalificering er særlig vigtig i den digitale økonomi, som er under hastig forandring; erindrer om, at manglen på kvalifikationer og misforholdet mellem udbud og efterspørgsel er medvirkende til den høje arbejdsløshed; glæder sig over de seneste initiativer til at gøre noget ved manglen på kvalifikationer; |
| --- | --- |

38.

| 39. | efterlyser en færdighedsgaranti som en ny ret for alle til i hele livsforløbet at erhverve grundlæggende kvalifikationer for det 21. århundrede, herunder læse- og skrivefærdigheder, talfærdigheder, digitale færdigheder og mediekendskab, kritisk tænkning, sociale kompetencer og relevante færdigheder, som er nødvendige i den grønne og cirkulære økonomi, hvor der tages hensyn til vækstindustrier og centrale vækstsektorer, og hvor det sikres, at der rækkes ud til alle udsatte personer, herunder handicappede, asylansøgere, langtidsarbejdsløse og underrepræsenterede grupper; understreger, at uddannelsessystemerne bør være inklusive, tilbyde uddannelser af god kvalitet for hele befolkningen, give borgerne mulighed for at blive aktive europæiske borgere, sætte dem i stand til at lære og tilpasse sig gennem hele livet, og imødekomme samfundets og arbejdsmarkedets behov; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger, at medlemsstaternes politikker bør udformes og gennemføres i overensstemmelse med national lovgivning og praksis i tæt samarbejde med arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer; |
| --- | --- |

40.

| 41. | minder om, at usikkerhed i ansættelsen ikke blot skader den enkelte, men også indebærer høje omkostninger for samfundet i form af tab af skatteprovenu og højere offentlige udgifter på længere sigt og i form af udgifter til støtte til dem, der lider under de langsigtede konsekvenser af indkomsttab og dårlige arbejdsvilkår; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tilskynde til anvendelse af tidsubegrænsede kontrakter og udveksling af bedste praksis mellem medlemsstaterne med henblik på at bekæmpe usikre ansættelsesforhold; |
| --- | --- |

41.

| 42. | minder om, at arbejdstagerne i den uformelle økonomi oplever en høj grad af usikkerhed; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at vedtage politikker, der er tilpasset disse arbejdstagere, og som kan beskytte dem ved at løse deres problemer uanset deres opholdsstatus; |
| --- | --- |

42.

| 43. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at bekæmpe sort arbejde, proformaselvstændighed og alle former for ulovlig beskæftigelse, som underminerer arbejdstagernes rettigheder og medlemsstaternes sociale sikringsordninger; bekræfter, at enhver fremtidig beskæftigelsespolitik efter dets opfattelse bør omfatte forebyggelse af kontrakter uden et fast timetal; |
| --- | --- |

43.

| 44. | understreger, at usikkerhed i ansættelsen hovedsageligt rammer de mest udsatte arbejdstagere, som risikerer forskelsbehandling, fattigdom og udgrænsning; minder navnlig om, at personer med handicap, personer af anden etnisk oprindelse, personer med en anden religion eller tro og kvinder i særlig grad risikerer at lide under usikre arbejdsvilkår; fordømmer alle former for usikre arbejdsforhold uanset aftaleforholdet; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre en effektiv beskyttelse af udsatte arbejdstagere; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at iværksætte effektive foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling af kvinder på arbejdsmarkedet med særlig vægt på balance mellem arbejds- og privatliv og fjernelse af lønforskelle; opfordrer Kommissionen til at vurdere, om direktiv 2006/54/EF om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv egner sig til regulering af nye beskæftigelsesformer; |
| --- | --- |

45.

| 46. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at vurdere de kønsmæssige konsekvenser fra enhver form for lovgivning, der behandler de forskellige aspekter af usikkerhed i ansættelsen; mener, at det er nødvendigt at målrette lovgivningsmæssige og andre foranstaltninger mod behovene hos kvinder i usikre ansættelsesforhold, da denne gruppe, som allerede er forfordelt i andre henseender, ellers fortsat vil være særlig ramt; |
| --- | --- |

46.

| 47. | mener, at de skærpede krav til fleksibilitet på arbejdsmarkedet under ingen omstændigheder må medføre, at kvinder fortsætter med at være overrepræsenterede i atypiske ansættelsesforhold og blandt personer i usikre ansættelsesforhold; |
| --- | --- |

47.

| 48. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at overvåge og gøre noget ved fænomenet mobning på arbejdspladsen, herunder chikane af gravide arbejdstagere eller eventuelle ulemper efter endt barselsorlov; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at overholde og håndhæve lovgivningen om barselsrettigheder, så kvinder ikke stilles ugunstigt med hensyn til pension, fordi de er blevet mødre i løbet af deres arbejdsliv; understreger, at barselsorlov skal ledsages af effektive foranstaltninger, der beskytter gravide kvinders og nybagte, ammende og enlige mødres rettigheder og er i overensstemmelse med henstillingerne fra Den Internationale Arbejdsorganisation og Verdenssundhedsorganisationen; |
| --- | --- |

48.

| 49. | gentager sit krav om, at mennesker i alle ansættelsesforhold eller selvstændige erhvervsdrivende skal have mulighed for at akkumulere rettigheder, som giver indkomstsikkerhed under omstændigheder som arbejdsløshed, dårligt helbred, alderdom, orlov til børnepasning eller andre former for pleje, eller under uddannelse; |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre anstændige arbejdsvilkår i forbindelse med alle unges første erfaringer på arbejdsmarkedet, f.eks. under praktikophold, lærlingeuddannelser eller mulighederne under ungdomsgarantien; tilskynder medlemsstaterne til at vedtage og gennemføre kvalitetsrammer for praktikophold og lærlingeuddannelser for at sikre deres arbejdsmarkedsrettigheder og den uddannelsesmæssige fokus under de unges muligheder for at opnå erhvervserfaring; |
| --- | --- |

50.

| 51. | opfordrer især Kommissionen og medlemsstaterne til at iværksætte tiltag til at sikre unge sikkerhed i ansættelsen; understreger, hvor vigtigt det er, at Kommissionen gennemfører ungdomsgarantien i den forbindelse; |
| --- | --- |

51.

| 52. | anbefaler, at medlemsstaterne sikrer, at alle unge har adgang til gratis offentlig uddannelse af høj kvalitet uanset alder, især på højere niveauer inden for almen og faglig uddannelse, eftersom det er blevet påvist, at en højnelse af uddannelsesniveauet bidrager til at mindske uligheder mellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

52.

| 53. | understreger, at Kommissionens og medlemsstaternes anvendelse af ILO's fortolkning af begrebet »arbejdstager« i stedet for det mere snævert definerede »medarbejder« kunne bidrage til en bedre anvendelse og forståelse af de grundlæggende arbejdsprincippet og -rettigheder; |
| --- | --- |

53.

| 54. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte iværksætteri og kooperativ virksomhed hos arbejdstagere i multiservicesektoren og den nye blomstrende kollaborative økonomi og de digitale platforme for at mindske risiciene ved disse nye forretningsmodeller for arbejdstagernes arbejdsmarkedsrettigheder og arbejdsforhold; |
| --- | --- |

54.

| 55. | understreger, at tidsbegrænset ansættelse i landbruget hænger sammen med sæsonafgrænsede aktiviteter; opfordrer til, at denne naturlige begrænsning respekteres, så landbrugerne fortsat får mulighed for at ansætte sæsonarbejdere efter årstiderne, og at de samtidig fritages for yderligere administrative byrder i forbindelse med rekruttering og forvaltning af arbejdskraften; |
| --- | --- |

55.

| 56. | opfordrer Kommissionen til at fremme og øge bevidstheden om beskyttelse af sæsonarbejderes rettigheder og medlemsstaterne til at vedtage regler for sæsonarbejderes sociale og retlige status for at sikre dem ordentlige hygiejneforhold og sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og dækning under en social sikringsordning under overholdelse af artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/36/EU af 26. februar 2014 om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på arbejde som sæsonarbejdere (35), herunder bestemmelserne om ligeløn og tilsvarende social sikring; fremhæver behovet for at give alle sæsonarbejdere omfattende oplysninger om arbejds- og socialsikringsrettigheder, herunder pensionsrettigheder, hvorved, der også tages hensyn til den grænseoverskridende dimension af sæsonarbejde; |
| --- | --- |

56.

o

o o

| 57. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

57.

---

(1)  EFT L 216 af 20.8.1994, s. 12.

(2)  EUT L 204 af 26.7.2006, s. 23.

(3)  EUT L 327 af 5.12.2008, s. 9.

(4)  EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1.

(5)  EUT L 159 af 28.5.2014, s. 11.

(6)  EUT L 177 af 4.7.2008, s. 6.

(7)  EUT C 70 E af 8.3.2012, s. 1.

(8)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0321.

(9)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0059.

(10)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0346.

(11)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0360.

(12)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0010.

(13)  EUT C 303 af 19.8.2016, s. 54.

(14)  www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/.../IPOL_STU(2016)587285_EN.pdf.

(15)  http://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ ef1398en.pdf

(16)  https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ ef1461en.pdf

(17)  http://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ ef1639en.pdf

(18)  http://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ ef1634en.pdf

(19)  https://www.eurofound.europa.eu/observatories/eurwork/industrial-relations-dictionary

(20)  http://www.ilo.org/dyn/normlex/en/f?p=NORMLEXPUB:12100:0::NO::P12100_ INSTRUMENT_ID:312535.

(21)  http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_dialogue/---actrav/documents/meetingdocument/wcms_164286.pdf.

(22)  http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---dgreports/---dcomm/---publ/documents/publication/wcms_534496.pdf.

(23)  http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---dgreports/---dcomm/---publ/documents/publication/wcms_490959.pdf.

(24)  Aftaler om fastansættelse på fuld tid tegner sig for 59 % af den samlede beskæftigelse i EU. Tallene er 4 % for selvstændig virksomhed med ansatte, 11 % for freelancearbejde, 1 % for vikararbejde, 7 % for tidsbegrænset arbejde, 2 % for lærlingeuddannelse eller praktikophold, 9 % for marginalt deltidsarbejde (mindre end 20 timer om ugen) og 7 % for permanent deltidsarbejde.

(25)  ILO's rapport fra 2016 om opbygning af en social søjle for europæisk konvergens.

(26)  Se undersøgelsen fra 2016 om Precarious Employment in Europe: Patterns, trends and policy strategies’.

(27)  Eurofound (2014), »Occupational profiles in working conditions: Identification of groups with multiple disadvantages«.

(28)  Se undersøgelsen fra 2016 om Precarious Employment in Europe: Patterns, trends and policy strategies’.

(29)  Eurofound (2014), »Occupational profiles in working conditions: Identification of groups with multiple disadvantages«.

(30)  Se: https://www.eurofound.europa.eu/observatories/eurwork/industrial-relations-dictionary/atypical-work.

(31)  Europa-Parlamentets beslutning af 19. oktober 2010 om kvindelige arbejdstagere i usikre ansættelsesforhold.

(32)  ILO's rapport af 14. november 2016 om non-standard employment around the world").

(33)  EFT L 288 af 18.10.1991, s. 32.

(34)  EUT L 299 af 18.11.2003, s. 9.

(35)  EUT L 94 af 28.3.2014, s. 375.

---

Onsdag den 5. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/99 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/99

---

P8_TA(2017)0297

Indgåelse af en aftale om politisk dialog og samarbejde mellem EU og Cuba (beslutning)

Europa-Parlamentets ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12502/2016 — C8-0517/2016 — 2016/0298(NLE) — 2017/2036(INI))

(2018/C 334/10)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til, at der oprettedes diplomatiske forbindelser mellem EU og Cuba i 1988, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at der oprettedes diplomatiske forbindelser mellem EU og Cuba i 1988,

| — | der henviser til udkastet til Rådets afgørelse (12502/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkastet til Rådets afgørelse (12502/2016),

| — | der henviser til udkastet til aftale om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12504/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkastet til aftale om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12504/2016),

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 207 og 209 og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (C8-0517/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 207 og 209 og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (C8-0517/2016),

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig afsnit V om Unionens optræden udadtil, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig afsnit V om Unionens optræden udadtil,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig femte del, afsnit I-III og V, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig femte del, afsnit I-III og V,

| — | der henviser til fælles holdning 96/697/FUSP af 2. december 1996, som blev fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende Cuba (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til fælles holdning 96/697/FUSP af 2. december 1996, som blev fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende Cuba (1),

| — | der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2233 af 6. december 2016 om ophævelse af fælles holdning 96/697/FUSP om Cuba (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2233 af 6. december 2016 om ophævelse af fælles holdning 96/697/FUSP om Cuba (2),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 17. oktober 2016 om den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 17. oktober 2016 om den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 30. september 2009 med titlen »Den Europæiske Union og Latinamerika: et partnerskab mellem globale aktører« (COM(2009)0495), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 30. september 2009 med titlen »Den Europæiske Union og Latinamerika: et partnerskab mellem globale aktører« (COM(2009)0495),

| — | der henviser til erklæringerne fra de hidtil afholdte topmøder for stats- og regeringscheferne fra Latinamerika og Caribien og Den Europæiske Union og navnlig til erklæringen fra det andet topmøde mellem EU og Sammenslutningen af Latinamerikanske og Caribiske Stater (CELAC), som blev afholdt i Bruxelles den 10.-11. juni 2015 under temaet »Udformning af en fælles fremtid: samarbejde om velstående, samhørige og bæredygtige samfund for borgerne«, og som vedtog den politiske erklæring med titlen: »Et partnerskab for den næste generation«, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringerne fra de hidtil afholdte topmøder for stats- og regeringscheferne fra Latinamerika og Caribien og Den Europæiske Union og navnlig til erklæringen fra det andet topmøde mellem EU og Sammenslutningen af Latinamerikanske og Caribiske Stater (CELAC), som blev afholdt i Bruxelles den 10.-11. juni 2015 under temaet »Udformning af en fælles fremtid: samarbejde om velstående, samhørige og bæredygtige samfund for borgerne«, og som vedtog den politiske erklæring med titlen: »Et partnerskab for den næste generation«,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 19. november 2012 om den fælles Caribien-EU-strategi, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 19. november 2012 om den fælles Caribien-EU-strategi,

| — | der henviser til tilstedeværelsen af den særlige repræsentant for menneskerettigheder ved det fælles møde mellem Europa-Parlamentets Udenrigsudvalg og Underudvalg om Menneskerettigheder den 12. oktober 2016 for at redegøre for resultatet af menneskerettighedsdialogen mellem Cuba og EU, |
| --- | --- |

—

der henviser til tilstedeværelsen af den særlige repræsentant for menneskerettigheder ved det fælles møde mellem Europa-Parlamentets Udenrigsudvalg og Underudvalg om Menneskerettigheder den 12. oktober 2016 for at redegøre for resultatet af menneskerettighedsdialogen mellem Cuba og EU,

| — | der henviser til de rapporter, der er udarbejdet af cubanske civilsamfundsorganisationer, |
| --- | --- |

—

der henviser til de rapporter, der er udarbejdet af cubanske civilsamfundsorganisationer,

| — | der henviser til sin lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 (3) om udkast til Rådets afgørelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 (3) om udkast til Rådets afgørelse,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Cuba, navnlig af 17. november 2004 om Cuba (4), af 2. februar 2006 om EU's politik over for den cubanske regering (5), af 21. juni 2007 om Cuba (6) og af 11. marts 2010 om samvittighedsfanger i Cuba (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Cuba, navnlig af 17. november 2004 om Cuba (4), af 2. februar 2006 om EU's politik over for den cubanske regering (5), af 21. juni 2007 om Cuba (6) og af 11. marts 2010 om samvittighedsfanger i Cuba (7),

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder og andre internationale traktater og -instrumenter om menneskerettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder og andre internationale traktater og -instrumenter om menneskerettigheder,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 2,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelser fra Udviklingsudvalget og Udvalget om International Handel (A8-0233/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelser fra Udviklingsudvalget og Udvalget om International Handel (A8-0233/2017),

| A. | der henviser til de tætte historiske, økonomiske og kulturelle bånd mellem Europa og Cuba; |
| --- | --- |

A.

der henviser til de tætte historiske, økonomiske og kulturelle bånd mellem Europa og Cuba;

| B. | der henviser til, at forbindelserne mellem EU og landene i Latinamerika og Caribien er varierede og omfattende; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at forbindelserne mellem EU og landene i Latinamerika og Caribien er varierede og omfattende;

| C. | der henviser til, at EU har forbindelser med Sammenslutningen af Latinamerikanske og Caribiske Stater (CELAC); der henviser til, at CELAC glæder sig over muligheden for at udvide forbindelserne mellem EU og Cuba; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at EU har forbindelser med Sammenslutningen af Latinamerikanske og Caribiske Stater (CELAC); der henviser til, at CELAC glæder sig over muligheden for at udvide forbindelserne mellem EU og Cuba;

| D. | der henviser til, at Cuba er det eneste land i Latinamerika og Caribien, som EU ikke har undertegnet nogen form for aftale med; der henviser til, at 20 af dets medlemsstater har underskrevet forskellige typer af bilaterale aftaler og har gode relationer med øen; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Cuba er det eneste land i Latinamerika og Caribien, som EU ikke har undertegnet nogen form for aftale med; der henviser til, at 20 af dets medlemsstater har underskrevet forskellige typer af bilaterale aftaler og har gode relationer med øen;

| E. | der henviser til, at den fælles holdning 96/697/FUSP blev ophævet ved Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2233 af 6. december 2016; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at den fælles holdning 96/697/FUSP blev ophævet ved Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2233 af 6. december 2016;

| F. | der henviser til, at i 2008 blev både dialogen på højt plan mellem EU og Cuba og det bilaterale udviklingssamarbejde genoptaget; der henviser til, at Rådet i 2010 indledte drøftelser om fremtiden for forbindelserne mellem EU og Cuba og vedtog forhandlingsdirektiver i februar 2014, hvorefter officielle forhandlinger om en aftale om politisk dialog og samarbejde blev indledt i april 2014 og afsluttet den 11. marts 2016; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at i 2008 blev både dialogen på højt plan mellem EU og Cuba og det bilaterale udviklingssamarbejde genoptaget; der henviser til, at Rådet i 2010 indledte drøftelser om fremtiden for forbindelserne mellem EU og Cuba og vedtog forhandlingsdirektiver i februar 2014, hvorefter officielle forhandlinger om en aftale om politisk dialog og samarbejde blev indledt i april 2014 og afsluttet den 11. marts 2016;

| G. | der henviser til, at aftalen om politisk dialog og samarbejde fastlægger generelle principper og mål for forholdet mellem EU og Cuba, herunder tre vigtige kapitler om politisk dialog, samarbejde og sektorpolitisk dialog samt om handel og handelssamarbejde; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at aftalen om politisk dialog og samarbejde fastlægger generelle principper og mål for forholdet mellem EU og Cuba, herunder tre vigtige kapitler om politisk dialog, samarbejde og sektorpolitisk dialog samt om handel og handelssamarbejde;

| H. | der henviser til, at menneskerettighederne indgår i kapitlerne om både politisk dialog og samarbejde; der henviser til, at begge parter med aftalen om politisk dialog og samarbejde bekræfter deres respekt for universelle menneskerettigheder som fastsat i verdenserklæringen om menneskerettigheder og andre relevante internationale menneskerettighedsinstrumenter; der henviser til, at begge parter med aftalen om politisk dialog og samarbejde bekræfter deres tilslutning til at styrke FN's rolle samt til alle de principper og formål, der er nedfældet i FN-pagten; der henviser til, at EU's optræden udadtil i henhold til artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union bør bygge på principperne om demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes — herunder civile, politiske, økonomiske og kulturelle rettigheder — og de grundlæggende frihedsrettigheder universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, principperne om lighed og solidaritet samt respekt for principperne i FN-pagten og folkeretten; der henviser til, at overholdelse af menneskerettighederne og forsvaret af demokrati og retsstatsprincippet i denne forbindelse bør være et grundlæggende ønske for aftalen om politisk dialog og samarbejde; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at menneskerettighederne indgår i kapitlerne om både politisk dialog og samarbejde; der henviser til, at begge parter med aftalen om politisk dialog og samarbejde bekræfter deres respekt for universelle menneskerettigheder som fastsat i verdenserklæringen om menneskerettigheder og andre relevante internationale menneskerettighedsinstrumenter; der henviser til, at begge parter med aftalen om politisk dialog og samarbejde bekræfter deres tilslutning til at styrke FN's rolle samt til alle de principper og formål, der er nedfældet i FN-pagten; der henviser til, at EU's optræden udadtil i henhold til artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union bør bygge på principperne om demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes — herunder civile, politiske, økonomiske og kulturelle rettigheder — og de grundlæggende frihedsrettigheder universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, principperne om lighed og solidaritet samt respekt for principperne i FN-pagten og folkeretten; der henviser til, at overholdelse af menneskerettighederne og forsvaret af demokrati og retsstatsprincippet i denne forbindelse bør være et grundlæggende ønske for aftalen om politisk dialog og samarbejde;

| I. | der henviser til, at aftalen om politisk dialog og samarbejde indeholder en såkaldt »menneskerettighedsklausul«, som er et vigtigt standardelement i EU's internationale aftaler, der giver mulighed for at suspendere aftalen om politisk dialog og samarbejde i tilfælde af, at bestemmelserne om menneskerettigheder krænkes; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at aftalen om politisk dialog og samarbejde indeholder en såkaldt »menneskerettighedsklausul«, som er et vigtigt standardelement i EU's internationale aftaler, der giver mulighed for at suspendere aftalen om politisk dialog og samarbejde i tilfælde af, at bestemmelserne om menneskerettigheder krænkes;

| J. | der henviser til, at begge parter er blevet enige om de overordnede vilkår og samarbejdsområder i kapitlet om samarbejde, herunder om spørgsmål som menneskerettigheder, regeringsførelse, retsvæsen og civilsamfund; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at begge parter er blevet enige om de overordnede vilkår og samarbejdsområder i kapitlet om samarbejde, herunder om spørgsmål som menneskerettigheder, regeringsførelse, retsvæsen og civilsamfund;

| K. | der henviser til, at Cuba er rede til at acceptere et samarbejde med EU inden for rammerne af det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR); der henviser til, at hovedmålene for EIDHR er at støtte, udvikle og konsolidere demokratiet i tredjelande og forbedre respekten for og overholdelsen af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder; der henviser til, at begge parter med aftalen om politisk dialog og samarbejde erkender, at demokrati er baseret på menneskers frit udtrykte vilje til at bestemme deres egne politiske, økonomiske, sociale og kulturelle systemer og deres fulde deltagelse i alle aspekter af tilværelsen; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Cuba er rede til at acceptere et samarbejde med EU inden for rammerne af det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR); der henviser til, at hovedmålene for EIDHR er at støtte, udvikle og konsolidere demokratiet i tredjelande og forbedre respekten for og overholdelsen af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder; der henviser til, at begge parter med aftalen om politisk dialog og samarbejde erkender, at demokrati er baseret på menneskers frit udtrykte vilje til at bestemme deres egne politiske, økonomiske, sociale og kulturelle systemer og deres fulde deltagelse i alle aspekter af tilværelsen;

| L. | der henviser til, at menneskerettighedsdialogen mellem EU og Cuba, der ledes af EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, blev etableret i 2015; der henviser til, at menneskerettighedssituationen fortsat er alvorlig; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at menneskerettighedsdialogen mellem EU og Cuba, der ledes af EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, blev etableret i 2015; der henviser til, at menneskerettighedssituationen fortsat er alvorlig;

| M. | der henviser til, at spørgsmål, der blev drøftet på det andet møde i menneskerettighedsdialogen i Cuba i juni 2016 med deltagelse af fagministerier og -agenturer, omfattede foreningsfrihed og menneskerettighedsspørgsmål i en multilateral sammenhæng såsom dødsstraffen; der henviser til, at det tredje møde i menneskerettighedsdialogen fandt sted i Bruxelles den 22. maj 2017; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at spørgsmål, der blev drøftet på det andet møde i menneskerettighedsdialogen i Cuba i juni 2016 med deltagelse af fagministerier og -agenturer, omfattede foreningsfrihed og menneskerettighedsspørgsmål i en multilateral sammenhæng såsom dødsstraffen; der henviser til, at det tredje møde i menneskerettighedsdialogen fandt sted i Bruxelles den 22. maj 2017;

| N. | der henviser til, at Parlamentet ved tre forskellige lejligheder har tildelt Sakharovprisen for tankefrihed til cubanske aktivister, Oswaldo Payá i 2002, Ladies in White i 2005 og Guillermo Fariñas i 2010; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at Parlamentet ved tre forskellige lejligheder har tildelt Sakharovprisen for tankefrihed til cubanske aktivister, Oswaldo Payá i 2002, Ladies in White i 2005 og Guillermo Fariñas i 2010;

| O. | der henviser til, at EU er blevet den største udenlandske investor i Cuba og dets primære og overordnede handelspartner, og at den samlede handel og EU-eksport til Cuba er fordoblet mellem 2009 og 2015; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at EU er blevet den største udenlandske investor i Cuba og dets primære og overordnede handelspartner, og at den samlede handel og EU-eksport til Cuba er fordoblet mellem 2009 og 2015;

| P. | der henviser til, at der i aftalen om politisk dialog og samarbejde er afsat et kapitel til principperne for international handel, hvori samarbejde om toldspørgsmål og handelslettelser, tekniske standarder og normer, bæredygtig handel og investering behandles; der henviser til, at handelsliberalisering, økonomiske og finansielle investeringer, teknologisk innovation og generel markedsfrihed ville gøre det muligt at modernisere Cubas økonomi; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at der i aftalen om politisk dialog og samarbejde er afsat et kapitel til principperne for international handel, hvori samarbejde om toldspørgsmål og handelslettelser, tekniske standarder og normer, bæredygtig handel og investering behandles; der henviser til, at handelsliberalisering, økonomiske og finansielle investeringer, teknologisk innovation og generel markedsfrihed ville gøre det muligt at modernisere Cubas økonomi;

| Q. | der henviser til, at »retningslinjerne for den økonomiske og sociale politik« for Cuba, der blev vedtaget efter en offentlig debat i 2011, indeholder et forslag til reform, aktualisering og modernisering; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at »retningslinjerne for den økonomiske og sociale politik« for Cuba, der blev vedtaget efter en offentlig debat i 2011, indeholder et forslag til reform, aktualisering og modernisering;

| R. | der henviser til, at der i 2016 indledtes to nye offentlige debatter i Cuba om »konceptualisering af den økonomiske og sociale model« og den »nationale økonomiske og sociale udviklingsplan indtil 2020: nationens vision, prioriteter og strategiske sektorer«; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at der i 2016 indledtes to nye offentlige debatter i Cuba om »konceptualisering af den økonomiske og sociale model« og den »nationale økonomiske og sociale udviklingsplan indtil 2020: nationens vision, prioriteter og strategiske sektorer«;

| S. | der henviser til, at EU og Cuba har aftalt at indarbejde kønsaspektet i alle områder af deres samarbejde og at tage særlig hensyn til at forebygge og bekæmpe alle former for vold mod kvinder; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at EU og Cuba har aftalt at indarbejde kønsaspektet i alle områder af deres samarbejde og at tage særlig hensyn til at forebygge og bekæmpe alle former for vold mod kvinder;

| T. | der henviser til, at Cuba har undertegnet elleve ud af de atten menneskerettighedskonventioner og har ratificeret otte af dem; der henviser til, at Cuba har ratificeret den internationale aftale om civile og politiske rettigheder og den internationale aftale om økonomiske, social og kulturelle rettigheder; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at Cuba har undertegnet elleve ud af de atten menneskerettighedskonventioner og har ratificeret otte af dem; der henviser til, at Cuba har ratificeret den internationale aftale om civile og politiske rettigheder og den internationale aftale om økonomiske, social og kulturelle rettigheder;

| U. | der henviser til, at Cuba har ratificeret otte af Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) grundlæggende konventioner; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at Cuba har ratificeret otte af Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) grundlæggende konventioner;

| V. | der henviser til, at Cubas nationalforsamling har været medlem af den globale interparlamentariske union siden 1977; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at Cubas nationalforsamling har været medlem af den globale interparlamentariske union siden 1977;

| W. | der henviser til, at FN's Generalforsamling har vedtaget seksogtyve opfølgningsresolutioner med en opfordring om at ophæve USA's embargo mod Cuba, og til, at resolutionen for første gang blev enstemmigt vedtaget i oktober 2016; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at FN's Generalforsamling har vedtaget seksogtyve opfølgningsresolutioner med en opfordring om at ophæve USA's embargo mod Cuba, og til, at resolutionen for første gang blev enstemmigt vedtaget i oktober 2016;

| X. | der henviser til, at dets mangeårige synspunkt, som der er blevet givet udtryk for ved flere lejligheder, og som deles af de øvrige EU-institutioner, er i strid med de ekstraterritoriale love, eftersom de er direkte skadelige for Cubas befolkning og påvirker europæiske virksomheders aktiviteter; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at dets mangeårige synspunkt, som der er blevet givet udtryk for ved flere lejligheder, og som deles af de øvrige EU-institutioner, er i strid med de ekstraterritoriale love, eftersom de er direkte skadelige for Cubas befolkning og påvirker europæiske virksomheders aktiviteter;

| 1. | glæder sig over undertegnelsen i Bruxelles den 12. december 2016 af aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem EU og Cuba og erklærer, at det er et instrument, som muliggør en ny ramme for forbindelserne mellem EU og Cuba og samtidig fastholder EU's interesser og overflødiggør den fælles holdning fra 1996; understreger, at denne aftales succes afhænger af, at den gennemføres overholdes; |
| --- | --- |

1.

| 2. | konstaterer, at forbindelserne mellem EU og Cuba er af stor strategisk værdi; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bemærker, at strukturen, indholdet og dynamikken i aftalen er tilpasset principper og værdier, som EU's institutioner har fastsat for sine eksterne forbindelser; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at Rådet for Den Europæiske Union opnåede enighed om at etablere nye rammer for forbindelserne med Cuba og at indlede forhandlinger og gennemføre dem inden for en meget kort frist; |
| --- | --- |

4.

| 5. | understreger det tilsagn, som Cuba har indgået over for EU, og begge parters ansvar med hensyn til at overholde bestemmelserne i aftalen, herunder gennem politisk dialog; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om, at aftalen om politisk dialog og samarbejde, som den første aftale mellem EU og Cuba, vil markere et vendepunkt i de bilaterale forbindelser mellem de to parter; glæder sig over, at begge parter har forpligtet sig til at udvikle disse forbindelser på en struktureret måde og gensidigt tilslutter sig en dagsorden og forpligtelser, der er bindende for begge underskrivere; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger relevansen af at medtage kapitlet om politisk dialog og at indlede en institutionaliseret dialog om menneskerettigheder mellem EU og Cuba; opfordrer EU til at støtte Parlamentets syn på demokrati, universelle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder såsom ytringsfrihed, forsamlingsfrihed og retten til at holde møder, informationsfrihed af enhver art samt EU's globale politik for støtte til menneskerettighedsforkæmpere under hele denne dialog; tilskynder begge parter til at yde garantier for menneskerettighedsforkæmperes arbejde og alle civilsamfundets og oppositionspolitiske aktørers aktive deltagelse i denne dialog; bemærker imidlertid, at menneskerettighedsdialogen hidtil ikke har sat en stopper for vilkårligt politisk motiverede tilbageholdelser i Cuba, men at der derimod ifølge den cubanske kommission for menneskerettigheder og national forsoning har været flere og flere overgreb i de seneste år; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger vigtigheden af menneskerettighedsdialogen mellem EU og Cuba og glæder sig over, at den blev iværksat, inden forhandlingerne om aftalen om politisk dialog og samarbejde blev afsluttet; tilkendegiver på ny, at målsætningerne for EU's politik over for Cuba omfatter respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og lettelse af den økonomiske og sociale modernisering, der har til formål at forbedre den cubanske befolknings levestandard; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker Cubas indsats for i sit retssystem at indarbejde FN's grundlæggende principper om menneskerettigheder og arbejdstagernes rettigheder og opfordrer indtrængende Cuba til at ratificere FN's konventioner om menneskerettigheder, som landet endnu ikke har ratificeret, mere specifikt den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder og den valgfrie protokol til konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder; noterer sig arbejdet i det cubanske nationale center for sexundervisning; opfordrer den cubanske regering til at fortsætte sin indsats for at stoppe enhver form for diskrimination og marginalisering rettet mod LGBTI-samfundet; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer indtrængende den cubanske regering til at tilpasse sin menneskerettighedspolitik til de internationale standarder, der er defineret i de chartre, erklæringer og internationale instrumenter, som Cuba har underskrevet; insisterer på, at det udgør et brud på bestemmelserne i verdenserklæringen om menneskerettigheder at forfølge og fængsle enhver på grund af deres idealer og deres fredelige politiske aktivitet, og opfordrer derfor til at løslade enhver person, der er fængslet under sådanne omstændigheder; |
| --- | --- |

10.

| 11. | minder om, at aftalen om politisk dialog og samarbejde indeholder en bestemmelse om suspendering af aftalen i tilfælde af, at bestemmelserne om menneskerettigheder overtrædes; opfordrer indtrængende Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at sikre, at der etableres en regulær udveksling med Parlamentet om gennemførelsen af aftalen om politisk dialog og samarbejde, om opfyldelsen af de gensidige forpligtelser, som er fastsat i aftalen om politisk dialog og samarbejde, særlig om gennemførelsen af alle de bestemmelser vedrørende menneskerettigheder, miljø og arbejdstagere, der er nævnt i denne beslutning; opfordrer EU-Udenrigstjenesten — særlig gennem EU-delegationen — til at gøre sit yderste for nøje at følge situationen med hensyn til menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i Cuba, når den gennemfører aftalen om politisk dialog og samarbejde, og til at rapportere tilbage til Parlamentet; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at aftalen bør bidrage til at forbedre de cubanske borgeres levevilkår og sociale rettigheder, og bekræfter betydningen af at arbejde systematisk for at fremme værdier knyttet til demokrati og menneskerettigheder, herunder ytringsfrihed, forsamlingsfrihed og retten til at holde møder; |
| --- | --- |

12.

| 13. | glæder sig over aftalens udtrykkelige henvisninger til civilsamfundet som en aktør i samarbejdet; udtrykker sin dybe solidaritet med den cubanske befolkning og støtte af fremskridtet mod demokrati og respekt og fremme af grundlæggende frihedsrettigheder; tilskynder begge parter til aftalen til at fremme en aktiv rolle for det cubanske civilsamfund under aftalens gennemførelsesfase; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger den vigtige rolle, som civilsamfundet spiller for den økonomiske og demokratiske udvikling i landet; understreger nødvendigheden af, at civilsamfundet bliver en førende aktør inden for alle områder af denne aftale, herunder områder der vedrører udviklingsbistand; minder om Parlamentets støtte — gennem Sakharovprisen — til det cubanske civilsamfund i dets rolle med at fremme menneskerettigheder og demokrati i Cuba; |
| --- | --- |

14.

| 15. | minder om, at internetforbindelsen i Cuba er blandt de svageste i verden, og at internetadgangen er meget dyr, og indholdet underlagt restriktioner; glæder sig over, at flere cubanere får adgang til internettet, men mener, at regeringen bør tage yderligere skridt til at fremme ucensureret adgang og forbedre befolkningens digitale rettigheder; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer EU-Udenrigstjenesten til regelmæssigt at holde Parlamentet informeret om fremskridt i gennemførelsen af aftalen og dens anvendelse i overensstemmelse med den koordinationsordning, der er fastsat i aftalen; |
| --- | --- |

16.

| 17. | noterer sig normaliseringen af forbindelserne mellem Cuba og USA, som blev opnået med genetableringen af de diplomatiske forbindelser i 2015, og opmuntrer til yderligere tiltag; |
| --- | --- |

17.

| 18. | gentager sin mangeårige doktrin, som deles af de øvrige EU-institutioner, og som er blevet vedtaget ved flere lejligheder, om at modsætte sig love og foranstaltninger med ekstraterritorial virkning, eftersom de er skadelige for Cubas befolkning og påvirker europæiske virksomheders normale udvikling; |
| --- | --- |

18.

| 19. | anerkender, at aftalen om politisk dialog og samarbejde kan bidrage til de reform-, tilpasnings- og moderniseringsprocesser, der allerede er foreslået i Cuba, navnlig med hensyn til diversificering af Cubas internationale partnere og etableringen af en generel ramme for politisk og økonomisk udvikling; understreger, at tættere politiske og økonomiske forbindelser med Cuba kan bidrage til at fremme politiske reformer i landet i overensstemmelse med det cubanske folks ønsker; opfordrer indtrængende de europæiske institutioner og medlemsstaterne til at bistå den økonomiske og politiske overgang i Cuba og tilskynder udviklingen mod demokratiske standarder og valgstandarder, der respekterer alle borgeres grundlæggende rettigheder; støtter brugen af EU's forskellige udenrigspolitiske instrumenter og navnlig EIDHR til at styrke EU's dialog med Cubas civilsamfund og dem, der støtter en fredelig overgang i Cuba; |
| --- | --- |

19.

| 20. | konstaterer, at aftalen om politisk dialog og samarbejde, som den første aftale mellem EU og Cuba, udgør den nye retlige ramme for disse forbindelser og indeholder et kapitel om handel og handelssamarbejde, der tilstræber at skabe et mere forudsigeligt og gennemskueligt miljø for lokale og europæiske økonomiske aktører; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger, at handels- og handelssamarbejdsafsnittet i aftalen om politisk dialog og samarbejde ikke giver nogen handelspræferencer for Cuba; minder om, at dette afsnit dækker toldsamarbejde, handelslettelser, intellektuelle ejendomsrettigheder, sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, traditionelle varer og håndværk, handel og bæredygtig udvikling, handelspolitisk beskyttelsessamarbejde, oprindelsesbestemmelser og investeringer; |
| --- | --- |

21.

| 22. | bemærker, at aftalen om politisk dialog og samarbejde indeholder en platform til udvidelse af de bilaterale handels- og investeringsforbindelser og etablerer konventionelle grundlag for handelsmæssige og økonomiske forbindelser mellem EU og Cuba; |
| --- | --- |

22.

| 23. | støtter den mangeårige praksis, som blev bekræftet af kommissionsmedlem Cecilia Malmström under høringen af hende den 29. september 2014, med ikke at anvende handels- og investeringsbestemmelserne i politisk vigtige aftaler midlertidigt, inden Parlamentet har givet sin godkendelse; opfordrer Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at fortsætte denne praksis og udvide den til alle internationale aftaler i forbindelse med EU's optræden udadtil, når de indebærer handelsmæssige aspekter som f.eks. aftalen om politisk dialog og samarbejde; |
| --- | --- |

23.

| 24. | mener, at aftalen vil bidrage til at fremme dialogen og det økonomiske samarbejde ved at skabe et forudsigeligt og gennemsigtigt erhvervsmiljø og udvikle stærkere og mere stabile rammer i fremtiden, hvor det sikres, at cubanere kan deltage i investeringer sammen med virksomheder og enkeltpersoner fra EU; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer europæiske virksomheder, der opererer i Cuba, navnlig dem, som modtager kreditter eller enhver finansiel støtte fra staten, til at anvende samme arbejdsmarkedsnormer og etiske standarder, som kræves i deres oprindelseslande; |
| --- | --- |

25.

| 26. | glæder sig over, at Cuba har ratificeret alle otte grundlæggende ILO-konventioner og anmoder om tilsagn om hurtig gennemførelse; opfordrer indtrængende Cuba og alle lande, som det har aftaler med eller forhandler med, til at ratificere og overholde bestemmelserne i ILO og dagsordenen for anstændigt arbejde og forbyde alle former for udnyttelse af arbejdskraft; bemærker, at der er områder, hvor sociale og arbejdsmarkedsmæssige rettigheder står på spil, f.eks. ansættelsespraksis i cubanske statsejede virksomheder og konfiskationspraksis inden for turistsektoren; understreger i denne forbindelse, at alle arbejdstagere skal nyde godt af en række vigtige arbejdsmarkedsmæssige rettigheder såvel som tilstrækkelig social beskyttelse i overensstemmelse med ILO-konventionerne, og opfordrer begge parter til at arbejde med henblik herpå i overensstemmelse med aftalens artikel 38; |
| --- | --- |

26.

| 27. | noterer sig, at EU er Cubas vigtigste eksportkunde og næststørste handelspartner samt landets vigtigste udenlandske investor; påpeger, at EU's politik for udenrigshandel ikke giver nogen handelspræferencer for Cuba, og at EU’s toldsatser er i overensstemmelse med dem, der er fastsat af Verdenshandelsorganisationen (WTO); minder om, at Cuba som følge af reformen af EU's generelle toldpræferenceordning (GSP) i januar 2014 mistede sine handelspræferencer for eksport til EU, da Cuba blev klassificeret som et »mellemindkomstland i den øverste halvdel« og ikke længere opfyldte kriterierne for støtteberettigelse; understreger endvidere, at handel stadig kun tegner sig for en beskeden andel af den cubanske økonomi, hvor eksport og import samlet set svarer til 26,4 % af BNP; |
| --- | --- |

27.

| 28. | foreslår at undersøge fremtidige muligheder for at integrere Cuba i den økonomiske partnerskabsaftale EU-Cariforum, som indeholder mange specifikke og nyttige kapitler om handelssamarbejde og kunne give Cuba muligheden for yderligere regional integration; |
| --- | --- |

28.

| 29. | bemærker, at Cuba er medlem at WTO, og understreger derfor, at de grundlæggende principper for WTO skal respekteres, f.eks. handelslettelser, aftaler om handelshindringer, plante- og plantesundhedsforanstaltninger og handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer Cuba til at ratificere WTO-aftalen om handelslettelser, der trådte i kraft i februar 2017; glæder sig over nedsættelsen af Udvalget for Handelslettelser i landet og opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at yde teknisk støtte; |
| --- | --- |

30.

| 31. | påpeger, at toldsamarbejde er et afgørende område, der skal udvikles for at løse alvorlige problemer som f.eks. grænsesikkerhed, folkesundhed, beskyttelse af geografiske betegnelser, bekæmpelse af forfalskede varer og bekæmpelse af terrorisme; opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at yde teknisk støtte og finansiel bistand og at etablere bilaterale traktater ved fælles aftale for at hjælpe Cuba med at gennemføre handelsfremmende foranstaltninger og oplysningstjenester; |
| --- | --- |

31.

| 32. | understreger behovet for diversificering af eksporten fra Cuba ud over de traditionelle varer og opfordrer Kommissionen til at nedsætte ad hoc-handelsenheder for at udveksle praksis og give cubanske eksportører den nødvendige viden for at forbedre adgangen for deres varer til EU-markedet; |
| --- | --- |

32.

| 33. | glæder sig over Verdenstoldorganisationens rolle med at give strategisk bistand til det cubanske Aduanas General de la República (AGR) under Mercator-programmet for at vurdere evnen til at gennemføre WTO- aftalen om handelslettelser; understreger betydningen af, at AGR er proaktiv i gennemførelsen af aftalen, og opfordrer Kommissionen til at støtte Cuba i denne proces; |
| --- | --- |

33.

| 34. | noterer sig de foranstaltninger, som de cubanske myndigheder har vedtaget for at tilskynde til frihandel og økonomisk liberalisering; fremhæver vigtigheden af gradvist at styrke den private sektor; fremhæver, at udviklingen af stærke udenlandske investeringer for at forbedre landets fysiske og teknologiske infrastruktur og opbygge et konkurrencedygtig cubansk produktionssystem vil kræve yderligere økonomiske og finansielle foranstaltninger med bestemmelser, som giver landet retssikkerhed og økonomisk stabilitet; påpeger, at Cuba kan trække på EU-medlemsstaternes erfaringer i denne henseende; |
| --- | --- |

34.

| 35. | anmoder om, at Cuba inddrages som et land, der er støtteberettiget i henhold til EIB's eksterne mandat, i det omfang landet overholder EIB's krav; |
| --- | --- |

35.

| 36. | glæder sig over, at aftalen om politisk dialog og samarbejde er kommet til at omfatte bestemmelser rettet mod en bæredygtig økonomisk, social og miljømæssig udvikling i Cuba, især forpligtelsen til at arbejde på at opfylde 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og dens mål for bæredygtig udvikling (SDG), idet der tages hensyn til Addis Abeba-handlingsplanen om finansiering af udvikling; opfordrer parterne til, når aftalen om politisk dialog og samarbejde er blevet ratificeret, hurtigt at indlede en målrettet dialog om gennemførelsen af 2030-dagsordenen; |
| --- | --- |

36.

| 37. | minder om, at de diplomatiske forbindelser mellem EU og Cuba blev oprettet i 1988, at Cuba har modtaget udviklingsbistand og humanitær bistand fra EU siden 1984, og at landet i øjeblikket modtager 50 millioner EUR i EU-støtte i henhold til forordningen om instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde (DCI) for perioden 2014-2020; |
| --- | --- |

37.

| 38. | minder om, at aftalen om politisk dialog og samarbejde vil lette Cubas engagement i EU's programmer og den forbedrede gennemførelse af det flerårige vejledende program for perioden 2014-2020 med henblik på at fremme den økonomiske og sociale moderniseringsstrategi, som den cubanske regering har vedtaget; |
| --- | --- |

38.

| 39. | er foruroliget over, at Cuba, der er klassificeret som »mellemindkomstland i den øverste halvdel« af OECD's Komité for Udviklingsbistand (DAC), risikerer gradvis at miste sin udviklingsbistand i henhold til DCI-forordningen; mener, at landets situation som en udviklings-østat, de økonomiske omstændigheder, det står over for, som forværres af de negative virkninger af de unilaterale tvangsforanstaltninger, berettiger til, at der vedtages foranstaltninger, som sikrer, at EU kan videreføre sin bistand til Cuba, og at dette navnlig bør indgå i overvejelserne i forbindelse med den kommende midtvejsevaluering af DCI-forordningen; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understøtter parternes fornyede understregning af behovet for, at alle udviklede lande stiller 0,7 % af deres bruttonationalindkomst til rådighed til officiel udviklingsbistand, og for at nye vækstøkonomier og mellemindkomstlande fastsætter mål om at øge deres bidrag til de internationale offentlige finanser; |
| --- | --- |

40.

| 41. | glæder sig over, at kønsperspektivet fremmes inden for alle de relevante områder af samarbejdet, herunder området for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

41.

| 42. | anerkender og glæder sig over den vigtige rolle, som Cuba spiller i syd-syd-samarbejdet, dets engagement og dets internationale solidaritet i form af bidrag til humanitær bistand, først og fremmest i sundheds- og uddannelsessektoren; |
| --- | --- |

42.

| 43. | noterer sig, at aftalen om politisk dialog og samarbejde er en mulighed for Cuba til at engagere sig mere i og for at få bedre adgang til EU-programmer, herunder Horisont 2020, rammeprogrammet for forskning og innovation og Erasmus+, programmet for uddannelse, ungdom og idræt, som igen vil fremme tættere akademiske og mellemfolkelige udvekslinger; |
| --- | --- |

43.

| 44. | bemærker, at aftalen om politisk dialog og samarbejde også vil udgøre et instrument til, i multilaterale fora, at fremme fælles løsninger på globale udfordringer såsom migration, bekæmpelse af terrorisme og klimaforandringer; |
| --- | --- |

44.

| 45. | bekræfter sin beslutning om at sende en officiel delegation fra Europa-Parlamentets Udenrigsudvalg til Cuba; anmoder de cubanske myndigheder om at tillade EU-delegationer indrejse og adgang til deres partnere; |
| --- | --- |

45.

| 46. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Cubas regering og parlament. |
| --- | --- |

46.

---

(1)  EFT L 322 af 12.12.1996, s. 1.

(2)  EUT L 337 I af 13.12.2016, s. 41.

(3)  Vedtagne tekster af denne dato, P8_TA(2017)0296.

(4)  EUT C 201 E af 18.8.2005, s. 83.

(5)  EUT C 288 E af 25.11.2006, s. 81.

(6)  EUT C 146 E af 12.6.2008, s. 377.

(7)  EUT C 349 E af 22.12.2010, s. 82.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/106 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/106

---

P8_TA(2017)0301

Øget forekomst af epidemier af hiv, tuberkulose og hepatitis C-virus (HCV) i Europa

Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om EU's indsats mod hiv/aids, tuberkulose og hepatitis C (2017/2576(RSP))

(2018/C 334/11)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 168 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 168 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1082/2013/EU af 22. oktober 2013 om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler og om ophævelse af beslutning nr. 2119/98/EF (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1082/2013/EU af 22. oktober 2013 om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler og om ophævelse af beslutning nr. 2119/98/EF (1),

| — | der henviser til Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) handlingsplan for sundhedssektorens indsats mod hiv i WHO's europæiske region, som vedrører den globale sundhedssektorstrategi for hiv for perioden 2016-2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) handlingsplan for sundhedssektorens indsats mod hiv i WHO's europæiske region, som vedrører den globale sundhedssektorstrategi for hiv for perioden 2016-2021,

| — | der henviser til den årlige epidemiologiske rapport for 2014 fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) om seksuelt overførte infektioner, herunder hiv og blodbårne virus, |
| --- | --- |

—

der henviser til den årlige epidemiologiske rapport for 2014 fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) om seksuelt overførte infektioner, herunder hiv og blodbårne virus,

| — | der henviser til ECDC's systematiske gennemgang for 2016 af forekomsten af hepatitis B og C i EU/EØS, |
| --- | --- |

—

der henviser til ECDC's systematiske gennemgang for 2016 af forekomsten af hepatitis B og C i EU/EØS,

| — | der henviser til sin skriftlige erklæring om Hepatitis C af 29. marts 2007 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin skriftlige erklæring om Hepatitis C af 29. marts 2007 (2),

| — | der henviser til ECDC's 2016-retningslinjer for tuberkulosekontrol i sårbare og svært tilgængelige befolkninger, |
| --- | --- |

—

der henviser til ECDC's 2016-retningslinjer for tuberkulosekontrol i sårbare og svært tilgængelige befolkninger,

| — | der henviser til WHO's tuberkulosehandlingsplan 2016-2020 for WHO's europæiske region (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til WHO's tuberkulosehandlingsplan 2016-2020 for WHO's europæiske region (3),

| — | der henviser til resultatet af det uformelle møde mellem EU's sundhedsministre i Bratislava den 3.-4. oktober 2016, hvor medlemsstaterne blev enige om støtten til udvikling af en integreret ramme for EU's politik vedrørende hiv, tuberkulose og viral hepatitis, |
| --- | --- |

—

der henviser til resultatet af det uformelle møde mellem EU's sundhedsministre i Bratislava den 3.-4. oktober 2016, hvor medlemsstaterne blev enige om støtten til udvikling af en integreret ramme for EU's politik vedrørende hiv, tuberkulose og viral hepatitis,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 med titlen »Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid — En europæisk indsats for bæredygtighed«, der omfatter de økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner af bæredygtig udvikling samt styring, både i EU og på verdensplan, og hvori Kommissionen erklærer, at den »vil bidrage med at overvåge, rapportere om og revidere fremskridtene hen imod opfyldelsen af de bæredygtige udviklingsmål i en EU-sammenhæng« (COM(2016)0739), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 med titlen »Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid — En europæisk indsats for bæredygtighed«, der omfatter de økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner af bæredygtig udvikling samt styring, både i EU og på verdensplan, og hvori Kommissionen erklærer, at den »vil bidrage med at overvåge, rapportere om og revidere fremskridtene hen imod opfyldelsen af de bæredygtige udviklingsmål i en EU-sammenhæng« (COM(2016)0739),

| — | der henviser til den fælles Rigaerklæring om tuberkulose og multiresistens, som blev fremsat på det østlige partnerskabs første ministerkonference om dette emne, der blev afholdt i Riga den 30.-31. marts 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles Rigaerklæring om tuberkulose og multiresistens, som blev fremsat på det østlige partnerskabs første ministerkonference om dette emne, der blev afholdt i Riga den 30.-31. marts 2015,

| — | der henviser til WHO's første globale sundhedssektorstrategi for viral hepatitis 2016-2021, som blev vedtaget af Verdenssundhedsforsamlingen i maj 2016, og som fremhæver den væsentlige betydning af en universel sundhedsdækning og de mål, som — sammen med målene for bæredygtig udvikling — har til formål at reducere antallet af nye forekomster og dødeligheden med henholdsvis 90 % og 65 % og i sidste ende eliminere viral hepatitis som folkesundhedsproblem, |
| --- | --- |

—

der henviser til WHO's første globale sundhedssektorstrategi for viral hepatitis 2016-2021, som blev vedtaget af Verdenssundhedsforsamlingen i maj 2016, og som fremhæver den væsentlige betydning af en universel sundhedsdækning og de mål, som — sammen med målene for bæredygtig udvikling — har til formål at reducere antallet af nye forekomster og dødeligheden med henholdsvis 90 % og 65 % og i sidste ende eliminere viral hepatitis som folkesundhedsproblem,

| — | der henviser til WHO's europæiske handlingsplan for sundhedssektorens indsats mod viral hepatitis i WHO's europæiske region, hvis overordnede mål er at eliminere viral hepatitis som en trussel mod folkesundheden i den europæiske region inden 2030 ved at reducere sygelighed og dødelighed som følge af viral hepatitis og dens komplikationer og sikre lige adgang til de anbefalede forebyggelses-, test-, pleje- og behandlingsydelser for alle, |
| --- | --- |

—

der henviser til WHO's europæiske handlingsplan for sundhedssektorens indsats mod viral hepatitis i WHO's europæiske region, hvis overordnede mål er at eliminere viral hepatitis som en trussel mod folkesundheden i den europæiske region inden 2030 ved at reducere sygelighed og dødelighed som følge af viral hepatitis og dens komplikationer og sikre lige adgang til de anbefalede forebyggelses-, test-, pleje- og behandlingsydelser for alle,

| — | der henviser til WHO's europæiske handlingsplan for hiv/aids for 2012-2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til WHO's europæiske handlingsplan for hiv/aids for 2012-2015,

| — | der henviser til Parlamentets udtalelse af 2. marts 2017 om EU's muligheder for forbedring af adgangen til lægemidler (4), hvor Kommissionen og medlemsstaterne indtrængende opfordres til at vedtage strategiske planer, der sigter mod at sikre adgang til livreddende lægemidler og til at der sker en koordinering af en beredskabsplan for udryddelse af hepatitis C i EU ved hjælp af redskaber såsom fælles indkøb på EU-plan, |
| --- | --- |

—

der henviser til Parlamentets udtalelse af 2. marts 2017 om EU's muligheder for forbedring af adgangen til lægemidler (4), hvor Kommissionen og medlemsstaterne indtrængende opfordres til at vedtage strategiske planer, der sigter mod at sikre adgang til livreddende lægemidler og til at der sker en koordinering af en beredskabsplan for udryddelse af hepatitis C i EU ved hjælp af redskaber såsom fælles indkøb på EU-plan,

| — | der henviser til FN's mål for bæredygtig udvikling (SDG), navnlig mål 3, som omfatter målet om at sætte en stopper for hiv- og tuberkuloseepidemier inden 2030 og bekæmpe hepatitis, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's mål for bæredygtig udvikling (SDG), navnlig mål 3, som omfatter målet om at sætte en stopper for hiv- og tuberkuloseepidemier inden 2030 og bekæmpe hepatitis,

| — | der henviser til Berlin-erklæringen om tuberkulose — »All Against Tuberculosis« (EUR/07/5061622/5, WHO European Ministerial Forum, 74415) af 22. oktober 2007, |
| --- | --- |

—

der henviser til Berlin-erklæringen om tuberkulose — »All Against Tuberculosis« (EUR/07/5061622/5, WHO European Ministerial Forum, 74415) af 22. oktober 2007,

| — | der henviser til forespørgsel til Kommissionen om EU's indsats mod hiv/aids, tuberkulose og hepatitis C (O-000045/2017-B8-0321/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til forespørgsel til Kommissionen om EU's indsats mod hiv/aids, tuberkulose og hepatitis C (O-000045/2017-B8-0321/2017),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at hvert syvende menneske med hiv ifølge ECDC ikke er klar over, at vedkommende er seropositiv, og at der vurderes at gå i gennemsnit fire år mellem hiv-infektionen og diagnosen; der henviser til, at der er 3,5 gange større sandsynlighed for, at udiagnosticerede hiv-smittede overfører hiv til andre, end at diagnosticerede gør det; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at hvert syvende menneske med hiv ifølge ECDC ikke er klar over, at vedkommende er seropositiv, og at der vurderes at gå i gennemsnit fire år mellem hiv-infektionen og diagnosen; der henviser til, at der er 3,5 gange større sandsynlighed for, at udiagnosticerede hiv-smittede overfører hiv til andre, end at diagnosticerede gør det;

| B. | der henviser til, at Dublin-erklæringen om partnerskab til bekæmpelse af hiv/aids i Europa og Centralasien bidrog væsentlig til skabelsen af en harmoniseret overvågningsramme i EU og nabolandene, som gør det muligt at overvåge fremskridt i kampen mod hiv; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Dublin-erklæringen om partnerskab til bekæmpelse af hiv/aids i Europa og Centralasien bidrog væsentlig til skabelsen af en harmoniseret overvågningsramme i EU og nabolandene, som gør det muligt at overvåge fremskridt i kampen mod hiv;

| C. | der henviser til, at der er stærke beviser for, at profylakse før eksponering er effektiv med hensyn til at forebygge infektion, og at anvendelsen af antiretroviral behandling næsten fuldstændig fjerner risikoen for overførsel, når viruskoncentrationen er reduceret til ikke-detekterbare niveauer (5); |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at der er stærke beviser for, at profylakse før eksponering er effektiv med hensyn til at forebygge infektion, og at anvendelsen af antiretroviral behandling næsten fuldstændig fjerner risikoen for overførsel, når viruskoncentrationen er reduceret til ikke-detekterbare niveauer (5);

| D. | der henviser til, at antallet af nye hiv-infektioner blandt stiknarkomaner ganske vist er fortsat med at falde i de fleste af landene i Den Europæiske Union og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EU/EØS), men at en fjerdedel af alle nyligt diagnosticerede og rapporterede tilfælde af hiv i fire lande blev tilskrevet stiknarkomani; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at antallet af nye hiv-infektioner blandt stiknarkomaner ganske vist er fortsat med at falde i de fleste af landene i Den Europæiske Union og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EU/EØS), men at en fjerdedel af alle nyligt diagnosticerede og rapporterede tilfælde af hiv i fire lande blev tilskrevet stiknarkomani;

| E. | der henviser til, at nye hiv-infektioner som følge af overførsel fra forældre til børn og via blodtransfusion praktisk talt er blevet elimineret i EU/EØS; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at nye hiv-infektioner som følge af overførsel fra forældre til børn og via blodtransfusion praktisk talt er blevet elimineret i EU/EØS;

| F. | der henviser til, at tuberkulose (TB) og multiresistent tuberkulose (MDR-TB), som er luftbårne sygdomme, er grænseoverskridende sundhedstrusler i en globaliseret verden, hvor befolkningens mobilitet er stigende; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at tuberkulose (TB) og multiresistent tuberkulose (MDR-TB), som er luftbårne sygdomme, er grænseoverskridende sundhedstrusler i en globaliseret verden, hvor befolkningens mobilitet er stigende;

| G. | der henviser til, at epidemiologien for tuberkulose er forskellig i forskellige dele af EU/EØS og bl.a. afhænger af, på hvilket stade en medlemsstat befinder sig på vejen mod udryddelse af tuberkulose; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at epidemiologien for tuberkulose er forskellig i forskellige dele af EU/EØS og bl.a. afhænger af, på hvilket stade en medlemsstat befinder sig på vejen mod udryddelse af tuberkulose;

| H. | der henviser til, at omkring en fjerdedel af de 10 mio. dødsfald forbundet med lægemiddelresistens, der forventes at ske hvert år frem til 2050, vil komme fra resistente stammer af tuberkulose med en omkostning for den globale økonomi på mindst 16,7 mia. USD og for Europa på mindst 1,1 mia. USD; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at omkring en fjerdedel af de 10 mio. dødsfald forbundet med lægemiddelresistens, der forventes at ske hvert år frem til 2050, vil komme fra resistente stammer af tuberkulose med en omkostning for den globale økonomi på mindst 16,7 mia. USD og for Europa på mindst 1,1 mia. USD;

| I. | der henviser til, at man bør være opmærksom på problemet med co-infektion med navnlig tuberkulose og viral hepatitis B og C; der henviser til, at tuberkulose og viral hepatitis er meget udbredte, udvikler sig hurtigere og forårsager betydelig sygelighed og dødelighed blandt de hiv-positive; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at man bør være opmærksom på problemet med co-infektion med navnlig tuberkulose og viral hepatitis B og C; der henviser til, at tuberkulose og viral hepatitis er meget udbredte, udvikler sig hurtigere og forårsager betydelig sygelighed og dødelighed blandt de hiv-positive;

| J. | der henviser til, at der er et kritisk behov for grænseoverskridende og tværvidenskabeligt samarbejde med henblik på at bekæmpe disse epidemier; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at der er et kritisk behov for grænseoverskridende og tværvidenskabeligt samarbejde med henblik på at bekæmpe disse epidemier;

| K. | der henviser til, at viral hepatitis er en af de største trusler mod folkesundheden på verdensplan og berører ca. 240 mio. mennesker med kroniske hepatitis B (6) og omkring 150 millioner med kronisk hepatitis C; der henviser til, at 13,3 mio. mennesker i WHO's europæiske region anslås af leve med kroniske hepatitis B og omkring 15 mio. mennesker med hepatitis C; der endvidere henviser til, at hepatitis B forårsager ca. 36 000 dødsfald og hepatitis C ca. 86 000 dødsfald i medlemsstaterne i WHO's europæiske region hvert år; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at viral hepatitis er en af de største trusler mod folkesundheden på verdensplan og berører ca. 240 mio. mennesker med kroniske hepatitis B (6) og omkring 150 millioner med kronisk hepatitis C; der henviser til, at 13,3 mio. mennesker i WHO's europæiske region anslås af leve med kroniske hepatitis B og omkring 15 mio. mennesker med hepatitis C; der endvidere henviser til, at hepatitis B forårsager ca. 36 000 dødsfald og hepatitis C ca. 86 000 dødsfald i medlemsstaterne i WHO's europæiske region hvert år;

| L. | der henviser til, at WHO har udpeget stiknarkomani som en vigtig drivkraft for hepatitis C-epidemien i den europæiske region, idet stiknarkomaner tegner sig for de fleste nye tilfælde; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at WHO har udpeget stiknarkomani som en vigtig drivkraft for hepatitis C-epidemien i den europæiske region, idet stiknarkomaner tegner sig for de fleste nye tilfælde;

| M. | der henviser til, at adgangen til den internationale økonomiske støtte, der er til rådighed for sundhedsprogrammer i den europæiske region, er hastigt faldende grundet de generelt stigende nationale indkomstniveauer og ændringer af kriterierne for støtteberettigelse fra ekstern donorfinansiering; der henviser til, at dette især rammer de østeuropæiske og centralasiatiske lande, hvor tallene for hiv, tuberkulose og hepatitis C er højest, hvorfor effektiviteten af indsatsen over for disse sygdomme bringes i alvorlig fare; der henviser til, at mange lande i WHO's europæiske region stadig er stærkt afhængige af ekstern finansiering til deres sundhedsprogrammer, navnlig med henblik på at hjælpe udsatte grupper og centrale berørte befolkningsgrupper; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at adgangen til den internationale økonomiske støtte, der er til rådighed for sundhedsprogrammer i den europæiske region, er hastigt faldende grundet de generelt stigende nationale indkomstniveauer og ændringer af kriterierne for støtteberettigelse fra ekstern donorfinansiering; der henviser til, at dette især rammer de østeuropæiske og centralasiatiske lande, hvor tallene for hiv, tuberkulose og hepatitis C er højest, hvorfor effektiviteten af indsatsen over for disse sygdomme bringes i alvorlig fare; der henviser til, at mange lande i WHO's europæiske region stadig er stærkt afhængige af ekstern finansiering til deres sundhedsprogrammer, navnlig med henblik på at hjælpe udsatte grupper og centrale berørte befolkningsgrupper;

| N. | der henviser til, at det vil være vanskeligt for Kommissionen at overvåge fremskridtene i opfyldelsen af målene for bæredygtig udvikling for så vidt angår viral hepatitis grundet de ofte manglende eller utilstrækkelige overvågningsdata i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at det vil være vanskeligt for Kommissionen at overvåge fremskridtene i opfyldelsen af målene for bæredygtig udvikling for så vidt angår viral hepatitis grundet de ofte manglende eller utilstrækkelige overvågningsdata i medlemsstaterne;

| O. | der henviser til, at der stadig er en ujævn tilgang til bekæmpelse af viral hepatitis på EU-plan, hvor nogle medlemsstater slet ikke har nogen national plan, mens andre har afsat betydelige finansieringsforpligtelser, indført strategier og udarbejdet nationale planer for en omfattende reaktion på problemet med viral hepatitis; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at der stadig er en ujævn tilgang til bekæmpelse af viral hepatitis på EU-plan, hvor nogle medlemsstater slet ikke har nogen national plan, mens andre har afsat betydelige finansieringsforpligtelser, indført strategier og udarbejdet nationale planer for en omfattende reaktion på problemet med viral hepatitis;

| P. | der henviser til, at der er mellem 130 og 150 millioner mennesker i verden, som er kronisk smittet med hepatitis C; der henviser til, at ca. 700 000 mennesker hvert år dør som følge af leversygdomme, der er forbundet med hepatitis C; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at der er mellem 130 og 150 millioner mennesker i verden, som er kronisk smittet med hepatitis C; der henviser til, at ca. 700 000 mennesker hvert år dør som følge af leversygdomme, der er forbundet med hepatitis C;

| Q. | der henviser til, at der i 2014 blev meldt om 35 321 tilfælde af hepatitis C fra 28 EU/EØS-medlemsstater, en rå rate på 8,8 tilfælde pr. 100 000 indbyggere (7); |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at der i 2014 blev meldt om 35 321 tilfælde af hepatitis C fra 28 EU/EØS-medlemsstater, en rå rate på 8,8 tilfælde pr. 100 000 indbyggere (7);

| R. | der henviser til at det samlede antal diagnosticerede og rapporterede tilfælde i alle EU/EØS-medlemsstater mellem 2006 og 2014 steg med 28,7 %, og at størstedelen af denne stigning er observeret siden 2010 (8); |
| --- | --- |

R.

der henviser til at det samlede antal diagnosticerede og rapporterede tilfælde i alle EU/EØS-medlemsstater mellem 2006 og 2014 steg med 28,7 %, og at størstedelen af denne stigning er observeret siden 2010 (8);

| S. | der henviser til, at fortolkningen af hepatitis C-data på tværs af landene er hæmmet af forskelle i overvågningssystemer, testpraksis og -programmer og vanskeligheder med at definere sagerne som akutte eller kroniske (9); |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at fortolkningen af hepatitis C-data på tværs af landene er hæmmet af forskelle i overvågningssystemer, testpraksis og -programmer og vanskeligheder med at definere sagerne som akutte eller kroniske (9);

En omfattende og integreret ramme for EU's politik

| 1. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle en omfattende ramme for EU's politik for bekæmpelse af hiv/aids, tuberkulose og viral hepatitis under hensyntagen til de forskellige situationer og konkrete udfordringer i de EU-medlemsstater og nabolande, hvor problemet med hiv og multiresistent tuberkulose er størst; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at sikre et passende udgiftsniveau og passende mobilisering af ressourcer, hvilket er nødvendigt for at opfylde mål 3 for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke arbejdet med lokalsamfund og sårbare personer gennem tværsektorielt samarbejde, ved at sikre deltagelse af ngo'er og levering af tjenester til de berørte befolkningsgrupper; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen og Rådet til at spille en vigtig politisk rolle i dialogen med nabolandene i Østeuropa og Centralasien for at sikre, at der foreligger planer for en holdbar overgang til national finansiering, således at programmer for hiv, viral hepatitis og tuberkulose er effektive, opretholdes og øges efter tilbagetrækningen af de internationale donorers støtte; opfordrer Kommissionen og Rådet til fortsat at arbejde tæt sammen med disse lande med henblik på at sikre, at de påtager sig ansvar for og ejerskabet over indsatsen mod hiv, viral hepatitis og tuberkulose; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer Kommissionen til at drøfte muligheden for at ajourføre Dublin-erklæringen med medlemsstaterne og de fremtidige rådsformandskaber med henblik på at bringe hiv, viral hepatitis og tuberkulose på lige fod; |
| --- | --- |

5.

Hiv/aids

| 6. | understreger, at hiv er den overførbare sygdom, der indebærer den største sociale stigmatisering, hvilket kan have en alvorlig indvirkning på livskvaliteten for de berørte; understreger, at der i 2015 blev indberettet næsten 30 000 nye tilfælde af hiv-infektioner af de 31 EU/EØS-lande, og at der ikke er nogen tegn på et generelt fald; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme adgangen til innovativ behandling, også for de mest sårbare grupper, og til at samarbejde om bekæmpelse af den sociale stigmatisering, der er forbundet med hiv-infektion; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger, at samleje stadig er den vigtigste indberettede transmissionsform i EU/EØS, efterfulgt af stiknarkomani; fremhæver kvinders og børns sårbarhed over for infektioner; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer Kommissionen og Rådet til ikke kun at øge investeringerne i forskning for at opnå effektive behandlinger og udvikle nye redskaber samt innovative og patientcentrerede tilgange til bekæmpelse af disse sygdomme, men også til at sikre tilgængelighed og prisoverkommelighed af disse redskaber og til at gøre en mere effektiv indsats over for co-infektion, navnlig med tuberkulose og viral hepatitis B og C og de dermed forbundne komplikationer; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger, at forebyggelse fortsat er det vigtigste redskab til at bekæmpe hiv/aids, men at to ud af tre EU/EØS-lande rapporterer, at de midler, der er til rådighed til forebyggelse, er utilstrækkelige til at reducere antallet af nye hiv-infektioner; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer medlemsstaterne, Kommissionen og Rådet til at fortsætte med at støtte forebyggelsen af hiv/aids og sammenkoblingen til pleje gennem fælles tiltag og projekter under EU's sundhedsprogram og til at fremme dokumenterede folkesundhedsmæssige foranstaltninger til forebyggelse af hiv, herunder: omfattende skadesreducerende tilbud for stofmisbrugere, behandling som forebyggelse, anvendelse af kondom, profylakse før eksponering og effektiv seksualundervisning; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer medlemsstaterne til at fokusere på hiv-testningstjenester for at nå centrale befolkningsgrupper i områder, hvor forekomsten af hiv er højest, på linje med WHO's anbefalinger; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer medlemsstaterne til effektivt at bekæmpe seksuelt overførte infektioner, der øger risikoen for hiv-smitte; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer medlemsstaterne til at stille gratis hiv-test til rådighed, især for sårbare grupper, til at sikre tidlig påvisning og til at forbedre rapporteringen af antallet af infektioner, hvilket er vigtigt for en tilstrækkelig information og for advarsler om sygdommen; |
| --- | --- |

14.

Tuberkulose

| 15. | understreger, at forekomsten af tuberkulose i Den Europæiske Union er blandt de laveste i verden; understreger imidlertid, at ca. 95 % af tuberkulosedødsfaldene sker i lav- og mellemindkomstlande; understreger endvidere, at WHO's europæiske region og navnlig de østeuropæiske og centralasiatiske lande er hårdt ramt af multiresistent tuberkulose (MDR-TB), som tegner sig for omkring en fjerdedel af det globale MDR-TB-problem; understreger, at 15 ud af de 27 lande med det højeste antal tilfælde af multiresistent tuberkulose, som er udpeget af WHO, ligger i den europæiske region; |
| --- | --- |

15.

| 16. | påpeger, at tuberkulose er den hyppigste dødsårsag for mennesker, der lever med hiv, og at ca. hvert tredje dødsfald blandt mennesker med hiv skyldes tuberkulose (10); understreger, at antallet af mennesker, der bliver syge af tuberkulose er steget for tredje år i træk i 2014, fra 9 millioner i 2013 til 9,6 millioner i 2014; understreger, at kun hvert fjerde tilfælde af multiresistent tuberkulose diagnosticeres, og fremhæver de store mangler inden for påvisning og diagnosticering; |
| --- | --- |

16.

| 17. | påpeger, at antimikrobiel resistens er en alvorlig voksende udfordring for lægevidenskaben i behandlingen af infektioner og sygdomme, herunder tuberkulose; |
| --- | --- |

17.

| 18. | minder om, at afbrydelse af behandlingen bidrager til udviklingen af resistens over for lægemidler, til overførsel af tuberkulose og til dårlige resultater for de enkelte patienter; |
| --- | --- |

18.

| 19. | understreger, at Kommissionen og medlemsstaterne for at forbedre indsatsen for forebyggelse, påvisning og behandling af tuberkulose må udvikle tuberkuloseprogrammer og finansiel støtte til at styrke samarbejde med lokalsamfund og sårbare mennesker gennem tværsektorielt samarbejde, som bør omfatte deltagelse af ikkestatslige organisationer, især i udviklingslandene; fremhæver endvidere, at finansiel inddragelse af alle aktører i at give støtte til behandling af tuberkulose er afgørende for kontinuiteten af tuberkulosebehandlingen, eftersom behandlinger kan være uoverkommelige på grund af høje omkostninger; |
| --- | --- |

19.

| 20. | fremhæver betydningen af kampen mod den voksende antimikrobielle resistenskrise, herunder finansiering af forskning og udvikling af nye vacciner samt innovative og patientcentrerede tilgange, diagnosticering og behandling af tuberkulose; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Kommissionen og Rådet til at spille en vigtig politisk rolle i at sikre, at sammenhængen mellem antimikrobiel resistens og multiresistens tuberkulose afspejles i resultatet af G20-topmødet i juli 2017 i Tyskland samt i EU's nye handlingsplan om antimikrobiel resistens, der er på vej til at blive offentliggjort i 2017; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at samarbejde om at oprette grænseoverskridende foranstaltninger til at hindre spredningen af tuberkulose gennem bilaterale aftaler mellem lande og gennem fælles tiltag; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til at styrke og formalisere det regionale samarbejde om tuberkulose og multiresistent tuberkulose på højeste politiske plan på tværs af de forskellige sektorer og opbygge partnerskaber med de kommende EU-formandskaber om at videreføre dette arbejde; |
| --- | --- |

23.

Hepatitis C

| 24. | understreger, at den vigtigste eksponeringsvej for viral hepatitis i Den Europæiske Union er via stiknarkomani som følge af delte kontaminerede nåle og anvendelsen af usterilt sprøjteudstyr; understreger, at hyppigheden af hepatitisinfektion blandt sundhedspersonale som følge af stik fra kanyler stadig ligger over gennemsnittet; understreger, at skadesbegrænsning, herunder, opiatsubstitutionsprogrammer og nåle- og sprøjteprogrammer, er en afgørende forebyggelsesstrategi over for viral hepatitis, som også bør omfatte foranstaltninger med henblik på at bekæmpe stigmatisering og diskrimination; understreger, at anti-HCV- og HBsAg-test ofte ikke er omfattet af de helbredsundersøgelser, der godtgøres; fremhæver, at virusset i sjældnere tilfælde kan overføres seksuelt eller via sundheds- og plejefaciliteter på grund af utilstrækkelig infektionsbekæmpelse eller perinatalt fra en inficeret moder til barnet; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger, at mere end 90 % af patienterne ikke udviser symptomer på smitte med sygdommen, og at den som regel bliver opdaget ved en tilfældighed under en analyse eller først når symptomerne begynder at vise sig, hvilket er årsagen til, at den forårsager kronisk hepatitis i 55 % til 85 % af tilfældene; der henviser til, at personer med kronisk hepatitis har en risiko på 15-30 % for i løbet af 20 år at udvikle levercirrose — hovedårsagen til hepatocellulær carcinom; |
| --- | --- |

25.

| 26. | fremhæver, at patienterne i 75 % af tilfældene med hepatocellulær carcinom tester positivt for hepatitis C-virus (HCV); |
| --- | --- |

26.

| 27. | understreger, at der i medlemsstaterne ikke findes nogen fælles protokol for påvisning af hepatitis C, og at oplysningerne om antallet af berørte personer kan være undervurderet; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger, at WHO i april 2016 ajourførte sine retningslinjer for påvisning, pleje og behandling af personer med kronisk hepatitis C-infektion, og at disse retningslinjer supplerer WHO's eksisterende retningslinjer om forebyggelse af overførsel af blodbårne virus, herunder HCV; fremhæver, at disse retningslinjer indeholder vigtige anbefalinger på disse områder og uddyber betragtninger om anvendelsen af dem; |
| --- | --- |

28.

| 29. | understreger, at HCV-infektion kan kureres, navnlig hvis den konstateres og behandles med en passende kombination af antivirale lægemidler; påpeger især, at antiviral behandling nu kan helbrede over 90 % af alle personer med HCV-infektion; understreger, at viral HBV kan forebygges ved vaccination og kan kontrolleres, men at mindre end 50 % af de personer, der har kronisk viral hepatitis først diagnosticeres årtier efter at være blevet smittet; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre bæredygtig finansiering af nationale planer for eliminering af viral hepatitis og gøre brug af EU's strukturfonde og andre disponible EU-midler; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til at indføre harmoniserede infektionsovervågningsprogrammer for hele EU, der kan afsløre udbrud af viral hepatitis, tuberkulose og hiv i tide, vurdere udviklingen i forekomsten, fremkomme med skøn over sygdomsbyrden og effektivt følge diagnose-, behandlings- og omsorgskaskaden i »realtid«, herunder for specifikke sårbare grupper; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer Europa-Kommissionen til at føre drøftelser med medlemsstaterne om, hvordan man bedst udstyrer det primære sundhedspersonale (såsom inddragelse af anti-HCV- og HBsAg-test i sundhedsundersøgelser, anamnese, opfølgningsprøver og henvisninger) med henblik på at øge diagnosticeringsraten og sikre behandling i overensstemmelse med retningslinjerne; |
| --- | --- |

32.

| 33. | beklager, at der på nuværende tidspunkt ikke findes nogen vaccine mod hepatitis C, og at primær samt sekundær forebyggelse derfor er afgørende; understreger dog, at de specielle kendetegn ved hepatitis C-infektion og den manglende protokol for påvisning i mange tilfælde gør det vanskeligt at kontrollere infektionen; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen til under ledelse af ECDC at iværksætte en tværfaglig plan i samarbejde med medlemsstaterne, som vil standardisere påvisnings-, testnings- og behandlingsprotokoller, og som vil udrydde hepatitis C i EU senest i 2030; |
| --- | --- |

34.

o

o o

| 35. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne, Verdenssundhedsorganisationen og medlemsstaternes regeringer. |
| --- | --- |

35.

---

(1)  EUT L 293 af 5.11.2013, s. 1.

(2)  EUT C 27 E af 31.1.2008, s. 247.

(3)  http://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0007/283804/65wd17e_Rev1_ TBActionPlan_150588_withCover.pdf

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0061.

(5)  https://thinkprogress.org/massive-hiv-treatment-study-found-zero-transmissions-between-mixed-status-couples-73d4a497f77b

(6)  http://www.euro.who.int/en/health-topics/communicable-diseases/hepatitis/data-and-statistics

(7)  Årlig epidemiologiske rapport fra ECDC:

http://ecdc.europa.eu/en/healthtopics/hepatitis_C/Documents/aer2016/AER-hepatitis-C.pdf

(8)  Ibid.

(9)  Ibid.

(10)  WHO's tuberkuloseårsrapport 2015.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/112 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/112

---

P8_TA(2017)0303

En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser

Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om en EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser (2016/2240(INI))

(2018/C 334/12)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 167, stk. 3 og 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 167, stk. 3 og 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til UNESCO's konvention af 2005 om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed, |
| --- | --- |

—

der henviser til UNESCO's konvention af 2005 om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2347 af 24. marts 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2347 af 24. marts 2017,

| — | der henviser til FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling, navnlig mål 4 og 17 for bæredygtig udvikling, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling, navnlig mål 4 og 17 for bæredygtig udvikling,

| — | der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR) til Europa-Parlamentet og Rådet af 8. juni 2016 med titlen »En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser« (JOIN(2016)0029), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR) til Europa-Parlamentet og Rådet af 8. juni 2016 med titlen »En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser« (JOIN(2016)0029),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 10. maj 2007 om en europæisk kulturdagsorden i en stadig mere globaliseret verden (COM(2007)0242), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 10. maj 2007 om en europæisk kulturdagsorden i en stadig mere globaliseret verden (COM(2007)0242),

| — | der henviser til den forberedende foranstaltning om kultur i Unionens eksterne forbindelser og dens henstillinger (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til den forberedende foranstaltning om kultur i Unionens eksterne forbindelser og dens henstillinger (1),

| — | der henviser til dokumentet »Fælles vision, fælles handling: et stærkere Europa. En global strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik«, som blev forelagt af NF/HR den 28. juni 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til dokumentet »Fælles vision, fælles handling: et stærkere Europa. En global strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik«, som blev forelagt af NF/HR den 28. juni 2016,

| — | der henviser til Rådets resolution af 16. november 2007 om den europæiske kulturdagsorden (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets resolution af 16. november 2007 om den europæiske kulturdagsorden (2),

| — | der henviser til Kommissionens rapport om gennemførelsen af den europæiske kulturdagsorden (COM(2010)0390), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens rapport om gennemførelsen af den europæiske kulturdagsorden (COM(2010)0390),

| — | der henviser til sin beslutning af 23. november 2016 om EU's strategiske kommunikation til bekæmpelse af tredjemands propaganda mod EU (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 23. november 2016 om EU's strategiske kommunikation til bekæmpelse af tredjemands propaganda mod EU (3),

| — | der henviser til Europarådets rammekonvention om kulturarvens værdi for samfundet (Farokonventionen) af 2005 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets rammekonvention om kulturarvens værdi for samfundet (Farokonventionen) af 2005 (4),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 16. december 2008 om fremme af den kulturelle mangfoldighed og den interkulturelle dialog i Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters eksterne forbindelser (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 16. december 2008 om fremme af den kulturelle mangfoldighed og den interkulturelle dialog i Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters eksterne forbindelser (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 12. maj 2011 om de kulturelle dimensioner af EU's optræden udadtil (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 12. maj 2011 om de kulturelle dimensioner af EU's optræden udadtil (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 19. januar 2016 om betydningen af interkulturel dialog, kulturel mangfoldighed og uddannelse for fremme af EU's grundlæggende værdier (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 19. januar 2016 om betydningen af interkulturel dialog, kulturel mangfoldighed og uddannelse for fremme af EU's grundlæggende værdier (7),

| — | der henviser til sin beslutning af 24. november 2015 om EU's rolle i FN — hvordan EU's udenrigspolitiske mål bedre kan nås (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 24. november 2015 om EU's rolle i FN — hvordan EU's udenrigspolitiske mål bedre kan nås (8),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 23. december 2014 om en arbejdsplan på kulturområdet (2015-2018) (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 23. december 2014 om en arbejdsplan på kulturområdet (2015-2018) (9),

| — | der henviser til UNESCO's konvention af 1972 om beskyttelse af verdenskultur- og naturarven, |
| --- | --- |

—

der henviser til UNESCO's konvention af 1972 om beskyttelse af verdenskultur- og naturarven,

| — | der henviser til sin beslutning af 8. september 2015»På vej mod en integreret tilgang til kulturarv i Europa« (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. september 2015»På vej mod en integreret tilgang til kulturarv i Europa« (10),

| — | der henviser til resolution CM/Res(2010)53, der blev vedtaget af Europarådet om et udvidet delvis aftale om Europarådets kulturruter (EPA), |
| --- | --- |

—

der henviser til resolution CM/Res(2010)53, der blev vedtaget af Europarådet om et udvidet delvis aftale om Europarådets kulturruter (EPA),

| — | der henviser til sin beslutning af 13. december 2016»En sammenhængende europæisk politik for kulturelle og kreative industrier« (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 13. december 2016»En sammenhængende europæisk politik for kulturelle og kreative industrier« (11),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 24. november 2015 om kultur i EU's eksterne forbindelser med fokus på kultur i udviklingssamarbejdet (12), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 24. november 2015 om kultur i EU's eksterne forbindelser med fokus på kultur i udviklingssamarbejdet (12),

| — | der henviser til sin beslutning af 30. april 2015 om ødelæggelse af kulturelle mindesmærker begået af ISIS/Da’esh (13), navnlig afsnit 3, som »opfordrer NF/HR til at anvende kulturelt diplomati og interkulturel dialog som redskab til at genforene de forskellige samfund og genopbygge de ødelagte mindesmærker«, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 30. april 2015 om ødelæggelse af kulturelle mindesmærker begået af ISIS/Da’esh (13), navnlig afsnit 3, som »opfordrer NF/HR til at anvende kulturelt diplomati og interkulturel dialog som redskab til at genforene de forskellige samfund og genopbygge de ødelagte mindesmærker«,

| — | der henviser til sin beslutning af 10. april 2008 om en europæisk kulturdagsorden i en stadig mere globaliseret verden (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. april 2008 om en europæisk kulturdagsorden i en stadig mere globaliseret verden (14),

| — | der henviser til resultaterne af det 3502. møde i Rådet for Uddannelse, Ungdom, Kultur og Sport den 21.- 22. november 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til resultaterne af det 3502. møde i Rådet for Uddannelse, Ungdom, Kultur og Sport den 21.- 22. november 2016,

| — | der henviser til undersøgelsen, der blev udarbejdet på opfordring af Parlamentets Kultur og Uddannelsesudvalg, med titlen »Forskning for CULT-udvalget — Europæiske kulturinstitutter i udlandet« (15), |
| --- | --- |

—

der henviser til undersøgelsen, der blev udarbejdet på opfordring af Parlamentets Kultur og Uddannelsesudvalg, med titlen »Forskning for CULT-udvalget — Europæiske kulturinstitutter i udlandet« (15),

| — | der henviser til undersøgelsen, der blev udarbejdet på opfordring af Parlamentets Kultur og Uddannelsesudvalg, med titlen »Research for CULT Committee — European capitals of culture: success strategies and long-term effects« (»Forskning for CULT-udvalget — Europæiske kulturhovedstæder: vellykkede strategier og langsigtede virkninger«) (16), |
| --- | --- |

—

der henviser til undersøgelsen, der blev udarbejdet på opfordring af Parlamentets Kultur og Uddannelsesudvalg, med titlen »Research for CULT Committee — European capitals of culture: success strategies and long-term effects« (»Forskning for CULT-udvalget — Europæiske kulturhovedstæder: vellykkede strategier og langsigtede virkninger«) (16),

| — | der henviser til den undersøgelse fra 2015, som Kommissionens Tjeneste for Udenrigspolitiske Instrumenter havde anmodet om, med titlen »Analyse af opfattelsen af EU og EU's politikker i udlandet« (17), |
| --- | --- |

—

der henviser til den undersøgelse fra 2015, som Kommissionens Tjeneste for Udenrigspolitiske Instrumenter havde anmodet om, med titlen »Analyse af opfattelsen af EU og EU's politikker i udlandet« (17),

| — | der henviser til udtalelse fra Regionsudvalget om en EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Regionsudvalget om en EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser,

| — | der henviser til udtalelse fra Regionsudvalget om en EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Regionsudvalget om en EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser,

| — | der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk år for kulturarv (2018) (COM(2016)0543), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk år for kulturarv (2018) (COM(2016)0543),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse om et europæisk solidaritetskorps (COM(2016)0942), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse om et europæisk solidaritetskorps (COM(2016)0942),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 14. december 2015 om revision af den europæiske naboskabspolitik, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 14. december 2015 om revision af den europæiske naboskabspolitik,

| — | der henviser til ICC's beslutning af 27. september 2016, hvor Ahmad Al Faqi Al Mahdi blev kendt skyldig i ødelæggelsen af adskillige mausoleer i Timbuktu, og hvor domstolen for første gang afsagde kendelse i overensstemmelse med Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol, om, at ødelæggelse af kulturarv kan betragtes som en krigsforbrydelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til ICC's beslutning af 27. september 2016, hvor Ahmad Al Faqi Al Mahdi blev kendt skyldig i ødelæggelsen af adskillige mausoleer i Timbuktu, og hvor domstolen for første gang afsagde kendelse i overensstemmelse med Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol, om, at ødelæggelse af kulturarv kan betragtes som en krigsforbrydelse,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til de fælles drøftelser mellem Udenrigsudvalget og Kultur- og Uddannelsesudvalget, jf. forretningsordenens artikel 55, |
| --- | --- |

—

der henviser til de fælles drøftelser mellem Udenrigsudvalget og Kultur- og Uddannelsesudvalget, jf. forretningsordenens artikel 55,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og Kultur- og Uddannelsesudvalget (A8-0220/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og Kultur- og Uddannelsesudvalget (A8-0220/2017),

| A. | der henviser til, at EU bliver en mere og mere fremtrædende aktør i de internationale forbindelser, og de bør være yderligere ressourcer og energi til fremme af fælles kultur, kulturarv, kunstnerisk kreativitet og innovation inden for den regionale mangfoldighed, baseret på art. 167 i TEUF; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at EU bliver en mere og mere fremtrædende aktør i de internationale forbindelser, og de bør være yderligere ressourcer og energi til fremme af fælles kultur, kulturarv, kunstnerisk kreativitet og innovation inden for den regionale mangfoldighed, baseret på art. 167 i TEUF;

| B. | der henviser til, at EU er en vigtig faktor i international politik spiller en stadig vigtigere rolle i globale anliggender, herunder gennem fremme af kulturel og sproglig mangfoldighed i internationale forbindelser; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at EU er en vigtig faktor i international politik spiller en stadig vigtigere rolle i globale anliggender, herunder gennem fremme af kulturel og sproglig mangfoldighed i internationale forbindelser;

| C. | der henviser til, at kultur har en egenværdi, og EU's erfaringer har vist, at kulturelle udvekslinger kan bidrage til at fremme dets eksterne mål og som et stærkt bindeled mellem mennesker af forskellige etniske, religiøse og sociale baggrunde, ikke mindst ved at styrke interkulturel og interreligiøs dialog og gensidig forståelse, f.eks. gennem aktiviteter af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten); mener i denne forbindelse, at kultur bør blive en væsentlig del af den politiske dialog med tredjelande, og at det er nødvendigt systematisk at integrere kultur i projekter og -programmer; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at kultur har en egenværdi, og EU's erfaringer har vist, at kulturelle udvekslinger kan bidrage til at fremme dets eksterne mål og som et stærkt bindeled mellem mennesker af forskellige etniske, religiøse og sociale baggrunde, ikke mindst ved at styrke interkulturel og interreligiøs dialog og gensidig forståelse, f.eks. gennem aktiviteter af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten); mener i denne forbindelse, at kultur bør blive en væsentlig del af den politiske dialog med tredjelande, og at det er nødvendigt systematisk at integrere kultur i projekter og -programmer;

| D. | der henviser til, at EU for at fremme interkulturel forståelse, er den nødt til at bygge videre på de fælles kommunikationsværktøjer i form af ægte europæiske medier som f.eks. Arte, Euronews og Euranet; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at EU for at fremme interkulturel forståelse, er den nødt til at bygge videre på de fælles kommunikationsværktøjer i form af ægte europæiske medier som f.eks. Arte, Euronews og Euranet;

| E. | der henviser til, at kultur og kultur er uløseligt forbundet med respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at kultur og kultur er uløseligt forbundet med respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder;

| F. | der henviser til, at videnskabeligt samarbejde er et vigtigt element i udenrigspolitikken ved at bygge bro mellem lande, forbedring af den internationale forskning og øge synligheden af forskningsdiplomati; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at videnskabeligt samarbejde er et vigtigt element i udenrigspolitikken ved at bygge bro mellem lande, forbedring af den internationale forskning og øge synligheden af forskningsdiplomati;

| G. | der henviser til, at EU og dets medlemsstater har en række fælles kulturelle, sproglige, historiske og religiøse rødder og ved at lade sig inspirere af Europas kulturelle, religiøse og humanistiske arv, er det lykkedes for dem at opnå enhed i mangfoldighed; der henviser til, at europæisk kultur og kulturarv, såvel materiel som immateriel, repræsenterer mangfoldigheden i de europæiske samfund og regioner, både deres majoritetssamfund som deres minoritetskulturer; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at EU og dets medlemsstater har en række fælles kulturelle, sproglige, historiske og religiøse rødder og ved at lade sig inspirere af Europas kulturelle, religiøse og humanistiske arv, er det lykkedes for dem at opnå enhed i mangfoldighed; der henviser til, at europæisk kultur og kulturarv, såvel materiel som immateriel, repræsenterer mangfoldigheden i de europæiske samfund og regioner, både deres majoritetssamfund som deres minoritetskulturer;

| H. | der henviser til erklæringen om fremme af medborgerskab og de fælles værdier frihed, tolerance og ikkediskrimination ved hjælp af uddannelse, som blev vedtaget i Paris i marts 2015, og som fremhæver behovet for at fremme en aktiv dialog mellem kulturer såvel som global solidaritet og gensidig respekt; |
| --- | --- |

H.

der henviser til erklæringen om fremme af medborgerskab og de fælles værdier frihed, tolerance og ikkediskrimination ved hjælp af uddannelse, som blev vedtaget i Paris i marts 2015, og som fremhæver behovet for at fremme en aktiv dialog mellem kulturer såvel som global solidaritet og gensidig respekt;

| I. | der henviser til, at gennem EU's historie har kulturelle forbindelser været grundlæggende drivkræfter for social samhørighed og bæredygtig økonomisk og menneskelig udvikling, samtidig med at de spiller en afgørende rolle med henblik på styrkelse af civilsamfundets kapacitet og kontakt mennesker imellem og ved at forhindre radikalisering med henblik på at beskytte kulturarv, styrke demokratiseringsprocessen og konfliktforebyggelse og modstandskraft; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at gennem EU's historie har kulturelle forbindelser været grundlæggende drivkræfter for social samhørighed og bæredygtig økonomisk og menneskelig udvikling, samtidig med at de spiller en afgørende rolle med henblik på styrkelse af civilsamfundets kapacitet og kontakt mennesker imellem og ved at forhindre radikalisering med henblik på at beskytte kulturarv, styrke demokratiseringsprocessen og konfliktforebyggelse og modstandskraft;

| J. | der henviser til, at kulturelt diplomati bør fremme kulturel og sproglig mangfoldighed, herunder beskyttelse af minoritetssprog, i erkendelse af, at de er en værdi i sig selv og bidrager til Europas kulturarv; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at kulturelt diplomati bør fremme kulturel og sproglig mangfoldighed, herunder beskyttelse af minoritetssprog, i erkendelse af, at de er en værdi i sig selv og bidrager til Europas kulturarv;

| K. | der henviser til, at menneskerettighederne også omfatter kulturelle rettigheder, og der henviser til, at kønsbalance bør der derfor lægges til den enkeltes ret til at deltage i det kulturelle liv og nyde godt af en kultur med fuld respekt for de grundlæggende menneskerettigheder for alle; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at menneskerettighederne også omfatter kulturelle rettigheder, og der henviser til, at kønsbalance bør der derfor lægges til den enkeltes ret til at deltage i det kulturelle liv og nyde godt af en kultur med fuld respekt for de grundlæggende menneskerettigheder for alle;

| L. | der henviser til, at der blev indført restriktive foranstaltninger i december 2014 med henblik på bekæmpelse af handel med kulturgoder fra Syrien; der henviser til, at der er et klart behov for at etablere en krisemekanisme for at afsløre og forhindre ødelæggelsen af kulturarv og fjernelse af kulturgoder, herunder i konfliktramte områder eller lande, handlinger, der kan anvendes i konfliktsituationer for at intimidere eller chokere og som i nogle tilfælde være det samme som »kulturel udrensning«; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at der blev indført restriktive foranstaltninger i december 2014 med henblik på bekæmpelse af handel med kulturgoder fra Syrien; der henviser til, at der er et klart behov for at etablere en krisemekanisme for at afsløre og forhindre ødelæggelsen af kulturarv og fjernelse af kulturgoder, herunder i konfliktramte områder eller lande, handlinger, der kan anvendes i konfliktsituationer for at intimidere eller chokere og som i nogle tilfælde være det samme som »kulturel udrensning«;

| M. | der henviser til, at kulturen er et offentligt gode, og at udforme en ny konsensus om udvikling skal indeholde overvejelser om tilbagebetaling af fælles offentlige goder, bl.a. gennem kultur; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at kulturen er et offentligt gode, og at udforme en ny konsensus om udvikling skal indeholde overvejelser om tilbagebetaling af fælles offentlige goder, bl.a. gennem kultur;

| N. | der henviser til, at EU og de enkelte medlemsstater tegner sig for mere end halvdelen af al udviklingsbistand i verden, hvilket er en realitet, der fortjener større anerkendelse; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at EU og de enkelte medlemsstater tegner sig for mere end halvdelen af al udviklingsbistand i verden, hvilket er en realitet, der fortjener større anerkendelse;

| O. | der henviser til, at kulturarven er en universel arv og derfor er dens beskyttelse en forudsætning for at opbygge fred og modstandskraft; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at kulturarven er en universel arv og derfor er dens beskyttelse en forudsætning for at opbygge fred og modstandskraft;

| P. | der henviser til, at den fælles meddelelse med titlen »En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser« skaber en ramme for EU's internationale kulturelle forbindelser; der imidlertid henviser til at fastlægge de tematiske og geografiske prioriteter og konkrete mål og resultater, målgrupper, fælles interesser og initiativer, finansieringsbestemmelser, forsvarlig økonomisk forvaltning et lokalt og regionalt perspektiv og udfordringer og gennemførelsesvilkår; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at den fælles meddelelse med titlen »En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser« skaber en ramme for EU's internationale kulturelle forbindelser; der imidlertid henviser til at fastlægge de tematiske og geografiske prioriteter og konkrete mål og resultater, målgrupper, fælles interesser og initiativer, finansieringsbestemmelser, forsvarlig økonomisk forvaltning et lokalt og regionalt perspektiv og udfordringer og gennemførelsesvilkår;

| Q. | der henviser til, at mellemfolkelige kontakter som f.eks. ungdomsudvekslinger, venskabsbyer, partnerskaber på det erhvervsmæssige område er blevet en vigtig drivkraft for at fremme interkulturel forståelse og bør fremmes af EU i dets udenrigspolitiske forbindelser; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at mellemfolkelige kontakter som f.eks. ungdomsudvekslinger, venskabsbyer, partnerskaber på det erhvervsmæssige område er blevet en vigtig drivkraft for at fremme interkulturel forståelse og bør fremmes af EU i dets udenrigspolitiske forbindelser;

| R. | der henviser til, at mobilitet er en væsentlig del af EU's internationale kulturelle forbindelser, der kræver oprettelsen af mekanismer til at lette visumadgangen fra og til tredjelande for kulturarbejdere, forskere, akademikere, lærere, studerende og ansatte og elevnetværk for tidligere deltagere i EU's programmer (18); |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at mobilitet er en væsentlig del af EU's internationale kulturelle forbindelser, der kræver oprettelsen af mekanismer til at lette visumadgangen fra og til tredjelande for kulturarbejdere, forskere, akademikere, lærere, studerende og ansatte og elevnetværk for tidligere deltagere i EU's programmer (18);

| S. | der henviser til, at EU og nabolandene historisk set har påvirket hinanden med hensyn til kultur; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at EU og nabolandene historisk set har påvirket hinanden med hensyn til kultur;

| T. | der henviser til, at samarbejde, uddannelse, mobilitet for kunstnere og kulturarbejdere og deres værker, herunder gennem europæiske og internationale netværk og kunstnerboliger, er en nøglefaktor for formidling og udveksling af både europæiske og ikke-europæiske kulturer og kunst og skal fremmes og styrkes; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at samarbejde, uddannelse, mobilitet for kunstnere og kulturarbejdere og deres værker, herunder gennem europæiske og internationale netværk og kunstnerboliger, er en nøglefaktor for formidling og udveksling af både europæiske og ikke-europæiske kulturer og kunst og skal fremmes og styrkes;

| U. | der henviser til, at visumpolitik for kunstnere og kulturarbejdere er nøglen til en vellykket samarbejde og en fri cirkulering af arbejder gennem europæiske og internationale netværk samt sikring af levende kunstneres programmer, der inddrager civilsamfundene i forskellige lande og regioner i verden; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at visumpolitik for kunstnere og kulturarbejdere er nøglen til en vellykket samarbejde og en fri cirkulering af arbejder gennem europæiske og internationale netværk samt sikring af levende kunstneres programmer, der inddrager civilsamfundene i forskellige lande og regioner i verden;

| V. | der henviser til, at det kan være et nyttigt udgangspunkt for at gøre status over, hvad der er blevet opnået inden for rammerne af »EU's kulturdagsorden« med henblik på yderligere at udvikle og forbedre strategien, opstille klare og målbare mål i overensstemmelse med de enkelte landes særlige forhold, prioriteter og realistiske resultater samt lære af bedste praksis; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at det kan være et nyttigt udgangspunkt for at gøre status over, hvad der er blevet opnået inden for rammerne af »EU's kulturdagsorden« med henblik på yderligere at udvikle og forbedre strategien, opstille klare og målbare mål i overensstemmelse med de enkelte landes særlige forhold, prioriteter og realistiske resultater samt lære af bedste praksis;

| W. | der henviser til, at EU som en vigtig partner for FN bør arbejde tæt sammen med UNESCO til beskyttelse af verdenskulturarven; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at EU som en vigtig partner for FN bør arbejde tæt sammen med UNESCO til beskyttelse af verdenskulturarven;

| X. | der henviser til, at koordinering mellem EU's programmer og ressourcer bør styrke den kulturelle dimension af EU's internationale forbindelser for at skabe et fælles rum for dialog og tværkulturel forståelse og tillid; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at koordinering mellem EU's programmer og ressourcer bør styrke den kulturelle dimension af EU's internationale forbindelser for at skabe et fælles rum for dialog og tværkulturel forståelse og tillid;

| Y. | der henviser til, at EU's initiativer og tiltag bør være mere synlig i tredjelande, herunder dem, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, og resultaterne heraf bør belønnes, vurderes og formidles bedre (19); |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at EU's initiativer og tiltag bør være mere synlig i tredjelande, herunder dem, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, og resultaterne heraf bør belønnes, vurderes og formidles bedre (19);

| Z. | der henviser til, at antallet af produkter og tjenesteydelser fra den audiovisuelle, kulturelle og kreative sektor er stigende, og det samme gælder deres bidrag til BNP og deres internationale udbredelse; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at antallet af produkter og tjenesteydelser fra den audiovisuelle, kulturelle og kreative sektor er stigende, og det samme gælder deres bidrag til BNP og deres internationale udbredelse;

| AA. | der henviser til, at mange af de europæiske kulturruter, som er certificeret af Europarådet, omfatter lande i EU's østlige og sydlige nabolande samt kandidatlande, hvilket bidrager til at styrke forbindelserne mellem EU og dets nabolande; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at mange af de europæiske kulturruter, som er certificeret af Europarådet, omfatter lande i EU's østlige og sydlige nabolande samt kandidatlande, hvilket bidrager til at styrke forbindelserne mellem EU og dets nabolande;

| AB. | der henviser til, at EU's bestræbelser på at udvikle samfundsmæssig modstandsdygtighed ved at uddybe arbejde med kultur, uddannelse og unge fremmer sameksistens og respekt; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at EU's bestræbelser på at udvikle samfundsmæssig modstandsdygtighed ved at uddybe arbejde med kultur, uddannelse og unge fremmer sameksistens og respekt;

Formål

| 1. | bifalder den fælles meddelelse, som giver et overblik over alle instrumenter, foranstaltninger og initiativer, programmer og projekter, der støttes af EU og dets medlemsstater, og som har kulturen som en fællesnævner; opfordrer til, at der udvikles en effektiv EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anerkender, at den fælles meddelelse sigter mod at fremme det kulturelle samarbejde inden for EU og dets partnerlande og fremme en verdensorden, der er baseret på fred ved at bekæmpe ekstremisme og radikalisering gennem interkulturel og interreligiøs dialog samt konfliktforebyggelse med respekt for demokrati, retsstatsprincippet, ytringsfrihed, gensidig forståelse, menneskerettigheder, kulturel mangfoldighed og grundlæggende værdier; fremhæver endvidere den vigtige rolle, som kulturdiplomati, kultursamarbejde samt uddannelses- og kulturudveksling spiller for at styrke en fælles kerne af universelle værdier; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anerkender den indsats, som EU-Udenrigstjenesten sammen med Kommissionen gør for at styrke den eksterne dimension af videnskabs- og forskningspolitikkerne, og opfordrer Kommissionen til at fremme udviklingen af et ambitiøs videnskabeligt diplomati; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer til, at kulturelle rettigheder fremmes som en integreret del af de grundlæggende menneskerettigheder, og til, at kulturen betragtes på grund af dens iboende værdi som en fjerde tværgående søjle af bæredygtig udvikling sammen med sociale, økonomiske og miljømæssige dimensioner; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bifalder tilgangen i den fælles meddelelse, som identificerer tre arbejdsområder: støtte kulturen som en drivkraft for bæredygtig social og økonomisk udvikling, fremme af kultur og interkulturel dialog til fredelige forbindelser mellem samfund og styrke samarbejdet om kulturarv; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer til, at kunstnerisk ytringsfrihed fremmes som en værdi og en opgave for Unionen for at pleje fri dialog og udveksling af god praksis på internationalt plan; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at EU har mange og forskelligartede erfaringer i inklusiv forvaltning, at dets styrke er at være forenet i sin mangfoldighed, og at dette er, hvor EU tilfører merværdi; |
| --- | --- |

7.

| 8. | anerkender, at selvom nærheds- og proportionalitetsprincipperne skal overholdes på det kulturelle område — ved også at tage EU's og medlemsstaternes fælles kulturelle rødder samt resultaget af langvarige kunstneriske og kulturelle udvekslinger i betragtning — har dannelsen af en vane med at arbejde og skabe sammen opbygget respekt og forståelse for andre kulturer; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger, at EU er et forum, hvor alle medlemsstater går sammen om at spille en større rolle på området internationale kulturelle forbindelser; |
| --- | --- |

9.

| 10. | foreslår, at hver enkelt medlemsstat kan iværksætte fælles tiltag med EU for at fremhæve et nyt EU-land hvert år ved hjælp af f.eks. udstillinger og samproduktioner, hvor der gives en særlig rolle til det roterende formandskab med henblik på at sikre supplerende værdi for EU og medlemsstaterne og øge synligheden af foranstaltninger og initiativer, herunder gennem EU's delegationer i udlandet, hvor specifikke menneskelige og finansielle ressourcer stilles til rådighed til dette formål; |
| --- | --- |

10.

| 11. | medlemsstater, navnlig mindre medlemsstater og deres kulturelle institutioner og aktører, kan opnå en merværdi til deres kulturelle resultater ved at benytte EU til at fremme og dele dem i udlandet; |
| --- | --- |

11.

| 12. | kulturelt diplomati kan fungere som en repræsentant for EU og dets medlemsstater; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om, med hensyn til materiel og immateriel kulturarv, betydningen af samarbejde mellem medlemsstaterne og EU's institutioner, hvad angår adgang til forskning, fremme, beskyttelse og forvaltning, og bekæmpelsen af menneskehandel, plyndringer og destruktion, herunder gennem regionalt øremærkede midler og bistand og gennem grænseoverskridende politisamarbejde både i og uden for EU; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger den rolle, som uafhængige medier spiller med hensyn til at fremme kulturel mangfoldighed og interkulturelle kompetencer og behovet for at styrke disse medier om en kilde til pålidelig information, navnlig i EU's nabolande; |
| --- | --- |

14.

| 15. | bifalder, at den fælles meddelelse introducerer de kulturelle og kreative industrier som et vigtigt element i EU's strategi for internationale kulturelle forbindelser; henviser til, at disse industrier bidrager til Europas »bløde magt« i deres rolle som ambassadører for europæiske værdier, navnlig med hensyn til regionale kreative centre og kulturelle netværk og anbefaler, at de udpeges og tilbydes stimulering samt udvikling af færdigheder; opfordrer Kommissionen til at styrke netværk af kreative og kulturelle agenter og aktører med særlig fokus på SMV'er, de europæiske kreative distrikter og kreative platforme som producenter af multiplikatoreffekter og innovation, herunder innovation på andre områder; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer Kommissionen og NF/HR til at udpeger »kulturelle aktører« til at spille en afgørende rolle i gennemførelsen af den fælles meddelelse ved at præcisere, at disse blandt andre kategorier bør omfatte kunstnere, kulturarbejdere og kreative, kulturelle institutioner, private og offentlige fonde, universiteter og kulturelle og kreative virksomheder; |
| --- | --- |

16.

Styring og redskaber

| 17. | opfordrer Kommissionen og næstformanden/den højtstående repræsentant til at fremlægge årlige og flerårige handlingsplaner på dette område, som bør omfatte tiltag, strategiske tematiske og geografiske prioriteter samt fælles mål, og til, at der foretages en regelmæssig gennemgang af gennemførelsen af den fælles meddelelse, og resultaterne heraf bør indberettes til Parlamentet; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger nødvendigheden af en større sammenhæng mellem EU's politikker og tiltag, der berører tredjelande; understreger behovet for at trække på eksisterende forskningsresultater, god praksis og andre EU-finansierede initiativer og instrumenter, der vedrører beskyttelse af kulturarv, der kan gavne samarbejdet med tredjelande; opfordrer til styrkede synenergier mellem alle de involverede aktør og andre EU-finansierede initiativer, som kan være til gavn for at nå strategiens mål, sikre ressourceeffektivitet, optimering af resultaterne og styrket indvirkningerne af EU's tiltag og initiativer; anbefaler en statusopgørelse for at garantere en effektiv tilgang; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer indtrængende Kommissionen til i den næste flerårige finansielle ramme at indføre en budgetpost, der er øremærket til at støtte internationale kulturelle forbindelser i eksisterende programmer og fremtidige indkaldelser, navnlig for næste generations kultur- og uddannelsesprogrammer, så disse kan udvikle deres internationale tiltag på en ordentlig måde; |
| --- | --- |

19.

| 20. | foreslår, at der udformes et særligt EU-program, og at ressourcerne fokuserer på international mobilitet og udvekslinger, såsom opholdsprogrammer, navnlig for unge og kreative erhvervsfolk og kunstnere; |
| --- | --- |

20.

| 21. | foreslår i denne forbindelse, at tidligere studerende og deltagere i Erasmus og andre programmer for mobilitet, uddannelse og frivilligt arbejde tilskyndes til at gøre brug af deres interkulturelle færdigheder og kompetencer til gavn for andre og til at blive indflydelsesrige aktører inden for udvikling af partnerskaber på området kulturelle eksterne forbindelser; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer Kommissionen til at udvikle kulturturismedimensionen gennem f.eks. udarbejdelse og udveksling af tematiske programmer og bedste praksis for at lette international mobilitet og udveksling med borgere fra tredjelande samt adgang til kulturelle varer; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at medtage internationale kulturelle forbindelser i internationale samarbejdsinstrumenter og -programmer på horisontal vis og i midtvejsrevisionsøvelserne for at sikre kohærens og for at gøre internationale kulturelle forbindelser til et effektivt redskab; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Kommissionen til at styrke den kulturelle dimension i internationale forbindelser ved systematisk at indarbejde den kulturelle dimension i forhandlinger og associeringsaftaler; understreger, at det er nødvendigt at fastsætte principper for samarbejde med partnere i tværnationale projekter og skabe en fleksibel ramme, der letter tværnationalt kulturelt samarbejde ved at fjerne hindringer; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer Kommissionen til yderligere at støtte de kulturelle forbindelser med nabolande gennem teknisk bistand, kapacitetsopbygningsprogrammer og overførsel af uddannelse, færdighedsudvikling og viden — også i medieverdenen — for at forbedre styringen og fremme nye partnerskaber på nationalt, regionalt, lokalt og grænseoverskridende plan, samtidig med at der skabes en opfølgning til regionale programmer i de sydlige og østlige nabolande, herunder de vestlige Balkanlande; |
| --- | --- |

25.

| 26. | understreger, at EU's eksterne kulturstøtteaktiviteter af hensyn til bæredygtighed bør være resultat af en omfattende inddragelse af lokale partnere, tilpasning af programmer til lokale forhold og behørig hensyntagen til projekters efterfinansieringsperiode, herunder overgang til national finansiering eller andre indtægtsmodeller; |
| --- | --- |

26.

| 27. | fremhæver vigtigheden af kultur- og menneskerettighedsinitiativer, der bør sigte mod at støtte kulturarbejdere i lande eller regioner, hvor deres rettigheder er truet; opfordrer til, at sådanne programmer finansieres i fællesskab af Den Europæiske Demokratifond og det europæiske naboskabsinstrument; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger, at et aktivt civilsamfund i partnerlande kan bidrage væsentligt, når det gælder om at udbrede de værdier, som EU støtter, hvorfor det er helt afgørende, at EU i dyrkelsen af sine bilaterale forbindelser øger støtten til civilsamfundsorganisationer i partnerlandenes kulturelle sektor; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer Kommissionen til at integrere kultur i alle eksisterende og fremtidige bilaterale og multilaterale aftaler med et passende budget og med behørig respekt for forpligtelserne i UNESCO's konvention om kulturel mangfoldighed med henblik på at lægge større vægt på det økonomiske potentiale i kulturarv og de kulturelle og kreative sektorer ved at fremme bæredygtig udvikling, herunder på områder som vækst og beskæftigelse og deres indvirkning på social trivsel; mener, at dette kan ske f.eks. i forbindelse med den næste forhandlingsmandat for det nye partnerskab med AVS-landene efter 2020; opfordrer til, at der udvikles indikatorer på dette område, som et middel til at bidrage til den kulturpolitiske debat; |
| --- | --- |

29.

| 30. | understreger betydningen af unges mobilitet og ordninger for universitetssamarbejde som særdeles værdifulde foranstaltninger til oprettelse af langsigtede akademiske og kulturelle forbindelser; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer Kommissionen til at styrke den internationale dimension af Erasmus+, Et Kreativt Europa, programmet »Europa for Borgerne« og Horisont 2020; minder i denne forbindelse om den afgørende rolle, som EU-programmerne spiller på områder som kultur, uddannelse, ungdom og sport som centrale elementer til bekæmpelse af intolerance og fordomme samt til at fremme følelsen af samhørighed og respekten for kulturel mangfoldighed; opfordrer Kommissionen til at fremme deltagelse i disse programmer blandt partnerlandene tættest på EU, navnlig inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik; |
| --- | --- |

31.

| 32. | anerkender Kommissionens bestræbelser på at fremme betydningen af videnskab, forskning, uddannelse og kulturelt samarbejde som bløde magtredskaber i europæiske eksterne forbindelser; understreger, at videnskabelig og kulturel udveksling bidrager til kapacitetsopbygning og til at løse konflikter, navnlig i forbindelserne med nabolandene; |
| --- | --- |

32.

| 33. | opfordrer Kommissionen til at styrke og udvide Cosme (EU's program for virksomheders konkurrenceevne og små og mellemstore virksomheder) til dækning af strategien for internationale kulturelle forbindelser og gennem EU's tematiske programmer styrke SMV'er, der er aktive inden for den kulturelle sektor i lande uden for EU; |
| --- | --- |

33.

| 34. | fremhæver i forbindelse med strategiens udformning betydningen af Regionsudvalget og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt betydningen af regionale og lokale myndigheder og civilsamfundet; |
| --- | --- |

34.

| 35. | understreger, at Parlamentet bør spille en aktiv rolle med fremme af kultur i EU's optræden udadtil, herunder gennem sine informations- og forbindelseskontorer; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at udpege et »kontaktpunkt« i hver EU-delegation, der samarbejder med medlemsstaternes nationale kulturinstitutter, repræsentanter og lokale civilsamfund, aktører og myndigheder i en struktureret dialogisk proces, som sigter mod i fællesskab at påvise områder, der skal prioriteres, behov og samarbejdsmetoder, og til at tildele tilstrækkelige budgetter og uddannelse; opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at aflægge rapport til Parlamentet om status for gennemførelsen og de opnåede resultater hvert andet år; |
| --- | --- |

36.

| 37. | opfordrer til, at der afsættes passende menneskelige og økonomiske ressourcer i EU-Udenrigstjenesten til internationale kulturelle forbindelser ved at styrke EU-Udenrigstjenesten med en katalytisk lederskabsrolle inden for EU's forskellige tjenestegrene med ansvar for internationale kulturelle forbindelser; |
| --- | --- |

37.

| 38. | anbefaler, at internationale kulturelle forbindelser medtages i almen uddannelse, erhvervsuddannelse og forskning med henblik på kapacitetsopbygning hos aktører på dette område såvel som for at styrke kulturel deltagelse gennem uddannelse, herunder ved at give EU-ansatte relevant uddannelse i kulturelle kompetencer; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer til, at medlemsstaternes kulturinstitutters rolle formuleres klart og udvikles med henblik på EU's kulturelle indflydelse uden for dets grænser og i forbindelse med en inklusiv, fælles europæisk fortælling gennem EU's nationale kulturinstitutioner (EUNIC) og andre og slår til lyd for en inklusiv og ens fremgangsmåde over for alle interessenter, herunder over for civilsamfundet; roser i denne forbindelse det arbejde, der hidtil er blevet udført af medlemsstaternes kulturinstitutioner; opfordrer til mere samarbejde i udlandet med henblik på at optimere medlemsstaternes interesse med særligt fokus på mindre medlemsstater og medlemsstater uden et kulturinstitut i udlandet og deres kulturelle repræsentationsbehov; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer til en styrkelse af det strategiske partnerskab med UNESCO i gennemførelsen af den fælles meddelelse for i kraft af UNESCO's troværdighed i Europa og globalt opsøgende arbejde at mangedoble virkningerne af fælles tiltag med alle berørte parter i og uden for EU — et styrket partnerskab, hvor der tages hensyn til, at det kan inddrages i fremtidige arbejdsgrupper eller rådgivende udvalg med henblik på at bistå med meddelelsens gennemførelse; |
| --- | --- |

40.

| 41. | understreger behovet for at omdefinere den vigtige rolle, som de nationale kulturinstitutter spiller i interkulturel udveksling med tanke på, at nogle af dem har en lang tradition og mange kontakter i tredjelande, som gør dem til et solidt fundament for samarbejde og kommunikation mellem de forskellige europæiske aktører; henleder endvidere opmærksomheden på deres potentiale til at fremme og lette den bilaterale forbindelser mellem lande og at bidrage til at udvikle og gennemføre en europæisk strategi for kulturelt diplomati; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer Kommissionen og NF/HR til at yde yderligere støtte til udviklingen af det individuelt tilpassede studieprogram Den Europæiske Unions Besøgsprogram (EUVP) som et effektivt redskab til fremme af dialog og demokrati og som en permanent platform mellem unge og fremtidige ledere og meningsdannere fra tredjelande og vigtige samtalepartnere inden for de europæiske institutioner og organisationer i civilsamfundet; |
| --- | --- |

42.

| 43. | bifalder oprettelsen af en kulturdiplomatisk platform og opfordrer til, at den gøres bæredygtig og regelmæssigt vurderes med hensyn til mål, resultater og regeringsførelse; anerkender, at mange forskellige institutionelle og ikke-institutionelle aktører (20) er aktive på området internationale kulturelle forbindelser og anmoder Kommissionen om at fremme en struktureret dialog mellem alle interessenter, herunder ved hjælp af den åbne koordinationsmetode; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer til, at der snarest oprettes en mekanisme, der griber ind til forebyggelse, vurdering og genopbyggelse af kulturarv i farezonen, herunder en hurtig krisemekanisme til sikring af kulturarven i konfliktlande på grundlag af erfaringerne med FN's blå hjelme for kulturs taskforceinitiativ i et tæt og struktureret samarbejde med UNESCO og med teknisk bistand fra Copernicus — Unionens jordobservations- og jordovervågningsprogram; bifalder i den forbindelse vedtagelsen af FN's Sikkerhedsråds resolution 2347, hvori det hedder, at ødelæggelse af kulturarven kan udgøre en krigsforbrydelse, og opfordrer EU og EU-Udenrigstjenesten til at arbejde sammen med alle partnere til at bidrage til konfliktforebyggelse, fredsopbygning og processerne for genopretning og forsoning i alle konfliktramte områder; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer til koordinering på EU-plan for at bekæmpe den ulovlige handel med kulturgenstande, der er blevet stjålet under væbnede konflikter og krige og få sådanne genstande tilbage, i erkendelse af, at en sådan koordinering har en afgørende rolle i bestræbelserne for at blokere for finansiering af terrorgrupper; |
| --- | --- |

45.

| 46. | fremhæver behovet for at styrke det strategiske partnerskab mellem EU og UNESCO ved at skabe en varig platform for samarbejde og kommunikation om fælles prioriteter for effektivt at tage fat på fælles udfordringer inden for kultur og uddannelse; |
| --- | --- |

46.

| 47. | foreslår, at der bør rettes særlig opmærksomhed mod en struktureret dialog med civilsamfundet og interessenter om EU's internationale kulturelle forbindelser på det europæiske kulturforum og de europæiske udviklingsdage; |
| --- | --- |

47.

| 48. | opfordrer til, at Kommissionen organiserer et særligt kollokvium/forum med kulturelle aktører om kultur og udvikling efter EU-AVS's Bruxelleserklæring af april 2009, og at det åbnes for aktører fra EU's nabolande og andre strategiske partnerlande; |
| --- | --- |

48.

| 49. | mener, at beslutningen om et europæisk år for kulturarv 2018 er en mulighed for at bidrage til fremme af kulturarven med en integreret tilgang som et vigtigt element i EU's internationale dimension ved at bygge videre på partnerlandenes interesse for europæisk kulturarv og ekspertise; |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer til en effektiv gennemførelse af de retlige instrumenter, som allerede findes, for bedre at beskytte kulturarv, ophavsret og intellektuel ejendomsret; anmoder Kommissionen om at fremlægge de planlagte lovgivningsmæssige forslag til regulering af import af kulturgoder i EU, navnlig fra konfliktområder, som et middel til at bekæmpe menneskehandel; |
| --- | --- |

50.

| 51. | opfordrer EU og de medlemsstater, som har undertegnet og ratificeret og dermed forpligtet sig til at gennemføre UNESCO's konvention fra 2005 om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed, til at støtte fælles tiltag for gennemførelsen heraf; |
| --- | --- |

51.

Mellemfolkelig tilgang

| 52. | er enig i forslaget i den fælles meddelelse om at flytte fokus fra en topstyret tilgang til en mellemfolkelig tilgang ved at understrege processerne med samskabelse og -produktion i de kulturelle og kreative industrier; mener, at kultur bør nå ud til alle borgere; |
| --- | --- |

52.

| 53. | erkender, at unge udgør en af de vigtigste målgrupper i EU og partnerlandene, og at kendskab til andre kulturer og sprog giver erfaringer, ofte skaber livslange tilhørsforhold, og anerkender, at udøvende kunstarter, visuel kunst, kunst, musik, teater, film og litteratur og sociale medier, digitale platforme i almindelighed, er de bedste kanaler til at nå og inddrage dem; |
| --- | --- |

53.

| 54. | opfordrer til valorisering af fælles projekter mellem EU og tredjelande på området for forskning og digitaliseringsudvikling af kulturarven (for også at lette adgang til viden), udviklingen af nye tjenesteydelser og produkter og fremme af en ny kulturturisme; |
| --- | --- |

54.

| 55. | opfordrer til, at værdien og betydningen af kulturelt indhold, som Europa er én af storproducenterne af, integreres i europæiske politikker, herunder i den digitale sektor, med henblik på at skabe globale virtuelle borgernet for at øge kulturel medvirken og udveksling; |
| --- | --- |

55.

| 56. | opfordrer til, at EU opretter et forbindelsesinitiativ for at hjælpe unge, der befinder sig i geografisk ufordelagtige positioner, for at muliggøre, at de kan deltage på mere aktiv vis; |
| --- | --- |

56.

| 57. | bifalder Kommissionens initiativer til at fremme peer-to-peer-læring for unge kulturelle iværksættere såsom Medculture-programmet og til at støtte initiativer såsom faglig uddannelse til interkulturelle forbindelser såsom »Mere Europa«; |
| --- | --- |

57.

| 58. | slår til lyd for foranstaltninger til at gøre det så nemt som muligt for tredjelande at deltage yderligere i grænseoverskridende og fælles projekter som f.eks. Europarådets kulturruter samt at inddrage dem som aktører i den fremtidige strategi for EU's delegationer i tredjelande, hvilket giver dem mulighed for at drage fuld fordel af deres arbejde i tredjelande for EU's kulturelle aktiviteter som f.eks. den europæiske kulturhovedstad og LUX-prisen; minder om, at digitale værktøjer, teknologiske platforme, såsom europæiske og kulturelle netværk, kan spille en afgørende rolle i at nå et større publikum og udbrede bedste praksis; |
| --- | --- |

58.

| 59. | opfordrer til oprettelse af et kulturelt visumprogram i lighed med det eksisterende videnskabelige visumprogram for tredjelandsstatsborgere, kunstnere og andre fagfolk på kulturområdet med henblik på at fremme kulturelle forbindelser og fjerne hindringer for mobilitet i den kulturelle sektor; |
| --- | --- |

59.

| 60. | opfordrer Kommissionen til at intensivere samarbejdet med Europarådet, navnlig i programmer med fokus på fremhævelse af kultur som udtryksmiddel for demokrati, interkulturel dialog, kulturarv og den audiovisuelle verden; |
| --- | --- |

60.

| 61. | erkender, at der er behov for et indgående kendskab til området, de lokale aktører og civilsamfundet med henblik på at forbedre disse aktørers adgang til programmer og finansiering og sikre, at multiplikatoreffekten af deres deltagelse i EU-programmer og -initiativer udnyttes; anbefaler at høre de lokale aktører, herunder lokale myndigheder, med henblik på at udforme programmer i fællesskab; opfordrer til udvikling af innovative samarbejdstilgange, der er baseret på værktøjer og netværk, som allerede er på plads (tilskud, kaskadetilskud) (21), og at der følges op på dem, idet der tages hensyn til ligestilling mellem kønnene; |
| --- | --- |

61.

| 62. | erkender, at udviklingsstrategierne og -programmerne i overvejende grad fokuserer på materiel og sociokulturel forarmelse; opfordrer til at nå ud bedre ud til sårbare samfund, herunder i landdistrikter og fjerntliggende områder, med henblik på at fremme den sociale samhørighed; |
| --- | --- |

62.

| 63. | opfordrer til en større synlighed og bedre formidling af EU's aktiviteter på det kulturelle område på internationalt plan, herunder ved at etablere fælles retningslinjer (22) og nå ud til målgrupper på disses lokale sprog; |
| --- | --- |

63.

| 64. | opfordrer til et paradigmeskift i medierne ved at fremme leveringen af europæiske kulturelle oplysninger med lanceringen af EU's kulturportal, festivaler og udarbejdelsen af den europæiske kultur, bl.a. gennem en struktureret dialog med de lokale medier og sociale medieplatforme samt i samarbejde med EBU, EURONEWS og EURANET blandt flere; |
| --- | --- |

64.

| 65. | opfordrer EU til fuldt ud at drage nytte af multimedieforskningens potentiale for at forstå de aktuelle udfordringer og muligheder i udviklingslandene, herunder spørgsmål vedrørende kultur og vurderingen af kulturens rolle inden for udvikling og internationalt samarbejde; |
| --- | --- |

65.

EU's globale strategi

| 66. | fremhæver den vigtige rolle, som kultur spiller i EU's udenrigspolitik som en »blød magt«, som en katalysator for fredsbevarelse, stabilitet og forsoning og som en drivkraft for socioøkonomisk og menneskelig udvikling; |
| --- | --- |

66.

| 67. | understreger den afgørende rolle, som uddannelse og kultur spiller med hensyn til at fremme medborgerskab og interkulturelle kompetencer og til at skabe bedre sociale, menneskelige og økonomiske udsigter; |
| --- | --- |

67.

| 68. | roser det forhold, at EU's globale strategi understreger betydningen af interkulturel og interreligiøs dialog til forbedring af den gensidige forståelse; beklager imidlertid, at den iboende værdi af kultur og kunst som barrierer mod radikalisme, terrorisme og marginalisering ikke er angivet; anmoder derfor om, at instrumenter, som tager specifikt sigte på styrkelse af og samarbejde med den kulturelle sektor, styrkes; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer Kommissionen til at intensivere sit samarbejde med internationale organisationer såsom FN, UNESCO, Interpol, Verdenstoldorganisationen og Det Internationale Museumsråd for at styrke bekæmpelsen af ulovlig handel med kulturgoder, der muligvis finansierer kriminelle aktiviteter, herunder finansiering af terrororganisationer; |
| --- | --- |

69.

| 70. | opfordrer NF/HR til at give kulturelle spørgsmål en særlig rolle i gennemførelsen af køreplanen for EU's globale strategi; |
| --- | --- |

70.

| 71. | understreger, at EU, hvis grundlag er baseret på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, lighed, retsstatsprincippet og menneskerettighederne, bør bygge på dets erfaringer, når det drejer sig om udenrigspolitik, hvilket bør afspejles i udviklingen af forbindelserne med tredjelande gennem kultur og kulturarv, og påpeger i denne forbindelse, at dette også vil give EU en mulighed for at fremvise og eksportere sine kulturelle værdier; |
| --- | --- |

71.

| 72. | opfordrer til, at målrettede kultur- og uddannelsespolitikker kan anvendes til at støtte centrale EU-målsætninger inden for udenrigs- og sikkerhedspolitikken og bidrage til at styrke demokratiet, retsstaten og beskyttelsen af menneskerettighederne; minder om, at 2018 vil være 70-året for verdenserklæringen om menneskerettigheder; |
| --- | --- |

72.

| 73. | anerkender, at EU's kulturelle indflydelse gør det muligt for Unionen at skabe synlighed i internationale anliggender gennem kanalerne for dens mangeartede kulturelle identitet; |
| --- | --- |

73.

| 74. | minder om, at uddannelse og kultur er grundlæggende drivkræfter til at lette gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling i 2030 med særligt fokus på byfornyelse og byer i Europa og i verden; opfordrer derfor til, at der foreslås en ny europæisk konsensus om udvikling til at fremhæve kulturens rolle og beskyttelse og fremme af kulturelle udtryksformer; |
| --- | --- |

74.

| 75. | opfordrer til at styrke internationale kulturelle forbindelser i drøftelserne om migrations- og flygtningepolitikker; opfordrer indtrængende til, at EU, hvis styrke er at være forenet i mangfoldighed, anlægger en afbalanceret tilgang, der fuldt ud respekterer kulturelle forskelle, og hvor diasporaerne spiller en afgørende rolle understreger, at kultur bør være en bro til gensidig forståelse med henblik på at leve sammen i større harmoni; |
| --- | --- |

75.

| 76. | anerkender, at EU også opererer i specifikke omgivelser, hvor de politiske og retlige rammer for virkeliggørelse af de kulturelle forbindelser er fjendtlige og undertrykkende; anerkender, at EU i tredjelande ofte lider under konsekvenserne af unøjagtig, delvis og subjektiv information og er mål for regulær propaganda; opfordrer til særlige foranstaltninger og passende foranstaltninger i denne henseende; |
| --- | --- |

76.

| 77. | opfordrer EU og medlemsstaterne til at øge de ressourcer, der er til rådighed for adgang til uddannelse og kultur, navnlig for migranters og flygtninges børn i EU og tredjelande; anmoder om støtte til »uddannelseskorridorerne« for studerende på universiteter i EU (ligeledes i samarbejde med telematiske universiteter), altid med respekt for den sproglige og kulturelle mangfoldighed; |
| --- | --- |

77.

| 78. | opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at fremme kulturelle forbindelser med EU's direkte naboer med henblik på at fremme konkrete tiltag, der sigter mod at fremme den interkulturelle dialog (23) og tackle de spørgsmål om migration, sikkerhed og radikalisering, som EU står over for; |
| --- | --- |

78.

| 79. | anbefaler, at EU samarbejder med alle relevante institutioner og lokale partnere om at forfølge sine målsætninger på området internationale kulturelle forbindelser, både gennem multilateralt samarbejde i internationale organisationer og gennem partnerskaber med centrale aktører på stedet; |
| --- | --- |

79.

| 80. | opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at styrke samarbejdet med Europarådets udvidede delaftale om Kulturelle Ruter, et institutionelt redskab til styrkelse af kulturelle græsrodsforbindelser også med tredjelande, for at fremme de grundlæggende værdier som kulturel mangfoldighed, interkulturel dialog og bæredygtig lokal udvikling af mindre kendte kulturelle rejsemål, samtidig med at deres fælles kulturarv bevares; |
| --- | --- |

80.

| 81. | opfordrer EU til at arbejde tæt sammen med alle lande, der deler dets mål og værdier, og som er rede til at agere til støtte for disse; understreger, at dette er særligt vigtigt for at skabe en legitim og stabil indsats for, at EU anerkendes som en »global aktør«; |
| --- | --- |

81.

o

o o

| 82. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, EU-Udenrigstjenesten og medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

82.

---

(1)  http://ec.europa.eu/culture/library/publications/global-cultural-citizenship_en.pdf

(2)  EUT C 287 af 29.11.2007, s. 1.

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0441.

(4)  http://www.coe.int/en/web/conventions/full-list/-/conventions/treaty/199

(5)  EUT C 320 af 16.12.2008, s. 10.

(6)  EUT C 377 E af 7.12.2012, s. 135.

(7)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0005.

(8)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0403.

(9)  EUT C 463 af 23.12.2014, s. 4.

(10)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0293.

(11)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0486.

(12)  EUT C 417 af 15.12.2015, s. 41.

(13)  EUT C 346 af 21.9.2016, s. 55.

(14)  EUT C 247 E af 15.10.2009, s. 32.

(15)  HYPERLINK »>http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2016/563418/IPOL_STU(2016)563418_DA.pdf«

(16)  http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/etudes/join/2013/513985/IPOL-CULT_ET(2013)513985_EN.pdf

(17)  http://ec.europa.eu/dgs/fpi/showcases/eu_perceptions_study_en.htm

(18)  F.eks. er Erasmus, Horisont 2020 og Et Kreativt Europa eksempler herpå.

(19)  EU's besøgsprogram, som blev oprettet i 1974 af Europa-Parlamentet og Kommissionen, er eksempelvis et individuelt studium for lovende unge ledere og opinionsdannere fra lande uden for Den Europæiske Union, dets motto er »udveksling af EU's værdier i hele verden siden 1974«.

(20)  Kommissionens generaldirektorater (navnlig Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur (EAC), Internationalt Samarbejde og Udvikling (DEVCO) og Naboskabspolitik og Udvidelsesforhandlinger (NEAR), Forskning og Innovation (RTD) og Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi (CONNECT), EU-Udenrigstjenesten, Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter (FPI), EU's delegationer, medlemsstaternes delegationer, medlemsstaternes kulturinstitutter, Europarådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, de nationale kulturinstitutioner i EU (EUNIC), Det Internationale Museumsråd (ICOM), Det Internationale Center for Forskning i Bevarelse og Restaurering af kulturgoder (ICCROM), UNESCO, internationale organisationer, organisationer i civilsamfundet, ikke-statslige organisationer, lokale kulturelle aktører, gadekunstnere samt andre platforme og netværk.

(21)  Et eksempel herpå er det EU-finansierede program Medculture, som sigter på at forbedre og udvikle kulturpolitikker og kulturelle praksis i forbindelse med den kulturelle sektor. Den deltagelsesbaserede tilgang inddrager civilsamfundets aktører, ministerier og private og offentlige institutioner, der beskæftiger sig med kultur, samt andre relevante sektorer.

(22)  Et forslag kunne være oprettelse af et korps af »kulturambassadører«, der har forpligtet sig til og understøtter de europæiske og internationale forbindelser (på samme måde som FN’s goodwill-ambassadører). Disse kunne være kunstnere, musikere, forfattere, osv.

(23)  Såsom det EU-finansierede projekt Young Arab Voice.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/124 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/124

---

P8_TA(2017)0305

Udvikling af en ambitiøs EU-industristrategi som strategisk prioritet for vækst, beskæftigelse og innovation i Europa

Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om opbygning af en ambitiøs industripolitisk EU-strategi som en strategisk prioritering til fremme af vækst, beskæftigelse og innovation i Europa (2017/2732(RSP))

(2018/C 334/13)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 9, 151, 152, artikel 153, stk. 1 og 2, og artikel 173, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 9, 151, 152, artikel 153, stk. 1 og 2, og artikel 173,

| — | der henviser til artikel 14, 27 og 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 14, 27 og 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

| — | der henviser til TEUF og traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig til artikel 5, stk. 3, i TEU og til protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, |
| --- | --- |

—

der henviser til TEUF og traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig til artikel 5, stk. 3, i TEU og til protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. november 2010 med titlen »En dagsorden for nye kvalifikationer og job: et europæisk bidrag til fuld beskæftigelse« (COM(2010)0682), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. november 2010 med titlen »En dagsorden for nye kvalifikationer og job: et europæisk bidrag til fuld beskæftigelse« (COM(2010)0682),

| — | der henviser til sin beslutning af 15. januar 2014 om genindustrialisering af Europa med henblik på at fremme konkurrenceevne og bæredygtighed (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 15. januar 2014 om genindustrialisering af Europa med henblik på at fremme konkurrenceevne og bæredygtighed (1),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. januar 2014 med titlen »En industriel renæssance i Europa« (COM(2014)0014), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. januar 2014 med titlen »En industriel renæssance i Europa« (COM(2014)0014),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2015 med titlen »Handel for alle — En mere ansvarlig handels- og investeringspolitik« (COM(2015)0497), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2015 med titlen »Handel for alle — En mere ansvarlig handels- og investeringspolitik« (COM(2015)0497),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 10. oktober 2012 med titlen »En stærkere europæisk industripolitik for vækst og økonomisk genopretning« (COM(2012)0582), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 10. oktober 2012 med titlen »En stærkere europæisk industripolitik for vækst og økonomisk genopretning« (COM(2012)0582),

| — | der henviser til formand Jean Claude Junckers politiske retningslinjer med titlen »En ny start for Europa: min dagsorden for job, vækst, retfærdighed og demokratisk forandring«, |
| --- | --- |

—

der henviser til formand Jean Claude Junckers politiske retningslinjer med titlen »En ny start for Europa: min dagsorden for job, vækst, retfærdighed og demokratisk forandring«,

| — | der henviser til sin beslutning af 5. oktober 2016 om behovet for en europæisk genindustrialiseringspolitik i lyset af de nylige tilfælde med Caterpillar og Alstom (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 5. oktober 2016 om behovet for en europæisk genindustrialiseringspolitik i lyset af de nylige tilfælde med Caterpillar og Alstom (2),

| — | der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 15. december 2016 og af 23. juni 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 15. december 2016 og af 23. juni 2017,

| — | der henviser til Rådets konklusioner om en dagsorden for industriel konkurrenceevne, om den digitale omstilling af den europæiske industri og om pakken med teknologier til det digitale indre marked og modernisering af de offentlige tjenester, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner om en dagsorden for industriel konkurrenceevne, om den digitale omstilling af den europæiske industri og om pakken med teknologier til det digitale indre marked og modernisering af de offentlige tjenester,

| — | der henviser til sin beslutning af 9. marts 2011 om industripolitik i en globaliseret verden (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 9. marts 2011 om industripolitik i en globaliseret verden (3),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. april 2016 — Digitalisering af EU's industri — Fuldt udbytte af det digitale indre marked (COM(2016)0180), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. april 2016 — Digitalisering af EU's industri — Fuldt udbytte af det digitale indre marked (COM(2016)0180),

| — | der henviser til sin beslutning af 1. juni 2017 om digitalisering af den europæiske industri (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 1. juni 2017 om digitalisering af den europæiske industri (4),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 29. maj 2017 om en fremtidig strategi for EU's industripolitik, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 29. maj 2017 om en fremtidig strategi for EU's industripolitik,

| — | der henviser til Parisaftalen, som blev ratificeret af Europa-Parlamentet den 4. oktober 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Parisaftalen, som blev ratificeret af Europa-Parlamentet den 4. oktober 2016,

| — | der henviser til forespørgsel til Kommissionen om opbygning af en ambitiøs industripolitisk EU-strategi som en strategisk prioritering til fremme af vækst, beskæftigelse og innovation i Europa (O-000047/2017 — B8-0319/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til forespørgsel til Kommissionen om opbygning af en ambitiøs industripolitisk EU-strategi som en strategisk prioritering til fremme af vækst, beskæftigelse og innovation i Europa (O-000047/2017 — B8-0319/2017),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at den europæiske industri er førende på verdensplan inden for mange industrisektorer og tegner sig for over halvdelen af Europas eksport og omkring 65 % af investeringerne i forskning og udvikling og skaber mere end 50 millioner direkte og indirekte arbejdspladser, hvilket svarer til 20 % af alle job i EU; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at den europæiske industri er førende på verdensplan inden for mange industrisektorer og tegner sig for over halvdelen af Europas eksport og omkring 65 % af investeringerne i forskning og udvikling og skaber mere end 50 millioner direkte og indirekte arbejdspladser, hvilket svarer til 20 % af alle job i EU;

| B. | der henviser til, at den europæiske produktionsindustris bidrag til EU's BNP er faldet fra 19 % til mindre end 15,5 % i de seneste 20 år, og dens bidrag til beskæftigelsen og investeringerne i forskning og udvikling er faldet i løbet af denne periode; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at den europæiske produktionsindustris bidrag til EU's BNP er faldet fra 19 % til mindre end 15,5 % i de seneste 20 år, og dens bidrag til beskæftigelsen og investeringerne i forskning og udvikling er faldet i løbet af denne periode;

| C. | der henviser til, at en styrkelse af vort industrigrundlag derfor er afgørende for at fastholde ekspertise og knowhow i EU; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at en styrkelse af vort industrigrundlag derfor er afgørende for at fastholde ekspertise og knowhow i EU;

| D. | der henviser til, at EU's politik må sætte europæisk industri i stand til bevare sin konkurrenceevne og kapacitet til at investere i Europa og tackle de sociale og miljømæssige udfordringer, herunder klimaændringerne, samtidig med at den vedbliver med at være førende med hensyn til social og miljømæssig ansvarlighed; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at EU's politik må sætte europæisk industri i stand til bevare sin konkurrenceevne og kapacitet til at investere i Europa og tackle de sociale og miljømæssige udfordringer, herunder klimaændringerne, samtidig med at den vedbliver med at være førende med hensyn til social og miljømæssig ansvarlighed;

| E. | der henviser til, at den cirkulære økonomi kan have en særdeles positiv indflydelse på genindustrialiseringen af Europa og på en reduktion af energiforbruget og afhængigheden af råvarer fra tredjelande, og der henviser til, at investeringer i vedvarende energi og energieffektivitet er en vigtig drivkraft til fremme af industriel fornyelse, der skaber »gode cirkler«; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at den cirkulære økonomi kan have en særdeles positiv indflydelse på genindustrialiseringen af Europa og på en reduktion af energiforbruget og afhængigheden af råvarer fra tredjelande, og der henviser til, at investeringer i vedvarende energi og energieffektivitet er en vigtig drivkraft til fremme af industriel fornyelse, der skaber »gode cirkler«;

| F. | der henviser til, at en ambitiøs innovationspolitik, der begunstiger fremstillingen af produkter, som er af høj kvalitet, innovative og energieffektive og fremmer nye produktionsprocesser, vil sætte EU i stand til at styrke sin konkurrenceevne i verden; der henviser til, at innovation og investeringer i forskning og udvikling, beskæftigelse samt fornyelse af kvalifikationer er væsentlige for bæredygtig vækst; der henviser til, at innovativ industri i høj grad afhænger af EU's forskningskapacitet, forskningsmæssige fremskridt og forskningssamarbejde i særdeleshed; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at en ambitiøs innovationspolitik, der begunstiger fremstillingen af produkter, som er af høj kvalitet, innovative og energieffektive og fremmer nye produktionsprocesser, vil sætte EU i stand til at styrke sin konkurrenceevne i verden; der henviser til, at innovation og investeringer i forskning og udvikling, beskæftigelse samt fornyelse af kvalifikationer er væsentlige for bæredygtig vækst; der henviser til, at innovativ industri i høj grad afhænger af EU's forskningskapacitet, forskningsmæssige fremskridt og forskningssamarbejde i særdeleshed;

| G. | der henviser til, at de europæiske industrier, både de store og de små, er udsat for global konkurrence, og der henviser til, at et integreret og velfungerende indre marked og åben og fair handel med tredjelande er af afgørende betydning for EU's industri, hvor fair handel med industrivarer skal opfylde EU's standarder; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at de europæiske industrier, både de store og de små, er udsat for global konkurrence, og der henviser til, at et integreret og velfungerende indre marked og åben og fair handel med tredjelande er af afgørende betydning for EU's industri, hvor fair handel med industrivarer skal opfylde EU's standarder;

| H. | der henviser til, at små og mellemstore virksomheder (SMV'er), som udgør et stort flertal af alle europæiske virksomheder og udgør rygraden i EU's erhvervsliv, står over for store udfordringer som følge af globale forandringer i økonomien og finansielle og administrative hindringer; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at små og mellemstore virksomheder (SMV'er), som udgør et stort flertal af alle europæiske virksomheder og udgør rygraden i EU's erhvervsliv, står over for store udfordringer som følge af globale forandringer i økonomien og finansielle og administrative hindringer;

| I. | der henviser til, at kvindelige iværksættere kun udgør 31 % af de selvstændige i EU og 30 % af de nystartede iværksættere og i øjeblikket er underrepræsenteret i industrien, især inden for de videnskabelige, tekniske og ledelsesmæssige stillinger; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at kvindelige iværksættere kun udgør 31 % af de selvstændige i EU og 30 % af de nystartede iværksættere og i øjeblikket er underrepræsenteret i industrien, især inden for de videnskabelige, tekniske og ledelsesmæssige stillinger;

| J. | der henviser til, at over 60 % af alle virksomheder i dag er familiedrevne virksomheder og tegner sig for op til 50 % af alle job i den private sektor i Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at over 60 % af alle virksomheder i dag er familiedrevne virksomheder og tegner sig for op til 50 % af alle job i den private sektor i Den Europæiske Union;

| K. | der henviser til, at strategien for digitalisering af industrien er afgørende for den europæiske økonomis konkurrenceevne; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at strategien for digitalisering af industrien er afgørende for den europæiske økonomis konkurrenceevne;

| L. | der henviser til, at EU's finansieringsinstrumenter og -programmer spiller en strategisk rolle med hensyn til at fremme konkurrenceevnen og med hensyn til at tiltrække investeringer i EU og undgå udflytning af investeringer; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at EU's finansieringsinstrumenter og -programmer spiller en strategisk rolle med hensyn til at fremme konkurrenceevnen og med hensyn til at tiltrække investeringer i EU og undgå udflytning af investeringer;

| 1. | understreger industriens afgørende rolle som drivkraft for bæredygtig vækst, beskæftigelse og innovation i Europa; |
| --- | --- |

1.

| 2. | påpeger betydningen af at styrke og modernisere industrigrundlaget i Europa og erindrer samtidig om EU's mål om, at 20 % af Unionens BNP skal hidrøre fra industrien senest i 2020; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Kommissionen til senest i begyndelsen af 2018 sammen med medlemsstaterne at udvikle en EU-strategi og en handlingsplan for en sammenhængende og omfattende industripolitik med henblik på Europas reindustrialisering, med mål, indikatorer, foranstaltninger og tidsplaner; opfordrer Kommissionen til at basere sin strategi på en vurdering af konsekvenserne af at integrere industripolitikken i EU's strategiske politiske initiativer og omfattende dialog med relevante interessenter og til at tage hensyn til industriens konkurrenceevne og bæredygtighed i forbindelse med alle sine større politiske initiativer; påpeger, at denne EU-strategi bl.a. skal baseres på digitalisering, på en energi- og ressourceeffektiv økonomi og på en livscyklusorienteret og cirkulær økonomisk tilgang; |
| --- | --- |

3.

| 4. | mener, at EU's lovgivningsrammer og de offentlige og private investeringer bør gøre det muligt for virksomhederne at tilpasse sig til de pågældende ændringer og træffe forebyggende foranstaltninger med henblik på at bidrage til jobskabelse, vækst, regional konvergens og territorial samhørighed; |
| --- | --- |

4.

| 5. | fremhæver SMV'ernes rolle som rygraden i EU's erhvervsliv og understreger behovet for at styrke stærke værdikæder mellem SMV'er, midcapselskaber og store virksomheder, og behovet for at følge en europæisk industripolitik på en SMV-venlig måde, som lever op til de udfordringer, de står over for; understreger behovet for at støtte skabelsen af et erhvervsvenligt miljø ved at etablere fælles spilleregler for alle EU's SMV'er, nyetablerede virksomheder og scaleupvirksomheder, unge iværksættere, navnlig inden for de mest innovative områder, og socialøkonomiske virksomheder; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at konkurrenceevnefremmende klynger, virksomhedsnetværk og digitale innovationsknudepunkter er en meget nyttig løsning til at bringe relevante aktører sammen; opfordrer EU til at støtte offentlige investeringer i innovation, da det er af strategisk betydning på dette område; anmoder Kommissionen om at støtte disse klynger og deres samarbejde på europæisk plan og dermed sikre inddragelsen af SMV'er, forskningscentre og universiteter på regionalt og lokalt plan; opfordrer Kommissionen til at udvikle platforme for intelligent specialisering, som tilskynder til tværsektorielle og tværfaglige forbindelser; understreger behovet for at styrke det interregionale samarbejde med henblik på at udvikle transnationale muligheder og tværsektorielle innovationssammenslutninger; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer Kommissionen til at identificere de udfordringer og hindringer, som kvinder står overfor med hensyn til at blive iværksættere, og til at fremme og støtte kvindeligt lederskab og måder til at afhjælpe ulighed på lønområdet og med hensyn til adgang til stillinger; |
| --- | --- |

7.

| 8. | er af den overbevisning, at europæisk industri bør betragtes som et strategisk aktiv for EU's konkurrenceevne og bæredygtighed; understreger, at kun en stærk og modstandsdygtig industri og en fremtidsorienteret industripolitik vil sætte EU i stand til at imødegå de forskellige udfordringer, der ligger foran os, herunder en bæredygtig genindustrialisering af EU, global konkurrence, hurtig teknologisk udvikling og skabelse af kvalitetsbeskæftigelse; |
| --- | --- |

8.

| 9. | fremhæver betydningen af energiunionen, det digitale indre marked, den digitale dagsorden og Europas konnektivitet gennem passende, fremtidssikret og effektiv infrastruktur; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger, at det er vigtigt for EU at støtte en kvalitativ forbedring af de europæiske produkter ved hjælp af genindustrialiseringsprocesser, navnlig via forskning og digitalisering, med henblik på at forbedre konkurrenceevnen i Europa; |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger, at det for at støtte EU's industri over for udfordringerne i forbindelse med hurtige økonomiske og lovgivningsmæssige ændringer i dagens globaliserede verden er nødvendigt at forbedre Europas industrielle tiltrækningskraft for europæiske og udenlandske direkte investeringer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger betydningen af en rettidig vedtagelse af EU's industripolitiske strategi og minder i denne forbindelse om, at det er nødvendigt at bevare tilstrækkelige midler til industrien i den næste flerårige finansielle ramme (FFR), navnlig via specifikke instrumenter og midler (som f.eks. de europæiske struktur- og investeringsfonde, Horisont 2020, Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI), Connecting Europe-faciliteten (CEF) og Cosme); |
| --- | --- |

12.

| 13. | bekræfter EU's forpligtelser i henhold til Parisaftalen; opfordrer til, at der i den industripolitiske EU-strategi indarbejdes effektive finansieringsinstrumenter og foranstaltninger, der kan bidrage til at mindske CO2-risikoen og afhjælpe risikoen for CO2-udflytning; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger behovet for fuldt ud at udnytte industriens potentiale, navnlig inden for miljøteknologi, og sikre, at industrierne hele tiden udvikler sig og udbreder de bedste tilgængelige teknikker og innovationer; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger behovet for at mindske de administrative byrder og efterlevelsesomkostninger for virksomhederne, herunder familievirksomheder, og samtidig sikre effektiviteten af EU's lovgivning på forbruger-, sundheds-, sikkerheds- og miljøbeskyttelsesområdet; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger den betydning, som åben og fair international handel baseret på fælles regler og lige konkurrencevilkår, har for EU's industri; opfordrer til større overensstemmelse mellem handelspolitik og erhvervspolitik med henblik på at forebygge manglende sammenhæng, hvilket kunne føre til udflytninger og yderligere afindustrialisering i EU; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger, at det er nødvendigt at forhindre EU's handelspolitik i at fremme konkurrencebegrænsende praksis; fremhæver behovet for, at EU udvikler en ensartet og effektiv antidumping- og antisubsidiestrategi, der er i overensstemmelse med WTO; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger, at europæisk industri står over for global konkurrence, og opfordrer derfor Kommissionen til at vurdere, om markedsdefinitionerne og den nuværende udformning af EU's konkurrenceregler er hensigtsmæssige med henblik på at tage hensyn til udviklingen på de respektive globale markeder og den nye rolle, som store nationale aktører spiller i tredjelande; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer Kommissionen til at være mere opmærksom på statsejede virksomheder, der er etableret i udlandet, og som understøttes og fremmes af deres regeringer på en måde, der ikke er tilladt for EU-virksomheder i henhold til reglerne for EU's indre marked; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer Kommissionen til sammen med medlemsstaterne at undersøge tredjelandes direkte investeringer i EU i strategiske industrier, infrastruktur og vigtige fremtidige teknologier, eller andre aktiver, som er vigtige af hensyn til sikkerhed og beskyttelse af adgangen til dem, samtidig med at der tages hensyn til, at Europa i høj grad er afhængig af direkte udenlandske investeringer; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger, at der er behov for en koordineret EU-indsats, i samråd med alle relevante parter, herunder arbejdsmarkedets parter og den akademiske verden, for at fremme nye kvalifikationer samt omskoling, opkvalificering og livslang læring, sådan som Kommissionen går ind for i sin dagsorden for nye kvalifikationer og job; |
| --- | --- |

21.

| 22. | minder om den vigtige betydning af EU-standardisering og slår til lyd for et stærkt fokus på EU's ledende rolle i internationale standardiseringsorganisationer; |
| --- | --- |

22.

| 23. | bemærker behovet for at koordinere EU's bestræbelser på at reducere ressourceafhængigheden af tredjelande gennem et firestrenget fokus på:






  a. | retfærdig international markedsadgang til ressourcer |
| --- | --- | --- |

23.

a.

retfærdig international markedsadgang til ressourcer

| b. | bæredygtig minedrift |
| --- | --- |

b.

bæredygtig minedrift

| c. | teknologisk innovation inden for effektivitet |
| --- | --- |

c.

teknologisk innovation inden for effektivitet

| d. | den cirkulære økonomi; |
| --- | --- |

d.

den cirkulære økonomi;

| 24. | understreger, at en ny industripolitisk strategi skal tilpasse de forskellige politikområder til industripolitikken — først og fremmest handel, miljø, forskning, sundhed, investering, konkurrence, energi, klima og kreative industrier — for at udgøre en sammenhængende fremgangsmåde; |
| --- | --- |

24.

| 25. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

25.

---

(1)  EUT C 482 af 23.12.2016, s. 89.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0377.

(3)  EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 131.

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0240.

---

Torsdag den 6. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/128 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/128

---

P8_TA(2017)0306

2016-rapporten om Tyrkiet

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om Kommissionens 2016-rapport om Tyrkiet (2016/2308(INI))

(2018/C 334/14)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger, særlig beslutning af 24. november 2016 om forbindelserne (1) mellem EU og Tyrkiet og af 27. oktober 2016 om situationen for journalister i Tyrkiet (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger, særlig beslutning af 24. november 2016 om forbindelserne (1) mellem EU og Tyrkiet og af 27. oktober 2016 om situationen for journalister i Tyrkiet (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 13. november 2014 om Tyrkiets handlinger, der skaber spændinger i Cyperns (3) eksklusive økonomiske zone, og til sin beslutning af 15. april 2015 om hundredåret for det armenske folkedrab (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 13. november 2014 om Tyrkiets handlinger, der skaber spændinger i Cyperns (3) eksklusive økonomiske zone, og til sin beslutning af 15. april 2015 om hundredåret for det armenske folkedrab (4),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 9. november 2016 til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om EU's udvidelsesstrategi (COM(2016)0715) og 2016-rapporten om Tyrkiet (SWD(2016)0366), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 9. november 2016 til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om EU's udvidelsesstrategi (COM(2016)0715) og 2016-rapporten om Tyrkiet (SWD(2016)0366),

| — | der henviser til formandskabets konklusioner af 13. december 2016 og til tidligere, relevante konklusioner fra Rådet og Det Europæiske Råd, |
| --- | --- |

—

der henviser til formandskabets konklusioner af 13. december 2016 og til tidligere, relevante konklusioner fra Rådet og Det Europæiske Råd,

| — | der henviser til forhandlingsrammen for Tyrkiet, navnlig stk. 5 i forhandlingsprincipperne, af 3. oktober 2005, |
| --- | --- |

—

der henviser til forhandlingsrammen for Tyrkiet, navnlig stk. 5 i forhandlingsprincipperne, af 3. oktober 2005,

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2008/157/EF af 18. februar 2008 om de principper, prioriteringer og betingelser, der indgår i tiltrædelsespartnerskabet med Republikken Tyrkiet (5) (»tiltrædelsespartnerskabet«) samt til de tidligere rådsafgørelser om tiltrædelsespartnerskabet fra 2001, 2003 og 2006, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2008/157/EF af 18. februar 2008 om de principper, prioriteringer og betingelser, der indgår i tiltrædelsespartnerskabet med Republikken Tyrkiet (5) (»tiltrædelsespartnerskabet«) samt til de tidligere rådsafgørelser om tiltrædelsespartnerskabet fra 2001, 2003 og 2006,

| — | der henviser til den fælles erklæring efter topmødet mellem EU og Tyrkiet den 29. november 2015 og EU-Tyrkiet-handlingsplanen, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring efter topmødet mellem EU og Tyrkiet den 29. november 2015 og EU-Tyrkiet-handlingsplanen,

| — | der henviser til den erklæring, der blev fremsat af Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater den 21. september 2005, herunder bestemmelsen om, at anerkendelse af samtlige medlemsstater er en nødvendig del af forhandlingerne, og til, at Tyrkiet i fuldt omfang på effektiv vis skal gennemføre tillægsprotokollen til Ankara-aftalen i forhold til alle medlemsstater ved at fjerne alle hindringer for den frie bevægelighed af varer uden forskelsbehandling, |
| --- | --- |

—

der henviser til den erklæring, der blev fremsat af Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater den 21. september 2005, herunder bestemmelsen om, at anerkendelse af samtlige medlemsstater er en nødvendig del af forhandlingerne, og til, at Tyrkiet i fuldt omfang på effektiv vis skal gennemføre tillægsprotokollen til Ankara-aftalen i forhold til alle medlemsstater ved at fjerne alle hindringer for den frie bevægelighed af varer uden forskelsbehandling,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

| — | der henviser til artikel 46 i den europæiske menneskerettighedskonvention (EMRK), hvoraf det fremgår, at de kontraherende parter forpligter sig til at rette sig efter og gennemføre Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols endelige dom i enhver sag, som de er part i, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 46 i den europæiske menneskerettighedskonvention (EMRK), hvoraf det fremgår, at de kontraherende parter forpligter sig til at rette sig efter og gennemføre Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols endelige dom i enhver sag, som de er part i,

| — | der henviser til udtalelser fra Europarådets Venedigkommission, navnlig udtalelserne af 10.-11. marts 2017 om de forfatningsændringer, der skal være genstand for en national folkeafstemning, om foranstaltningerne i de nylige undtagelseslove med hensyn til mediefrihed og de strafferetlige fredsdommerembeders opgaver, beføjelser og funktion, af 9.-10. december 2016 om undtagelseslovene nr. 667-676, som blev vedtaget efter det mislykkede kupforsøg den 15. juli 2016, og af 14.-15. oktober 2016 om suspension af andet afsnit af artikel 83 i forfatningen (parlamentarisk ukrænkelighed), |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelser fra Europarådets Venedigkommission, navnlig udtalelserne af 10.-11. marts 2017 om de forfatningsændringer, der skal være genstand for en national folkeafstemning, om foranstaltningerne i de nylige undtagelseslove med hensyn til mediefrihed og de strafferetlige fredsdommerembeders opgaver, beføjelser og funktion, af 9.-10. december 2016 om undtagelseslovene nr. 667-676, som blev vedtaget efter det mislykkede kupforsøg den 15. juli 2016, og af 14.-15. oktober 2016 om suspension af andet afsnit af artikel 83 i forfatningen (parlamentarisk ukrænkelighed),

| — | der henviser til erklæringen af 26. juli 2016 fra Europarådets menneskerettighedskommissær om de foranstaltninger, der er truffet under undtagelsestilstanden i Tyrkiet, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen af 26. juli 2016 fra Europarådets menneskerettighedskommissær om de foranstaltninger, der er truffet under undtagelsestilstanden i Tyrkiet,

| — | der henviser til erklæringen fra EU og Tyrkiet af 18. marts 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra EU og Tyrkiet af 18. marts 2016,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. marts 2017 til Europa-Parlamentet og Rådet om Første årlige rapport om flygtningefaciliteten for Tyrkiet (COM(2017)0130) og til Kommissionens femte rapport af 2. marts 2017 til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet om de fremskridt, der er gjort med hensyn til opfyldelsen af erklæringen fra EU og Tyrkiet (COM(2017)0204), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. marts 2017 til Europa-Parlamentet og Rådet om Første årlige rapport om flygtningefaciliteten for Tyrkiet (COM(2017)0130) og til Kommissionens femte rapport af 2. marts 2017 til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet om de fremskridt, der er gjort med hensyn til opfyldelsen af erklæringen fra EU og Tyrkiet (COM(2017)0204),

| — | der henviser til, at Tyrkiet har forpligtet sig til opfyldelse af Københavnskriterierne, tilstrækkelige og effektive reformer, gode naboskabsforbindelser og en gradvis tilpasning til EU, og at disse bestræbelser skal opfattes som en mulighed for, at Tyrkiet kan styrke sine institutioner og fortsætte sin demokratiserings- og moderniseringsproces, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Tyrkiet har forpligtet sig til opfyldelse af Københavnskriterierne, tilstrækkelige og effektive reformer, gode naboskabsforbindelser og en gradvis tilpasning til EU, og at disse bestræbelser skal opfattes som en mulighed for, at Tyrkiet kan styrke sine institutioner og fortsætte sin demokratiserings- og moderniseringsproces,

| — | der henviser til Kommissionens henstilling af 21. december 2016 med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Tyrkiet om en aftale om udvidelse af anvendelsesområdet for bilaterale præferencehandelsforbindelser og modernisering af toldunionen, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens henstilling af 21. december 2016 med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Tyrkiet om en aftale om udvidelse af anvendelsesområdet for bilaterale præferencehandelsforbindelser og modernisering af toldunionen,

| — | der henviser til, at respekt for retsstatsprincippet, herunder navnlig magtdelingsprincippet, demokrati, ytringsfrihed, menneskerettigheder, mindretalsrettigheder og religionsfrihed, foreningsfrihed og retten til fredelig demonstration, i henhold til Københavnskriterierne for EU-medlemsskab udgør omdrejningspunktet i forhandlingsprocessen, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at respekt for retsstatsprincippet, herunder navnlig magtdelingsprincippet, demokrati, ytringsfrihed, menneskerettigheder, mindretalsrettigheder og religionsfrihed, foreningsfrihed og retten til fredelig demonstration, i henhold til Københavnskriterierne for EU-medlemsskab udgør omdrejningspunktet i forhandlingsprocessen,

| — | der henviser til, at Tyrkiet er blevet vurderet til at ligge på en 155. plads på det internationale pressefrihedsindeks, som blev offentliggjort den 26. april 2017, hvilket er en lavere placering end tidligere og en placering blandt de lande, hvor journalister oplever flest trusler, fysiske angreb og retlig forfølgelse, herunder tilbageholdelse og fængselsdomme, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Tyrkiet er blevet vurderet til at ligge på en 155. plads på det internationale pressefrihedsindeks, som blev offentliggjort den 26. april 2017, hvilket er en lavere placering end tidligere og en placering blandt de lande, hvor journalister oplever flest trusler, fysiske angreb og retlig forfølgelse, herunder tilbageholdelse og fængselsdomme,

| — | der henviser til, at Parlamentet i november 2016 anmodede Kommissionen og medlemsstaterne om midlertidigt at suspendere de igangværende tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet og forpligtede sig til at revidere sin holdning, når de uforholdsmæssige foranstaltninger, som er truffet under undtagelsestilstanden i Tyrkiet, er ophævet, og basere revisionen på, om retsstaten og respekten for menneskerettighederne er blevet genoprettet i hele landet, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Parlamentet i november 2016 anmodede Kommissionen og medlemsstaterne om midlertidigt at suspendere de igangværende tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet og forpligtede sig til at revidere sin holdning, når de uforholdsmæssige foranstaltninger, som er truffet under undtagelsestilstanden i Tyrkiet, er ophævet, og basere revisionen på, om retsstaten og respekten for menneskerettighederne er blevet genoprettet i hele landet,

| — | der henviser til krisen i Syrien, bestræbelserne på at opnå en våbenhvile og en fredelig løsning og til Tyrkiets forpligtelser til at fremme stabilitet og gode naboskabsforbindelser gennem intensive bestræbelser med henblik på at løse udestående bilaterale spørgsmål, tvister og konflikter med nabolande om land- og søgrænser og luftrum, i overensstemmelse med internationale aftaler såsom FNs havretskonvention og FN-pagten, |
| --- | --- |

—

der henviser til krisen i Syrien, bestræbelserne på at opnå en våbenhvile og en fredelig løsning og til Tyrkiets forpligtelser til at fremme stabilitet og gode naboskabsforbindelser gennem intensive bestræbelser med henblik på at løse udestående bilaterale spørgsmål, tvister og konflikter med nabolande om land- og søgrænser og luftrum, i overensstemmelse med internationale aftaler såsom FNs havretskonvention og FN-pagten,

| — | der henviser til Ruslands involvering i Syrien, herunder støtten til det syriske militærs anvendelse af kemiske våben, hvilket destabiliserer landet yderligere og øger antallet af flygtninge, der søger beskyttelse i Tyrkiet og EU, |
| --- | --- |

—

der henviser til Ruslands involvering i Syrien, herunder støtten til det syriske militærs anvendelse af kemiske våben, hvilket destabiliserer landet yderligere og øger antallet af flygtninge, der søger beskyttelse i Tyrkiet og EU,

| — | der henviser til, at Tyrkiets sikkerhedssituation er blevet forværret, både internt og eksternt, og til de terrorangreb, der er blevet udført i landet, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Tyrkiets sikkerhedssituation er blevet forværret, både internt og eksternt, og til de terrorangreb, der er blevet udført i landet,

| — | der henviser til, at Tyrkiet er værtsland for den største flygtningebefolkning i verden med næsten 3 millioner registrerede flygtninge fra Syrien, Irak og Afghanistan, ifølge De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR), |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Tyrkiet er værtsland for den største flygtningebefolkning i verden med næsten 3 millioner registrerede flygtninge fra Syrien, Irak og Afghanistan, ifølge De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR),

| — | der henviser til Tyrkiets økonomiske og finansielle situation, som delvis er en følge af den seneste bølge af anslag og politisk ustabilitet, men som også er en følge af dybereliggende problemer i økonomien, |
| --- | --- |

—

der henviser til Tyrkiets økonomiske og finansielle situation, som delvis er en følge af den seneste bølge af anslag og politisk ustabilitet, men som også er en følge af dybereliggende problemer i økonomien,

| — | der henviser til FN's Højkommissariat for Menneskerettigheders (OHCHR) rapport om »The human rights situation in South-East Turkey« (menneskerettighedssituationen i det sydøstlige Tyrkiet) fra februar 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Højkommissariat for Menneskerettigheders (OHCHR) rapport om »The human rights situation in South-East Turkey« (menneskerettighedssituationen i det sydøstlige Tyrkiet) fra februar 2017,

| — | der henviser til, at Tyrkiet har været beundringsværdigt gæstfrit over for det store antal flygtninge, der bor i landet, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Tyrkiet har været beundringsværdigt gæstfrit over for det store antal flygtninge, der bor i landet,

| — | der henviser til erklæringen om foreløbige resultater og konklusioner fra den internationale folkeafstemningsobservationsmission af 17. april 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen om foreløbige resultater og konklusioner fra den internationale folkeafstemningsobservationsmission af 17. april 2017,

| — | der henviser til resolution 2156 fra Europarådets Parlamentariske Forsamling (PACE) med titlen »The functioning of democratic institutions in Turkey« (De demokratiske institutioners funktionsmåde i Tyrkiet) af 25. april 2017, der førte til genoptagelse af overvågningsproceduren, |
| --- | --- |

—

der henviser til resolution 2156 fra Europarådets Parlamentariske Forsamling (PACE) med titlen »The functioning of democratic institutions in Turkey« (De demokratiske institutioners funktionsmåde i Tyrkiet) af 25. april 2017, der førte til genoptagelse af overvågningsproceduren,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0234/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0234/2017),

| A. | der henviser til, at millioner af tyrkere og mennesker af tyrkisk oprindelse har boet i medlemsstaterne og bidraget til deres velstand i årtier; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at millioner af tyrkere og mennesker af tyrkisk oprindelse har boet i medlemsstaterne og bidraget til deres velstand i årtier;

Indledning

| 1. | understreger, at 2016 var et vanskeligt år for Tyrkiets befolkning som følge af den vedvarende krig i Syrien, det store antal flygtninge, konflikten i sydøst, en række forfærdelige terrorangreb og et voldeligt kupforsøg, hvor 248 mennesker blev dræbt; gentager sin stærke fordømmelse af kupforsøget den 15. juli 2016 og udtrykker sin solidaritet med det tyrkiske folk; anerkender den tyrkiske regerings ret til og ansvar for at træffe tiltag til at bringe gerningsmændene for retten, alt imens retsstatsprincippet og retten til en retfærdig rettergang garanteres; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger imidlertid, at de foranstaltninger, der er truffet under undtagelsestilstanden, har haft uforholdsmæssigt store og langvarige negative virkninger på et stort antal borgere samt på beskyttelsen af de grundlæggende frihedsrettigheder i landet; fordømmer den kollektive afskedigelse af offentligt ansatte og politifolk, den massive nedlukning af medieforetagender, anholdelserne af journalister, akademikere, dommere, menneskerettighedsforkæmpere, folkevalgte og ikkevalgte tjenestemænd, medlemmer af sikkerhedstjenesterne og almindelige borgere og konfiskeringen af deres ejendom, værdier og pas, lukningen af mange skoler og universiteter og rejseforbuddet pålagt tusindvis af tyrkiske statsborgere på grundlag af undtagelseslove uden individuelle afgørelser og uden mulighed for rettidig domstolskontrol; er bekymret over konfiskeringen og i nogle tilfælde nationaliseringen af private tyrkiste virksomheder og virksomheder; opfordrer til, at alle fanger, der er tilbageholdt, uden at der foreligger beviser for at de har begået en forbrydelse, straks og ubetinget bliver løsladt; beklager i den forbindelse, at parlamentets lovgivningsmæssige beføjelser er blevet alvorligt undermineret; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger den strategiske betydning af gode forbindelser mellem EU og Tyrkiet og samarbejdets store merværdi i forhold til at håndtere udfordringer for begge parter; anerkender, at både Tyrkiet og EU har gennemgået deres egne interne omstillingsprocesser, siden tiltrædelsesforhandlingerne blev indledt i 2004; beklager, at tiltrædelsesinstrumentet er ikke blevet udnyttet fuldt ud, og at der har været tilbageskridt inden for retsstatsprincippet og menneskerettighederne, som er en central del af Københavnskriterierne, og at offentlighedens støtte til Tyrkiets fulde integration i EU er blevet svækket på begge sider i årenes løb; er fortsat indstillet på at samarbejde og opretholde en konstruktiv og åben dialog med den tyrkiske regering med henblik på at løfte fælles udfordringer og fælles prioriteter, såsom den regionale stabilitet, situationen i Syrien, migration og sikkerhed; |
| --- | --- |

3.

| 4. | noterer sig resultatet af den folkeafstemning, der fandt sted den 16. april 2017, og som blev afholdt under undtagelsestilstanden og under omstændigheder, der forhindrede en retfærdig kampagne og et velinformeret valg, eftersom kampagnens to sider ikke stod på lige fod, hvad angår muligheder, og eftersom rettighederne hos modstanderne af forfatningsreformen blev krænket; er alvorligt bekymret over påstandene om uregelmæssigheder og omfattende valgsvindel, der er identificeret i de konklusioner, der blev udstedt den 17. april 2017 af valgobservationsmissionen fra Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa/Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder (OSCE/ODIHR), der rejser alvorlig tvivl om gyldigheden og legitimiteten af resultaterne; støtter en uafhængig undersøgelse af alle klager i forbindelse med de uregelmæssigheder, der er anført i OSCE/ODHIR's erklæring; bemærker Europarådets Parlamentariske Forsamlings (PACE) afgørelse om at genåbne tilsynet med Tyrkiet; |
| --- | --- |

4.

| 5. | påpeger, at Tyrkiet skal overholde sine forpligtelser som medlem af Europarådet; opfordrer Tyrkiet til fortsat at opfylde sine forpligtelser i forhold til Europarådet og at gennemføre forfatnings- og retslige ændringer og reformer i samarbejde med og i henhold til kriterierne for Venedigkommissionen; |
| --- | --- |

5.

| 6. | fordømmer på det kraftigste den tyrkiske præsident Recep Tayyip Erdogans og adskillige andre politikeres gentagne støtte til genindførelsen af dødsstraf; minder om, at entydig forkastelse af dødsstraf er et grundlæggende krav til EU-medlemskab, og understreger, at genindførelse af dødsstraf vil være i strid med Tyrkiets internationale forpligtelser, sætte spørgsmålstegn ved Tyrkiets medlemskab af Europarådet og føre til øjeblikkeligt ophør af EU-tiltrædelsesforhandlingerne og førtiltrædelsesstøtte; understreger, at hvis en folkeafstemning om genindførelse af dødsstraf er organiseret i Tyrkiet, har medlemsstaterne ret til at afvise at tillade, at denne afstemning faciliteres i deres respektive lande; |
| --- | --- |

6.

| 7. | minder om sin holdning fra november 2016 om at indefryse tiltrædelsesprocessen med Tyrkiet; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i overensstemmelse med forhandlingsrammen straks at indstille tiltrædelsesforhandlingerne formelt med Tyrkiet, hvis pakken af forfatningsændringer gennemføres uændret; understreger, idet bemærkningerne fra Venedigkommissionen om forfatningsreformen tages i betragtning, at de foreslåede forfatningsændringer ikke overholder de grundlæggende principper om magtens deling, ikke sikrer tilstrækkelige kontrolforanstaltninger og ikke er i overensstemmelse med Københavnskriterierne; opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og Tyrkiet til at føre en åben og ærlig diskussion om de områder af fælles interesse, hvor det intensiverede samarbejde vil være muligt; understreger, at ethvert politisk engagement mellem EU og Tyrkiet bør være baseret på konditionalitetsbestemmelser om respekt for demokratiet, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

8.

Menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder

| 9. | bemærker med beklagelse, at foranstaltninger, der er ude af proportioner, er blevet gennemført efter erklæringen af undtagelsestilstanden, herunder arrestationer, afskedigelser, tilbageholdelser og konfiskeringer af ejendom har ramt ikke kun tusindvis af mennesker, der er påståede medlemmer/tilhængere af Gülenbevægelsen, men også anderledestænkende generelt og politiske partier i oppositionen i særdeleshed; afventer stadig afgørende beviser for så vidt angår kupforsøgets gerningsmænd; fordømmer på det kraftigste fængslingen af 11 parlamentsmedlemmer, der tilhører Folkets Demokratiske Partis (HDP), herunder dets medformænd Figen Yuksekdag og Selahattin Demirtas, af et parlamentsmedlem fra Republikanske Folkeparti (CHP) og 85 kurdiske kommunale borgmestre; opfordrer indtrængende den tyrkiske regering til omgående at ophæve undtagelsestilstanden; advarer mod misbrug af tiltag til bekæmpelse af terrorisme for at legitimere krænkelser af menneskerettighederne; opfordrer Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol (EMD) til straks at antage til behandling de første sager som eksempler og bringe den første sag til afslutning så hurtigt som muligt, da der ikke synes at være nogen effektive nationale retsmidler; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer de tyrkiske myndigheder til at foretage en grundig undersøgelse af de alvorlige beskyldninger om mishandling af fanger, som indberettet af flere menneskerettighedsorganisationer, og opfordrer til fuld ansvarsplacering og straf af de skyldige i krænkelser af menneskerettighederne; er dybt bekymret over forholdene under frihedsberøvelsen; opfordrer til øjeblikkelig offentliggørelse af de seneste rapporter fra Europarådets Europæiske Komité til Forebyggelse af Tortur og Umenneskelig eller Vanærende Behandling eller Straf og opfordrer de tyrkiske myndigheder til at tillade nationale og internationale observatører at overvåge tilbageholdelsesfaciliteter; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer den tyrkiske regering til at tilbyde alle personer, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, hensigtsmæssige og effektive retsmidler og adgang til domstolsprøvelse i overensstemmelse med retsstatsprincippet; understreger, at uskyldsformodningen er et grundlæggende princip i enhver retsstat; bemærker, at de tilbageholdte borgere i lyset af den aktuelle undtagelsestilstand i Tyrkiet ingen ret har til retshjælp i løbet af de første fem dage af deres tilbageholdelse, og begræder, at der er blevet indført alvorlige restriktioner på adgangen til advokater for de tilbageholdte; understreger, at der siden juli 2016 er indgivet mere end 100 000 klageskrifter til den tyrkiske forfatningsdomstol, som erklærede sig inkompetent vedrørende anliggender, der henhører under dekretet om undtagelsestilstand; opfordrer Tyrkiet til at tage undersøgelseskommissionen for undtagelsestilstand op til revision som en hastesag, således at den bliver en solid og uafhængig kommission med et fuldt mandat, som er i stand til at behandle alle sager individuelt og effektivt behandle det enorme antal ansøgninger, den vil modtage, og til at sikre, at den retlige prøvelse ikke forsinkes unødigt; |
| --- | --- |

11.

| 12. | fordømmer kraftigt den voldsomme tilbagegang og krænkelserne af ytringsfriheden og de alvorlige overtrædelser af mediefriheden, herunder det uforholdsmæssige forbud mod medier og sociale medier; bemærker med bekymring nedlukningen af omkring 170 medieforetagender — herunder næsten alle kurdisksprogede foretagender — og fængslingen af mere end 150 journalister; understreger, at Tyrkiets beslutning om at blokere adgangen til Wikipedia udgør et alvorligt angreb på informationsfriheden; bemærker den vedvarende tilbagegang af Tyrkiets placering i pressefrihedsindekset, der er udgivet af Journalister uden Grænser, hvor Tyrkiet nu indtager en 155. plads ud af 180 lande; minder igen om, at en fri og pluralistisk presse, herunder et frit tilgængeligt og åbent internet, er et afgørende element i ethvert demokrati, og opfordrer den tyrkiske regering til omgående at løslade alle uretmæssigt anholdte journalister; opfordrer den tyrkiske regering til at tillade tidligere parlamentsmedlem og formand for det blandede parlamentariske udvalg, Joost Lagendijk, at vende tilbage til sin familie i Tyrkiet; |
| --- | --- |

12.

| 13. | udtrykker sin alvorlige bekymring over den konstant forværrede situation i det sydøstlige Tyrkiet, navnlig i de områder, hvor der blev indført udgangsforbud, hvor der blev benyttet overdreven vold og anvendt kollektiv afstrafning over for alle indbyggere, og hvor omkring 2 000 mennesker er rapporteret dræbt i forbindelse med sikkerhedsoperationer, og hvor det anslås, at en halv mio. mennesker er blevet fordrevet i perioden fra juli 2015 til december 2016; bemærker, at lokale anklagere konsekvent har nægtet at indlede undersøgelser af de rapporterede drab, og at uafhængige observatører er blevet nægtet adgang til området; minder om, at den tyrkiske regering har et ansvar for at beskytte alle borgere, uanset deres kulturelle eller religiøse oprindelse; beklager den omfattende praksis med ekspropriationer, herunder af ejendom tilhørende kommuner og også kirkelig ejendom, hvilket er en krænkelse af religiøse mindretals rettigheder; er overbevist om, at kun en retfærdig politisk løsning på det kurdiske spørgsmål kan bringe varig stabilitet og velstand både til området og Tyrkiet som helhed og opfordrer derfor begge parter til at vende tilbage til forhandlingerne; bemærker, at en række love, herunder lov nr. 6722 om juridisk beskyttelse af de sikkerhedsstyrker, der deltager i kampen mod terroristorganisationer, og som blev vedtaget i 2016, har skabt en atmosfære af »systematisk straffrihed« for sikkerhedsstyrkerne; |
| --- | --- |

13.

| 14. | fordømmer det tyrkiske parlaments beslutning om i strid med forfatningen at ophæve immuniteten for et stort antal parlamentsmedlemmer, herunder 55 af 59 HDP-parlamentarikere, og dermed bane vejen for arrestationer af oppositionspolitikere og i høj grad ødelægge parlamentets omdømme som en demokratisk institution; understreger, at Tyrkiets Store Nationalforsamling bør udgøre den centrale institution i det tyrkiske demokrati og repræsentere alle borgere på lige vilkår; beklager den høje spærregrænse; |
| --- | --- |

14.

| 15. | er bekymret over, at dommere og anklagere fortsat er under stærkt politisk pres, og at så mange som 4 000, hvilket er tæt på en fjerdedel af alle dommere og anklagere, er blevet afskediget eller anholdt, og i nogle tilfælde er deres ejendele blevet konfiskeret; opfordrer Tyrkiet til at genoprette og gennemføre alle retlige garantier til at sikre fuld respekt for retsvæsenets uafhængighed, herunder ved at ændre loven om det høje råd af dommere og anklagere (HSYK) med henblik på at begrænse den udøvende magts indflydelse i dette råd; er navnlig bekymret over, at institutionen af »strafferetlige fredsdommere«, som den siddende regering indførte i juni 2014, lader til at være blevet omdannet til et chikanemiddel til at undertrykke oppositionen og kontrollere de oplysninger, der stilles til rådighed for offentligheden; |
| --- | --- |

15.

| 16. | er alvorligt bekymret over den manglende respekt for religionsfrihed, diskrimination mod religiøse mindretal, herunder kristne og alevier og vold af religiøse årsager, herunder verbale og fysiske overfald, stigmatisering og socialt pres på skoler, og problemer i forbindelse med at lovmæssigt at oprette et religiøst samlingssted; opfordrer de tyrkiske myndigheder til at fremme positive og effektive reformprocesser inden for områderne ytrings-, tanke- og religionsfrihed, ved at trossamfund får mulighed for at opnå status som juridisk person, ved at tillade velgørende organisationer at vælge deres egne ledende organer, ved at alle begrænsninger på uddannelse, udnævnelse og afløsning af gejstlige fjernes, ved at de relevante domme fra Menneskerettighedsdomstolen og henstillingerne fra Venedigkommissionen efterleves, og ved at alle former for forskelsbehandling eller forhindringer på grund af religion udryddes; opfordrer Tyrkiet til at respektere den særlige karakter og betydning, som Det Økumeniske Patriarkat indtager, og til at anerkende dets status af juridisk person; gentager, at det er nødvendigt at tillade en genåbning af Halki-seminariet og at fjerne alle hindringer for, at det fungerer korrekt; er bekymret over den nylige beslaglæggelse af kirkerne i Diyarbakir-regionen; opfordrer indtrængende regeringen til at returnere dem til deres retmæssige ejere; opfordrer indtrængende de tyrkiske myndigheder til effektivt at imødegå alle antisemitiske ytringer i samfundet; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer Tyrkiet til at beskytte rettighederne for de mest sårbare grupper og for personer, der tilhører mindretal; beklager, at LGBTI-marcherne i Ankara og Istanbul er blevet forbudt for tredje år i træk og var udsat for undertrykkelse og politivold; er alvorligt bekymret over kønsbaseret vold, forskelsbehandling, hadefulde udtalelser mod mindretallene, hadforbrydelser og krænkelser af menneskerettighederne for LGBTI-personer; opfordrer Tyrkiet til at træffe passende foranstaltninger for at forebygge og straffe hadefulde udtalelser og forbrydelser mod mindretal; opfordrer Tyrkiet til at harmonisere sin nationale lovgivning med Europarådets Istanbulkonvention, som landet ratificerede i 2014; glæder sig over regeringens nationale strategi og handlingsplan for romaer og opfordrer den tyrkiske regering til at begynde at gennemføre strategien og indføre en tilsyns- og evalueringsmekanisme; opfordrer myndighederne til at tackle de vigtigste hindringer for social integration af romaer; opfordrer Tyrkiet til at sørge for, at der er fuld lighed for alle borgere og håndterer problemerne for mennesker tilhørende det græske mindretal, navnlig hvad angår uddannelse og ejendomsret; bemærker, at i henhold til Københavnskriterierne bør mindretal også være berettigede til at blive undervist på deres modersmål i offentlige skoler; minder om vigtigheden af en gennemførelse af den afgørelse, der blev truffet af Europarådets Parlamentariske Forsamling på Imbros og Tenedos og opfordrer Tyrkiet til at bistå med hjemsendelse af mindretalsfamilier, som ønsker at vende tilbage til øerne; bifalder åbningen af skolen for det græske mindretal på Imbros, hvilket er et positivt skridt; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer den tyrkiske regering til at respektere og fuldt ud efterleve de retlige forpligtelser, som det har indgået om beskyttelse af kulturarv, og navnlig i god tro at udarbejde en samlet opgørelse over armensk, græsk, assyrisk og anden kulturarv, som blev destrueret eller ødelagt i det forløbne århundrede; opfordrer Tyrkiet til at ratificere UNESCO-konventionen fra 2005 om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed; opfordrer Tyrkiet til at samarbejde med relevante internationale organisationer, navnlig Europarådet, vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel og overlagt tilintetgørelse af kulturarv; |
| --- | --- |

18.

| 19. | bifalder tiltag i de enkelte medlemsstater, hvilket har fremskyndet asylprocedurer for tyrkiske statsborgere, der er forfulgt under dekreterne om undtagelsestilstand; |
| --- | --- |

19.

Forbindelserne mellem EU og Tyrkiet

| 20. | opfordrer til udvidede forbindelser mellem EU og Tyrkiet på centrale områder af fælles interesse, f.eks. terrorbekæmpelse, migration, energi, økonomi og handel og gentager, at dialog og samarbejde bør bevares og tilskyndes; mener, at samarbejdet mellem EU og Tyrkiet på de områder udgør en investering i stabilitet og fremgang for både Tyrkiet og EU, hvis det er baseret på begge siders overholdelse af deres forpligtelser vedrørende grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder; mener, at samarbejde mellem medlemmer af civilsamfundet er af central vigtighed og opfordrer indtrængende til at sådanne kontakter intensiveres; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Tyrkiet til i højere grad at afstemme sin udenrigspolitik efter EU's; opfordrer til tættere samarbejde og koordinering mellem EU og Tyrkiet af de udenrigspolitiske udfordringer; er af den opfattelse, at den tyrkiske udenrigsminister bør indbydes ad hoc til at deltage i møderne i Rådet for Udenrigsanliggender; anbefaler, at Rådet inviterer den tyrkiske regering til et topmøde for at drøfte forbindelserne mellem EU og Tyrkiet; |
| --- | --- |

21.

| 22. | er af den opfattelse, at en styrkelse af handelsforbindelserne kan medføre konkrete fordele for borgere i Tyrkiet og EU og understøtter derfor Kommissionens forslag om at indlede forhandlinger om udvidelsen af toldunionen i lyset af de nuværende mangler i denne; bekræfter, at EU er Tyrkiets vigtigste handelspartner, og at to tredjedele af de udenlandske direkte investeringer i Tyrkiet stammer fra EU-medlemsstater; understreger ligeledes Tyrkiets økonomiske betydning som vækstmarked for EU; anser indkaldelsen af arbejdsmarkedets partnere i forhandlingerne som afgørende; opfordrer Kommissionen til at indføje en klausul om menneskerettigheder og grundlæggende friheder i den opgraderede toldunion mellem Tyrkiet og EU, således at menneskerettigheder og grundlæggende friheder bliver en central betingelse; minder om, at toldunionen kun kan opnå sit fulde potentiale, når Tyrkiet i fuldt omfang har gennemført tillægsprotokollen over for samtlige medlemsstater; bemærker Kommissionens konklusion om, at yderligere handelsintegration med EU vil blive stimuleret af, at Tyrkiet afskaffer hindringerne for toldunionens funktionsevne; |
| --- | --- |

22.

| 23. | bemærker, at visaliberalisering er vigtig for den tyrkiske befolkning samt af central vigtighed for tyrkiske borgere, navnlig for forretningsfolk og for mennesker, der stammer fra Tyrkiet i EU, og vil styrke kontakterne mellem mennesker; henstiller den tyrkiske regering til, at den opfylder de resterende udestående kriterier fuldt ud, som påpeget i køreplanen for visaliberalisering; understreger, at revisionen af regeringens antiterrorlovgivning er en afgørende betingelse for at sikre grundlæggende rettigheder og friheder, og at visumliberalisering kun vil være mulig, når alle betingelser er opfyldt; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger vigtigheden af at bekæmpe korruption og minder om Kommissionens konklusion om, at korruption fortsat er udbredt mange steder og fortsat er et alvorligt problem; konstaterer med bekymring, at resultaterne af efterforskning, retsforfølgelse og domsfældelse i korruptionssager på højt niveau fortsat er få; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer Kommissionen til at tage højde for den seneste udvikling i Tyrkiet, når den foretager midtvejsrevisionen af instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA) i 2017, og til at suspendere tildeling af førtiltrædelsesmidler, hvis tiltrædelsesforhandlingerne afbrydes; opfordrer Kommissionen, i dét tilfælde, at det er dette scenarie, der finder sted, til at bruge disse midler til at støtte det tyrkiske civilsamfund og til at investere mere i mellemfolkelige udvekslingsprogrammer som f.eks. Erasmus + for studerende, akademikere og journalister; |
| --- | --- |

25.

| 26. | fordømmer på det kraftigste alle terrorangreb, der er udført i Tyrkiet, og står fast side om side med Tyrkiets befolkning i vores fælles kamp mod terrorisme; noterer sig de bilaterale forbindelser mellem EU's medlemsstater og Tyrkiet inden for samarbejde om bekæmpelse af terrorisme, herunder »udenlandske krigere«; understreger, at et stærkt samarbejde mellem Europol og den tyrkiske ordensmagt er nøglen til effektivt at bekæmpe terrorisme; gentager sin fordømmelse af tilbagevendenen til vold hos Det Kurdiske Arbejderpartis (PKK) som har været opført på EU's liste over terrororganisationer siden 2002, og opfordrer indtrængende partiet til at nedlægge våbnene og til at anvende fredelige og lovlige midler til at udtrykke sine ønsker; understreger, at en fredelig løsning på det kurdiske spørgsmål også en forudsætning for Tyrkiets demokratiske fremtid og kun nås ved at inddrage alle berørte parter og demokratiske kræfter; opfordrer til en genoptagelse af forhandlingerne med henblik på at nå frem til en altomfattende og levedygtig løsning på det kurdiske spørgsmål; opfordrer medlemsstaterne til at håndhæve lovgivning ved at forbyde brug af tegn og symboler for organisationer, der er opført på denne liste; |
| --- | --- |

26.

| 27. | beklager afgørelsen fra den tyrkiske regering for at forhindre, at tyske parlamentarikere besøger de tyske væbnede styrker i Incirlik, hvilket betyder, at de vil nu blive flyttet til et land, der ikke er medlem af NATO, hvilket udgør et alvorligt tilbageslag for effektivt samarbejde mellem NATO's allierede i kampen mod terrorisme; |
| --- | --- |

27.

| 28. | glæder sig over engagementet fra den tyrkiske regering og fra lokale NGO’er og den gæstfrihed, som befolkningen har udvist ved at tage imod ca. 3 millioner flygtninge; noterer sig erklæringen fra EU og Tyrkiet om migration og opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at iværksætte den frivillige ordning for genbosætning for de mest sårbare flygtninge i Tyrkiet; opfordrer Kommissionen til at foretage langsigtede investeringer i både flygtninge og i deres værtssamfund i Tyrkiet samt tildeling af tilstrækkelige midler; tilskynder den tyrkiske regering til at give arbejdstilladelser og adgang til sundhedsydelser til alle syriske flygtninge samt at give syriske børn adgang til uddannelse; opfordrer Ankara og EU til at fortsætte deres koordinerede patruljering i Det Ægæiske Hav for at styrke indsatsen for at bekæmpe smugling af migranter og til fuldt ud og effektivt at gennemføre tilbagetagelsesaftalen mellem EU og Tyrkiet samt de bilaterale tilbagetagelsesaftaler, der er indgået med Bulgarien og Grækenland; |
| --- | --- |

28.

| 29. | fordømmer på det kraftigste erklæringer fra præsident Erdogan, der beskyldte nogle af EU's ledere for »nazistisk praksis« og deres borgere for at være »nazister«; påpeger, at hvis sådanne uberettigede erklæringer fortsættes, undergraver de Tyrkiets troværdighed som en politisk partner, og at eksporten af landets interne konflikter udgør en trussel for fredelig sameksistens i samfundet i de medlemsstater med et betydeligt lokalsamfund af mennesker af tyrkisk oprindelse; understreger, at den tyrkiske regering skal afholde sig fra en systematisk indsats for at mobilisere den tyrkiske diaspora i medlemsstaterne til eget brug; noterer sig med bekymring forlydenderne om, at der er blevet lagt pres på medlemmer af det tyrkiske indvandrersamfund, som bor i medlemsstaterne, og fordømmer de tyrkiske myndigheders overvågning af borgere med dobbelt statsborgerskab, der bor i udlandet; er bekymret over tilbagekaldelsen af et stort antal pas, hvilket har gjort mennesker statsløse, i strid med FN's konvention af 1954 om statsløse personers retsstilling og FN's konvention af 1961 om begrænsning af statsløshed, og over indberetningen om tyrkiske konsulaters afslag på at ville yde en service til at en række af deres borgere; |
| --- | --- |

29.

| 30. | minder om vigtigheden af gode naboskabsforbindelser; opfordrer i denne forbindelse Tyrkiet til at intensivere indsatsen for at løse de uløste bilaterale spørgsmål og uafklarede retlige forpligtelser og tvister med landets nærmeste naboer om landegrænser, søgrænser og luftrum, i overensstemmelse med bestemmelserne i FN-pagten og folkeretten; opfordrer den tyrkiske regering til at undertegne og ratificere FN's havretskonvention (UNCLOS); opfordrer indtrængende den tyrkiske regering til at indstille de gentagne krænkelser af det græske luftrum og territorialfarvand og respektere alle Tyrkiets naboers suverænitet; udtrykker beklagelse over, at casus belli-truslen, som Tyrkiets Store Nationalforsamling har fremsat mod Grækenland, endnu ikke er trukket tilbage; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer Tyrkiet og Armenien til at arbejde på en normalisering af deres forbindelser; understreger, at åbningen af den tyrkiste-armenske grænse kan føre til bedre forbindelser, med særlig henvisning til samarbejde på tværs af grænsen og økonomisk integration; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer den tyrkiske regering til at indstille planerne om opførelse af atomkraftværket Akkuyu; påpeger, at det planlagte kraftværk ligger i et område, som kan rammes af kraftige jordskælv, hvilket udgør en betydelig trussel ikke blot for Tyrkiet, men også for Middelhavsregionen; anmoder derfor den tyrkiske regering om at tilslutte sig Espoo-konventionen, som forpligter parterne til at underrette og høre hinanden om større påtænkte projekter, der kan antages at have en mærkbar skadevirkning på miljøet på tværs af landegrænserne; anmoder i dette øjemed den tyrkiske regering om at inddrage eller i det mindste høre regeringerne i nabolande som Grækenland og Cypern i forbindelse med eventuelle fremtidige udviklinger i Akkuyu-projektet; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger, at en løsning på Cypern-problemet vil have en positiv indvirkning på hele regionen, men vil først og fremmest være en fordel for både græsk-cyprioter og tyrkisk-cyprioter; bifalder den fælles erklæring af 11. februar 2014 som et grundlag for en bilæggelse og roser lederne af det græsk-cypriotiske og det tyrkisk-cypriotiske samfund for at have gjort store fremskridt i drøftelserne om en genforening; bifalder aftalen mellem de to ledere om en række tillidsskabende foranstaltninger og opfordrer til, at alle vedtagne foranstaltninger gennemføres; bifalder udvekslingen af foretrukne kort, som indtil videre er den første af sin art, og den første konference om Cypern, der blev afholdt i Genève med garantimagter og med deltagelse af EU, og støtter fortsættelsen af den med det formål at nå frem til en gensidigt acceptabel aftale om emnet sikkerhed og garantier; støtter en rimelig, omfattende og farbar bilæggelse, der er baseret på en føderation bestående af to samfund og to zoner, status som en enkel international juridisk person, én suverænitet og ét statsborgerskab med politisk lighed mellem de to befolkningsgrupper i overensstemmelse med de relevante resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd, folkeretten, EU-lovgivningen og på grundlag af respekt for de principper, som Unionen er bygget på; glæder sig over parternes styrkede engagement for at finde en løsning på Cypern-problemet; forventer, at Tyrkiet udviser aktiv støtte til en hurtig og vellykket afslutning af forhandlingerne, og gentager, at Tyrkiets engagement i og bidrag til en samlet løsning er af afgørende betydning; opfordrer alle de involverede parter til at støtte forhandlingsprocessen, bidrage til et positivt resultat og udnytte det aktuelle vindue af muligheder; opfordrer indtrængende Kommissionen til at udnytte alle sine ressourcer for fuldt ud at støtte en vellykket afslutning af genforeningsprocessen; |
| --- | --- |

33.

| 34. | gentager sin opfordring til Tyrkiet om at påbegynde tilbagetrækningen af sine styrker fra Cypern og overdrage det afspærrede område Famagusta til FN i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds (UNSC's) resolution 550 (af 1984), og til at afholde sig fra handlinger, der ændrer øens demografiske balance gennem sin politik for ulovlige bosættelser; bemærker, at gennemførelsen af EU-retten i den fremtidige tyrkisk-cypriotiske delstat skal være velforberedt, allerede når bilæggelsesaftalen træder i kraft; anerkender i den sammenhæng det blandede ad hoc-udvalg vedrørende EU-forberedelses fortsatte arbejde; forpligter sig til at intensivere sine bestræbelser på at engagere den tyrkiske-cypriotiske befolkningsgruppe i deres forberedelserne af en fuldstændig integration i EU og opfordrer Kommissionen til at gøre det samme; roser det vigtige arbejde, som Komitéen for Forsvundne Personer udfører, og som omhandler både tyrkisk-cypriotiske og græsk-cypriotiske forsvundne personer, og roser, at der er blevet udstedt adgang til alle relevante lokaliteter, herunder militære områder; opfordrer Tyrkiet til at bistå Komitéen for Forsvundne Personer ved at give oplysninger fra sine militære arkiver; opfordrer til særlig hensyntagen til det arbejde, som Komitéen for Forsvundne Personer udfører, og bifalder i denne forbindelse udnævnelsen af en fast ordfører for forsvundne personer i Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

34.

| 35. | understreger Republikken Cyperns lovmæssige ret til at indgå bilaterale aftaler vedrørende dens eksklusive økonomiske område; opfordrer på ny Tyrkiet til at respektere alle medlemsstaternes suveræne rettigheder, herunder dem, der vedrører søgning efter og udnyttelse af naturressourcer, når disse er i overensstemmelse med gældende EU-ret og folkeretten; opfordrer indtrængende Tyrkiet til at engagere sig i en fredelig tvistbilæggelse og opfordrer til at afholde sig fra enhver trussel eller handling, der kan have en negativ indvirkning på gode naboskabsforbindelser; |
| --- | --- |

35.

| 36. | er af den faste overbevisning, at der ikke findes en militær løsning på konflikten i Syrien, og at kun en troværdig politisk løsning kan sikre stabiliteten i Syrien og den endelige bekæmpelse af Da’esh og andre terroristgrupper i Syrien, der er udpeget af FN; bekræfter, at Geneveprocessen under FN’s ledelse har forrang; anerkender den indsats, der er gjort på Astana-møderne for at genetablere en komplet indstilling af kamphandlingerne samt etableringen af den trilaterale mekanisme, der skal overvåge og sikre fuld overholdelse af våbenstilstanden; opfordrer indtrængende alle garantimagter, herunder Tyrkiet, til at leve op til deres tilsagn om at sikre fuld gennemførelse af våbenstilstanden og skabe fremskridt med hensyn til at sikre fuld og uhindret humanitær adgang i hele landet, ophævelse af belejringer og frigivelse af alle vilkårligt tilbageholdte personer, navnlig kvinder og børn, i overensstemmelse med FN's sikkerhedsråds resolution 2268; gentager sin opfordring til Tyrkiet om at respektere alle dets nabolandes territoriale integritet og suverænitet; |
| --- | --- |

36.

| 37. | opfordrer til, at denne beslutning oversættes til tyrkisk; |
| --- | --- |

37.

o

o o

| 38. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Kommissionens næstformand/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

38.

---

(1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0450.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0423.

(3)  EUT C 285 af 5.8.2016, s. 11.

(4)  EUT C 328 af 6.9.2016, s. 2.

(5)  EUT L 51 af 26.2.2008, s. 4.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/137 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/137

---

P8_TA(2017)0308

Sagerne vedrørende nobelprismodtageren Liu Xiaobo og Lee Ming-che

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om sagerne vedrørende nobelprismodtageren Liu Xiaobo og Lee Ming-che (2017/2754(RSP))

(2018/C 334/15)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Kina, særlig beslutningerne af henholdsvis 21. januar 2010 om menneskerettighedskrænkelser i Kina, navnlig i tilfældet Liu Xiaobo (1), af 14. marts 2013 om forbindelserne mellem EU og Kina (2), og af 12. marts 2015 om årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden 2013 og Den Europæiske Unions politik på området (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Kina, særlig beslutningerne af henholdsvis 21. januar 2010 om menneskerettighedskrænkelser i Kina, navnlig i tilfældet Liu Xiaobo (1), af 14. marts 2013 om forbindelserne mellem EU og Kina (2), og af 12. marts 2015 om årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden 2013 og Den Europæiske Unions politik på området (3),

| — | der henviser til erklæring af 30. juni 2017 fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik Federica Mogherini om status for Liu Xiaobo, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæring af 30. juni 2017 fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik Federica Mogherini om status for Liu Xiaobo,

| — | der henviser til den 35. runde af EU-Kina-dialogen om menneskerettigheder den 22.-23. juni 2017 i Bruxelles og til erklæringen fra formanden for Underudvalget om Menneskerettigheder (DROI) i forbindelse med dialogen, |
| --- | --- |

—

der henviser til den 35. runde af EU-Kina-dialogen om menneskerettigheder den 22.-23. juni 2017 i Bruxelles og til erklæringen fra formanden for Underudvalget om Menneskerettigheder (DROI) i forbindelse med dialogen,

| — | der henviser til topmødet mellem EU og Kina i Bruxelles den 1.-2. juni 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til topmødet mellem EU og Kina i Bruxelles den 1.-2. juni 2017,

| — | der henviser til EU's erklæring på den 34. samling i FN's Menneskerettighedsråd (UNHRC) den 14. marts 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's erklæring på den 34. samling i FN's Menneskerettighedsråd (UNHRC) den 14. marts 2017,

| — | der henviser til redegørelse fra Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) af 9. december 2016 om den internationale menneskerettighedsdag, |
| --- | --- |

—

der henviser til redegørelse fra Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) af 9. december 2016 om den internationale menneskerettighedsdag,

| — | der henviser til det strategiske partnerskab mellem EU og Kina, der blev lanceret i 2003, og til Europa-Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens fælles meddelelse af 22. juni 2016 til Europa-Parlamentet og Rådet med titlen »Byggesten til en ny EU-strategi for forbindelserne med Kina«, |
| --- | --- |

—

der henviser til det strategiske partnerskab mellem EU og Kina, der blev lanceret i 2003, og til Europa-Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens fælles meddelelse af 22. juni 2016 til Europa-Parlamentet og Rådet med titlen »Byggesten til en ny EU-strategi for forbindelserne med Kina«,

| — | der henviser til »Charter 08«, et manifest, som er udarbejdet af over 350 kinesiske politiske aktivister, akademikere og menneskerettighedsforkæmpere, der opfordrer til sociale, retlige og statslige reformer, og som blev offentliggjort den 10. december 2008 samtidig med 60-årsdagen for vedtagelsen af verdenserklæringen om menneskerettighederne, |
| --- | --- |

—

der henviser til »Charter 08«, et manifest, som er udarbejdet af over 350 kinesiske politiske aktivister, akademikere og menneskerettighedsforkæmpere, der opfordrer til sociale, retlige og statslige reformer, og som blev offentliggjort den 10. december 2008 samtidig med 60-årsdagen for vedtagelsen af verdenserklæringen om menneskerettighederne,

| — | der henviser til den internationale konvention om civile og politiske rettigheder af 16. december 1966, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om civile og politiske rettigheder af 16. december 1966,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4,

| A. | der henviser til, at Liu Xiaobo, den fremtrædende kinesiske forfatter og menneskerettighedsaktivist, formelt er blevet frihedsberøvet og sat i fængsel fire gange i løbet af de seneste 30 år; der henviser til, at Liu Xiaobo i 2009 blev fængslet i 11 år for »statsundergravende virksomhed« efter at have bidraget til at skrive et manifest, der kaldes »Charter 08«; der henviser til, at de formelle procedurer i sagen mod Liu Xiaobo ikke har givet ham mulighed for at være repræsenteret eller selv at være til stede under formelle retslige procedurer, og at diplomater fra mere end en halv snes lande, herunder flere medlemsstater, blev nægtet adgang til domstolen, mens retssagen stod på; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Liu Xiaobo, den fremtrædende kinesiske forfatter og menneskerettighedsaktivist, formelt er blevet frihedsberøvet og sat i fængsel fire gange i løbet af de seneste 30 år; der henviser til, at Liu Xiaobo i 2009 blev fængslet i 11 år for »statsundergravende virksomhed« efter at have bidraget til at skrive et manifest, der kaldes »Charter 08«; der henviser til, at de formelle procedurer i sagen mod Liu Xiaobo ikke har givet ham mulighed for at være repræsenteret eller selv at være til stede under formelle retslige procedurer, og at diplomater fra mere end en halv snes lande, herunder flere medlemsstater, blev nægtet adgang til domstolen, mens retssagen stod på;

| B. | der henviser til, at Liu Xiaobos hustru, Liu Xia, ganske vist aldrig er blevet sigtet for en lovovertrædelse, men at hun har været i husarrest, siden han fik tildelt fredsprisen i 2010, og at hun siden da er blevet nægtet næsten enhver form for menneskelig kontakt, undtagen til den nærmeste familie og nogle få venner; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Liu Xiaobos hustru, Liu Xia, ganske vist aldrig er blevet sigtet for en lovovertrædelse, men at hun har været i husarrest, siden han fik tildelt fredsprisen i 2010, og at hun siden da er blevet nægtet næsten enhver form for menneskelig kontakt, undtagen til den nærmeste familie og nogle få venner;

| C. | der henviser til, at Nobelkomitéen den 8. oktober 2010 tildelte Liu Xiaobo Nobels fredspris i anerkendelse af hans lange og ikkevoldelige kamp for grundlæggende menneskerettigheder i Kina; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Nobelkomitéen den 8. oktober 2010 tildelte Liu Xiaobo Nobels fredspris i anerkendelse af hans lange og ikkevoldelige kamp for grundlæggende menneskerettigheder i Kina;

| D. | der henviser til, at Liu Xiaobo for nylig er blevet overført fra et fængsel i Kinas nordøstlige Liaoning-provins til et hospital i provinshovedstaden Shenyang, hvor han bliver behandlet for sin alvorlige helbredstilstand, efter at have fået konstateret fremskreden leverkræft; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Liu Xiaobo for nylig er blevet overført fra et fængsel i Kinas nordøstlige Liaoning-provins til et hospital i provinshovedstaden Shenyang, hvor han bliver behandlet for sin alvorlige helbredstilstand, efter at have fået konstateret fremskreden leverkræft;

| E. | der henviser til, at de kinesiske myndigheder afviste anmodninger fra Liu Xiaobo og hans hustru om at få lov at søge lægehjælp uden for Kina eller flytte ham hjem til hans hus i Beijing; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at de kinesiske myndigheder afviste anmodninger fra Liu Xiaobo og hans hustru om at få lov at søge lægehjælp uden for Kina eller flytte ham hjem til hans hus i Beijing;

| F. | der henviser til, at 154 Nobelprismodtagere den 29. juni 2017 sendte en fælles skrivelse til præsidenten for Folkerepublikken Kina og opfordrer den kinesiske regering til at tillade Liu Xiaobo og hans hustru Liu Xia at rejse til udlandet med henblik på lægebehandling; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at 154 Nobelprismodtagere den 29. juni 2017 sendte en fælles skrivelse til præsidenten for Folkerepublikken Kina og opfordrer den kinesiske regering til at tillade Liu Xiaobo og hans hustru Liu Xia at rejse til udlandet med henblik på lægebehandling;

| G. | der henviser til, at Lee Ming-che, den anerkendte taiwanske demokratiforkæmper, der er kendt for sin kamp for menneskerettighederne gennem sociale medier, forsvandt den 19. marts 2017 efter at være rejst fra Macao til Zhuhai i Kinas Guangdong-provins; der henviser til, at Kinas kontor for taiwanske anliggender bekræftede på en pressekonference, at de relevante myndigheder havde tilbageholdt Lee og undersøgte ham på grund af mistanke om deltagelse i aktiviteter til fare for den nationale sikkerhed; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at Lee Ming-che, den anerkendte taiwanske demokratiforkæmper, der er kendt for sin kamp for menneskerettighederne gennem sociale medier, forsvandt den 19. marts 2017 efter at være rejst fra Macao til Zhuhai i Kinas Guangdong-provins; der henviser til, at Kinas kontor for taiwanske anliggender bekræftede på en pressekonference, at de relevante myndigheder havde tilbageholdt Lee og undersøgte ham på grund af mistanke om deltagelse i aktiviteter til fare for den nationale sikkerhed;

| H. | der henviser til, at de kinesiske myndigheder ikke er fremkommet med nogen troværdige beviser for de grove beskyldninger mod Lee Ming-che; der henviser til, at Lees tilbageholdelse kommer på et tidspunkt, hvor forbindelserne hen over Taiwanstrædet er i forværring; der henviser til, at Lee var aktiv i at tilvejebringe oplysninger om den demokratiske politiske kultur i Taiwan til sine venner i Kina via onlineplatforme, som den kinesiske regering har haft adgang til at overvåge; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at de kinesiske myndigheder ikke er fremkommet med nogen troværdige beviser for de grove beskyldninger mod Lee Ming-che; der henviser til, at Lees tilbageholdelse kommer på et tidspunkt, hvor forbindelserne hen over Taiwanstrædet er i forværring; der henviser til, at Lee var aktiv i at tilvejebringe oplysninger om den demokratiske politiske kultur i Taiwan til sine venner i Kina via onlineplatforme, som den kinesiske regering har haft adgang til at overvåge;

| I. | der henviser til, at Kina har gjort fremskridt i de seneste år med hensyn til økonomiske og sociale rettigheder, hvilket afspejler landets prioriteter i forhold til folks ret til ydelser, men at menneskerettighedssituationen i Kina siden 2013 konstant er blevet forværret, og at regeringen har optrappet sin fjendtlighed over for fredelige kritikere, retsstatsprincippet, ytringsfriheden og religionsfriheden, som i det nylige tilfælde med biskop Peter Shao Zhumin, der blev tvangsfjernet fra sit bispedømme i Wenzhou den 18. maj 2017; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Kina har gjort fremskridt i de seneste år med hensyn til økonomiske og sociale rettigheder, hvilket afspejler landets prioriteter i forhold til folks ret til ydelser, men at menneskerettighedssituationen i Kina siden 2013 konstant er blevet forværret, og at regeringen har optrappet sin fjendtlighed over for fredelige kritikere, retsstatsprincippet, ytringsfriheden og religionsfriheden, som i det nylige tilfælde med biskop Peter Shao Zhumin, der blev tvangsfjernet fra sit bispedømme i Wenzhou den 18. maj 2017;

| J. | der henviser til, at den kinesiske regering har vedtaget nye love, navnlig loven om statens sikkerhed, loven om terrorbekæmpelse, loven om cybersikkerhed og loven om udenlandske NGO'er, der er blevet anvendt til at forfølge sådanne organisationer, der har involveret sig i offentlig aktivisme og fredelig kritik af regeringen, som trusler mod sikkerheden samt at styrke censuren, overvågningen og kontrollen af enkeltpersoner og sociale grupper og til at afskrække personer fra at kæmpe for menneskerettigheder og retsstatsprincippet; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at den kinesiske regering har vedtaget nye love, navnlig loven om statens sikkerhed, loven om terrorbekæmpelse, loven om cybersikkerhed og loven om udenlandske NGO'er, der er blevet anvendt til at forfølge sådanne organisationer, der har involveret sig i offentlig aktivisme og fredelig kritik af regeringen, som trusler mod sikkerheden samt at styrke censuren, overvågningen og kontrollen af enkeltpersoner og sociale grupper og til at afskrække personer fra at kæmpe for menneskerettigheder og retsstatsprincippet;

| K. | der henviser til, at den græske regering i sidste måned nægtede at godkende en EU-erklæring med kritik af undertrykkelsen af aktivister og systemkritikere i Kina, som skulle have været forelagt De Forenede Nationers Menneskerettighedsråd i Genève den 15. juni 2017; der henviser til, at dette var første gang, EU havde undladt at fremsætte en sådan erklæring over for FN's øverste menneskerettighedsorgan; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at den græske regering i sidste måned nægtede at godkende en EU-erklæring med kritik af undertrykkelsen af aktivister og systemkritikere i Kina, som skulle have været forelagt De Forenede Nationers Menneskerettighedsråd i Genève den 15. juni 2017; der henviser til, at dette var første gang, EU havde undladt at fremsætte en sådan erklæring over for FN's øverste menneskerettighedsorgan;

| L. | der henviser til, at fremme af og respekt for menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet fortsat bør have en central plads i det langvarige partnerskab mellem EU og Kina i overensstemmelse med EU's forpligtelse til at værne om disse værdier i sin eksterne optræden, og eftersom Kina har udtrykt interesse i at overholde de selvsamme værdier i sit eget udviklingssamarbejde og i sit internationale samarbejde; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at fremme af og respekt for menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet fortsat bør have en central plads i det langvarige partnerskab mellem EU og Kina i overensstemmelse med EU's forpligtelse til at værne om disse værdier i sin eksterne optræden, og eftersom Kina har udtrykt interesse i at overholde de selvsamme værdier i sit eget udviklingssamarbejde og i sit internationale samarbejde;

| 1. | opfordrer den kinesiske regering til omgående og betingelsesløst at løslade modtageren af Nobels Fredspris i 2010, Liu Xiaobo, og hans kone Liu Xia fra husarresten og give ham mulighed for at få lægebehandling, hvor de end måtte ønske det; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer indtrængende de kinesiske myndigheder til at give Lui Xiaobo uhindret adgang til sin familie, sine venner og til juridisk bistand; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer de kinesiske myndigheder til at løslade Lee Ming-che øjeblikkeligt, idet der ikke er fremlagt nogen troværdige beviser i forbindelse med hans sag, at oplyse om hans nøjagtige opholdssted samt sikre, at Lee Ming-che i mellemtiden er beskyttet mod tortur og anden mishandling, og at han får adgang til sin familie, en advokat efter eget valg og passende lægehjælp; |
| --- | --- |

3.

| 4. | er fortsat stærkt foruroliget over den kinesiske regerings fortsatte bestræbelser på at lukke munden på aktører fra civilsamfundet, herunder menneskerettighedsforkæmpere, aktivister og advokater; |
| --- | --- |

4.

| 5. | minder om vigtigheden af, at EU rejser spørgsmålet om menneskerettighedskrænkelser i Kina under enhver form for politisk og menneskerettighedsrelateret dialog med de kinesiske myndigheder i overensstemmelse med EU's tilsagn om at optræde med en stærk, klar og forenet stemme i sin tilgang til landet, herunder gennem regelmæssige og resultatorienterede menneskerettighedsdialoger; erindrer endvidere om, at Kina i forbindelse med sin igangværende reformproces og stigende globale engagement har valgt at tilslutte sig de internationale menneskerettighedsrammer ved at undertegne en bred vifte af internationale menneskerettighedstraktater; opfordrer derfor til, at dialogen med Kina fortsættes for at leve op til disse tilsagn; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer Kina til at ratificere den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder; |
| --- | --- |

6.

| 7. | beklager, at det ikke lykkedes EU at fremsætte en erklæring om menneskerettighederne i Kina på mødet i FN's Menneskerettighedsråd i Genève i juni 2017; opfordrer alle EU's medlemsstater til at anlægge en fast, værdibaseret tilgang til Kina og forventer, at de undlader at gennemføre initiativer eller handlinger, der kan underminere sammenhængen, effektiviteten af og konsekvensen i EU's indsats; |
| --- | --- |

7.

| 8. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Folkerepublikken Kinas regering og parlament. |
| --- | --- |

8.

---

(1)  EUT C 305 E af 11.11.2010, s. 9.

(2)  EUT C 36 af 29.1.2016, s. 126.

(3)  EUT C 316 af 30.8.2016, s. 141.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/140 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/140

---

P8_TA(2017)0309

Eritrea, navnlig sagerne vedrørende Abune Antonios og Dawit Isaac

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om Eritrea, navnlig sagerne vedrørende Abune Antonios og Dawit Isaac (2017/2755(RSP))

(2018/C 334/16)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Eritrea, navnlig beslutningen om Eritrea af 15. september 2011: Dawit Isaaks situation (1), og af 10. marts 2016 om situationen i Eritrea (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Eritrea, navnlig beslutningen om Eritrea af 15. september 2011: Dawit Isaaks situation (1), og af 10. marts 2016 om situationen i Eritrea (2),

| — | der henviser til rapporten af 23. juni 2017 fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Eritrea, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten af 23. juni 2017 fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Eritrea,

| — | der henviser til udtalelsen af 14. juni 2017 fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Eritrea på Menneskerettighedsrådets 35. samling, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelsen af 14. juni 2017 fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Eritrea på Menneskerettighedsrådets 35. samling,

| — | der henviser til rapporten fra FN's Undersøgelseskommission om Menneskerettigheder i Eritrea, som blev offentliggjort den 8. juni 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra FN's Undersøgelseskommission om Menneskerettigheder i Eritrea, som blev offentliggjort den 8. juni 2016,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 751 (1992), 1882 (2009), 1907 (2009), 2023 (2011), 2244 (2015) og 2317 (2016), som udvidede anvendelsesområdet for våbenembargoen over for Eritrea indtil den 15. november 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 751 (1992), 1882 (2009), 1907 (2009), 2023 (2011), 2244 (2015) og 2317 (2016), som udvidede anvendelsesområdet for våbenembargoen over for Eritrea indtil den 15. november 2017,

| — | der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til Europa-Parlamentet og Rådet af 4. maj 2017 om en fornyet fremdrift til partnerskabet mellem Afrika og EU, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til Europa-Parlamentet og Rådet af 4. maj 2017 om en fornyet fremdrift til partnerskabet mellem Afrika og EU,

| — | der henviser til partnerskabsaftalen AVS-EU (Cotonouaftalen), som revideret i 2005 og 2010, som Eritrea har underskrevet, |
| --- | --- |

—

der henviser til partnerskabsaftalen AVS-EU (Cotonouaftalen), som revideret i 2005 og 2010, som Eritrea har underskrevet,

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2010/127/FUSP af 1. marts 2010 om restriktive foranstaltninger over for Eritrea (3), ændret ved Rådets afgørelse 2010/414/FUSP af 26. juli 2010 (4) og yderligere ændret ved Rådets afgørelse 2012/632/FUSP af 15. oktober 2012 (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2010/127/FUSP af 1. marts 2010 om restriktive foranstaltninger over for Eritrea (3), ændret ved Rådets afgørelse 2010/414/FUSP af 26. juli 2010 (4) og yderligere ændret ved Rådets afgørelse 2012/632/FUSP af 15. oktober 2012 (5),

| — | der henviser til sag 428/12 (2012) indgivet til Den Afrikanske Menneskerettighedskommission på vegne af Dawit Isaak og andre politiske fanger, |
| --- | --- |

—

der henviser til sag 428/12 (2012) indgivet til Den Afrikanske Menneskerettighedskommission på vegne af Dawit Isaak og andre politiske fanger,

| — | der henviser til sluterklæringen fra det 60. møde i Den Afrikanske Menneskerettighedskommission af 22. maj 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til sluterklæringen fra det 60. møde i Den Afrikanske Menneskerettighedskommission af 22. maj 2017,

| — | der henviser til EU-Udenrigstjenestens rapport fra 2015 om partnerskabet mellem Eritrea og Den Europæiske Union, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU-Udenrigstjenestens rapport fra 2015 om partnerskabet mellem Eritrea og Den Europæiske Union,

| — | der henviser til det nationale vejledende program for Eritrea under den 11. Europæiske Udviklingsfond af 3. februar 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til det nationale vejledende program for Eritrea under den 11. Europæiske Udviklingsfond af 3. februar 2016,

| — | der henviser til FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf,

| — | der henviser til Eritreas forfatning, der blev vedtaget i 1997, som garanterer borgernes rettigheder, herunder religionsfrihed, |
| --- | --- |

—

der henviser til Eritreas forfatning, der blev vedtaget i 1997, som garanterer borgernes rettigheder, herunder religionsfrihed,

| — | der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder fra 1981, |
| --- | --- |

—

der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder fra 1981,

| — | der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder fra 1948, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder fra 1948,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4,

| A. | der henviser til, at Eritrea har nogle af de værste menneskerettighedsforhold i verden med daglige, rutinemæssige krænkelser af menneskerettighederne uden nogen forbedringer i de seneste år; der henviser til, at Eritreas regering har iværksat en omfattende kampagne med sigte på at bevare kontrollen over befolkningen og begrænse de grundlæggende frihedsrettigheder under påskud af at ville forsvare statens integritet; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Eritrea har nogle af de værste menneskerettighedsforhold i verden med daglige, rutinemæssige krænkelser af menneskerettighederne uden nogen forbedringer i de seneste år; der henviser til, at Eritreas regering har iværksat en omfattende kampagne med sigte på at bevare kontrollen over befolkningen og begrænse de grundlæggende frihedsrettigheder under påskud af at ville forsvare statens integritet;

| B. | der henviser til, at FN's Undersøgelseskommission om Menneskerettighedssituationen i Eritrea har konstateret, at overtrædelserne i form af udenretslige henrettelser, tortur (herunder seksuel tortur og seksuelt slaveri), værnepligt som en form for slaveri, tvangsarbejde og »skyd for at dræbe«-politikken ved grænsen kan udgøre forbrydelser mod menneskeheden; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at FN's Undersøgelseskommission om Menneskerettighedssituationen i Eritrea har konstateret, at overtrædelserne i form af udenretslige henrettelser, tortur (herunder seksuel tortur og seksuelt slaveri), værnepligt som en form for slaveri, tvangsarbejde og »skyd for at dræbe«-politikken ved grænsen kan udgøre forbrydelser mod menneskeheden;

| C. | der henviser til, at myndighederne i Eritrea i september 2001 arresterede snesevis af borgere, der havde godkendt et åbent brev med krav om demokratiske reformer; der henviser til, at de tilbageholdt personer ikke blev tiltalt for en strafbar handling og stillet for en domstol, og at de fleste af dem fortsat er fængslet; der henviser til, at flere af disse personer angiveligt er døde i fængsel til trods for omfattende appeller fra menneskerettighedsgrupper og internationale observatører; der henviser til, at den eritreiske udenrigsminister, Osman Saleh, den 20. juni 2016 henviste til de tilbageholdte som politiske fanger og anførte, at »de alle er i live«, og at de vil blive retsforfulgt, »når regeringen bestemmer sig for det«; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at myndighederne i Eritrea i september 2001 arresterede snesevis af borgere, der havde godkendt et åbent brev med krav om demokratiske reformer; der henviser til, at de tilbageholdt personer ikke blev tiltalt for en strafbar handling og stillet for en domstol, og at de fleste af dem fortsat er fængslet; der henviser til, at flere af disse personer angiveligt er døde i fængsel til trods for omfattende appeller fra menneskerettighedsgrupper og internationale observatører; der henviser til, at den eritreiske udenrigsminister, Osman Saleh, den 20. juni 2016 henviste til de tilbageholdte som politiske fanger og anførte, at »de alle er i live«, og at de vil blive retsforfulgt, »når regeringen bestemmer sig for det«;

| D. | der henviser til, at Dawit Isaak, som har dobbelt statsborgerskab i hhv. Eritrea og Sverige, blev arresteret den 23. september 2001, efter at den eritreiske regering udstedte et forbud mod privatejede medier; der henviser til, at man sidst hørte fra ham i 2005; der henviser til, at fængslingen af Dawit Isaak er blevet et internationalt symbol på kampen for pressefrihed i Eritrea, senest anerkendt af en uafhængig international jury bestående af mediefolk, som tildelte ham pressefrihedsprisen »UNESCO-Guillermo Cano World Press Freedom Prize« i 2017 som anerkendelse af hans mod, vedholdenhed og engagement for ytringsfriheden; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Dawit Isaak, som har dobbelt statsborgerskab i hhv. Eritrea og Sverige, blev arresteret den 23. september 2001, efter at den eritreiske regering udstedte et forbud mod privatejede medier; der henviser til, at man sidst hørte fra ham i 2005; der henviser til, at fængslingen af Dawit Isaak er blevet et internationalt symbol på kampen for pressefrihed i Eritrea, senest anerkendt af en uafhængig international jury bestående af mediefolk, som tildelte ham pressefrihedsprisen »UNESCO-Guillermo Cano World Press Freedom Prize« i 2017 som anerkendelse af hans mod, vedholdenhed og engagement for ytringsfriheden;

| E. | der henviser til, at Dawit Isaaks familie har været udsat for ubærlige lidelser og usikkerhed siden hans forsvinding, idet den kun havde ringe viden om deres elskedes trivsel, opholdssted eller fremtidsudsigter; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Dawit Isaaks familie har været udsat for ubærlige lidelser og usikkerhed siden hans forsvinding, idet den kun havde ringe viden om deres elskedes trivsel, opholdssted eller fremtidsudsigter;

| F. | der henviser til, at 11 politikere i forbindelse med overgrebene i september 2001 — alle tidligere medlemmer af centralrådet for Folkefronten for Demokrati og Retfærdighed (PFDJ), herunder den tidligere udenrigsminister Petros Solomon — blev anholdt, efter at de offentliggjorde et åbent brev til regeringen og præsident Isaias Afwerki, hvori de opfordrede til reformer og demokratisk dialog; der henviser til, at ti journalister, herunder Dawit Isaak, blev arresteret i løbet af den følgende uge; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at 11 politikere i forbindelse med overgrebene i september 2001 — alle tidligere medlemmer af centralrådet for Folkefronten for Demokrati og Retfærdighed (PFDJ), herunder den tidligere udenrigsminister Petros Solomon — blev anholdt, efter at de offentliggjorde et åbent brev til regeringen og præsident Isaias Afwerki, hvori de opfordrede til reformer og demokratisk dialog; der henviser til, at ti journalister, herunder Dawit Isaak, blev arresteret i løbet af den følgende uge;

| G. | der henviser til, at et stort antal eritreere arresteres af forskellige ubegrundede årsager, såsom at udtrykke uafhængige meninger, og uden nogen udtrykkelig begrundelse og således på ubestemt tid; der henviser til, at tilbageholdte, herunder børn, tilbageholdes under ekstremt barske vilkår, som i nogle tilfælde udgør en form for tortur, samt at de nægtes lægebehandling; der henviser til, at internationale organisationer ikke har fået adgang til fængsler, bortset fra til ét overjordisk fængsel i Asmara; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at et stort antal eritreere arresteres af forskellige ubegrundede årsager, såsom at udtrykke uafhængige meninger, og uden nogen udtrykkelig begrundelse og således på ubestemt tid; der henviser til, at tilbageholdte, herunder børn, tilbageholdes under ekstremt barske vilkår, som i nogle tilfælde udgør en form for tortur, samt at de nægtes lægebehandling; der henviser til, at internationale organisationer ikke har fået adgang til fængsler, bortset fra til ét overjordisk fængsel i Asmara;

| H. | der henviser til, at kun fire religiøse trosretninger er tilladte: Eritreas ortodokse kirke, den katolske kirke, den lutherske kirke og islam; der henviser til, at alle andre religiøse trosretninger er forbudt, og at medlemmer af disse trossamfund og deres familiemedlemmer arresteres og fængsles; der henviser til, at chikanen og volden mod de mennesker, der praktiserer religiøse trosretninger, er blusset op siden 2016; der henviser til, at Christian Solidarity Worldwide (CSW) anslår, at 160 kristne alene i maj 2017 er blevet fængslet i Eritrea; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at kun fire religiøse trosretninger er tilladte: Eritreas ortodokse kirke, den katolske kirke, den lutherske kirke og islam; der henviser til, at alle andre religiøse trosretninger er forbudt, og at medlemmer af disse trossamfund og deres familiemedlemmer arresteres og fængsles; der henviser til, at chikanen og volden mod de mennesker, der praktiserer religiøse trosretninger, er blusset op siden 2016; der henviser til, at Christian Solidarity Worldwide (CSW) anslår, at 160 kristne alene i maj 2017 er blevet fængslet i Eritrea;

| I. | der henviser til, at Abune Antonios, overhovedet for Eritreas ortodokse kirke, som er landets største religiøse samfund, har været tilbageholdt siden 2007 for at have nægtet at ekskommunikere 3 000 medlemmer af menigheden, der protesterede mod regeringen; der henviser til, at han siden da er blevet tilbageholdt på et ukendt sted, hvor han er blevet nægtet lægehjælp; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Abune Antonios, overhovedet for Eritreas ortodokse kirke, som er landets største religiøse samfund, har været tilbageholdt siden 2007 for at have nægtet at ekskommunikere 3 000 medlemmer af menigheden, der protesterede mod regeringen; der henviser til, at han siden da er blevet tilbageholdt på et ukendt sted, hvor han er blevet nægtet lægehjælp;

| J. | der henviser til, at der ikke findes et uafhængigt retsvæsen og ingen nationalforsamling i Eritrea; der henviser til, at manglen på demokratiske institutioner i landet har ført til et tomrum hvad god regeringsførelse og retsstatsprincippet angår, som har skabt et miljø med straffrihed for forbrydelser mod menneskeheden; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at der ikke findes et uafhængigt retsvæsen og ingen nationalforsamling i Eritrea; der henviser til, at manglen på demokratiske institutioner i landet har ført til et tomrum hvad god regeringsførelse og retsstatsprincippet angår, som har skabt et miljø med straffrihed for forbrydelser mod menneskeheden;

| K. | der henviser til, at der kun findes et lovligt politisk parti, nemlig Folkefronten for Demokrati og Retfærdighed (People's Front for Democracy and Justice, PFDJ); der henviser til, at andre politiske partier er forbudt; der henviser til, at PFDJ og militæret ifølge Freedom House i praksis er de eneste institutioner af politisk betydning i Eritrea, og at begge enheder er strengt underlagt præsidenten; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at der kun findes et lovligt politisk parti, nemlig Folkefronten for Demokrati og Retfærdighed (People's Front for Democracy and Justice, PFDJ); der henviser til, at andre politiske partier er forbudt; der henviser til, at PFDJ og militæret ifølge Freedom House i praksis er de eneste institutioner af politisk betydning i Eritrea, og at begge enheder er strengt underlagt præsidenten;

| L. | der henviser til, at der ikke er pressefrihed, eftersom uafhængige medier er forbudt i Eritrea, og at Journalister uden Grænsers pressefrihedsindeks i otte år i træk har placeret Eritrea nederst på listen over de 170-180 lande, der er blevet evalueret; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at der ikke er pressefrihed, eftersom uafhængige medier er forbudt i Eritrea, og at Journalister uden Grænsers pressefrihedsindeks i otte år i træk har placeret Eritrea nederst på listen over de 170-180 lande, der er blevet evalueret;

| M. | der henviser til, at det planlagte præsident- og parlamentsvalg i 1997 aldrig fandt sted, og at forfatningen, der blev ratificeret samme år, aldrig er blevet gennemført; der henviser til, at landet ikke har afholdt nationale valg i de sidste 24 år og praktisk talt ikke har et uafhængigt retsvæsen, ingen fungerende nationalforsamling og intet civilsamfund; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at det planlagte præsident- og parlamentsvalg i 1997 aldrig fandt sted, og at forfatningen, der blev ratificeret samme år, aldrig er blevet gennemført; der henviser til, at landet ikke har afholdt nationale valg i de sidste 24 år og praktisk talt ikke har et uafhængigt retsvæsen, ingen fungerende nationalforsamling og intet civilsamfund;

| N. | der henviser til, at Eritrea rangerer som nr. 179 ud af 188 lande på indekset for menneskelig udvikling i 2016 ifølge UNDP's rapport om den menneskelige udvikling fra 2016; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at Eritrea rangerer som nr. 179 ud af 188 lande på indekset for menneskelig udvikling i 2016 ifølge UNDP's rapport om den menneskelige udvikling fra 2016;

| O. | der henviser til, at eritreere, der flygtede fra deres land i 2016, tegnede sig for den fjerdestørste gruppe mennesker, som risikerer en farefuld færd til Europa (efter syrere, irakere og afghanere) og løber spidsrod blandt ubarmhjertige menneskesmuglere for at tage den farlige færd over Middelhavet; der henviser til, at situationen i Eritrea derfor påvirker Europa direkte, idet eritreere ville kunne vende tilbage til deres hjemland, hvis menneskerettighederne blev respekteret og overholdt i landet, og folk kunne leve der uden frygt; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at eritreere, der flygtede fra deres land i 2016, tegnede sig for den fjerdestørste gruppe mennesker, som risikerer en farefuld færd til Europa (efter syrere, irakere og afghanere) og løber spidsrod blandt ubarmhjertige menneskesmuglere for at tage den farlige færd over Middelhavet; der henviser til, at situationen i Eritrea derfor påvirker Europa direkte, idet eritreere ville kunne vende tilbage til deres hjemland, hvis menneskerettighederne blev respekteret og overholdt i landet, og folk kunne leve der uden frygt;

| P. | der henviser til, at over 400 000 eritreere eller 9 % af den samlede befolkning er flygtet ifølge FN's højkommissær for flygtninge (UNHCR); der henviser til, at UNHCR anslår, at omkring 5 000 eritreere forlader landet hver måned, hvilket i høj grad skyldes de vedvarende alvorlige krænkelser af menneskerettighederne; der henviser til, at de eritreiske ansøgere i 69 % af asylsagerne i 2015 blev tildelt flygtningestatus i EU, mens yderligere 27 % af ansøgerne fik subsidiær beskyttelse, hvilket illustrerer, hvor alvorlig forfølgelsen er i Eritrea; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at over 400 000 eritreere eller 9 % af den samlede befolkning er flygtet ifølge FN's højkommissær for flygtninge (UNHCR); der henviser til, at UNHCR anslår, at omkring 5 000 eritreere forlader landet hver måned, hvilket i høj grad skyldes de vedvarende alvorlige krænkelser af menneskerettighederne; der henviser til, at de eritreiske ansøgere i 69 % af asylsagerne i 2015 blev tildelt flygtningestatus i EU, mens yderligere 27 % af ansøgerne fik subsidiær beskyttelse, hvilket illustrerer, hvor alvorlig forfølgelsen er i Eritrea;

| Q. | der henviser til, at Eritrea støtter Khartoumprocessen (et initiativ fra EU og Den Afrikanske Union, der blev iværksat den 28. november 2014 med henblik på at løse problemet med migration og menneskehandel), som omfatter gennemførelsen af konkrete projekter, herunder kapacitetsopbygning i retssystemet og bevidstgørelse; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at Eritrea støtter Khartoumprocessen (et initiativ fra EU og Den Afrikanske Union, der blev iværksat den 28. november 2014 med henblik på at løse problemet med migration og menneskehandel), som omfatter gennemførelsen af konkrete projekter, herunder kapacitetsopbygning i retssystemet og bevidstgørelse;

| R. | der henviser til, at mange unge mennesker er flygtet fra landet for at undslippe den undertrykkende regering og den obligatoriske værnepligt, som ofte gælder fra en meget ung alder og indebærer, at de fleste eritreere aftjener deres værnepligt på ubestemt tid; der henviser til, at størstedelen af de mennesker, som aftjener deres værnepligt, forbliver i en slavelignende situation, hvor alt deres arbejde, jobansøgninger og muligheden for at have et familieliv kontrolleres; der henviser til, at ca. 400 000 mennesker på nuværende tidspunkt befinder sig i ubegrænset tvungen militærtjeneste, og at mange af dem udsættes for tvangsarbejde med ringe eller ingen løn; der henviser til, at kvindelige værnepligtige tvinges til at leve under husslaveri og udsættes for seksuelt misbrug; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at mange unge mennesker er flygtet fra landet for at undslippe den undertrykkende regering og den obligatoriske værnepligt, som ofte gælder fra en meget ung alder og indebærer, at de fleste eritreere aftjener deres værnepligt på ubestemt tid; der henviser til, at størstedelen af de mennesker, som aftjener deres værnepligt, forbliver i en slavelignende situation, hvor alt deres arbejde, jobansøgninger og muligheden for at have et familieliv kontrolleres; der henviser til, at ca. 400 000 mennesker på nuværende tidspunkt befinder sig i ubegrænset tvungen militærtjeneste, og at mange af dem udsættes for tvangsarbejde med ringe eller ingen løn; der henviser til, at kvindelige værnepligtige tvinges til at leve under husslaveri og udsættes for seksuelt misbrug;

| S. | der henviser til, at diskrimination og vold mod kvinder forekommer på alle områder inden for det eritreiske samfund; der henviser til, at kvinder ikke blot er i ekstrem stor fare for at blive udsat for seksuel vold i militæret og i militære træningslejre, men også i samfundet som helhed; der henviser til, at det anslås, at 89 % af pigerne i Eritrea har været udsat for kvindelig kønslemlæstelse; der henviser til, at regeringen i marts 2007 imidlertid udstedte en bekendtgørelse, hvori den erklærede kvindelig kønslemlæstelse for en forbrydelse og forbød denne praksis og sponsorerede uddannelsesprogrammer med henblik på at modvirke praksissen i løbet af det pågældende år; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at diskrimination og vold mod kvinder forekommer på alle områder inden for det eritreiske samfund; der henviser til, at kvinder ikke blot er i ekstrem stor fare for at blive udsat for seksuel vold i militæret og i militære træningslejre, men også i samfundet som helhed; der henviser til, at det anslås, at 89 % af pigerne i Eritrea har været udsat for kvindelig kønslemlæstelse; der henviser til, at regeringen i marts 2007 imidlertid udstedte en bekendtgørelse, hvori den erklærede kvindelig kønslemlæstelse for en forbrydelse og forbød denne praksis og sponsorerede uddannelsesprogrammer med henblik på at modvirke praksissen i løbet af det pågældende år;

| T. | der henviser til, at regimet udvider sit totalitære greb til det eritreiske diasporasamfund i form af en afgift på 2 % på udenlandske indkomster og ved at udspionere dem og gå målrettet efter familiemedlemmer, der er forblevet i Eritrea; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at regimet udvider sit totalitære greb til det eritreiske diasporasamfund i form af en afgift på 2 % på udenlandske indkomster og ved at udspionere dem og gå målrettet efter familiemedlemmer, der er forblevet i Eritrea;

| U. | der henviser til, at det eritreiske regime siden 2011 har benægtet, at landet er truet af hungersnød; der henviser til, at en særlig alvorlig tørke i år påvirker hele Østafrika, og at bekymringen over situationen i Eritrea er stigende; der henviser til, at 1,5 mio. eritreere ifølge UNICEF var ramt af fødevareusikkerhed i januar 2017, herunder 15 000 børn, som lider af underernæring; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at det eritreiske regime siden 2011 har benægtet, at landet er truet af hungersnød; der henviser til, at en særlig alvorlig tørke i år påvirker hele Østafrika, og at bekymringen over situationen i Eritrea er stigende; der henviser til, at 1,5 mio. eritreere ifølge UNICEF var ramt af fødevareusikkerhed i januar 2017, herunder 15 000 børn, som lider af underernæring;

| V. | der henviser til, at EU er en vigtig donor for Eritrea med hensyn til udviklingsbistand; der henviser til, at der til trods for Parlamentets alvorlige bekymringer og modstand blev undertegnet et nyt nationalt vejledende program mellem EU og Eritrea under den 11. EUF om tildeling af 200 millioner EUR; betoner, at tiltag bør fokusere på vedvarende energikilder, god forvaltningspraksis og forvaltning af offentlige finanser i energisektoren i særdeleshed; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at EU er en vigtig donor for Eritrea med hensyn til udviklingsbistand; der henviser til, at der til trods for Parlamentets alvorlige bekymringer og modstand blev undertegnet et nyt nationalt vejledende program mellem EU og Eritrea under den 11. EUF om tildeling af 200 millioner EUR; betoner, at tiltag bør fokusere på vedvarende energikilder, god forvaltningspraksis og forvaltning af offentlige finanser i energisektoren i særdeleshed;

| 1. | fordømmer på det kraftigste Eritreas systematiske, vidt udbredte og grove krænkelser af menneskerettighederne; opfordrer Eritreas regering til at sætte en stopper for tilbageholdelse af oppositionen, journalister, religiøse ledere og uskyldige civile; kræver, at alle samvittighedsfanger i Eritrea omgående løslades betingelsesløst, navnlig Dawit Isaak og de andre journalister, der har været tilbageholdt siden september 2001, og Abune Antonios; kræver, at Eritreas regering forelægger detaljerede oplysninger om, hvad der er sket med alle dem, der er blevet frataget deres fysiske frihed, og hvor de befinder sig; |
| --- | --- |

1.

| 2. | erindrer om afgørelsen fra Den Afrikanske Menneskerettighedskommission i maj 2017 og kræver, at Eritrea omgående bekræfter, at Dawit Isaak er i god behold, løslader ham, lader ham møde familie og juridiske repræsentanter og yder ham den nødvendige erstatning for hans årelange fængselsophold; opfordrer endvidere Eritrea til at ophæve forbuddet mod uafhængige medier, som Den Afrikanske Menneskerettighedskommission også har truffet afgørelse om; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bemærker, at Eritrea ved ikke at efterkomme Den Afrikanske Menneskerettighedskommissions afgørelser fortsat åbenlyst tilsidesætter internationale normer og grundlæggende rettigheder, herunder retten til retfærdig rettergang, forbuddet mod tortur, ytringsfrihed og retten til familieliv, og at alle lande skal respektere det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Eritreas regering til at løslade Abune Antonios, tillade ham at vende tilbage til sin stilling som patriark og ophøre med at blande sig i fredelig religionsudøvelse i landet; minder om, at religionsfrihed er en grundlæggende ret, og fordømmer stærkt alle former for vold eller diskrimination på grundlag af religion; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer til fair retssager for de anklagede og afskaffelse af tortur og anden nedværdigende behandling såsom begrænsninger af mad, vand og lægebehandling; minder Eritreas regering om dens forpligtelse til med passende omhu at undersøge udenret lige drab; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder Eritreas regering om, at mange af dens aktiviteter udgør forbrydelser imod menneskeheden, og at mange bestemmelser i Romstatutten, selvom Eritrea ikke er part i Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol, afspejler international sædvaneret, som er bindende for Eritrea; understreger, at det støtter henstillingen fra FN's undersøgelseskommission, og at det går ind for en grundig undersøgelse af påstandene om alvorlige krænkelser af menneskerettighederne og forbrydelser imod menneskeheden begået af Eritreas myndigheder for at skabe sikkerhed for, at alle de skyldige drages til ansvar; |
| --- | --- |

6.

| 7. | udtrykker sin fulde støtte til FN's særlige rapportørs indsats til fordel for menneskerettighedssituationen i Eritrea; opfordrer EU til i samarbejde med FN og Den Afrikanske Union nøje at overvåge den generelle situation i Eritrea og til at indberette alle tilfælde af krænkelser af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder; |
| --- | --- |

7.

| 8. | kræver, at Eritrea fuldt ud respekterer, ratificerer og straks gennemfører FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og til fuldt ud at opfylde sine forpligtelser i henhold til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder, der begge forbyder tortur, og bemærker med bekymring, at både offentlige og private aktører, herunder virksomheder, i alvorlig grad begrænses af regeringens kontrol, anerkender, at manglen på enhver form for forvaltning af de offentlige finanser, herunder manglen på et nationalt budget, gør budgetkontrol umulig; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer Eritreas regering til at tillade oprettelse af andre politiske partier som et primært redskab for fremme af demokratiet i landet og opfordrer til, at menneskerettighedsorganisationer får lov til frit at udøve aktiviteter i landet; |
| --- | --- |

9.

| 10. | minder om, at EU's partnerskab med Eritrea er underlagt Cotonouaftalen, og at alle parter er forpligtet til at respektere og gennemføre bestemmelserne i denne aftale, navnlig respekten for menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincipperne; opfordrer derfor EU til at sikre, at dets bistand er omfattet af betingelser, herunder at Eritreas regering bør overholde sine internationale forpligtelser, og at de politiske fanger bør løslades, inden der ydes mere EU-bistand til Eritrea; opfordrer endvidere EU til at gøre brug af alle forhåndenværende instrumenter og værktøjer for at sikre, at Eritreas regering overholder sine forpligtelser til at beskytte og garantere de grundlæggende friheder, herunder ved at overveje at indlede høringer i henhold til artikel 96 i Cotonouaftalen; anmoder om en detaljeret og omfattende vurdering af de midler, der er blevet tildelt Eritrea, og som er finansieret af EU og dets medlemsstater; |
| --- | --- |

10.

| 11. | fordømmer genoptagelsen af omfattende EU-bistandsydelser til Eritrea og navnlig undertegnelsen af den nationale vejledende plan for Eritrea på 200 millioner EUR; opfordrer Kommissionen til at revidere sine kontrolordninger med Parlamentet, til nøje at overveje de bekymringspunkter og forslag, som Parlamentet har givet udtryk for, og til at sikre, at de meddeles komitéen for Den Europæiske Udviklingsfond; mener, at EUF-Udvalget burde have taget hensyn til Parlamentets tidligere henstillinger om ikke at vedtage det nationale vejledende program og om at indlede yderligere drøftelser; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at de bevilgede midler ikke kommer den eritreiske regering til gavn, men udelukkende tildeles på gennemsigtig vis med henblik på at opfylde den eritreiske befolknings behov for udvikling, demokrati, menneskerettigheder, god regeringsførelse og sikkerhed, og ytrings-, presse, — og forsamlingsfrihed; og opfordrer indtrængende EU til at sikre konditionalitet i den nyligt aftalte bistand, og sikre at det nationale vejledende program hjælper Eritrea med at foretage et betydeligt skift i sin energipolitik for at give alle adgang til energi, især i landdistrikter, som i øjeblikket stadig er uden elektricitet, og mener desuden, at den forvaltningsmæssige side af det nationale vejledende program kraftigt bør fokusere på at gennemføre henstillingerne fra den FN-ledede universelle regelmæssige gennemgang af menneskerettighederne; |
| --- | --- |

12.

| 13. | kræver, at Kommissionen opnår klare garantier fra den eritreiske regering for, at den vil gennemføre demokratiske reformer og sikre respekt for menneskerettighederne, herunder ved at gennemføre henstillingerne fra den 18. samling i arbejdsgruppen om den universelle regelmæssige gennemgang, som den accepterede den 7. februar 2014; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer Rådet til at nyvurdere forholdet mellem EU og Eritrea samt dets udviklingsbistand til landet som reaktion på landets ringe resultater på menneskerettighedsområdet og til at offentliggøre de konkrete resultater, der er kommet ud af bistandsprogrammerne gennem de seneste år; opfordrer EU og medlemsstaterne til at gøre brug af alle foranstaltninger, der er til rådighed, især gennem Cotonouaftalen, for at sikre, at de eritreiske myndigheder opfylder deres internationale forpligtelser; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreget kraftigt, at Eritrea må give internationale og regionale menneskerettighedsorganer, herunder særlige rapportører, uhindret adgang til landet for at overvåge eventuelle fremskridt; opfordrer næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til aktivt at støtte fornyelsen af FN's særlige rapportørs mandat om menneskerettighedssituationen i Eritrea; opfordrer Eritreas regering til at gennemføre påtrængende reformer såsom at løse op for etpartistaten, genindføre nationalforsamlingen og afholde valg; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer indtrængende EU-medlemsstaterne til at træffe passende foranstaltninger imod anvendelsen af »diasporaskatten« på eritreiske statsborgere, der bor i deres område, i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 2023 (2011); minder Eritreas regering om, at retten til at forlade sit land er forankret i den internationale menneskerettighedslovgivning; opfordrer regeringen til at tillade fri bevægelighed og til at holde op med at opkræve »diasporaskat« fra eritreere, der bor i udlandet; opfordrer indtrængende regeringen til at sætte en stopper for »skyldig på grund af tilknytning«-politikker, som er målrettet familiemedlemmer til personer, der unddrager sig værnepligt, forsøger at flygte ud af Eritrea eller ikke betaler den indkomstskat på 2 %, som den eritreiske regering pålægger eritreiske statsborgere i udlandet; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer Eritreas regering til at overholde vedtægten om militærtjeneste, afholde sig fra at bruge sine borgere til tvangsarbejde, at holde op med at tillade udenlandske virksomheder at bruge sådanne rekrutter mod et gebyr, at åbne op for muligheden for militærnægtelse af samvittighedsgrunde og at sikre beskyttelsen af rekrutter; |
| --- | --- |

17.

| 18. | minder Eritrea om dets forpligtelser i henhold til ILO-konventionerne, navnlig med hensyn til civilsamfundsorganisationers og fagforeningers ret til at organisere sig, afholde fredelige demonstrationer, deltage i offentlige anliggender og kæmpe for forbedring af arbejdstagernes rettigheder; opfordrer Eritreas regering til at ophæve den politik, der forbyder NGO'er, der har mindre end 2 millioner USD på deres bankkonto; er bekymret over den stærke forbindelse mellem erhvervslivet, politik og korruption i Eritrea; fordømmer udenlandske virksomheder, der er medskyldige i at bruge tvangsarbejde, og anmoder alle, der er aktive i Eritrea, om bedre systemer for ansvarlighed, rettidig omhu og rapportering; |
| --- | --- |

18.

| 19. | noterer sig EU's forsøg på at samarbejde med Eritrea på migrationsområdet; fremhæver EU's medlemsstaters meget omfattende tildeling af asyl og subsidiær beskyttelse til eritreere og opfordrer derfor indtrængende medlemsstaterne til ikke at tilbagesende eritreere, der søger asyl i Europa, i overensstemmelse med Genèvekonventionen; kræver, at EU-medlemsstaterne holder fast ved »non-refoulement«-princippet, og minder dem om, at asylansøgere, der vender tilbage, med stor sandsynlighed vil blive vilkårligt tilbageholdt og udsat for tortur som følge af deres forsøg på at flygte; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer Eritrea til at engagere sig med det internationale samfund på området for menneskerettigheder; kræver, at FN's Menneskerettighedsråd samarbejder med Eritrea om kapacitetsudvikling i retsvæsenet ved at tilrettelægge seminarer og uddannelse for dommere og jurister som en konstruktiv vej fremad; anerkender, at en delegation fra FN's højkommissærs menneskerettighedskontor vil besøge Eritrea i juli 2017, og opfordrer denne delegation til at rapportere om, hvad de ser, og til at forsøge at få adgang til alle dele af landet, navnlig fængsler, hvor der er mulighed for at bese faciliteterne og rapportere om dem; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger atter sin dybe bekymring over de nuværende katastrofale klimaforhold i Afrikas Horn, herunder Eritrea, og den alvorlige risiko for fødevarekrise og humanitær krise, som de medfører; opfordrer EU til sammen med dets internationale partnere at opgradere sin støtte til de ramte befolkninger og til at sikre, at der ydes den nødvendige finansiering og bistand; |
| --- | --- |

21.

| 22. | fordømmer Eritreas regerings politik med vilkårligt at tilbagekalde statsborgerskab og kræver, at alle eritreiske statsborgere behandles retfærdigt og som lige for loven; understreger, at tiltag til bekæmpelse af problemer inden for retligt underskud i Eritrea, demokratisk regeringsførelse og genindførelse af retsstatsforhold skal prioriteres ved at sætte en stopper for det autoritære styre, der er baseret på frygt for vilkårlige fængslinger og isolationsfængslinger, tortur og andre krænkelser af menneskerettighederne, hvoraf visse udgør forbrydelser mod menneskeheden; |
| --- | --- |

22.

| 23. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU, Rådet for Den Afrikanske Union, Det Østafrikanske Fællesskab, generalsekretæren for FN, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og de eritreiske myndigheder. |
| --- | --- |

23.

---

(1)  EUT C 51 E af 22.2.2013, s. 146.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0090.

(3)  EUT L 51 af 2.3.2010, s. 19.

(4)  EUT L 195 af 27.7.2010, s. 74.

(5)  EUT L 282 af 16.10.2012, s. 46.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/146 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/146

---

P8_TA(2017)0310

Burundi

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om situationen i Burundi (2017/2756(RSP))

(2018/C 334/17)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til den reviderede Cotonouaftale, særlig artikel 96, |
| --- | --- |

—

der henviser til den reviderede Cotonouaftale, særlig artikel 96,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder,

| — | der henviser til FN's internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966,

| — | der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder,

| — | der henviser til det afrikanske charter om demokrati, valg og regeringsførelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til det afrikanske charter om demokrati, valg og regeringsførelse,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2248 (2015) af 12. november 2015 og 2303 (2016) af 29. juli 2016 om situationen i Burundi, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2248 (2015) af 12. november 2015 og 2303 (2016) af 29. juli 2016 om situationen i Burundi,

| — | der henviser til rapporten fra den internationale undersøgelseskommission, der blev fremlagt den 15. juni 2017 i FN's Menneskerettighedsråd, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra den internationale undersøgelseskommission, der blev fremlagt den 15. juni 2017 i FN's Menneskerettighedsråd,

| — | der henviser til den første rapport fra FN's generalsekretær om Burundi, der blev offentliggjort den 23. februar 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til den første rapport fra FN's generalsekretær om Burundi, der blev offentliggjort den 23. februar 2017,

| — | der henviser til pressemeddelelsen fra FN's Sikkerhedsråd om situationen i Burundi af 9. marts 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til pressemeddelelsen fra FN's Sikkerhedsråd om situationen i Burundi af 9. marts 2017,

| — | der henviser til rapporten fra FN's uafhængige undersøgelseskommission vedrørende Burundi (UNIIB), der blev offentliggjort den 20. september 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra FN's uafhængige undersøgelseskommission vedrørende Burundi (UNIIB), der blev offentliggjort den 20. september 2016,

| — | der henviser til resolutionen om menneskerettighedssituationen i Burundi, der blev vedtaget af FN's Menneskerettighedsråd den 30. september 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til resolutionen om menneskerettighedssituationen i Burundi, der blev vedtaget af FN's Menneskerettighedsråd den 30. september 2016,

| — | der henviser til Arushaaftalen af 28. august 2000 om fred og forsoning i Burundi, |
| --- | --- |

—

der henviser til Arushaaftalen af 28. august 2000 om fred og forsoning i Burundi,

| — | der henviser til erklæringen om Burundi fra Den Afrikanske Unions topmøde den 13. juni 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen om Burundi fra Den Afrikanske Unions topmøde den 13. juni 2015,

| — | der henviser til beslutningen om Freds- og Sikkerhedsrådets aktiviteter og situationen for så vidt angår fred og sikkerhed i Afrika (Assembly/AU/Dec.598(XXVI)), der blev vedtaget på det 26. ordinære møde for stats- og regeringschefer i Den Afrikanske Union, som blev afholdt den 30. og 31. januar 2016 i Addis Abeba (Etiopien), |
| --- | --- |

—

der henviser til beslutningen om Freds- og Sikkerhedsrådets aktiviteter og situationen for så vidt angår fred og sikkerhed i Afrika (Assembly/AU/Dec.598(XXVI)), der blev vedtaget på det 26. ordinære møde for stats- og regeringschefer i Den Afrikanske Union, som blev afholdt den 30. og 31. januar 2016 i Addis Abeba (Etiopien),

| — | der henviser til de beslutninger og erklæringer fra Den Afrikanske Unions Forsamling (Assembly/AU/Dec.605-620(XXVII)), der blev vedtaget på det 27. ordinære møde for stats- og regeringschefer i Den Afrikanske Union, som blev afholdt den 17. og 18. juli 2016 i Kigali (Rwanda), |
| --- | --- |

—

der henviser til de beslutninger og erklæringer fra Den Afrikanske Unions Forsamling (Assembly/AU/Dec.605-620(XXVII)), der blev vedtaget på det 27. ordinære møde for stats- og regeringschefer i Den Afrikanske Union, som blev afholdt den 17. og 18. juli 2016 i Kigali (Rwanda),

| — | der henviser til Den Afrikanske Menneskerettighedskommissions resolution af 4. november 2016 om menneskerettighedssituationen i Republikken Burundi, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Afrikanske Menneskerettighedskommissions resolution af 4. november 2016 om menneskerettighedssituationen i Republikken Burundi,

| — | der henviser til erklæringen om Burundi fra Det Østafrikanske Fællesskab af 31. maj 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen om Burundi fra Det Østafrikanske Fællesskab af 31. maj 2015,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets beslutninger om Burundi, navnlig af 9. juli 2015 (1), 17. december 2015 (2) og 19. januar 2017 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets beslutninger om Burundi, navnlig af 9. juli 2015 (1), 17. december 2015 (2) og 19. januar 2017 (3),

| — | der henviser til Rådets afgørelse (EU) 2016/394 af 14. marts 2016 om afslutning af konsultationsproceduren med Republikken Burundi i henhold til artikel 96 i partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse (EU) 2016/394 af 14. marts 2016 om afslutning af konsultationsproceduren med Republikken Burundi i henhold til artikel 96 i partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater,

| — | der henviser til Rådets forordning (EU) 2015/1755 af 1. oktober 2015 såvel som afgørelse (FUSP) 2015/1763 og (FUSP) 2016/1745 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU) 2015/1755 af 1. oktober 2015 såvel som afgørelse (FUSP) 2015/1763 og (FUSP) 2016/1745 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 16. marts, 18. maj, 22. juni og 16. november 2015 og 15. februar 2016 om Burundi, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 16. marts, 18. maj, 22. juni og 16. november 2015 og 15. februar 2016 om Burundi,

| — | der henviser til erklæringerne fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant af 28. maj 2015, 19. december 2015 og 21. oktober 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringerne fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant af 28. maj 2015, 19. december 2015 og 21. oktober 2016,

| — | der henviser til erklæringen af 6. januar 2017 fra talsmanden for næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentants for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om forbuddet mod Ligue Iteka i Burundi, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen af 6. januar 2017 fra talsmanden for næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentants for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om forbuddet mod Ligue Iteka i Burundi,

| — | der henviser til Burundis forfatning, særlig artikel 96, |
| --- | --- |

—

der henviser til Burundis forfatning, særlig artikel 96,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4,

| A. | der henviser til, at Burundi har været kastet ud i en dyb politisk krise og civile uroligheder, efter at præsident Pierre Nkurunziza i april 2015 meddelte, at han ville stille op til en tredje embedsperiode, selv om den burundiske forfatning begrænser præsidentens mandat til to embedsperioder, og uanset Arushaaftalen; der henviser til, at den stærke modstand mod præsidentens genvalg har ført til massiv undertrykkelse fra regeringens side med en alvorlig forværring af menneskerettighedssituationen i landet som konsekvens; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Burundi har været kastet ud i en dyb politisk krise og civile uroligheder, efter at præsident Pierre Nkurunziza i april 2015 meddelte, at han ville stille op til en tredje embedsperiode, selv om den burundiske forfatning begrænser præsidentens mandat til to embedsperioder, og uanset Arushaaftalen; der henviser til, at den stærke modstand mod præsidentens genvalg har ført til massiv undertrykkelse fra regeringens side med en alvorlig forværring af menneskerettighedssituationen i landet som konsekvens;

| B. | der henviser til, at regeringen ifølge internationale observatører siden juli 2015 har slået hårdt ned på modstanderne mod præsidentens genvalg; der henviser til, at der ifølge FN er omkommet 500 mennesker, siden volden brød ud; der henviser til, at ifølge menneskerettighedsorganisationer er mere end 1 200 mennesker blevet dræbt, og mellem 400 og 900 er blevet ofre for tvungne forsvindinger, hundredvis eller endog tusindvis af mennesker er blevet tortureret, og mere end 10 000 er stadig vilkårligt tilbageholdt; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at regeringen ifølge internationale observatører siden juli 2015 har slået hårdt ned på modstanderne mod præsidentens genvalg; der henviser til, at der ifølge FN er omkommet 500 mennesker, siden volden brød ud; der henviser til, at ifølge menneskerettighedsorganisationer er mere end 1 200 mennesker blevet dræbt, og mellem 400 og 900 er blevet ofre for tvungne forsvindinger, hundredvis eller endog tusindvis af mennesker er blevet tortureret, og mere end 10 000 er stadig vilkårligt tilbageholdt;

| C. | der henviser til, at præsident Pierre Nkurunziza ikke udelukker muligheden for at ændre forfatningen for at kunne stille op til en fjerde embedsperiode fra 2020, og at en national proces med henblik på at fjerne begrænsninger af embedsperioder er i gang; der henviser til, at dette er i modstrid med tidligere udtalelser fra præsident Pierre Nkurunziza og vil undergrave den kollektive indsats for at finde en holdbar og langsigtet løsning på krisen; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at præsident Pierre Nkurunziza ikke udelukker muligheden for at ændre forfatningen for at kunne stille op til en fjerde embedsperiode fra 2020, og at en national proces med henblik på at fjerne begrænsninger af embedsperioder er i gang; der henviser til, at dette er i modstrid med tidligere udtalelser fra præsident Pierre Nkurunziza og vil undergrave den kollektive indsats for at finde en holdbar og langsigtet løsning på krisen;

| D. | der henviser til, at der i rapporten fra FN's uafhængige undersøgelseskommission vedrørende Burundi (UNIIB) henvises til talrige beviser på alvorlige krænkelser af menneskerettighederne og alvorlige overgreb i landet, som først og fremmest er begået af sikkerhedsstyrker og myndigheder; der henviser til, at tilfælde af tilskyndelse til vold og hadefuld tale er steget siden april 2017, navnlig i forbindelse med massemødet for Imbonerakure, regeringspartiet CNDD-FDD's ungdomsmilits; der henviser til, at medlemmer af oppositionen og civilsamfundet, navnlig menneskerettighedsforkæmpere, journalister og advokater, er den væsentligste målgruppe for disse overgreb; der henviser til, at den endelige rapport fra den internationale undersøgelseskommission, der blev nedsat af FN's Menneskerettighedsråd, forventes færdig i september 2017; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der i rapporten fra FN's uafhængige undersøgelseskommission vedrørende Burundi (UNIIB) henvises til talrige beviser på alvorlige krænkelser af menneskerettighederne og alvorlige overgreb i landet, som først og fremmest er begået af sikkerhedsstyrker og myndigheder; der henviser til, at tilfælde af tilskyndelse til vold og hadefuld tale er steget siden april 2017, navnlig i forbindelse med massemødet for Imbonerakure, regeringspartiet CNDD-FDD's ungdomsmilits; der henviser til, at medlemmer af oppositionen og civilsamfundet, navnlig menneskerettighedsforkæmpere, journalister og advokater, er den væsentligste målgruppe for disse overgreb; der henviser til, at den endelige rapport fra den internationale undersøgelseskommission, der blev nedsat af FN's Menneskerettighedsråd, forventes færdig i september 2017;

| E. | der henviser til, at de indberettede voldstilfælde omfatter drab, bortførelser, tvungne forsvindinger, torturhandlinger, voldtægter og vilkårlige anholdelser og tilbageholdelser; der henviser til, at korruption og den manglende indsats fra de offentlige myndigheders side skaber en kultur med straffrihed, som gør det umuligt at retsforfølge mange gerningsmænd til dødbringende vold, herunder medlemmer af sikkerhedsstyrkerne og efterretningstjenesten; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at de indberettede voldstilfælde omfatter drab, bortførelser, tvungne forsvindinger, torturhandlinger, voldtægter og vilkårlige anholdelser og tilbageholdelser; der henviser til, at korruption og den manglende indsats fra de offentlige myndigheders side skaber en kultur med straffrihed, som gør det umuligt at retsforfølge mange gerningsmænd til dødbringende vold, herunder medlemmer af sikkerhedsstyrkerne og efterretningstjenesten;

| F. | der henviser til, at de burundiske myndigheder i oktober 2016 forbød fem menneskerettighedsorganisationer at udføre deres arbejde, og at landets ældste menneskerettighedsorganisation, Ligue Iteka, i januar 2017 også blev forbudt; der henviser til, at parlamentet i december 2016 vedtog en lov om streng kontrol med internationale NGO'er; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at de burundiske myndigheder i oktober 2016 forbød fem menneskerettighedsorganisationer at udføre deres arbejde, og at landets ældste menneskerettighedsorganisation, Ligue Iteka, i januar 2017 også blev forbudt; der henviser til, at parlamentet i december 2016 vedtog en lov om streng kontrol med internationale NGO'er;

| G. | der henviser til, at der er blevet stadig flere restriktionerne for medierne og den uafhængige presse; der henviser til, at uafhængige medier altid censureres, suspenderes, blokeres og/eller lukkes; der henviser til, at journalister har været ofre for forsvindinger, trusler, fysiske overfald og juridisk chikane; der henviser til, at alle uafhængige radiostationer er blevet lukket; der henviser til, at Burundi ligger på en 160. plads ud af 180 lande i det internationale pressefrihedsindeks for 2017, som er udarbejdet af Journalister uden Grænser; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at der er blevet stadig flere restriktionerne for medierne og den uafhængige presse; der henviser til, at uafhængige medier altid censureres, suspenderes, blokeres og/eller lukkes; der henviser til, at journalister har været ofre for forsvindinger, trusler, fysiske overfald og juridisk chikane; der henviser til, at alle uafhængige radiostationer er blevet lukket; der henviser til, at Burundi ligger på en 160. plads ud af 180 lande i det internationale pressefrihedsindeks for 2017, som er udarbejdet af Journalister uden Grænser;

| H. | der henviser til, at FN-embedsmænd indberetter, at regeringens embedsmænd har en tendens til at så splittelse, hvilket bidrager til voldsspiralen og muligheden for en »etnificering« af krisen; der henviser til, at der er indberetninger om, at partiet CNDD-FDD (Det nationale råd for forsvar af demokratiet — Demokratiets forsvarsstyrker) og dets ungdomsafdeling, Imbonerakure-militsen, i stort omfang anvender vold og trusler; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at FN-embedsmænd indberetter, at regeringens embedsmænd har en tendens til at så splittelse, hvilket bidrager til voldsspiralen og muligheden for en »etnificering« af krisen; der henviser til, at der er indberetninger om, at partiet CNDD-FDD (Det nationale råd for forsvar af demokratiet — Demokratiets forsvarsstyrker) og dets ungdomsafdeling, Imbonerakure-militsen, i stort omfang anvender vold og trusler;

| I. | der henviser til, at Burundi i oktober 2016 har indledt en procedure for tilbagetrækning fra Romstatutten og dermed har givet udtryk for sin hensigt om at forlade Den International Straffedomstol (ICC) efter dennes beslutning om at iværksætte en indledende undersøgelse om vold og menneskerettighedskrænkelser i landet; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Burundi i oktober 2016 har indledt en procedure for tilbagetrækning fra Romstatutten og dermed har givet udtryk for sin hensigt om at forlade Den International Straffedomstol (ICC) efter dennes beslutning om at iværksætte en indledende undersøgelse om vold og menneskerettighedskrænkelser i landet;

| J. | der henviser til, at den burundiske regering i august 2016 afviste indsættelsen af en FN-politistyrke i landet med henblik på at overvåge situationen; der henviser til, at Burundis regering har besluttet at indstille sit samarbejde med FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder og har nægtet at samarbejde med den undersøgelseskommission, der blev nedsat af FN's Menneskerettighedsråd; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at den burundiske regering i august 2016 afviste indsættelsen af en FN-politistyrke i landet med henblik på at overvåge situationen; der henviser til, at Burundis regering har besluttet at indstille sit samarbejde med FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder og har nægtet at samarbejde med den undersøgelseskommission, der blev nedsat af FN's Menneskerettighedsråd;

| K. | der henviser til, at Burundis parlament den 21. december 2015 afviste forslaget om at indsætte en fredsbevarende styrke fra Den Afrikanske Union, idet det fastslog, at enhver militær intervention af Den Afrikanske Unions tropper ville blive betragtet som en besættelse; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Burundis parlament den 21. december 2015 afviste forslaget om at indsætte en fredsbevarende styrke fra Den Afrikanske Union, idet det fastslog, at enhver militær intervention af Den Afrikanske Unions tropper ville blive betragtet som en besættelse;

| L. | der henviser til, at EU den 8. december 2015 indledte konsultationer med Burundis regering i henhold til artikel 96 Cotonouaftalen, med deltagelse af repræsentanter for AVS-staterne, Den Afrikanske Union, Det Østafrikanske Fællesskab og FN; der henviser til, at EU i marts 2016 afsluttede disse konsultationer og konkluderede, at de tilsagn, som Burundis regering havde foreslået med hensyn til menneskerettigheder, demokratiske principper og retsstatsprincippet, var utilstrækkelige; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at EU den 8. december 2015 indledte konsultationer med Burundis regering i henhold til artikel 96 Cotonouaftalen, med deltagelse af repræsentanter for AVS-staterne, Den Afrikanske Union, Det Østafrikanske Fællesskab og FN; der henviser til, at EU i marts 2016 afsluttede disse konsultationer og konkluderede, at de tilsagn, som Burundis regering havde foreslået med hensyn til menneskerettigheder, demokratiske principper og retsstatsprincippet, var utilstrækkelige;

| M. | der henviser til, at EU efter afslutningen af denne procedure har fastlagt en række konkrete foranstaltninger, der skal træffes af Burundis regering, inden det fulde samarbejde kan genoptages; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at EU efter afslutningen af denne procedure har fastlagt en række konkrete foranstaltninger, der skal træffes af Burundis regering, inden det fulde samarbejde kan genoptages;

| N. | der henviser til, at EU har indstillet den direkte finansielle støtte til administrationen i Burundi, herunder budgetstøtte; der henviser til, at EU er fast besluttet på fortsat at yde finansiel støtte til befolkningen og humanitær bistand, herunder til projekter, der tager sigte på at sikre adgang til basale tjenester; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at EU har indstillet den direkte finansielle støtte til administrationen i Burundi, herunder budgetstøtte; der henviser til, at EU er fast besluttet på fortsat at yde finansiel støtte til befolkningen og humanitær bistand, herunder til projekter, der tager sigte på at sikre adgang til basale tjenester;

| O. | der henviser til, at EU har indført målrettede sanktioner mod personer, enheder eller organer, der undergraver demokratiet eller hæmmer bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi; der henviser til, at Den Afrikanske Union for øjeblikket også planlægger at indføre sanktioner; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at EU har indført målrettede sanktioner mod personer, enheder eller organer, der undergraver demokratiet eller hæmmer bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi; der henviser til, at Den Afrikanske Union for øjeblikket også planlægger at indføre sanktioner;

| P. | der henviser til, at den interne dialog i Burundi, der ledes af Det Østafrikanske Fællesskab med støtte fra Den Afrikanske Union og Den Europæiske Union, af FN's Sikkerhedsråd betragtes som den eneste mulighed for at finde en holdbar politisk løsning på situationen i Burundi; der henviser til, at denne dialog skal være åben for alle, herunder oppositionspartier, civilsamfundet og medlemmer af diasporaen; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at den interne dialog i Burundi, der ledes af Det Østafrikanske Fællesskab med støtte fra Den Afrikanske Union og Den Europæiske Union, af FN's Sikkerhedsråd betragtes som den eneste mulighed for at finde en holdbar politisk løsning på situationen i Burundi; der henviser til, at denne dialog skal være åben for alle, herunder oppositionspartier, civilsamfundet og medlemmer af diasporaen;

| Q. | der henviser til, at det politiske dødvande i Burundi og forværringen af den økonomiske situation har alvorlige konsekvenser for befolkningen; der henviser til, at FN’s Højkommissariat for Flygtninge anslår, at mere end 420 000 mennesker har forladt Burundi for at søge tilflugt i nabolandene; der henviser til, at der ifølge FN's vicegeneralsekretær for øjeblikket er 209 000 internt fordrevne; der henviser til, at 3 millioner mennesker har behov for humanitær bistand, og 2,6 millioner lider under akut fødevareusikkerhed, og 700 000 har brug for akut fødevarenødhjælp, på trods af at regeringen har ophævet visse restriktioner; der henviser til, at denne situation udgør en alvorlig trussel mod stabiliteten i regionen; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at det politiske dødvande i Burundi og forværringen af den økonomiske situation har alvorlige konsekvenser for befolkningen; der henviser til, at FN’s Højkommissariat for Flygtninge anslår, at mere end 420 000 mennesker har forladt Burundi for at søge tilflugt i nabolandene; der henviser til, at der ifølge FN's vicegeneralsekretær for øjeblikket er 209 000 internt fordrevne; der henviser til, at 3 millioner mennesker har behov for humanitær bistand, og 2,6 millioner lider under akut fødevareusikkerhed, og 700 000 har brug for akut fødevarenødhjælp, på trods af at regeringen har ophævet visse restriktioner; der henviser til, at denne situation udgør en alvorlig trussel mod stabiliteten i regionen;

| 1. | udtrykker stærk bekymring over den politiske og sikkerhedsmæssige situation i Burundi; fordømmer på det kraftigste de voldshandlinger, drab og andre krænkelser af menneskerettighederne, som har fundet sted i Burundi siden 2015; opfordrer til en effektiv og forholdsmæssig indsats for at forhindre flere voldsepisoder; |
| --- | --- |

1.

| 2. | er bekymret over den udbredte straffrihed, navnlig i forbindelse med voldshandlinger og menneskerettighedskrænkelser og for gerningsmændene til disse forbrydelser; minder om, at de burundiske myndigheder i henhold til folkeretten og regionale menneskerettighedsbestemmelser er forpligtet til at garantere, beskytte og fremme de grundlæggende rettigheder, herunder de borgerlige og politiske rettigheder for befolkningen; kræver i denne forbindelse en tilbundsgående og uafhængig undersøgelse af de drab og overgreb, der har fundet sted i Burundi i de seneste år, og at de ansvarlige stilles til regnskab; |
| --- | --- |

2.

| 3. | beklager dybt, at Burundis regering har indledt en procedure om udtrædelse af Romstatutten om oprettelse af Den Internationale Straffedomstol (ICC); opfordrer Burundis regering til at indstille udtrædelsesproceduren og sørge for, at landet fortsætter med at deltage fuldt ud i ICC; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer indtrængende Burundis regering til fuldt ud at overholde FN's Sikkerhedsråds resolution 2303 (2016) og muliggøre indsættelsen af en FN-politistyrke til at overvåge sikkerhedssituationen i landet; |
| --- | --- |

4.

| 5. | glæder sig over FN's undersøgelseskommission vedrørende menneskerettighedssituationen i Burundi, der blev nedsat i november 2016, og som skal undersøge menneskerettighedskrænkelser i landet siden april 2015; opfordrer indtrængende de burundiske myndigheder til fuldt ud at samarbejde med undersøgelseskommissionens medlemmer; |
| --- | --- |

5.

| 6. | glæder sig over, at Michel Kafando for nylig er blevet udnævnt som en ny særlig udsending i Burundi af FN's generalsekretær, Antonio Gutierrez, for at fremme forståelsen af den igangværende politiske proces; |
| --- | --- |

6.

| 7. | gentager sit engagement med hensyn til ytringsfrihed og bekræfter den vigtige rolle, som civilsamfundet, advokater, menneskerettighedsorganisationer og medierne spiller i et demokratisk samfund; opfordrer i denne forbindelse de burundiske myndigheder til at ophæve de forbud og restriktioner, der er pålagt disse organisationer, og til at revidere den nye lov om udenlandske NGO'er og sikre, at journalister og menneskerettighedsforkæmpere frit og sikkert kan udøve deres aktiviteter i landet; |
| --- | --- |

7.

| 8. | er bekymret over den høje risiko for, at den nuværende situation skaber større splittelse mellem de forskellige etniske grupper; fordømmer »etnificeringen« af krisen gennem propaganda baseret på etnisk ideologi; opfordrer indtrængende alle parter i Burundi til at afstå fra enhver adfærd og enhver udtalelse, der kan intensivere volden og forværre krisen eller have negative virkninger for den regionale stabilitet, og til at udvise fuld respekt for Arushaaftalen; |
| --- | --- |

8.

| 9. | fordømmer, at lederne af ungdomsmilitsen Imbonerakure tilskynder til had og vold mod flygtninge og politiske modstandere, især de offentlige opfordringer til at voldtage kvinder på modstandernes side, og kræver en øjeblikkelig afvæbning af disse militser; er dybt bekymret over vedtagelsen af en ny lov om oprettelse af et nationalt frivilligt krops, der kan anvendes til at legitimere sådanne militsaktiviteter; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer indtrængende alle parter til at skabe de nødvendige betingelser for genetablering af tilliden og fremme af national enhed gennem en åben, gennemsigtig og inklusiv national dialog mellem regeringen, oppositionspartier og civilsamfundet i overensstemmelse med Burundis forfatning, Arushaaftalen og landets internationale forpligtelser; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bemærker, at situationen i Burundi har særdeles skadelige konsekvenser i hele regionen; glæder sig i denne forbindelse over de forhandlinger, der gennemføres inden for rammerne af Det Østafrikanske Fællesskab med støtte fra Den Afrikanske Union, og opfordrer de burundiske myndigheder til at give tilsagn og samarbejde om at finde en holdbar og langsigtet løsning på denne konflikt, men udtrykker stærk bekymring over de langsomme fremskridt i denne dialog; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer Den Europæiske Union til at støtte de regionale aktører i håndteringen af krisen; anmoder om gennemførelse af den køreplan, som er udarbejdet af Benjamin Mkapa, tidligere præsident i Tanzania, der er udpeget som mægler af Det Østafrikanske Fællesskab; |
| --- | --- |

12.

| 13. | glæder sig over den beslutning, som Den Afrikanske Unions Freds- og Sikkerhedsråd har truffet om at tillade indsættelsen af en afrikansk forebyggelses- og beskyttelsesmission i Burundi for at fremme en politisk løsning; opfordrer indtrængende den burundiske regering til fuldt ud at indfri forpligtelsen til at lette en hurtig indsættelse af observatører og eksperter på menneskerettighedsområdet, navnlig ved øjeblikkeligt at udstede visa og meget hurtigt at opfylde de øvrige formaliteter; |
| --- | --- |

13.

| 14. | mener, at en større tilstedeværelse af internationale observatører i Burundi kan bidrage væsentligt til at forbedre situationen med hensyn til menneskerettigheder og sikkerhed; opfordrer til indsættelse af yderligere 200 militærobservatører og menneskerettighedsobservatører fra Den Afrikanske Union til støtte for de 30 observatører, der allerede er til stede; |
| --- | --- |

14.

| 15. | mener, at det i samarbejde med Den Afrikanske Union er nødvendigt at sikre en sporing af midlerne til de burundiske soldater, der er udstationeret til AMISOM; |
| --- | --- |

15.

| 16. | mener, at en enhver normalisering af forbindelserne med EU, herunder medlemsstaterne, forudsætter at de burundiske myndigheder gennemfører alle de bestemmelser, der blev fastsat i »oversigten over tilsagn« under konsultationerne i henhold til artikel 96 Cotonouaftalen; |
| --- | --- |

16.

| 17. | noterer sig EU's beslutning om efter konsultationerne med de burundiske myndigheder, jf. artikel 96 i Cotonouaftalen, at suspendere den direkte finansielle støtte til administrationen i Burundi, og glæder sig over, at EU har indført foranstaltninger vedrørende rejserestriktioner og indefrysning af aktiver over for de ansvarlige for forpurring af fredsbestræbelserne og menneskerettighedskrænkelser; understreger, at EU opretholder sin fulde finansielle støtte til den burundiske befolkning, herunder til flygtninge i nøglesektorer inden for sundhed, ernæring og uddannelse, og til den humanitære bistand gennem direkte kanaler; støtter EU's fornyelse af målrettede sanktioner og Rådets beslutning om at suspendere budgetstøtten til Burundi efter konsultationerne i henhold til artikel 96; |
| --- | --- |

17.

| 18. | er dybt bekymret over strømmen af burundiske flygtninge til nabolandene og den alarmerende humanitære situation for fordrevne i Burundi og gentager sin støtte til de humanitære organisationer, der er til stede i regionen, og de nabolande, der huser flygtningene; opfordrer indtrængende EU og andre donorer til at øge deres finansielle støtte og humanitære bistand til internt fordrevne personer og burundiske flygtninge; minder medlemsstaterne om deres forpligtelse til at respektere Genèvekonventionen; |
| --- | --- |

18.

| 19. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Burundis regering og parlament, AVS-EU-Ministerrådet, Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, EU-medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Den Afrikanske Unions medlemsstater og institutioner samt FN's generalsekretær. |
| --- | --- |

19.

---

(1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0275.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0474.

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0004.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/151 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/151

---

P8_TA(2017)0315

EU-indsats for bæredygtighed

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om EU-indsats for bæredygtighed (2017/2009(INI))

(2018/C 334/18)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til FN's resolution »Transforming our World: The 2030 Agenda for Sustainable Development« (Ændring af vores samfund: 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling), som blev vedtaget på FN-topmødet om bæredygtig udvikling den 25. september 2015 i New York (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's resolution »Transforming our World: The 2030 Agenda for Sustainable Development« (Ændring af vores samfund: 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling), som blev vedtaget på FN-topmødet om bæredygtig udvikling den 25. september 2015 i New York (1),

| — | der henviser til aftalen, der blev vedtaget på den 21. partskonference under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (COP 21) i Paris den 12. december 2015 (Parisaftalen), |
| --- | --- |

—

der henviser til aftalen, der blev vedtaget på den 21. partskonference under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (COP 21) i Paris den 12. december 2015 (Parisaftalen),

| — | der henviser til artikel 3, stk. 3 og 5, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 3, stk. 3 og 5, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU),

| — | der henviser til artikel 7 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde (TEU), hvori det på ny bekræftes, at EU »sørger for sammenhæng mellem sine forskellige politikker og aktiviteter under hensyn til alle sine mål«, og til artikel 11 i TEUF, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 7 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde (TEU), hvori det på ny bekræftes, at EU »sørger for sammenhæng mellem sine forskellige politikker og aktiviteter under hensyn til alle sine mål«, og til artikel 11 i TEUF,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 med titlen »Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid — En europæisk indsats for bæredygtighed« (COM(2016)0739), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 med titlen »Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid — En europæisk indsats for bæredygtighed« (COM(2016)0739),

| — | der henviser til FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, der blev ratificeret af EU i januar 2011, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, der blev ratificeret af EU i januar 2011,

| — | der henviser til et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 — »Et godt liv i en ressourcebegrænset verden« (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 — »Et godt liv i en ressourcebegrænset verden« (2),

| — | der henviser til Det Europæiske Miljøagenturs rapport nr. 30/2016: Environmental indicator report 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Miljøagenturs rapport nr. 30/2016: Environmental indicator report 2016,

| — | der henviser til sin beslutning af 12. maj 2016 om opfølgning på og evaluering af gennemførelsen af 2030-dagsordenen (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 12. maj 2016 om opfølgning på og evaluering af gennemførelsen af 2030-dagsordenen (3),

| — | der henviser til Kommissionens Europæiske Center for Politisk Strategis strategiske note af 20. juli 2016 med titlen »Sustainability Now! En europæisk indsats for bæredygtighed« (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens Europæiske Center for Politisk Strategis strategiske note af 20. juli 2016 med titlen »Sustainability Now! En europæisk indsats for bæredygtighed« (4),

| — | der henviser til EU's biodiversitetsstrategi frem til 2020 (5), Europa-Parlamentets relaterede midtvejsevaluering (6) og beslutning af 2. februar 2016 om midtvejsevalueringen (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's biodiversitetsstrategi frem til 2020 (5), Europa-Parlamentets relaterede midtvejsevaluering (6) og beslutning af 2. februar 2016 om midtvejsevalueringen (7),

| — | der henviser til det internationale ressourcepanels rapporter: »Politisk sammenhængskraft for de bæredygtige udviklingsmål UNEP (2015)«, »Globale materialestrømme og ressourceproduktivitet UNEP (2016)« og »Ressourceeffektivitet: Potentielle og økonomiske implikationer UNEP (2017)«, |
| --- | --- |

—

der henviser til det internationale ressourcepanels rapporter: »Politisk sammenhængskraft for de bæredygtige udviklingsmål UNEP (2015)«, »Globale materialestrømme og ressourceproduktivitet UNEP (2016)« og »Ressourceeffektivitet: Potentielle og økonomiske implikationer UNEP (2017)«,

| — | der henviser til Kommissionens og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitiks fælles meddelelse af 10. november 2016 om »International havforvaltning, En dagsorden for havenes fremtid« (JOIN(2016)0049), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitiks fælles meddelelse af 10. november 2016 om »International havforvaltning, En dagsorden for havenes fremtid« (JOIN(2016)0049),

| — | der henviser til Habitat III-aftalen om Den nye dagsorden for byer, der blev vedtaget i Quito den 20. oktober 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Habitat III-aftalen om Den nye dagsorden for byer, der blev vedtaget i Quito den 20. oktober 2016,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og udtalelser fra Udviklingsudvalget, Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og Kultur- og Uddannelsesudvalget (A8-0239/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og udtalelser fra Udviklingsudvalget, Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og Kultur- og Uddannelsesudvalget (A8-0239/2017),

| A. | der henviser til, at EU og dets medlemsstater har vedtaget 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling (»2030-dagsordenen«), herunder målene for bæredygtig udvikling (SDG); |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at EU og dets medlemsstater har vedtaget 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling (»2030-dagsordenen«), herunder målene for bæredygtig udvikling (SDG);

| B. | der henviser til, at FN's 17 bæredygtige udviklingsmål udgør en plan for et bedre samfund og en bedre verden, der kan opnås gennem konkrete og målbare foranstaltninger, og som omfatter en række spørgsmål, herunder opnåelse af bedre og mere lige sundhed, bedre velbefindende og uddannelse af borgerne, højere generel velstand, bekæmpelse af klimaforandringer og beskyttelse af miljøet af hensyn til de kommende generationer, og som sådan altid skal betragtes horisontalt på tværs af alle områder af Unionens aktiviteter; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at FN's 17 bæredygtige udviklingsmål udgør en plan for et bedre samfund og en bedre verden, der kan opnås gennem konkrete og målbare foranstaltninger, og som omfatter en række spørgsmål, herunder opnåelse af bedre og mere lige sundhed, bedre velbefindende og uddannelse af borgerne, højere generel velstand, bekæmpelse af klimaforandringer og beskyttelse af miljøet af hensyn til de kommende generationer, og som sådan altid skal betragtes horisontalt på tværs af alle områder af Unionens aktiviteter;

| C. | der henviser til, at fremtidig økonomisk vækst kun vil være mulig ved at respektere klodens begrænsninger fuldt ud; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at fremtidig økonomisk vækst kun vil være mulig ved at respektere klodens begrænsninger fuldt ud;

| D. | der henviser til, at 2030-dagsordenen har potentiale til at udvirke en tilbundsgående forandring og omfatter universelle, ambitiøse, omfattende og indbyrdes forbundne mål, der sigter mod at udrydde fattigdom, bekæmpe forskelsbehandling og fremme velstand, miljøansvar, social inklusion og respekt for menneskerettighederne og styrke fred og sikkerhed; der henviser til, at disse mål kræver øjeblikkelig handling med henblik på en fuldstændig og effektiv gennemførelse; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at 2030-dagsordenen har potentiale til at udvirke en tilbundsgående forandring og omfatter universelle, ambitiøse, omfattende og indbyrdes forbundne mål, der sigter mod at udrydde fattigdom, bekæmpe forskelsbehandling og fremme velstand, miljøansvar, social inklusion og respekt for menneskerettighederne og styrke fred og sikkerhed; der henviser til, at disse mål kræver øjeblikkelig handling med henblik på en fuldstændig og effektiv gennemførelse;

| E. | der henviser til, at Kommissionen endnu ikke har fremlagt en overordnet strategi for at gennemføre 2030-dagsordenen, som indbefatter alle relevante interne og eksterne politikområder, med en detaljeret tidsplan frem til 2030, og som Europa-Parlamentet har anmodet om i sin beslutning af 12. maj 2016 om opfølgning på og evaluering af dagsordenen, og ikke fuldt ud har varetaget den generelle koordinering af de foranstaltninger, der træffes på nationalt plan; der henviser til, at en effektiv gennemførelsesstrategi og en overvågnings- og revisionsmekanisme er afgørende for at nå SDG'erne; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Kommissionen endnu ikke har fremlagt en overordnet strategi for at gennemføre 2030-dagsordenen, som indbefatter alle relevante interne og eksterne politikområder, med en detaljeret tidsplan frem til 2030, og som Europa-Parlamentet har anmodet om i sin beslutning af 12. maj 2016 om opfølgning på og evaluering af dagsordenen, og ikke fuldt ud har varetaget den generelle koordinering af de foranstaltninger, der træffes på nationalt plan; der henviser til, at en effektiv gennemførelsesstrategi og en overvågnings- og revisionsmekanisme er afgørende for at nå SDG'erne;

| F. | der henviser til, at de 17 mål for bæredygtig udvikling og de 169 delmål berører alle aspekter af Unionens politik; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at de 17 mål for bæredygtig udvikling og de 169 delmål berører alle aspekter af Unionens politik;

| G. | der henviser til, at mange af SDG’erne direkte omhandler EU’s beføjelser ud over de nationale, regionale og lokale myndigheder, så deres gennemførelse kræver en ægte flerniveaustyringstilgang med et aktivt og omfattende civilsamfundsengagement; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at mange af SDG’erne direkte omhandler EU’s beføjelser ud over de nationale, regionale og lokale myndigheder, så deres gennemførelse kræver en ægte flerniveaustyringstilgang med et aktivt og omfattende civilsamfundsengagement;

| H. | der henviser til, at klimaændringerne ikke udelukkende er et miljøspørgsmål, men ifølge FN (8) er en af de største udfordringer i vor tid og udgør en alvorlig trussel mod bæredygtig udvikling, og dens omfattende, hidtil usete virkninger pålægger de fattigste og mest sårbare en uforholdsmæssig stor byrde og øger uligheden mellem og inden for de enkelte lande; der henviser til, at en hurtig indsats for at bekæmpe klimaændringer er afgørende for en vellykket gennemførelse af SDG’erne; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at klimaændringerne ikke udelukkende er et miljøspørgsmål, men ifølge FN (8) er en af de største udfordringer i vor tid og udgør en alvorlig trussel mod bæredygtig udvikling, og dens omfattende, hidtil usete virkninger pålægger de fattigste og mest sårbare en uforholdsmæssig stor byrde og øger uligheden mellem og inden for de enkelte lande; der henviser til, at en hurtig indsats for at bekæmpe klimaændringer er afgørende for en vellykket gennemførelse af SDG’erne;

| I. | der henviser til, at Europa 2020-strategiens mål for klimaændringer og bæredygtighed på energiområdet er at nedbringe emissionerne af drivhusgasser med 20 %, sikre, at 20 % af EU's energiforbrug kommer fra vedvarende energi, og forøge energieffektiviteten med 20 %; der henviser til, at EU har forpligtet sig til en reduktion af de nationale drivhusgasemissioner på mindst 40 % i forhold til 2005-niveauet senest i 2030, underlagt en ratchet-up mekanisme i henhold til Parisaftalen; der henviser til, at Europa-Parlamentet har krævet en bindende energieffektiviseringsmålsætning i 2030 på 40 % og en bindende RES-målsætning på mindst 30 %, som understreger, at sådanne målsætninger bør indføres ved hjælp af individuelle nationale målsætninger; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Europa 2020-strategiens mål for klimaændringer og bæredygtighed på energiområdet er at nedbringe emissionerne af drivhusgasser med 20 %, sikre, at 20 % af EU's energiforbrug kommer fra vedvarende energi, og forøge energieffektiviteten med 20 %; der henviser til, at EU har forpligtet sig til en reduktion af de nationale drivhusgasemissioner på mindst 40 % i forhold til 2005-niveauet senest i 2030, underlagt en ratchet-up mekanisme i henhold til Parisaftalen; der henviser til, at Europa-Parlamentet har krævet en bindende energieffektiviseringsmålsætning i 2030 på 40 % og en bindende RES-målsætning på mindst 30 %, som understreger, at sådanne målsætninger bør indføres ved hjælp af individuelle nationale målsætninger;

| J. | der henviser til, at EU og dets medlemsstater alle er parter i Parisaftalen og som sådan har forpligtet sig til at begrænse den globale opvarmning til et godt stykke under 2 oC og stræbe efter at begrænse denne forøgelse til 1,5 oC og derved begrænse de værste risici forbundet med klimaændringer, der underminerer evnen til at opnå en bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at EU og dets medlemsstater alle er parter i Parisaftalen og som sådan har forpligtet sig til at begrænse den globale opvarmning til et godt stykke under 2 oC og stræbe efter at begrænse denne forøgelse til 1,5 oC og derved begrænse de værste risici forbundet med klimaændringer, der underminerer evnen til at opnå en bæredygtig udvikling;

| K. | der henviser til, at sunde søer og have er af afgørende betydning for at støtte mangfoldig biodiversitet samt sørge for fødevaresikkerhed og bæredygtige levevilkår; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at sunde søer og have er af afgørende betydning for at støtte mangfoldig biodiversitet samt sørge for fødevaresikkerhed og bæredygtige levevilkår;

| L. | der henviser til, at Kommissionen under det syvende miljøhandlingsprogram skal vurdere de miljømæssige virkninger — i en global sammenhæng — af Unionens forbrug af fødevarer og andre varer; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at Kommissionen under det syvende miljøhandlingsprogram skal vurdere de miljømæssige virkninger — i en global sammenhæng — af Unionens forbrug af fødevarer og andre varer;

| M. | der henviser til, at enhver vurdering af den nuværende og fremtidige effektivitet af SDG-dagsordenen i Europa ikke blot må se på de nuværende resultater, men også skal se på fremtidige indsatser og ordninger, og ligeledes være baseret på en grundig vurdering af hullerne mellem EU’s politikker og SDG’erne, herunder områder hvor EU ikke imødekommer SDG-målsætningerne, svag gennemførelse af nuværende politikker og potentielle modsigelser mellem politiske områder; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at enhver vurdering af den nuværende og fremtidige effektivitet af SDG-dagsordenen i Europa ikke blot må se på de nuværende resultater, men også skal se på fremtidige indsatser og ordninger, og ligeledes være baseret på en grundig vurdering af hullerne mellem EU’s politikker og SDG’erne, herunder områder hvor EU ikke imødekommer SDG-målsætningerne, svag gennemførelse af nuværende politikker og potentielle modsigelser mellem politiske områder;

| N. | der henviser til, at det ifølge EEA er meget sandsynligt, at 11 ud af 30 prioriterede mål i miljøhandlingsprogram ikke vil være nået inden 2020; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at det ifølge EEA er meget sandsynligt, at 11 ud af 30 prioriterede mål i miljøhandlingsprogram ikke vil være nået inden 2020;

| O. | der henviser til, at finansieringen af SDG'erne kræver et stærkt og globalt partnerskab og brug af alle former for finansielle midler (fra nationale, internationale, offentlige, private og innovative kilder) såvel som ikkefinansielle midler; der henviser til, at privat finansiering kan supplere, men ikke erstatte offentlig finansiering; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at finansieringen af SDG'erne kræver et stærkt og globalt partnerskab og brug af alle former for finansielle midler (fra nationale, internationale, offentlige, private og innovative kilder) såvel som ikkefinansielle midler; der henviser til, at privat finansiering kan supplere, men ikke erstatte offentlig finansiering;

| P. | der henviser til, at en effektiv mobilisering af ressourcer er en nødvendig faktor for at nå målsætningerne i 2030-dagsordenen; der henviser til, at udviklingslandene er særligt berørte af selskabers skatteunddragelse og skatteundgåelse; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at en effektiv mobilisering af ressourcer er en nødvendig faktor for at nå målsætningerne i 2030-dagsordenen; der henviser til, at udviklingslandene er særligt berørte af selskabers skatteunddragelse og skatteundgåelse;

| Q. | der henviser til, at fremme af bæredygtig udvikling kræver modstandsdygtighed, som bør fremmes ved hjælp af en mangesidet tilgang til EU's foranstaltninger udadtil og ved at opretholde princippet om udviklingsvenlig politikkohærens; der henviser til, at medlemsstaternes og EU's politikker har både tilsigtede og utilsigtede virkninger for udviklingslandene, og SDG'erne udgør en enestående mulighed for at skabe større sammenhæng og en mere retfærdig politik over for udviklingslandene; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at fremme af bæredygtig udvikling kræver modstandsdygtighed, som bør fremmes ved hjælp af en mangesidet tilgang til EU's foranstaltninger udadtil og ved at opretholde princippet om udviklingsvenlig politikkohærens; der henviser til, at medlemsstaternes og EU's politikker har både tilsigtede og utilsigtede virkninger for udviklingslandene, og SDG'erne udgør en enestående mulighed for at skabe større sammenhæng og en mere retfærdig politik over for udviklingslandene;

| R. | der henviser til, at international handel kan være en stærk drivkraft for udvikling og økonomisk vækst og til, at en stor andel af EU's import kommer fra udviklingslande; der henviser til, at 2030-dagsordenen anerkender handel som et middel til at opnå bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at international handel kan være en stærk drivkraft for udvikling og økonomisk vækst og til, at en stor andel af EU's import kommer fra udviklingslande; der henviser til, at 2030-dagsordenen anerkender handel som et middel til at opnå bæredygtig udvikling;

| S. | der henviser til, at imødegåelse af udfordringerne i forbindelse med migration og efterspørgslen fra en stadig større global befolkning er afgørende for opnåelsen af bæredygtig udvikling; der henviser til, at 2030-dagsordenen understreger den rolle, som migration spiller som en potentiel drivkraft for udvikling; der henviser til, at det i artikel 208 i TEUF fastslås, at udryddelse af fattigdom er hovedmålet for EU's udviklingspolitik; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at imødegåelse af udfordringerne i forbindelse med migration og efterspørgslen fra en stadig større global befolkning er afgørende for opnåelsen af bæredygtig udvikling; der henviser til, at 2030-dagsordenen understreger den rolle, som migration spiller som en potentiel drivkraft for udvikling; der henviser til, at det i artikel 208 i TEUF fastslås, at udryddelse af fattigdom er hovedmålet for EU's udviklingspolitik;

| 1. | bemærker Kommissionens meddelelse om en europæisk indsats for bæredygtighed, som kortlægger de eksisterende politiske initiativer og instrumenter på europæisk niveau og er en reaktion på 2030-dagsordenen; understreger imidlertid, at det er nødvendigt med en omfattende gennemgang, herunder af mangler i politikken og gennemførelsen, uoverensstemmelser og mangler samt potentielle fordele og synergier af alle eksisterende EU-politikker og lovgivning i alle sektorer; understreger, at der er behov for en koordineret indsats i forbindelse med denne gennemgang på både EU- og medlemsstatsniveau; opfordrer derfor Kommissionen og Rådet til at forfølge dette arbejde uden forsinkelse i alle dets afskygninger; |
| --- | --- |

1.

| 2. | fremhæver, at målet med 2030-dagsordenen er at opnå mere velvære for alle, og at de tre søjler i den bæredygtige udvikling dvs. social, miljømæssig og økonomisk udvikling, er lige og af afgørende betydning for at nå SDG’erne; understreger den kendsgerning, at bæredygtig udvikling er et fundamentalt mål for Unionen som nedfældet i artikel 3, stk. 3, i TEU og bør spille en central rolle i debatten om fremtidens Europa; |
| --- | --- |

2.

| 3. | glæder sig over Kommissionens tilsagn om at integrere SDG’erne i alle EU's politikker og initiativer baseret på principperne om universalitet og integration; opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at udvikle en omfattende kort-, mellem- og langsigtet sammenhængende, koordineret og overordnet strategi for gennemførelsen af de 17 mål for bæredygtig udvikling og 169 tilknyttede målsætninger i EU i anerkendelse af de indbyrdes forbindelser og paritet mellem de forskellige SDG'er ved forvaltning på flere niveauer og tværsektoriel tilgang; understreger endvidere nødvendigheden af at integrere alle aspekter af 2030-dagsordenen i det europæiske semester og sikre Parlamentets fulde deltagelse i processen; opfordrer næstformanden, der har tværgående ansvar for bæredygtig udvikling, til at indtage en ledende rolle på dette område; betoner den kendsgerning, at EU og dets medlemsstater har forpligtet sig til at implementere alle målsætninger og mål fuldt ud, i praksis og i ånden; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder om betydningen af det grundlæggende princip i 2030-dagsordenen om »ikke at lade nogen i stikken«; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe effektive foranstaltninger til imødegåelse af uligheder i og mellem landene, da de øger virkningerne af andre globale udfordringer og hindrer fremskridt på området for bæredygtig udvikling; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme forskning og opdeling af data i deres politikker for at sikre, at de mest sårbare og marginaliserede medtages og prioriteres; |
| --- | --- |

4.

| 5. | glæder sig over Kommissionens vilje til at integrere SDG’ernei sin dagsorden for bedre lovgivning og understreger potentialet i at anvende værktøjerne for bedre lovgivning på en strategisk måde til at bedømme sammenhængen i EU-politikkerne, hvad angår 2030-dagsordenen; opfordrer Kommissionen til at indføre en kontrol for SDG’ernei alle nye politikker og lovgivning og sikre fuld sammenhæng i politikkerne i forbindelse med gennemførelsen af SDG’erne, og samtidig fremme synergier, opnå sidegevinster og undgå studehandler, både på EU- og medlemsstatsniveau; understreger behovet for at inkludere bæredygtig udvikling som en integreret del af den overordnede struktur af konsekvensvurdering, ikke som en særskilt konsekvens, som det i øjeblikket er tilfældet, ifølge Kommissionens værktøjskasse for bedre lovgivning; opfordrer til, at de værktøjer, der er beregnet til at måle og kvantificere mellem- og langsigtede miljømæssige resultater i konsekvensanalyser skal forbedres; opfordrer endvidere Kommissionen til at sikre, at evalueringer og kvalitetskontroller i strukturen for programmet for målrettet og effektiv regulering (REFIT) vurderer, om visse politikker eller en bestemt lovgivning bidrager til den ambitiøse implementering af SDG’erne eller i virkeligheden hindrer den; opfordrer til fastsættelse og sondring af, på hvilket forvaltningsniveau SDG’erne kan gennemføres, men understreger, at nærhedsprincippet bør respekteres; opfordrer til etablering af klare og sammenhængende bæredygtige udviklingsbaner på nationalt og om nødvendigt regionalt eller lokalt plan for de medlemsstater, der ikke allerede har gjort det; understreger, at Kommissionen bør yde vejledning i denne proces for at sikre et harmoniseret format; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at 7. miljøhandlingsprogram er i sig selv et vigtigt redskab for gennemførelse af SDG’erne, selvom de foranstaltninger, der er truffet i visse sektorer er stadig ikke tilstrækkelige til at sikre, at SDG’erne vil blive nået; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe alle de nødvendige foranstaltninger for fuldt ud at gennemføre det 7. Miljøhandlingsprogram og at indarbejde en vurdering i evalueringen af det 7. Miljøhandlingsprogram af, i hvilket omfang dets mål svarer til SDG’erne og på baggrund af disse resultater komme frem til en anbefaling til efterfølgerprogrammet; opfordrer Kommissionen til rettidigt at foreslå et EU-miljøhandlingsprogram for perioden efter 2020 i henhold artikel 192, stk. 3 i TEUF, da dette vil bidrage til at nå SDG’erne i Europa; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at overholde styringsdagsordenen indgået efter Rio-erklæringen og i 2030-dagsordenen såvel som Johannesburggennemførelsesplanen 2002 og Rio+20-slutdokumentet fra FN 2012; |
| --- | --- |

7.

| 8. | mener, at Kommissionen bør opmuntre medlemsstaterne til at fremme etablering eller videreudvikling af bæredygtige udviklingsråd på nationalt niveau, herunder på det lokale plan, samt videreudvikle civilsamfundets og andre relevante interessenters deltagelse og effektive engagement i de relevante internationale fora og i denne sammenhæng fremme gennemsigtighed og bred offentlig deltagelse og partnerskaber til at implementere bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

8.

| 9. | erkender, at der for at opfylde SDG’erneer brug for deltagelse af flest mulige interesserede parter fra EU, medlemsstaternes lokale og regionale myndigheder, civilsamfundet, virksomheder og tredjelande; opfordrer Kommissionen til at sikre, at den platform for multiinteressenter, som er offentliggjort i meddelelsen, vil blive en model for bedste praksis med hensyn til planlægning, implementering, overvågning og gennemgang af 2030-dagsordenen; understreger, at platformen for multiinteressenter bør mobilisere ekspertisen i forskellige nøglesektorer, fremme innovation og bedste praksisser, hvor det drejer sig om bæredygtig udvikling; understreger endvidere, at platformen bør have et bredere anvendelsesområde end en peerlæringsplatform og tillade et ægte engagement hos interessenterne, hvad angår planlægning og overvågning af implementeringen af SDG’erne; opfordrer Kommissionen til at fremme synergier med andre relaterede platforme såsom REFIT platformen, Platformen for cirkulær økonomi, Gruppen på Højt Plan vedrørende Konkurrenceevne og Vækst og Højniveaugruppen vedrørende bæredygtig økonomi og aflægge rapport til Parlamentet og Rådet om, hvordan platformens henstillinger vil blive fulgt op; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer Kommissionen til at øge anstrengelserne for at fremme styringen af SDG’erne, så de sikrer følgende:






  i) | Multisektor: etableringen af en national koordineringsstruktur, som er ansvarlig for opfølgningen på Agenda 21, som vil drage fordel af ekspertisen fra ikke-statslige organisationer, |
| --- | --- | --- |

10.

i)

Multisektor: etableringen af en national koordineringsstruktur, som er ansvarlig for opfølgningen på Agenda 21, som vil drage fordel af ekspertisen fra ikke-statslige organisationer,

| ii) | Multiniveau: etablering af en effektiv institutionel struktur for bæredygtig udvikling på alle niveauer, |
| --- | --- |

ii)

Multiniveau: etablering af en effektiv institutionel struktur for bæredygtig udvikling på alle niveauer,

| iii) | Multiaktør: forenkling og opmuntring af offentlighedens opmærksomhed og deltagelse ved at gøre oplysninger bredt tilgængelige, |
| --- | --- |

iii)

Multiaktør: forenkling og opmuntring af offentlighedens opmærksomhed og deltagelse ved at gøre oplysninger bredt tilgængelige,

| iv) | et fokus på at improvisere videnskab-politik-grænsefladen, |
| --- | --- |

iv)

et fokus på at improvisere videnskab-politik-grænsefladen,

| v) | fastsættelsen af en klar tidsplan, der kombinerer kortsigtet med langsigtet tænkning; |
| --- | --- |

v)

fastsættelsen af en klar tidsplan, der kombinerer kortsigtet med langsigtet tænkning;

anmoder Kommissionen om at sikre, at platformen for multiinteressenter ikke blot resulterer i samling, men også i udbredelse af praktisk kendskab til SDG’erne, og sikrer, at platformen får indflydelse på den politiske dagsorden; anmoder som sådan om, at Kommissionen skaber en platform for multiinteressenter med hjælp fra Parlamentet, som engagerer aktører fra alle berørte sektorer. Virksomheder og industri, forbrugergrupper, fagforeninger, sociale NGO'er og miljø- og klima-NGO'er, udviklingssamarbejde-NGO'er, lokale forvaltninger og byrådsrepræsentanter bør alle være repræsenteret i et forum på ikke mindre end 30 interessenter. Møderne bør være åbne for så mange aktører som muligt og tilrettelagt, så de kan udvides, hvis interessen skulle stige med tiden. Platformen bør på sine kvartalsmøder identificere problemstillinger, som udgør hindringer i opfyldelse af SDG’erne. Parlamentet bør overveje at oprette en arbejdsgruppe om SDG’erne, så tværgående arbejde om emnet sikres i Parlamentet. Dette forum bør bestå af medlemmer, der repræsenterer så mange udvalg som muligt. Kommissionen og Parlamentet bør begge være aktive på møderne vedrørende platformen for multiinteressenter. Kommissionen bør udarbejde en opdatering af platformen hvert år for dens fremtidige planer for at støtte implementeringen af SDG’ernesåvel som et dokument, som skal være tilgængeligt på alle niveauer i alle medlemsstater om bedste praksis for implementering af SDG’erneforud for FN’s møder på højt plan i juni/juli om SDG’erne. Regionsudvalget bør danne bro mellem lokale aktører og nationale aktører;

| 11. | glæder sig over den stigende mængde af institutionel og privat kapital, der er tildelt finansieringen af SDG’erneog inviterer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle bæredygtige udviklingskriterier for EU-institutionelle udgifter, identificere potentielle lovgivningsmæssige hindringer og tilskyndelser til investering i SDG’erne og udforske mulighederne for konvergens og samarbejde mellem offentlige og private investeringer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | glæder sig over det potentielle bidrag fra revisionen af miljøreglernes gennemførelse til at nå målene for bæredygtig udvikling gennem en forbedret gennemførelse af EU-retten i medlemsstaterne; advarer dog om, at denne revision ikke bør betragtes som en erstatning for andre redskaber såsom traktatbrudsprocedurer; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at udvikle effektive overvågnings-, sporings- og gennemgangsmekanismer til gennemførelse og integration SDG’erne og 2030-dagsordenen og opfordrer Kommissionen til at etablere et sæt specifikke fremskridtsindikatorer i samarbejde med Eurostat til den interne anvendelse af mål for bæredygtig udvikling i EU; opfordrer Kommissionen til at aflægge årlige rapporter om EU's fremskridt i gennemførelsen af SDG’erne; understreger, at medlemsstaterne skal støttes af Kommissionen i deres sammenhængende rapportering; opfordrer til, at Parlamentet bliver en partner i processen, især i andet arbejdsforløb efter 2020, og opfordrer til en årlig dialog og rapportering mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen, som fører til udarbejdelsen af en rapport; opfordrer indtrængende til at sørge for, at resultaterne er både gennemsigtige og let forståelige og kan overføres til en bred vifte af målgrupper; fremhæver vigtigheden af gennemsigtighed og demokratisk ansvarlighed ved overvågningen af EU 2030-dagsordenen og understreger derfor medlovgivernes rolle i denne proces, tager i betragtning, at konklusionen af en bindende interinstitutionel aftale under artikel 295 i TEUF vil udgøre en passende ordning for samarbejde i denne forbindelse; |
| --- | --- |

13.

| 14. | minder om, at medlemsstaterne er forpligtede til at aflægge rapport til FN om deres resultater med hensyn til SDG’erne; understreger, at disse rapporter bør udarbejdes i samarbejde med de kompetente regionale og lokale myndigheder; fremhæver, at i medlemsstater med føderale eller uddelegerede forvaltningsniveauer er det nødvendigt at beskrive hver enkelt niveaus specifikke udfordringer og forpligtelser nøje, som det håndtere, for at SDG’erne kan nås; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer Kommissionen til at fremme bæredygtige globale værdikæder ved at indføre due diligence-ordninger for virksomheder med fokus på hele deres forsyningskæde, hvilket vil tilskynde erhvervslivet til at investere mere ansvarligt og fremme en mere effektiv gennemførelse af kapitler om bæredygtighed i frihandelsaftaler, herunder på områderne bekæmpelse af korruption, forbedring af gennemsigtighed, bekæmpelse af skatteundgåelse og ansvarlig adfærd i erhvervslivet; |
| --- | --- |

15.

| 16. | mener, at en vision for Europas fremtid bør omfatte SDG’erne som et centralt princip, og at medlemsstaterne i denne forbindelse bør skabe bæredygtige økonomiske modeller, og EU's rolle i opnåelsen af bæredygtig udvikling derfor bør stå i centralt i overvejelserne, som blev indledt med Kommissionens hvidbog af 1. marts 2017 om Europas fremtid (COM(2017)2025), hvor der er behov for en stærkere dimension af bæredygtighed i forbindelse med økonomisk vækst; mener, at opfyldelsen af SDG’erne og 2030-dagsordenen er af afgørende betydning for EU, og at opnåelse af SDG’erne bør være EU’s arv til kommende generationer; anerkender, at 2030-dagsordenen er i overensstemmelse med EU's principper og værdier, og at opnåelse af SDG’erne derfor naturligt følger EU's planer om at skabe en bedre og sundere og mere bæredygtig fremtid for Europa; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at opbygge kapaciteten til integreret vurdering, teknologisk og institutionel nyskabelse og økonomisk mobilisering for opfyldelsen af SDG’erne; |
| --- | --- |

17.

| 18. | anerkender, at de flere lande i Europa, både EU- og ikke-EU-lande, har underskrevet aftalen om SDG’erne; mener, at det i lyset af debatten om Europas fremtid bør overvejes at udvikle en paneuropæisk ramme for opfyldelsen af SDG’erne blandt medlemsstaterne af EU og EØS, lande, som EU har undertegnet associeringsaftaler med, EU's kandidatlande og, efter dets udtræden, Det Forenede Kongerige; |
| --- | --- |

18.

| 19. | understreger den rolle, som det politiske forum på højt niveau spiller i opfølgningen og revisionen af SDG'erne, og opfordrer Kommissionen og Rådet til at fastholde EU's førende rolle i udformningen og gennemførelsen af 2030-dagsordenen ved at vedtage en fælles EU-holdning og foretage fælles indberetning på grundlag af samordnet indberetning fra medlemsstaterne og EU-institutionerne forud for samlingen i det politiske forum på højt niveau i FN-generalforsamlingens regi; opfordrer Kommissionen til under det kommende politiske forum på højt niveau at gøre status over de eksisterende foranstaltninger og de specifikke SDG'er, der skal behandles; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mener, at EU bør være førende på verdensplan i overgangen til en CO2-fattig økonomi og et bæredygtigt produktions-forbrugssystem; inviterer Kommissionen til at orientere sine politikker for videnskab, teknologi og innovation mod SDG’erne og opfordrer Kommissionen til at udarbejde en meddelelse til videnskab, teknologi og innovation for bæredygtig udvikling ('STI4SD') som anbefalet af Kommissionens ekspertgruppe om opfølgningen på Rio+20, navnlig SDG’erne, for at formulere og støtte langsigtet politisk koordinering og sammenhæng; |
| --- | --- |

20.

| 21. | fremhæver, at videnskab, teknologi og innovation er særligt vigtige værktøjer for gennemførelsen af SDG’erne; understreger nødvendigheden af, at Horisont 2020 og de fremtidige rammeprogrammer for forskning i højere grad integrerer begrebet bæredygtig udvikling og de samfundsmæssige udfordringer; |
| --- | --- |

21.

| 22. | minder om, at Parlamentet bør have en klar rolle i EU’s gennemførelse af 2030-dagsordenen som angivet i beslutningen af 12. maj 2016; |
| --- | --- |

22.

| 23. | glæder sig over de seneste initiativer til fremme af ressourceeffektivitet, bl.a. ved at fremme forebyggelse, genbrug og genanvendelse af affald, begrænsning af energiudnyttelsen til ikke-genanvendelige materialer, udfasning af deponering af genanvendeligt eller genvindeligt affald, som præsenteret i handlingsplanen for den cirkulære økonomi og forslaget til et nyt, ambitiøst affaldsmål for EU, hvilket bl.a. vil bidrage til at nå SDG 12 og reduktion af affald i havene; erkender, at opfyldelsen af SDG’erne og opfyldelse af klimamål på en omkostningseffektiv måde vil kræve forbedringer af ressourceeffektiviteten og i sig selv vil nedbringe de årlige samlede drivhusgasemissioner med 19 % og drivhusgasemissionerne for G7-landene med op til 25 % inden 2050; påpeger, at 12 ud af 17 mål for bæredygtig udvikling afhænger af bæredygtig brug af naturlige ressourcer; fremhæver vigtigheden af bæredygtigt forbrug og produktion med stigende effektivitet gennem mindre forurening og nedbringelse af efterspørgslen på ressourcer og affald, understreger nødvendigheden af at adskille økonomisk vækst, ressourcebrug og miljøpåvirkning; opfordrer Kommissionen til regelmæssigt at udarbejde en rapport om den cirkulære økonomi, dens tilstand og udvikling, og tillade ændringer af eksisterende politikker baseret på objektive, troværdige og sammenlignelige oplysninger; opfordrer Kommissionen til at sikre, at den cirkulære økonomi giver et betydeligt fald i anvendelsen af ubehandlede materialer, en reduktion af affaldsmaterialer, produkter med længere holdbarhed og udnyttelse af biprodukter og overskudsmaterialer, som tidligere blev anset for affaldsstrømme; opfordrer Kommissionen til at fremlægge en ambitiøs og omfattende strategi for plast og samtidig overholde 2020-målet om miljømæssigt forsvarlig håndtering af kemikalier og tage målsætningen for ikkegiftige materialecykler i betragtning som anført i det 7. miljøhandlingsprogram; mener, at en koordineret indsats på europæisk plan mod fødevarespild er afgørende for SDG 2; understreger EU-målet om at nedbringe fødevarespild med 50 % inden 2030; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at afgørelse nr. 1386/2013/EU angiver, at de nuværende produktions- og forbrugssystemer i den globale økonomi skaber en stor mængde affald, hvilket sammen med den voksende efterspørgsel på varer og tjenesteydelser fører til en udtømning af ressourcerne og medvirker til at øge priserne på de vigtigste råvarer, mineraler og energi, hvilket skaber endnu mere forurening og affald og øger den globale udledning af drivhusgaser og fremskynder forringelser af jordbunden og skovrydning; derfor bør EU og medlemslandene gøre en indsats for at sikre en livscyklusvurdering af produkter og tjenesteydelser og vurderer, hvilken reel påvirkning disse har i forbindelse med bæredygtighed; |
| --- | --- |

24.

| 25. | minder om, at afkobling af økonomisk vækst fra ressourceforbrug er afgørende for begrænsning af miljøpåvirkningen og for forbedringen af EU’s konkurrencedygtighed og reducering af EU’s ressourceafhængighed; |
| --- | --- |

25.

| 26. | understreger, at for at EU kan overholde målene i 2030-dagsordenen er det afgørende, at disse er tilstrækkeligt afspejlet i det europæiske semester, bl.a. ved at sikre grønne jobs, ressourceeffektivitet samt bæredygtige investeringer og innovation; bemærker, at en ressourceeffektiv økonomi har et stort potentiale for jobskabelse og økonomisk vækst og fra 2050 ville bidrage med yderligere 2 billioner USD til den globale økonomi og øge G7-landenes BNP med yderligere 600 mia. USD; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer Kommissionen til at fremhæve over for alle interesserede parter, herunder investorer, fagforeninger og borgerne om fordelene ved at omdanne ikkebæredygtige produktionsformer til aktiviteter, der gør det muligt at gennemføre SDG’erne, samt fordelene ved løbende efteruddannelse af arbejdsstyrken med henblik på grøn og ren beskæftigelse af høj kvalitet; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger vigtigheden af at opfylde SDG 2 om bæredygtigt landbrug og SDG’erne, hvad angår forebyggelse af forurening og overforbrug af vand (6.3 & 6.4), forbedring af jordkvalitet (2.4 & 15.3) og standsning af biodiversitetstab (15) på EU-niveau; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage fat på de betydelige forsinkelser i forbindelse med at opnå god vandstatus i henhold til vandrammedirektivet og til at sikre gennemførelsen af mål nr. 6 for bæredygtig udvikling; bemærker EEA’s vurdering, at mere end halvdelen af vandløb og søer i Europa har en økologisk tilstand, som er klassificeret som ringere end god, og at vandøkosystemer fortsat er udsat for de mest betydelige forringelser og tab af biodiversitet; opfordrer Kommissionen til at støtte innovative tilgange til bæredygtig vandforvaltning, herunder ved at udnytte spildevandets fulde potentiale og anvendelse af principperne om cirkulær økonomi i vandforvaltningen, ved gennemførelse af foranstaltninger til fremme af sikker genbrug af spildevand i landbruget og i de industrielle og kommunale sektorer, understreger, at ca. 70 millioner europæere lider under vandmangel i sommermånederne; minder desuden om, at ca. 2 % af den samlede befolkning i EU ikke har fuld adgang til drikkevand, hvilket uforholdsmæssigt rammer sårbare og marginaliserede grupper; minder endvidere om, at der er 10 dødsfald om dagen i Europa, som følge af den usikre vandforsyning og den dårlige sanitet og hygiejne; |
| --- | --- |

29.

| 30. | glæder sig over Kommissionens fælles meddelelse om havenes fremtid, som foreslår 50 foranstaltninger med henblik på sikre, rene og bæredygtigt forvaltede have i Europa og rundt om i verden for at opfylde SDG 14 — et presserende mål i betragtning af behovet for en hurtig genopretning af de europæiske have og verdens oceaner; |
| --- | --- |

30.

| 31. | understreger den miljømæssige betydning og de socioøkonomiske fordele ved biodiversitet og bemærker, at ifølge den seneste rapport om »planetariske grænser« har det nuværende omfang af tabet biodiversitet overskredet den planetariske grænse, mens biosfæreintegritet betragtes som en kernegrænse, der fører Jordens system ind i en ny tilstand, hvis den ændres betydeligt; bemærker med bekymring, at målene for EU's 2020-biodiversitetsstrategi og biodiversitetskonventionen ikke vil blive efterlevet uden en betydelig ekstraindsats, minder om at ca. 60 % af dyrearterne og 77 % af de beskyttede levesteder er i en tilstand, som ikke er optimale (9); opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at intensivere deres indsats for at nå disse mål, bl.a. ved en fuldstændig gennemførelse af naturdirektiverne og til at anerkende merværdien af det europæiske miljøs økosystemer og biodiversitet ved at afsætte tilstrækkelige ressourcer i de fremtidige budgetter til bevarelse af biodiversiteten, navnlig til Natura 2000-nettet og LIFE-programmet; gentager, at der er behov for en fælles identificeringsmetode, der tager alle direkte og indirekte udgifter til biodiversitet og deres effektivitet i betragtning, men understreger, at EU's samlede udgifter ikke har negative indvirkninger på biodiversiteten, men understøtter opnåelsen af vores biodiversitetsmål; |
| --- | --- |

31.

| 32. | understreger, at fuld gennemførelse og håndhævelse samt tilstrækkelig finansiering af naturdirektiverne er en afgørende forudsætning for en vellykket gennemførelse af biodiversitetsstrategien som helhed og for opfyldelsen af dens overordnede mål; glæder sig over Europa-Kommissionens beslutning om ikke at revidere naturdirektiverne; |
| --- | --- |

32.

| 33. | opmuntrer Europa-Kommissionen og medlemslandene om hurtigt at forstærke det økologiske netværk Natura 2000, at intensivere indsatsen for at sikre, at et tilstrækkeligt antal særlige bevaringsområder tildeles i henhold til Levestedsdirektivet, og at en sådan tildeling følges på vej af effektive foranstaltninger for beskyttelse af biodiversiteten i Europa; |
| --- | --- |

33.

| 34. | bemærker, at undersøgelser viser, at ikkebæredygtigt landbrug er en kæmpe synder, hvad angår tabet af organisk kulstof i jorden og biodiversitet i jorden; opfordrer EU til
  at
  fremme metoder, som opbygger jordkvalitet, såsom rotationer med bælgfrugter og husdyrhold, som sætter EU i stand til at overholde SDG 2.4 og 15.3; |
| --- | --- |

34.

| 35. | mener, at Den Europæiske Union bør gøre meget mere for at bidrage til opnåelse af SDG 15, opfordrer Kommissionen til især at prioritere spørgsmålet om miljømæssige rensningsforanstaltninger ved at foreslå harmoniserede standarder med henblik på at undgå udnyttelse og forringelse af jorden og ved hurtigst muligt at fremlægge handlingsplanen for bekæmpelse af skovrydning og skovødelæggelse, der er blevet bebudet adskillige gange, samt en tidsplan for dens gennemførelse; |
| --- | --- |

35.

| 36. | erkender, at ændringer i jordbundens biodiversitet og jordbundens indhold af organisk kulstof primært skyldes dyrkningsmetoder og ændringer i arealanvendelsen samt klimaforandringer; der har en alvorlig negativ indvirkning på økosystemerne og samfundet som helhed; opfordrer derfor Kommissionen til at lægge særlig vægt på jordbundsrelaterede problemer i den kommende 8. miljøhandlingsprogram; |
| --- | --- |

36.

| 37. | betoner, at EU-import af sojabønner til dyrefoder bidrager til skovrydning i Sydamerika og underminerer dermed SDG’erne vedrørende skovrydning, klimaændringer og biodiversitet; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer Kommissionen til at øge indsatsen som en global aktør i beskyttelsen af Nordpolens vigtige økologi og miljø; opfordrer indtrængende Kommissionen til ikke at tillade nogen politikker, der motiverer udnyttelse af Nordpolen med henblik på fossile brændstoffer; |
| --- | --- |

38.

| 39. | glæder sig over, at der er fokus på biodiversitet, naturressourcer og økosystemer og den anerkendte forbindelsen mellem disse elementer og menneskers sundhed og velvære; understreger nødvendigheden af en »One Health«-tilgang, som både omfatter menneskers, dyrs og miljømæssige sundhed, og minder om, at investering i forskning og innovation med henblik på at udvikle ny sundhedsrelateret teknologi er en afgørende forudsætning for at opfylde SDG’erne; tilskynder Kommissionen til at foretage en meget hurtig analyse for at svare på OECD’s udgivelse »Fokus på helbredet« (EU-sundhed i ét blik), der viser, at den forventede levetid ikke er steget i flere EU-lande; bemærker, at lige adgang til sundhed af høj kvalitet er nøglen til bæredygtige sundhedssystemer, der giver mulighed for at mindske uligheder; understreger, at der er behov for en større indsats for at imødegå de mangesidige hindringer, der findes for adgang på individniveau, udbyderniveau og sundhedssystemniveau, samt fortsat at investere i innovation og medicinsk forskning og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) med henblik på at udvikle sundhedsløsninger, der er tilgængelige, bæredygtige og rettet mod bekæmpelse af hiv/aids, tuberkulose, meningitis, hepatitis C og andre oversete smitsomme sygdomme, som ofte er knyttet til fattigdom; påpeger, at investering i forskning og udvikling inden for medicin på verdensplan er af afgørende betydning for tacklingen af fremvoksende sundhedsudfordringer som epidemier og antibiotikaresistens; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger, at havøkonomien, »den blå økonomi«, rummer vigtige muligheder for bæredygtig udnyttelse og bevarelse af havets ressourcer, og at passende støtte til kapacitetsopbygning til udvikling og gennemførelse af planlægningsværktøjer og forvaltningssystemer kan sætte udviklingslandene i stand til at udnytte disse muligheder; understreger, at EU bør spille en vigtig rolle i denne forbindelse; |
| --- | --- |

40.

| 41. | anerkender sammenhængen mellem udvindingen og bevaring af fiskeressourcer og handel; anerkender endvidere, at de tabte indtægter ved ikke at tage fat på skadelig fiskeristøtte er meget store, idet fiskeressourcerne ellers vil blive udtømt, det vil medføre fødevareusikkerhed og de arbejdspladser, som skulle bevares vil forsvinde; |
| --- | --- |

41.

| 42. | minder om, at EU og dets medlemsstater alle er parter i Parisaftalen og derfor forpligtede til dens mål, som kræver en global indsats; understreger behovet for at integrere de langsigtede dekarboniseringsmål for at begrænse den globale opvarmning til et godt stykke under 2 oC og fortsætte indsatsen for at begrænse stigningen til 1,5 oC; |
| --- | --- |

42.

| 43. | minder om, at Kommissionens forslag om en klima- og energiramme for 2030 fastsætter tre centrale mål for 2030: en reduktion i udledningen af drivhusgasser på mindst 40 %, mindst 27 % af EU's energiforbrug skal dækkes af vedvarende energi og en forbedring af energieffektiviteten på mindst 30 %; minder om de positioner, som Parlamentet har indtaget omkring disse mål; understreger behovet for at føre tilsyn med disse mål og forberede en nul-emissionsstrategi for midten af århundredet for EU og til at sikre en omkostningseffektiv vej hen imod opfyldelsen af målet om kulstofneutralitet som vedtaget i Parisaftalen, der tager hensyn til de regionale og nationale forhold i EU; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer EU og medlemsstaterne til effektivt at integrere modvirkning af og tilpasning til klimaændringer i udviklingspolitikken; fremhæver, at det er nødvendigt at tilskynde til teknologioverførsel for at sikre energieffektivitet og rene teknologier og yde støtte til investeringer i decentraliserede, vedvarende energiprojekter i lille målestok, som ikke er tilsluttet elektricitetsnettet; opfordrer EU til at øge sin bistand til bæredygtigt landbrug for at imødegå klimaændringerne ved hjælp af målrettet støtte til smålandbrugere, diversificering af afgrøder, skovlandbrug og økologiske landbrugsmetoder; |
| --- | --- |

44.

| 45. | bemærker, at miljøforringelse og klimaændringer udgør en betydelig risiko for opnåelse og opretholdelse af fred og retfærdighed; anerkender behovet for større opmærksomhed på den rolle, som klimaændringer og miljøforringelse spiller som motor for den globale migration samt på fattigdom og sult; opfordrer EU og medlemsstaterne til at fastholde klimaændringer som en strategisk prioritet i de diplomatiske dialoger på globalt plan, herunder i bilaterale og biregionale dialoger på højt plan med G7, G20, i FN samt med partnerlandene som f.eks. Kina for at fortsætte en positiv og aktiv dialog, der fremskynder den globale overgang til renere energi og undgår farlige klimaændringer; |
| --- | --- |

45.

| 46. | anerkender det arbejde, der udføres af det amerikanske Centre for Climate and Security i forbindelse med udpegningen af spændingsområder mellem klimaændringer og international sikkerhed, og som henviser til klimaændringer som en »trusselsmultiplikator«, som kan kræve stor humanitær eller militær intervention og føre til mere alvorlige storme, som truer byer og militærbaser; |
| --- | --- |

46.

| 47. | understreger, at energifattigdom, der ofte defineres som en situation, hvor individer eller husholdninger ikke er i stand til at opvarme boligen tilstrækkeligt op eller gøre brug af andre nødvendige energitjenester til en overkommelig pris, er et problem i mange medlemsstater; understreger, at energifattigdom skyldes stigende i energipriser, krisens indvirkning på de nationale og regionale økonomier og boliger med lav energieffektivitet; minder om, at det ifølge EU’s statistikker om indkomstforhold og levevilkår (EU-SILC) skønnes, at 54 mio. unionsborgere (10,8 % af EU's befolkning) ikke var i stand til at holde deres bolig tilstrækkeligt varm i 2012 og et lignede tal blev angivet for forsinket betaling af regninger på el, gas og vand eller tilfælde af dårlige boligforhold; opfordrer medlemsstaterne til at anerkende og tage fat på dette problem, idet en garanti for basale energitjenester er afgørende for at sikre, at samfund ikke oplever negative indvirkninger på helbredet eller synker dybere ned i fattigdom, men kan opretholde en god livskvalitet, såvel som at sikre, at de finansielle bidrag til at bistå husholdninger, der har brug for støtte, ikke bliver for store; understreger, at moderne energitjenester er afgørende for menneskers trivsel og for et lands økonomiske udvikling; men alligevel har 1,2 milliarder mennesker på verdensplan ikke adgang til elektricitet og mere end 2,7 milliarder mennesker har ikke rene køkkenfaciliteter; minder desuden om, at over 95 % af disse mennesker enten lever i Afrika syd for Sahara eller i udviklingslande i Asien, og ca. 80 % bor i landdistrikterne; understreger, at energi er afgørende for næsten alle de store udfordringer og muligheder, som verden står overfor i dag; understreger, at hvad angår beskæftigelse, klimaændringer, fødevareproduktion eller stigende indkomster er adgang til energi for alle afgørende, og at bæredygtig energi udgør mulighed, idet den forvandler liv, økonomier og planeten; |
| --- | --- |

47.

| 48. | anbefaler en fuldstændig integration af klimaindsatsen i EU's budget (klimaindsatsmainstreaming), der sikrer, at foranstaltninger til reduktion af drivhusgasemissioner er integreret i alle beslutninger om investeringer i Europa; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde en rapport hvert femte år, begyndende senest seks måneder efter den forberedende dialog under UNFCCC i 2018 om EU's klimalovgivning, som omfatter forordningen om indsatsfordeling og direktivet om emissionshandelsordningen med henblik på at sikre, at denne lovgivning er effektiv i forbindelse med det forventede bidrag til bestræbelserne på at reducere drivhusgasemissionerne i EU og at fastslå, om den nuværende kurs for reduktioner vil være nok til at opfylde SDG’erne og målene i Parisaftalen; anmoder endvidere Kommissionen om at revidere og opjustere 2030-klima- og energirammerne og EU's nationalt bestemte bidrag inden 2020, således at de er tilstrækkeligt tilpasset de langsigtede målsætninger i Parisaftalen og SDG’erne; opfordrer Kommissionen til at fremme mulighederne for optagelse af drivhusgasser ved at tilskynde til udvikling af politikker, der støtter skovrejsning og god skovforvaltningspraksisser, i lyset af at EU i henhold til 2030-dagsordenen har forpligtet sig til at fremme gennemførelsen af en bæredygtig skovforvaltning, stoppe skovrydning, genoprette nedbrudte skove og sikre en forøgelse af skovrejsningen og genplantningen af skov i verden inden 2020; |
| --- | --- |

49.

| 50. | understreger, at indsatsen for at afbøde den globale opvarmning ikke bør ses som en hindring for bestræbelserne på at opnå økonomisk vækst, men at dekarboniseringen af økonomien derimod skal ses som en drivkraft i opnåelsen af ny og bæredygtig økonomisk vækst og beskæftigelse; anerkender ikke desto mindre, at der, når man bevæger sig hen imod en ny økonomisk og social model, vil være samfund, som er centreret omkring traditionel industri, der med stor sandsynlighed vil blive udfordret; understreger vigtigheden af støtte under denne omstilling og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at kanalisere finansiering fra kilder som f.eks. EU's emissionshandelsordning over til at finansiere moderniseringen og en retfærdig omstilling for at hjælpe disse samfund og fremme anvendelsen af den bedste teknologi og produktionspraksis for at sikre de bedste miljøstandarder og sikker, stabil og bæredygtig beskæftigelse; |
| --- | --- |

50.

| 51. | bemærker, at det fortsatte tab af biodiversitet og de negative konsekvenser af skovrydning og klimaændring kan medføre øget konkurrence om ressourcer såsom mad og energi, øget fattigdom, global politisk ustabilitet og fordrivelse af befolkningsgrupper og nye migrationsmønstre på verdensplan; insisterer på, at Kommissionen, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og medlemsstaterne bør overveje dette i alle aspekter af forbindelserne udadtil og internationalt diplomati, samtidig med at der sikres en betydelig stigning i finansieringen af den officielle udviklingsbistand (ODA); anmoder om, at Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten og medlemsstaterne i alle aktiviteter og interaktioner med tredjelande bestræber sig på at reducere emissionerne ved at fremme vedvarende energikilder, ressourceeffektivitet, biodiversitet og beskyttelse af skovene og ved at fremme modvirkning af og tilpasning til klimaændringer; |
| --- | --- |

51.

| 52. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at EU’s eksterne politikker er forenelige med SDG’erne, og til at identificere områder, hvor yderligere foranstaltninger eller gennemførelse er nødvendig for at sikre, at EU's eksterne politikker støtter en effektiv gennemførelse af SDG’erne, og at den ikke er i modstrid med SDG’erne og deres gennemførelse i andre regioner, navnlig i udviklingslandene; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at indlede en pålidelig proces med udgangspunkt i en metode til fremsyn/tidlig varsling for nye initiativer og forslag, herunder en revision af nuværende lovgivning, og til at fremlægge et forslag til en overordnet ekstern strategi for bæredygtig udvikling; understreger de tilgængelige redskaber og fora, som f.eks. Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD), UNECE's regionale forum om bæredygtig udvikling (RFSD), Det Politiske Forum på Højt Niveau og FN's centrale platform; opfordrer til en frivillig evaluering i Det Politiske Forum på Højt Niveau i tråd med 2030-dagsordenen, der tilskynder medlemsstaterne til at »gennemføre regelmæssige og inklusive statusrapporter over fremskridt«; lægger vægt på den almindelige og tilstrækkelige forudgående konsekvensvurderings rolle i denne sammenhæng; minder om traktatforpligtelsen til at tage udviklingssamarbejdets mål i betragtning i alle politikker, der med stor sandsynlighed vil påvirke udviklingslandene; |
| --- | --- |

52.

| 53. | understreger betydningen af den officielle udviklingsbistand (ODA) som et vigtigt instrument til at opfylde 2030-dagsordenen med hensyn til udryddelse af fattigdom i alle dens former og bekæmpelse af uligheder, men gentager, at udviklingsbistanden ikke i sig selv er tilstrækkelig til at løfte udviklingslandene ud af fattigdom; understreger behovet for at fremme instrumenter, der tilskynder til større ansvarlighed, f.eks. budgetstøtte; opfordrer EU og medlemsstaterne til at bekræfte deres tilsagn om at afsætte 0,7 % af bruttonationalindkomsten og fremlægge et detaljeret forslag til en tidsplan for, hvordan udviklingsbistanden gradvist kan øges for at nå dette mål; minder om EU's tilsagn om at afsætte mindst 20 % af sin officielle udviklingsbistand til menneskelig udvikling og social integration og opfordrer til en fornyet indsats i denne henseende; opfordrer Kommissionen til at gennemføre henstillingen fra OECD's Komité for Udviklingsbistand (DAC) om at nå et gennemsnitligt årligt gaveelement på 86 % af det samlede ODA-tilsagn; opfordrer til, at ODA beskyttes mod omledning, og til, at de internationalt aftalte principper for udviklingseffektivitet overholdes ved at bibeholde de grundlæggende ODA-mål om udryddelse af fattigdom, med særligt fokus på de mindst udviklede lande (LDC-landene) og skrøbelige sammenhænge; minder om behovet for at gå videre end forholdet mellem donor og modtager inden for en bredere udviklingsdagsorden; |
| --- | --- |

53.

| 54. | understreger, at sikring af retfærdighed og gennemsigtighed på skatteområdet, bekæmpelse af skatteunddragelse, udryddelse af ulovlige finansielle strømme og skattely samt forbedret forvaltning af offentlige finanser, bæredygtig økonomisk vækst og øget mobilisering af nationale ressourcer er afgørende for finansieringen af 2030-dagsordenen; opfordrer EU til at oprette et finansieringsprogram (DEVETAX2030) for specifikt at bidrage til etableringen af skattestrukturer i de nye markedsøkonomier og for at hjælpe udviklingslandene med at oprette nye regionale skattekontorer; gentager, at der er behov for en global afgift på finansielle transaktioner for at tackle de globale udfordringer i forbindelse med fattigdom, for en undersøgelse af de afsmittende virkninger af alle medlemsstaternes og EU's skattepolitik for udviklingslandene og for, at princippet om udviklingsvenlig politikkohærens opretholdes, når der lovgives på dette område; |
| --- | --- |

54.

| 55. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at justere deres tilgang til migration med henblik på at udvikle en indvandringspolitik, der er i overensstemmelse med mål 10, og en opfattelse af indvandrere og asylsøgere, der er baseret på kendsgerninger, og med bekæmpelse af fremmedhad og diskrimination mod indvandrere, samt med henblik på at investere i centrale drivkræfter for menneskelig udvikling; gentager sin bekymring over, at de nye politikker og finansielle instrumenter med henblik på imødegåelse af de grundlæggende årsager til ulovlig og tvungen migration kan gennemføres på bekostning af udviklingsmål, og opfordrer til, at Parlamentet tildeles en større rolle i forbindelse med at sikre, at de nye finansieringsinstrumenter er forenelige med EU's retsgrundlag, principper og forpligtelser, navnlig 2030-dagsordenen; minder om, at det primære mål for udviklingssamarbejde er udryddelsen af fattigdom og økonomisk og social udvikling på lang sigt; |
| --- | --- |

55.

| 56. | glæder sig over den vægt, der lægges på investering i unge som de vigtigste aktører i forbindelse med gennemførelsen af SDG’erne; understreger behovet for at udnytte udviklingslandenes demografiske dividende gennem passende offentlige politikker og investeringer i unges uddannelse og sundhed, herunder seksuel og reproduktiv sundhed og uddannelse; understreger, at dette er en lejlighed til endelig at fremme ligestilling og styrke kvinders indflydelse som et væsentligt element i en udviklingsvenlig politikkohærens, og opfordrer EU til at integrere disse i alle udenrigspolitiske områder; erkender, at disse vigtige drivkræfter for menneskelig udvikling og menneskelig kapital skal prioriteres for at sikre en bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

56.

| 57. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at forpligte sig til at sætte ind med de nødvendige ressourcer og politisk fokus for at sikre, at princippet om ligestilling og styrkelse af kvinders og pigers stilling sættes i fokus ved implementeringen af 2030-dagsordenen; |
| --- | --- |

57.

| 58. | opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at de offentlige budgetter ikke kommer i konflikt med SDG’erne; mener, at en betydelig stigning i grønne investeringer, innovation og vækst i EU er nødvendig for en rettidig og vellykket gennemførelse af 2030-dagsordenen; og anerkender, at nye finansieringsinstrumenter og forskellige tilgange til den aktuelle investeringspolitik, såsom udfasning af miljøskadelige subsidier og højemissionsprojekter, er nødvendige; opfordrer til en strategi for integration af miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer for multinationale selskaber og virksomheder i deres forretningsmodeller og institutionelle investorer i deres investeringsstrategier med henblik på at flytte midler til bæredygtig finansiering og opgive fossile brændstoffer; |
| --- | --- |

58.

| 59. | opfordrer til, at den flerårige finansielle ramme efter 2020 omfordeler midlerne i EU's budget med henblik på gennemførelsen af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og sikre, at der er tilstrækkelige midler til effektivt at nå SDG’erne; opfordrer til øget integrering af bæredygtig udvikling i alle finansieringsmekanismerne og budgetposterne; gentager, at en langsigtet sammenhæng i politikkerne spiller en vigtig rolle for omkostningsreduktion; fremhæver betydningen af samhørighedspolitikken som den vigtigste investeringspolitik i EU og minder om, at en horisontal anvendelse af kriterierne om bæredygtighed og resultatbaserede mål for alle EU's struktur- og investeringsfonde, herunder Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, er nødvendig for at opnå en omfattende omstilling til bæredygtig og inklusiv økonomisk vækst; |
| --- | --- |

59.

| 60. | opfordrer Den Europæiske Investeringsbank til at sikre, at den lever op til de europæiske værdier ved at anvende konsekvente bæredygtighedskriterier i sin långivning, og navnlig at långivningen til energi- og transportsektoren målrettes bæredygtige og CO2-fattige projekter; |
| --- | --- |

60.

| 61. | opfordrer EIB til at tildele 40 % af sin låneportefølje til CO2-fattig og klimarobust vækst inden 2030; |
| --- | --- |

61.

| 62. | anmoder EIB om at afsætte flere midler til Elena-initiativet for at tildele tilskud til teknisk bistand med fokus på gennemførelsen af projekter og programmer inden for energieffektivitet, distribueret vedvarende energi og bytransport; |
| --- | --- |

62.

| 63. | anerkender, at modstandsdygtige og bæredygtige infrastrukturer er et centralt princip for opnåelsen af en kulstoffattig bæredygtig fremtid, og at de medfører en række fordele såsom holdbarhed og forbedret beskyttelse mod ild og oversvømmelse; mener, at der kun kan opnås en omstilling til et bæredygtigt samfund ved at holde fast i princippet om »energieffektivitet først« og fortsat forbedre effektiviteten af apparater, elnet og bygninger samt samtidig at udvikle oplagringssystemer; anerkender, at det største energibesparelsespotentiale ligger i bygningssektoren, og anmoder EU om at forpligte sig til et 2050-mål om en fuldstændig bæredygtig, CO2-fattig og energieffektiv bygningsmasse næsten uden energiefterspørgsel, hvor den eventuelt tilbageværende efterspørgsel er leveret fra en bred vifte af vedvarende energikilder; opfordrer til en stigning i andelen af vedvarende energi i EU's energimiks; advarer mod en fastlåst ikke-bæredygtig infrastruktur, og opfordrer Kommissionen til at foreslå foranstaltninger til en ordnet omstilling til en bæredygtig lavemissionsøkonomi og en grundlæggende omlægning af udviklingen af infrastruktur med henblik på at afbøde de systemiske økonomiske risici, der er forbundet med kulstofrige finansielle aktiver; |
| --- | --- |

63.

| 64. | anmoder Kommissionen og medlemslandene om at prioritere den bæredygtige mobilitet og forbedre den offentlige trafik på lokalt niveau i respekt for hvert lands ejendommeligheder og ud fra borgernes reelle behov; mener, at EU's finansielle støtte til udvikling af transportsektoren og infrastruktur bør være rettet mod mål, som tilfører reel merværdi for medlemsstaterne; |
| --- | --- |

64.

| 65. | understreger, at korruption har en alvorlig indvirkning på miljøet, og at ulovlig handel med truede arter af vilde dyr og planter, mineraler og ædelstene, samt skovprodukter, f.eks. tømmer, også er uløseligt forbundet med korruption; understreger desuden, at ulovlig handel med vilde dyr og planter kan udgøre en yderligere trussel mod truede arter, mens skovhugst kan føre til tab af biodiversitet og øge kulstofemissioner, som bidrager til klimaændringer; understreger, at for de organiserede kriminelle grupper er udbyttet stort og næsten uden risiko, idet lovovertrædelser på skovområdet kun sjældent retsforfølges og straffene ofte ikke svarer til forbrydelsens alvor; minder om, at FN's konvention om bekæmpelse af korruption, der har et bredt fokus på at forebygge korruption, effektiv retshåndhævelse, internationalt samarbejde og inddrivelse af aktiver, kan være et effektivt værktøj til at bekæmpe korruption i miljøsektoren; opfordrer medlemsstaterne til at integrere strategier til bekæmpelse af korruption som f.eks. gennemsigtighed og ansvarlighed i lovgivning og politikker på miljøområdet, og at fremme demokrati og god regeringsførelse; understreger, at bekæmpelse af korruption i miljøsektoren, vil bidrage til at skabe lige adgang til livsvigtige ressourcer såsom vand og et rent miljø, hvilket er afgørende for at beskytte miljøet og sikre bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

65.

| 66. | anerkender betydningen af kultur og kulturel deltagelse for opnåelse af resultater under SDG-dagsordenen samt den rolle, som kulturen spiller i eksterne forbindelser og udviklingspolitik; opfordrer til passende støtte til kulturelle institutioner og organisationer i forbindelse med opfyldelse af SDG-dagsordenen samt yderligere uddybning af forbindelserne mellem forskning, videnskab, innovation og kunst; |
| --- | --- |

66.

| 67. | minder om, at kulturel deltagelse forbedrer fysisk og mentalt helbred og velvære, påvirker præstationerne i skolen og på arbejdet positivt, hjælper folk, der har størst risiko for at blive socialt udelukkede, til at komme ind på arbejdsmarkedet og bidrager således kraftigt til opnåelse af mange af SDG’erne; |
| --- | --- |

67.

| 68. | er dybt bekymret over forskellene mellem de resultater, der opnås i uddannelsessystemerne i medlemsstaterne, således som det fremgår af de seneste PISA-rapporter; understreger, at tilstrækkeligt finansierede offentlige systemer for almen uddannelse og erhvervsuddannelse, der er tilgængelige for alle, er afgørende for at sikre ligestilling og social inklusion og for at nå de delmål, der er opstillet under SDG 4, og at uddannelse af høj kvalitet har mulighed for at styrke sårbare personer, mindretal, personer med særlige behov og kvinder og piger; beklager det vedvarende problem med høj ungdomsarbejdsløshed; understreger, at uddannelse er nøglen til at udvikle selvbærende samfund; opfordrer EU til at forbinde kvalitetsundervisning, faglig og erhvervsorienteret uddannelse og samarbejde med erhvervslivet, da dette er en vigtig forudsætning for unges beskæftigelsesegnethed og adgang til kvalificerede job; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at beskytte regionale sprog, mindretalssprog og mindre anvendte sprog og sproglig mangfoldighed og sikre, at sproglig forskelsbehandling ikke tolereres, når de integrerer SDG’erne i den europæiske politiske ramme og i Kommissionens nuværende og fremtidige prioriteter; |
| --- | --- |

69.

| 70. | mener, at kulturel forskellighed og beskyttelse af naturarv skal fremmes på tværs af den europæiske politiske ramme, herunder gennem uddannelse; |
| --- | --- |

70.

| 71. | opfordrer medlemslandene til først at prioritere den miljømæssige og økonomiske omstilling af industriområder, som på forskellige steder i Europa forårsager forhøjede niveauer af forurening det omgivende miljø og udsætter lokalbefolkningen for betydelige helbredsrisici; |
| --- | --- |

71.

| 72. | understreger den rolle, som EU's dagsorden for byerne vil spille i gennemførelsen af den globale »nye dagsorden for byer«, og glæder sig over den politikmæssige udvikling, som giver byer og regioner magt til at foretage synergetiske grønne investeringer; glæder sig over initiativer som f.eks. Green Leaf-prisen og den globale borgmesterpagt for klima og energi, og understreger endvidere den uomgængelige betydning, som byer og regioner spiller med hensyn til at opfylde SDG’erne, da bæredygtighed kræver samarbejde og en langsigtet tilgang fra alle styringsniveauer og alle sektorer; |
| --- | --- |

72.

| 73. | minder om, at det i 2030-dagsordenen anerkendes, at vi kan ikke længere kan betragte fødevarer, levevilkår og forvaltning af naturressourcerne uafhængigt af hinanden; understreger, at det at sætte fokus på udvikling af landdistrikter og investering i landbrug — afgrøder, husdyrhold, skovbrug, fiskeri og akvakultur — er et kraftfuld redskab til at standse fattigdom og sult og skabe bæredygtig udvikling; bemærker, at landbruget har en betydelig rolle at spille i bekæmpelsen af klimaændringerne; fremhæver, at den store ambition bag SDG’erne kun kan opfyldes gennem samarbejde — nord-syd, syd-syd og triangulært — og gennem globale partnerskaber mellem flere aktører og på tværs af en bred række områder; |
| --- | --- |

73.

| 74. | glæder sig over hensigten om at integrere bæredygtig udvikling i handels- og investeringspolitik og opfordrer til, at der i EU's politiske beslutningsproces bliver taget bedre hånd om følgerne af at skaffe sig varer og naturressourcer fra hhv. inden for og uden for EU; opfordrer til at genoverveje investeringspolitikken og til at gøre bred anvendelse af innovative finansieringsredskaber for at nå SDG’erne; opfordrer Kommissionen til at sikre, at kontrollen af bæredygtig udvikling i forbindelse med fremtidige handelsaftaler er gennemsigtig; |
| --- | --- |

74.

| 75. | opfordrer Kommissionen til under inddragelse af relevante interessenter at udvikle og yde specifik skræddersyet støtte til marginaliserede husholdninger og grupper med lav indkomst, f.eks. romaer, for at sikre dem sunde liv og adgang til basale ydelser og sikre, rene naturressourcer såsom luft, vand, prisoverkommelig og moderne energi og sund ernæring, hvilket også vil bidrage til opfyldelse af bæredygtighedsmål nr. 1, 10 og 15 om at sætte en stopper for fattigdom, mindske ulighed og fremme fredelige og inkluderende samfund; |
| --- | --- |

75.

| 76. | anerkender, således som det er fastsat i 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, at personer med handicap er i meget stor fare for at komme til at leve i fattigdom med utilstrækkelig adgang til grundlæggende rettigheder som f.eks. uddannelse, sundhed og beskæftigelse; |
| --- | --- |

76.

| 77. | mener, at EU’s initiativer rettet mod at skabe en bæredygtig fremtid ikke kan se bort fra den omfattende debat om dyr som følende væsener og deres velfærd, der ofte ignoreres i de dominerende produktions- og forbrugssystemer; fremhæver, at EU er nødt til at lukke de nuværende politiske og lovgivningsmæssige huller for så vidt angår, således som det efterspørges af et stadigt voksende antal borgere; |
| --- | --- |

77.

| 78. | opfordrer Kommissionen til at øge indsatsen og midlerne til bevidstgørelseskampagner, målrettede uddannelseskampagner såvel som til at øge borgeres engagement i og indsats for en bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

78.

| 79. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til inden udgangen af 2020 at ophøre med at give incitament til palmeolie- og sojabaserede biobrændstoffer, der fører til skovrydning og beskadigelse af tørvebundsarealer; opfordrer endvidere til, at der indføres en enkelt certificeringsordning for palmeolie, der kommer ind på EU-markedet, og til, at den skal certificere produktets socialt ansvarlige oprindelse; |
| --- | --- |

79.

| 80. | opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte med at intensivere indsatsen for effektive foranstaltninger til at gøre noget ved dårlig luftkvalitet, som er ansvarlig for mere end 430 000 for tidligt døde i EU om året; opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at ny og eksisterende lovgivning håndhæves for at fremskynde de retlige skridt mod medlemsstater, der ikke overholder luftforureningslovgivningen, og til at foreslå ny, effektiv lovgivning, herunder sektorspecifik lovgivning, for at bekæmpe dårlig luftkvalitet og tackle de forskellige forureningskilder, samtidig med at den gør noget ved emissionerne af metan; understreger, at EU stadig er langt fra at nå de luftkvalitetsniveauer, som er fastsat for EU, og som er langt mindre strenge end dem, der anbefales af WHO; |
| --- | --- |

80.

| 81. | bemærker, at Kommissionen har gjort noget ved problemet med den dårlige luftkvalitet ved at igangsætte nogle traktatbrudsprocedurer, navnlig mod de fortsatte overskridelser af grænseværdierne for NO2 i direktiv 2008/50/EF; |
| --- | --- |

81.

| 82. | minder om, at reduceringen af støjforurening er ét af de kvalitetsparametre, som ikke nås inden 2020; understreger, at eksponeringen for støj er medvirkende til, at der i EU hvert år er mindst 10 000 mennesker, som dør en for tidlig død pga. hjertesygdomme og slagtilfælde, og at ca. 1/4 af den europæiske befolkning i 2012 var udsat for støjniveauer, der oversteg grænseværdierne; opfordrer medlemslandene til at prioritere overvågningen af støjniveauerne og sikre, at grænseværdierne for det eksterne og det interne miljø overholdes; efterlyser endvidere foranstaltninger til bekæmpelse af støjforurening; |
| --- | --- |

82.

| 83. | betoner, at Kommissionens data viser, at mere end halvdelen af EU's korn bruges til at fodre dyr med; bemærker, at FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation har advaret mod, at yderligere brug af korn som dyrefoder kan true fødevaresikkerheden ved, at det mindsker mængden af korn til rådighed til menneskeføde; |
| --- | --- |

83.

| 84. | fremhæver det bidrag, som husdyrsektoren yder til EU's økonomi og bæredygtigt landbrug, navnlig når den integreres i landbrugsproduktionen; henleder opmærksomheden på det potentiale, som aktiv styring af næringsstoffers kredsløb inden for husdyrsektoren har med hensyn til at mindske indvirkningen fra CO2-, ammoniak- og nitratudledninger på miljøet; gør endvidere opmærksom på det potentiale, der ligger i integreret landbrug med hensyn til at bidrage til et mere velfungerende landbrugsrelateret økosystem og en miljøvenlig landbrugssektor; |
| --- | --- |

84.

| 85. | bemærker, at kvinder, der arbejder i landbruget i udviklingslandene, kunne øge bedrifternes udbytte med 20-30 %, hvis de havde samme adgang til ressourcer som mænd; understreger, at dette udbytteniveau kunne nedbringe antallet af mennesker, der sulter, med 12-17 % på verdensplan; |
| --- | --- |

85.

| 86. | fremhæver navnlig kvinders afgørende rolle som medlemmer af familiebedrifter, som er den vigtigste samfundsøkonomiske enhed i landdistrikterne, og deres indsats med hensyn til fødevareproduktion, bevaring af traditionelle kundskaber og kompetencer og kulturel identitet samt beskyttelse af miljøet, særlig i betragtning af, at kvinder i landdistrikterne også er ramt af løn- og pensionsforskelle; |
| --- | --- |

86.

| 87. | minder om, at Kommissionen under det 7. miljøhandlingsprogram er forpligtet til at vurdere miljøindvirkningen af Unionens forbrug i en global sammenhæng; understreger den positive indvirkning, som en bæredygtig livsstil kan have på menneskers sundhed og begrænsning af drivhusgasemissioner; minder Kommissionen om, at SDG 12.8 kræver, at offentligheden oplyses og bevidstgøres om bæredygtig udvikling og livsstil; opfordrer som følge heraf indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle programmer til at øge bevidstgørelsen af borgerne om implikationerne af forskellige typer forbrug for menneskers sundhed, miljøet, fødevaresikkerhed og klimaændringer; opfordrer Kommissionen til at offentliggøre en meddelelse om et bæredygtigt europæisk fødevaresystem hurtigst muligt; |
| --- | --- |

87.

| 88. | bemærker, at SDG12.8 kræver, at regeringerne skal sikre, at folk alle vegne har de relevante oplysninger og er bevidste om bæredygtig udvikling og livsstil i harmoni med naturen; opfordrer som følge heraf indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle programmer til at forbedre bevidstheden hos borgere om følgerne af forbrugsniveauer for menneskets sundhed, miljøet, fødevaresikkerheden og klimaændringerne; |
| --- | --- |

88.

| 89. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle en omfattende EU-rammepolitik, som gør noget ved de globale sundhedsudfordringer såsom hiv/aids, tuberkulose, hepatitis C og antimikrobiel resistens, og i den forbindelse have de forskellige situationer og særlige udfordringer i EU-medlemsstaterne og deres nabolande, hvor belastningen af hiv og multiresistent tuberkulose er størst, in mente; opfordrer Kommissionen og Rådet til at spille en stærk politisk rolle i dialogen med lande, som er belastede af mange sygdomme, herunder nabolande i Afrika, Østeuropa og Centralasien, og i den forbindelse at sikre, at der foreligger planer for bæredygtig omstilling til national finansiering, så hiv- og tuberkuloseprogrammer vil være effektive, bliver fortsat og opjusteret, når den internationale donorstøtte holder op, og at fortsætte med at arbejde tæt sammen med disse lande for at sikre, at de påtager sig ansvaret for og ejerskabet af hiv- og tuberkuloseindsatsen; |
| --- | --- |

89.

| 90. | anerkender, at det er effektivt at stille lægemidler til præventiv forudgående eksponering til rådighed i forbindelse med forebyggelse af hiv/aids; opfordrer endvidere Kommissionen og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) til at anerkende, at behandling i forbindelse med hiv/aids er også forebyggende; |
| --- | --- |

90.

| 91. | anerkender, at seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder er vigtige katalysatorer med transformerende potentiale medhensyn til flerdimensional udryddelse af fattigdom og altid bør anerkendes som en forudsætning for både sunde liv og ligestilling; understreger i denne sammenhæng, at der bør fokuseres meget mere på seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder, som desværre stadigvæk behandles som et nicheproblem på trods af, at de er af yderste vigtighed for ligestilling, styrkelse af unge og menneskelig udvikling og i sidste ende udryddelse af fattigdom; betoner, at dette ikke repræsenterer noget stort fremskridt sammenlignet med tidligere EU-tilgange, og at seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder stadig mangler at blive anerkendt som afgørende katalysatorer for bæredygtig udvikling; bemærker, EU's stilling har været usammenhængende på dette område, jf. denne pakke: Kommissionen anerkender kun EU-handling på dette område under »sundhed« i sin meddelelse om 2030-dagsordenen, men kun under »ligestilling mellem kønnene« i meddelelsen om konsensus; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte med at anmode om, at USA genovervejer sin position i den såkaldte »global gag rule« (globale mundkurvsregel); |
| --- | --- |

91.

| 92. | fremhæver behovet for at fortsætte med at fremme sundhedsforskning for at udvikle nye og forbedrede tilgængelige, prismæssigt overkommelige og passende medicinske løsninger på hiv/aids, tuberkulose og andre fattigdomsrelaterede og negligerede sygdomme, fremvoksende epidemier og antimikrobiel resistens; |
| --- | --- |

92.

| 93. | påpeger, at landbruget i EU allerede yder et bidrag til bæredygtighed; bemærker dog, at den fælles landbrugspolitik må gøres bedre i stand til at svare på nuværende og fremtidige udfordringer; opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvordan den fælles landbrugspolitik og bæredygtige landbrugssystemer bedst kan bidrage til SDG’ernemed henblik på at sikre stabile, sikre og nærende fødevarer samt beskytte og forbedre naturressourcerne og samtidig tackle klimaændringerne; opfordrer Kommissionen til i den kommende meddelelse om den fælles landbrugspolitik efter 2020 at fremsætte forslag med henblik på yderligere at forbedre effektiviteten af grønne foranstaltninger og sikre opfyldelsen af SDG 2, 3, 6, 12, 13, 14 & 15; opfodrer Kommissionen til også at fremme lokalt og økologisk producerede fødevarer med et lille fodaftryk for så vidt angår kulstof, jord og vand; fremhæver betydningen af landbrugsøkosystemer og bæredygtig skovforvaltning og af at skabe incitamenter for en bæredygtig genopretning af nedlagte landbrugsområder; understreger behovet for at sikre, at alle EU's politikker effektivt når de fastsatte mål gennem nøje overholdelse og gennem større kohærens på tværs af politikområder; understreger, at dette er særlig relevant i forbindelse med bæredygtig forvaltning af naturressourcer og instrumenterne hertil under den fælles landbrugspolitik; |
| --- | --- |

93.

| 94. | beder Kommissionen og medlemslandene om at fremme denne omstilling til økologisk landbrug og samtidig begrænse brugen af pesticider, som er skadelige for sundhed og for miljø, til et minimum, og udvikle foranstaltninger til at beskytte og støtte det økologiske og biodynamiske landbrug inden for den fælles landbrugspolitiks anvendelsesområde; |
| --- | --- |

94.

| 95. | opfordrer Kommissionen og medlemslandene til hurtigst muligt at reformere EU-reglerne for godkendelse af pesticider og samtidig fastsætte nogle bindende mål for reducering af brugen af dem; |
| --- | --- |

95.

| 96. | påpeger, at den europæiske landbrugssektor er arbejdsplads for millioner af mennesker i landdistrikterne inden for landbruget og i andre sektorer og sikrer fødevareforsyning og fødevaresikkerhed samt tiltrækker mennesker til landdistrikterne som et sted, hvor man bor, arbejder og slapper af; påpeger endvidere, at landskaber med høj biodiversitet og høj naturværdi tiltrækker mennesker til landområderne og tilfører merværdi til landdistrikterne; bemærker den betydelige værdi, som politikken for udvikling af landdistrikterne har i kraft af, at den opbygger bæredygtige, robuste og levedygtige samfund og økonomier i landdistrikterne; påpeger, at bedre adgang for landbrugere til ressourcer er af afgørende betydning for at opnå dette; |
| --- | --- |

96.

| 97. | opfordrer til, at der udvikles landbrug ved at fokusere på familiebedrifter ved hjælp af en bedre udnyttelse af de europæiske fonde såsom Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) og ved at rette særlig opmærksomhed mod på små og mellemstore virksomheder, ved at udveksle og overføre ekspertise og ved at udnytte fordelene ved de lokale og regionale værdi- og produktionskæder samt regional beskæftigelse, med større vægt på bynære forbindelser og direkte salg, som har været en vellykket model i mange dele af EU; har den holdning, at landbrugernes mulighed for at skabe en rimelig indkomst i kraft af deres arbejde er en forudsætning for det europæiske landbrugs bæredygtighed og en garanti for landbrugernes velfærd; |
| --- | --- |

97.

| 98. | minder om, at det er vigtigt at garantere ordentlige offentlige tjenester, navnlig hvad angår omsorg for børn og ældre, eftersom disse tjenester er særlig vigtige for kvinder, da de traditionelt har spillet en vigtig rolle ved at tage sig af de unge og ældre medlemmer af familien; |
| --- | --- |

98.

| 99. | fremhæver den vigtige rolle, som traditionel viden og traditionelle fødevarer spiller, især i regionerne i den yderste periferi, bjergområder og ugunstigt stillede områder i EU, samt de økonomiske bidrag, som de europæiske kvalitetsordninger såsom beskyttede geografiske betegnelser (BGB) yder til lokalområderne; minder om Parlamentets enstemmige tilslutning til at udvide denne form for beskyttelse til at omfatte en bredere vifte af regionalt producerede varer; understreger i denne forbindelse desuden, hvor vigtige de europæiske kvalitetsordninger (BOB/BGB/GTS) er med hensyn til at skabe mulighed for og opretholde indtjeningskilder i disse områder; anerkender, at kendskabet til disse ordninger kun er udbredt i nogle medlemsstater, og opfordrer til at øge bevidsthed i EU om deres fordele; |
| --- | --- |

99.

| 100. | fremhæver det bidrag, som skovene i Middelhavsområdet og dehesa-skovlandbrugssystemet — der på en integreret måde kombinerer ekstensiv husdyrproduktion med landbrug og skovbrug — leverer til målene om at bevare og sikre biodiversitetens bæredygtighed med henblik på, at disse får anerkendelse og støtte under den fælles landbrugspolitik; |
| --- | --- |

100.

| 101. | understreger den betydning, som bioenergi har for landbrugsbedrifter og bioøkonomien, og den betydning, som produktionsanlæg har for lagring, distribution og forbrug på selve bedriften af vedvarende energi, da de bidrager til at sikre landbrugernes indtægt ved at give dem yderligere produkter, som de kan sælge, og både skaber og bevarer arbejdspladser i landdistrikterne; understreger, at udviklingen af bioenergi skal foregå på bæredygtig vis og ikke må hæmme produktionen af fødevarer og foder; understreger, at energibehovet i stedet bør opfyldes ved at tilskynde til anvendelse af affald og biprodukter, der ikke er brugbare i andre processer; |
| --- | --- |

101.

| 102. | bemærker, at dyrkning af bælgfrugtafgrøder i vekseldrift kan skabe en win-win-situation for både landbrugere, dyr, biodiversitet og klima; opfordrer Kommissionen til at fremlægge en proteinplan, som omfatter bælgfrugtafgrøder i vekseldrift; |
| --- | --- |

102.

| 103. | anser fortsatte fremskridt inden for præcisionsjordbrug, digitalisering, rationel anvendelse af energi, plante- og dyreavl og indarbejdelse af integreret plantebeskyttelse for nødvendige, fordi effektivitetsgevinster, der opnås på grundlag af SDG’erne og biodiversitet, vil bidrage til at mindske både landbrugets arealbehov og dets indvirkning på miljøet; mener, at hvis man får biodiversitet til at fungere for landbrugerne, vil dette medvirke til at øge deres indkomst, forbedre jordens sundhedstilstand og ydeevne, bidrage til skadedyrsbekæmpelse og forbedre bestøvning; understreger derfor, at det er vigtigt at forbedre de lovgivningsmæssige rammer for at sikre rettidige og effektive beslutningsprocedurer; understreger, at disse »intelligente« løsninger bør fremme og støtte initiativer, der er skræddersyet til at dække behovet hos små bedrifter uden stordriftsfordele, så de kan drage fordel af de nye teknologier; |
| --- | --- |

103.

| 104. | mener, at det er afgørende at opretholde og udvikle de traditionelle og lokale racer, da de har en evne til at tilpasse sig de særlige forhold i deres eget miljø, og mener, at landbrugernes ret til at dyrke planter selvstændigt og at lagre og udveksle såsæd af forskellige arter og sorter skal respekteres med henblik på at sikre den genetiske mangfoldighed i landbruget; afviser enhver form for forsøg på at tage patent på livsformer, planter og dyr, genetisk materiale eller væsentlige biologiske processer, især for så vidt angår indfødte stammer, varianter eller karakteristika; |
| --- | --- |

104.

| 105. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde en handlingsplan og nedsætte en ekspertgruppe med henblik på at arbejde på et mere bæredygtigt system til forvaltning af integreret plantebeskyttelse; påpeger behovet for skadedyrsbekæmpelse, der forbedrer samspillet mellem planteavl, naturlige bekæmpelsessystemer og anvendelse af pesticider; |
| --- | --- |

105.

| 106. | mener, at det er nødvendigt at udbrede adgangen til bredbåndsforbindelser og forbedre transporttjenesteydelserne i landdistrikterne for ikke blot at bidrage til at nå de miljømæssige mål for bæredygtighed, men også fremme væksten i landdistrikterne på en måde, som er fuldt ud bæredygtig i miljømæssig, økonomisk og social henseende; |
| --- | --- |

106.

| 107. | betoner, at det er nødvendigt at gøre kultur til en integreret del af Kommissionens indsats for bæredygtighed, og tydeligt at fremhæve den rolle, den spiller inden for økonomisk udvikling, jobskabelse, fremme af demokrati, social retfærdighed og solidaritet, fremme af samhørighed, bekæmpelse af social udelukkelse, fattigdom og generationsmæssige og demografiske forskelle; opfordrer Kommissionen til at integrere kultur i målsætninger, definitioner, værktøjer og evalueringskriterier i sin strategi for SDG’erne; |
| --- | --- |

107.

| 108. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

108.

---

(1)  A/RES/70/1.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1386/2013/EU af 20. november 2013 (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 171).

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0224.

(4)  https://ec.europa.eu/epsc/sites/epsc/files/strategic_note_issue_18.pdf

(5)  Kommissionens meddelelse af 3. maj 2011 med titlen »Vores livsgaranti, vores naturkapital: EU's biodiversitetsstrategi frem til 2020« (COM(2011)0244).

(6)  Kommissionens rapport af 2. oktober 2015 med titlen »Midtvejsevaluering af EU's 2020-strategi for biodiversitet«, (COM(2015)0478).

(7)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0034.

(8)  https://unstats.un.org/sdgs/report/2016/goal-13/

(9)  Det Europæiske Miljøagenturs rapport nr. 30/2016 Environmental indicator report 2016 — støtte til overvågningen af det 7. Miljøhandlingsprogram: https://www.eea.europa.eu/publications/environmental-indicator-report-2016

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/168 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/168

---

P8_TA(2017)0316

Fremme af samhørighed og udvikling i regionerne i EU's yderste periferi

Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2017 om fremme af samhørighed og udvikling i regionerne i EU's yderste periferi: anvendelse af artikel 349 i TEUF (2016/2250(INI))

(2018/C 334/19)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 52 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), der i stk. 1 fastsætter, at traktaterne gælder for medlemsstaterne, og i stk. 2, at traktaternes territoriale anvendelsesområde er præciseret i artikel 355 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 52 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), der i stk. 1 fastsætter, at traktaterne gælder for medlemsstaterne, og i stk. 2, at traktaternes territoriale anvendelsesområde er præciseret i artikel 355 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til artikel 355, første afsnit, stk. 1, i TEUF, som ændret ved Det Europæiske Råds afgørelser af 29. oktober 2010 om ændring af øen Saint-Barthélemys status (2010/718/EU) og af 11. juli 2012 om ændring af Mayottes status i forhold til Den Europæiske Union (2012/419/EU), hvorefter bestemmelserne i traktaterne gælder for regionerne i den yderste periferi i overensstemmelse med artikel 349 i TEUF, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 355, første afsnit, stk. 1, i TEUF, som ændret ved Det Europæiske Råds afgørelser af 29. oktober 2010 om ændring af øen Saint-Barthélemys status (2010/718/EU) og af 11. juli 2012 om ændring af Mayottes status i forhold til Den Europæiske Union (2012/419/EU), hvorefter bestemmelserne i traktaterne gælder for regionerne i den yderste periferi i overensstemmelse med artikel 349 i TEUF,

| — | der henviser til artikel 349 i TEUF, der anerkender en særlig status for regionerne i den yderste periferi, giver mulighed for, at der vedtages »særlige foranstaltninger, der navnlig tager sigte på at fastsætte betingelserne for anvendelsen af traktaterne i de pågældende regioner, herunder fælles politikker«, og fastslår, at disse navnlig, men ikke udelukkende omfatter »told- og handelspolitik, finanspolitik, frizoner, landbrugs- og fiskeripolitik, betingelser for levering af råvarer og nødvendige forbrugsvarer, statsstøtte samt betingelser for adgang til strukturfondene og Unionens horisontale programmer«, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 349 i TEUF, der anerkender en særlig status for regionerne i den yderste periferi, giver mulighed for, at der vedtages »særlige foranstaltninger, der navnlig tager sigte på at fastsætte betingelserne for anvendelsen af traktaterne i de pågældende regioner, herunder fælles politikker«, og fastslår, at disse navnlig, men ikke udelukkende omfatter »told- og handelspolitik, finanspolitik, frizoner, landbrugs- og fiskeripolitik, betingelser for levering af råvarer og nødvendige forbrugsvarer, statsstøtte samt betingelser for adgang til strukturfondene og Unionens horisontale programmer«,

| — | der henviser til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF, der fastsætter, at støtte til fremme af den økonomiske udvikling i regionerne i den yderste periferi kan være forenelig med det indre marked, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF, der fastsætter, at støtte til fremme af den økonomiske udvikling i regionerne i den yderste periferi kan være forenelig med det indre marked,

| — | der henviser til afsnit XVIII i TEUF, der fastsætter målsætningen om økonomisk, social og territorial samhørighed og definerer de finansielle strukturfondsinstrumenter til opfyldelse heraf, |
| --- | --- |

—

der henviser til afsnit XVIII i TEUF, der fastsætter målsætningen om økonomisk, social og territorial samhørighed og definerer de finansielle strukturfondsinstrumenter til opfyldelse heraf,

| — | der henviser til artikel 7 i TEUF, hvori det hedder, at Unionen sørger for sammenhæng mellem sine forskellige politikker og aktiviteter under hensyn til alle sine mål og i overensstemmelse med princippet om kompetencetildeling, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 7 i TEUF, hvori det hedder, at Unionen sørger for sammenhæng mellem sine forskellige politikker og aktiviteter under hensyn til alle sine mål og i overensstemmelse med princippet om kompetencetildeling,

| — | der henviser til alle Kommissionens meddelelser om regionerne i den yderste periferi, |
| --- | --- |

—

der henviser til alle Kommissionens meddelelser om regionerne i den yderste periferi,

| — | der henviser til alle sine beslutninger om regionerne i den yderste periferi, navnlig beslutning af 18. april 2012 om samhørighedspolitikkens rolle i regionerne i EU's yderste periferi i forbindelse med Europa 2020-strategien (1) og beslutning af 26. februar 2014 om optimering af udviklingen af regionerne i den yderste periferis potentiale ved at skabe synergier mellem strukturfondene og Den Europæiske Unions øvrige programmer (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til alle sine beslutninger om regionerne i den yderste periferi, navnlig beslutning af 18. april 2012 om samhørighedspolitikkens rolle i regionerne i EU's yderste periferi i forbindelse med Europa 2020-strategien (1) og beslutning af 26. februar 2014 om optimering af udviklingen af regionerne i den yderste periferis potentiale ved at skabe synergier mellem strukturfondene og Den Europæiske Unions øvrige programmer (2),

| — | der henviser til EU-Domstolens dom af 15. december 2015 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til EU-Domstolens dom af 15. december 2015 (3),

| — | der henviser til rapport fra Kommissionen af 15. december 2016 om gennemførelsen af ordningen for særlige foranstaltninger for landbruget til fordel for EU's fjernområder (POSEI) (COM(2016)0797). |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport fra Kommissionen af 15. december 2016 om gennemførelsen af ordningen for særlige foranstaltninger for landbruget til fordel for EU's fjernområder (POSEI) (COM(2016)0797).

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om modernisering af EU's statsstøttepolitik (COM(2012)0209), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om modernisering af EU's statsstøttepolitik (COM(2012)0209),

| — | der henviser til memorandum af 5. marts 1999, undertegnet i Cayenne af regionerne i den yderste periferi, og fælles memorandum fra Spanien, Frankrig, Portugal og regionerne i den yderste periferi, undertegnet i maj 2010, hvoraf det fremgår, at Den Europæiske Union bør fremme en bæredygtig udvikling af regionerne i den yderste periferi ved at udnytte de talrige naturlige og kulturelle aktiver i disse regioner og samtidig fremme principperne om lige muligheder, partnerskaber, proportionalitet og kohærens i de europæiske politikker; |
| --- | --- |

—

der henviser til memorandum af 5. marts 1999, undertegnet i Cayenne af regionerne i den yderste periferi, og fælles memorandum fra Spanien, Frankrig, Portugal og regionerne i den yderste periferi, undertegnet i maj 2010, hvoraf det fremgår, at Den Europæiske Union bør fremme en bæredygtig udvikling af regionerne i den yderste periferi ved at udnytte de talrige naturlige og kulturelle aktiver i disse regioner og samtidig fremme principperne om lige muligheder, partnerskaber, proportionalitet og kohærens i de europæiske politikker;

| — | der henviser til sluterklæringen fra den 21. konference af formænd for regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi, som fandt sted den 22. og 23. september 2016, og det fælles memorandum fra regionerne i den yderste periferi, undertegnet i forbindelse med det fjerde forum for regionerne i Unionens yderste periferi den 30.-31. marts 2017 i Bruxelles, |
| --- | --- |

—

der henviser til sluterklæringen fra den 21. konference af formænd for regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi, som fandt sted den 22. og 23. september 2016, og det fælles memorandum fra regionerne i den yderste periferi, undertegnet i forbindelse med det fjerde forum for regionerne i Unionens yderste periferi den 30.-31. marts 2017 i Bruxelles,

| — | der henviser til Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 af 17. juni 2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til traktatens artikel 107 og 108 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 af 17. juni 2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til traktatens artikel 107 og 108 (4),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52 og til artikel 1, stk. 1, litra e), og bilag 3 til afgørelse truffet af Formandskonferencen den 12. december 2002 om proceduren for tilladelse til at udarbejde initiativbetænkninger, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52 og til artikel 1, stk. 1, litra e), og bilag 3 til afgørelse truffet af Formandskonferencen den 12. december 2002 om proceduren for tilladelse til at udarbejde initiativbetænkninger,

| — | der henviser til betænkning fra Regionaludviklingsudvalget og udtalelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A8-0226/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Regionaludviklingsudvalget og udtalelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A8-0226/2017),

| A. | der henviser til, at artikel 349 i TEUF anerkender den særlige økonomiske og sociale situation i regionerne i den yderste periferi, der forværres af strukturelle faktorer (fjern beliggenhed, status som øsamfund, lille areal, vanskelige topografiske og klimatiske forhold, afhængighed af nogle få produkter), som er vedvarende og kumulative og alvorligt hæmmer disse regioner i deres udvikling; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at artikel 349 i TEUF anerkender den særlige økonomiske og sociale situation i regionerne i den yderste periferi, der forværres af strukturelle faktorer (fjern beliggenhed, status som øsamfund, lille areal, vanskelige topografiske og klimatiske forhold, afhængighed af nogle få produkter), som er vedvarende og kumulative og alvorligt hæmmer disse regioner i deres udvikling;

| B. | der henviser til, at Domstolen (Store Afdeling) i sin dom af 15. december 2015 gav en dybtgående fortolkning af artikel 349 i TEUF; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Domstolen (Store Afdeling) i sin dom af 15. december 2015 gav en dybtgående fortolkning af artikel 349 i TEUF;

| C. | der henviser til, at Domstolen i denne dom fastslår, at retsakter, der har til formål at indføre særlige foranstaltninger for regionerne i den yderste periferi, kan vedtages med artikel 349 som retsgrundlag, at dette retsgrundlag gør det muligt både at fravige primærretten og afledt ret, og at listen over områder, der er dækket af ordlyden i artikel 349, ikke er udtømmende, idet »ophavsmændene til EUF-traktaten ikke har haft til hensigt at fastsætte en udtømmende liste over typen af de foranstaltninger, der kan vedtages på grundlag af denne artikel«; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Domstolen i denne dom fastslår, at retsakter, der har til formål at indføre særlige foranstaltninger for regionerne i den yderste periferi, kan vedtages med artikel 349 som retsgrundlag, at dette retsgrundlag gør det muligt både at fravige primærretten og afledt ret, og at listen over områder, der er dækket af ordlyden i artikel 349, ikke er udtømmende, idet »ophavsmændene til EUF-traktaten ikke har haft til hensigt at fastsætte en udtømmende liste over typen af de foranstaltninger, der kan vedtages på grundlag af denne artikel«;

| D. | der henviser til, at, når det drejer sig om anvendelsen af EU-traktaterne på regionerne i den yderste periferi, er artikel 52 i TEU og artikel 349 og 355 i TEUF indbyrdes forbundne, og at bestemmelserne i traktaterne i medfør af artikel 355, første afsnit, stk. 1, finder anvendelse på regionerne i den yderste periferi i overensstemmelse med artikel 349 i TEUF, og at denne henvisning til »traktaterne« omfatter afledt ret; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at, når det drejer sig om anvendelsen af EU-traktaterne på regionerne i den yderste periferi, er artikel 52 i TEU og artikel 349 og 355 i TEUF indbyrdes forbundne, og at bestemmelserne i traktaterne i medfør af artikel 355, første afsnit, stk. 1, finder anvendelse på regionerne i den yderste periferi i overensstemmelse med artikel 349 i TEUF, og at denne henvisning til »traktaterne« omfatter afledt ret;

| E. | der henviser til, at artikel 349 i TEUF skal ses i sammenhæng med andre bestemmelser i traktaten og særlig artikel 7, der fastsætter, at »Unionen sørger for sammenhæng mellem sine forskellige politikker og aktiviteter under hensyn til alle sine mål«, |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at artikel 349 i TEUF skal ses i sammenhæng med andre bestemmelser i traktaten og særlig artikel 7, der fastsætter, at »Unionen sørger for sammenhæng mellem sine forskellige politikker og aktiviteter under hensyn til alle sine mål«,

| F. | der henviser til, at principperne om lighed og ikkediskrimination kan begrunde en differentieret behandling i særlige situationer for i sidste ende at muliggøre lighed i anvendelsen af EU-retten; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at principperne om lighed og ikkediskrimination kan begrunde en differentieret behandling i særlige situationer for i sidste ende at muliggøre lighed i anvendelsen af EU-retten;

| G. | der henviser til, at formålet med artikel 349 i TEUF er at sikre udvikling af regionerne i den yderste periferi og deres integration i såvel det europæiske område som i deres eget geografiske område ved hjælp af særlige EU-politikker og om fornødent EU-midler, der er skræddersyet til deres forhold og behov; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at formålet med artikel 349 i TEUF er at sikre udvikling af regionerne i den yderste periferi og deres integration i såvel det europæiske område som i deres eget geografiske område ved hjælp af særlige EU-politikker og om fornødent EU-midler, der er skræddersyet til deres forhold og behov;

| H. | der henviser til, at regionerne i den yderste periferi har en gunstig beliggenhed i geostrategisk henseende og for forskning i klimaændringer og biodiversitet; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at regionerne i den yderste periferi har en gunstig beliggenhed i geostrategisk henseende og for forskning i klimaændringer og biodiversitet;

| I. | der henviser til, at Unionens blå økonomi ifølgeKommissionens beregninger tegner sig for ca. 5,4 mio. jobs og en bruttoværditilvækst på ca. 500 mia. EUR om året; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Unionens blå økonomi ifølgeKommissionens beregninger tegner sig for ca. 5,4 mio. jobs og en bruttoværditilvækst på ca. 500 mia. EUR om året;

| 1. | minder om, at artikel 7 i TEU tildeler Kommissionen rollen som traktaternes vogter; understreger, at regionerne i den yderste periferi er fuldt ud integreret i Den Europæiske Union og assimileret i henseende til dens retsorden, idet deres særlige situation er anerkendt i traktaterne, navnlig artikel 349 i TEUF, som fastsætter et princip om og en ret til tilpasning af Unionens forskellige politikker; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at regionerne i den yderste periferi til trods for den betydelige ulempe, som deres geografiske afstand til resten af Unionen udgør, også besidder flere vigtige aktiver som udviklingspotentialet i turismeaktiviteterne, blå vækst, udnyttelse af de betydelige vedvarende energiressourcer, udvikling af en cirkulær energi samt valorisering af deres rige naturarv og betragtelige biodiversitet; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener, at artikel 349 i TEUF kun er blevet anvendt i begrænset omfang og vil kunne fortolkes på en mere innovativ og positiv måde, navnlig til at skabe ad hoc-programmer og nye særpolitikker, der tager afsæt i aktiverne i regionerne i den yderste periferi, navnlig på områder som vedvarende energi, blå vækst, forskning og udvikling, bæredygtig turisme, beskyttelse af biodiversitet og tilpasning til klimaændringerne; minder i denne forbindelse om den rolle, som Unionen spiller for disse regioners overvindelse af deres vanskeligheder og for deres udnyttelse af deres aktiver, men understreger samtidig, at det er nødvendigt, at de relevante medlemsstater påtager sig et større ansvar for udnyttelsen af de europæiske instrumenter, som kan hjælpe dem med at sikre en bæredygtig udvikling i regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

3.

Status for anvendelsen af artikel 349 i TEUF

| 4. | er foruroliget over, at traktaternes artikler om regionerne i den yderste periferi hidtil ikke er blevet gennemført i fuld udstrækning, hvilket begrænser regionernes evne til at drage fuld fordel af deres tilhørsforhold til Unionen og forbedre deres konkurrenceevne i deres geografiske zone; |
| --- | --- |

4.

| 5. | mener, at en mere omfattende gennemførelse af artikel 349 i TEUF vil kunne fremme en bedre integration af regionerne i den yderste periferi i Unionen samt deres udvikling og potentialer — under fuld hensyntagen til deres særlige forhold og strukturelle begrænsninger, men også til deres aktiver; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om, at lovgiverne ved affattelsen af artikel 299, andet afsnit, og siden hen artikel 349 i TEUF stræbte efter at fastlægge en omfattende strategi, der bygger på foranstaltninger under de forskellige politikker og instrumenter; |
| --- | --- |

6.

| 7. | minder om, at der i det særlige program for bestemte regioner som følge af disses afsides beliggenhed og ø-karakter (POSEI) tages fuldt hensyn til de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi, idet programmet bygger på en særlig forordning, der som retsgrundlag har artikel 349 i TEUF samt artikel 42, første afsnit, og artikel 43, stk. 2, som anerkender det dobbelte princip med hensyn til regionerne i den yderste periferis tilhørsforhold til Unionen og en fuldstændig tilpasning af den fælles europæiske politik til realiteterne i regionerne i den yderste periferi, og til, at det er afgørende, at dette program videreføres, og at der bør påtænkes nye POSEI-programmer for andre af Unionens politikker; |
| --- | --- |

7.

| 8. | mener, at succesen med POSEI taler for at holde fast ved de særlige bestemmelser for regionerne i den yderste periferi frem for at lade dem indgå i horisontale EU-programmer, hvilket vil udvande dem; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at flere meddelelser om regionerne i den yderste periferi er blevet vedtaget af Kommissionen; beklager, at disse forskellige EU-strategier for regionerne i den yderste periferi hidtil kun er blevet delvist gennemført og omsat i praksis; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer Kommissionen til at foreslå en handlingsplan, eventuelt ledsaget af lovgivningsinitiativer, som muliggør gennemførelsen af en sammenhængende og effektiv strategi for regionerne i den yderste periferi, som fuldt ud udnytter de muligheder, der tilbydes i artikel 349 i TEUF, især udformning af særprogrammer og -politikker, navnlig med hensyn til langsigtet innovation og langsigtede investeringer, der er tilpasset deres behov og en bæredygtig udvikling; understreger, at det er nødvendigt at arbejde tæt sammen med de regionale myndigheder i regionerne i den yderste periferi og de relevante aktører; opfordrer derfor Unionens institutioner til sammen med de regionale myndigheder i regionerne i den yderste periferi til at indlede et nyt kapitel i forbindelserne mellem Unionen og regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

10.

| 11. | glæder sig over Kommissionens arbejde med en ny strategi for regionerne i den yderste periferi, som vil blive vedtaget inden udgangen af 2017; opfordrer Kommissionen til i sin strategi at medtage en detaljeret tilgang til regionerne i den yderste periferi samt strategiske rammer, der fokuserer på investeringsbehov og præcise, opnåelige og evaluerbare mål; opfordrer Frankrig, Spanien og Portugal til at yde deres regioner i den yderste periferi mere støtte; |
| --- | --- |

11.

| 12. | minder om, at artikel 349 i TEUF giver regionerne i den yderste periferi mulighed for at modtage en tidsubegrænset og ikkedegressiv støtte via fleksible procedurer som kompensation for de meromkostninger, de må afholde, og om, at disse særbestemmelser både gælder EU-finansinstrumenter og statsstøtte; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger, at det er nødvendigt at sikre lang levetid for de instrumenter, bestemmelser og undtagelser, der vedtages, for at sikre stabilitet, hvilket vil være gavnligt for den strukturelle udvikling i regionerne — under hensyntagen til de relevante evalueringer; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer Kommissionen til at foretage en præcis statusopgørelse for tilgangen til regionerne i den yderste periferi og til at undersøge den økonomiske og sociale situation i hver enkelt region for at sikre en bedre gennemførelse af målsætningerne for den europæiske regionaludviklingspolitik, navnlig med hensyn til at mindske efterslæb og sikre en bæredygtig udvikling, der kan give regionerne i den yderste periferi mulighed for at nærme sig de gennemsnitlige udviklingsniveauer i Unionen; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer Kommissionen til at styrke koordineringen mellem sine generaldirektorater i forbindelse med sager af relevans for regionerne i den yderste periferi for at sikre den mest hensigtsmæssige behandling af disse regioners problemer i de europæiske politikker og strategier; understreger i denne forbindelse, at generalsekretæren har en afgørende rolle for at sikre en fyldestgørende gennemførelse af artikel 349 i TEUF, idet tilpasninger af Den Europæiske Unions politikker til de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi forudsætter, at beslutningerne træffes på højeste politiske niveau; |
| --- | --- |

15.

Landbrugspolitik

| 16. | glæder sig over Kommissionens seneste rapport (COM(2016)0797), som konkluderer, at de samlede resultater af POSEI-programmerne (2006-2014) er positive, og at POSEI synes at være afgørende for opretholdelse af produktionen i regionerne i den yderste periferi, og at POSEI er forenelig med de nye mål for den fælles landbrugspolitik, og som anbefaler, at den nuværende grundforordning opretholdes, samtidig med at der peges på, at det vil kunne være nødvendigt med budgettilpasninger efter ikrafttrædelsen af frihandelsaftaler, som risikerer at påvirke produktionen i regionerne i den yderste periferi i alvorligt omfang; |
| --- | --- |

16.

| 17. | mener, at POSEI-programmet har været en stor succes siden dets indførelse; |
| --- | --- |

17.

| 18. | støtter Kommissionens rapports konklusion, der opfordrer til at styrke den oprindelige udformning af POSEI for at undgå risikoen for, at landbrugsproduktionen opgives og de deraf følgende negative konsekvenser for beskæftigelsen, miljøet og den territoriale dimension i regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

18.

| 19. | mener, at der er behov for bedre støtte til diversificering af produktionen i regionerne i den yderste periferi og for foranstaltninger til at løse markedskriserne i visse sektorer, navnlig tomater og kvæg, og til at fremme udviklingen af småproduktioner, f.eks. inden for mejeriprodukter; |
| --- | --- |

19.

| 20. | beklager, at flere på hinanden følgende reformer af den fælles markedsordning for landbrugsprodukter ikke har taget tilstrækkeligt hensyn til de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi, og opfordrer til, at der tages bedre hensyn til dem i fremtiden; |
| --- | --- |

20.

| 21. | bemærker, at afskaffelsen af kvoter og garantipriser, der blev indledt med reformen af den fælles markedsordning for sukker i 2005, svækker sukkerrørsproducenterne i regionerne i den yderste periferi; understreger nødvendigheden af at forlænge samtlige særordninger, der er gennemført under artikel 349 i TEUF, for at sikre denne produktions konkurrenceevne varigt; anmoder om, at der indføres en støttemekanisme for sukkerrørsavlerne, hvis der sker et fald i sukkerpriserne på verdensmarkedet; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til den afgørende betydning, som mælkeproduktionen har på Azorerne, fastholde støtten til producenterne og træffe supplerende foranstaltninger i tilfælde af en markedskrise, |
| --- | --- |

22.

| 23. | minder om, at bananproduktionen spiller en afgørende rolle i den økonomiske og sociale struktur i visse regioner i den yderste periferi; opfordrer derfor til at fastholde og om nødvendigt øge støtten til producenterne; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Kommissionen til i sine instrumenter til håndtering og påvisning af markedskriser i de forskellige landbrugssektorer såsom bananer, sukker, rom, fiskeri og mælk — med observatoriet for mælkemarkedet — at indføre en klar definition af markedskrise i regionerne i den yderste periferi og tilpasse sine indikatorer til forholdene i disse regioner; |
| --- | --- |

24.

| 25. | beklager, at de forskellige ordninger for »økologisk« mærkning i tredjelande og Unionens medlemsstater skaber konkurrencefordrejninger på dette marked, som går ud over både de europæiske producenter i regionerne i den yderste periferi og de europæiske forbrugere, som bliver vildledt om de faktiske produktionsforhold; opfordrer derfor til i forbindelse med de igangværende forhandlinger om de fremtidige europæiske bestemmelser om produktion og mærkning af økologiske produkter at udskifte anvendelsen af den nugældende ækvivalensordning med overensstemmelse for at sikre en retfærdig konkurrence mellem regionerne i den yderste periferi og tredjelande; |
| --- | --- |

25.

| 26. | mener, at der er behov for at vedtage en retslig ramme på grundlag af artikel 349 i TEUF om produktioner med økologisk mærkning samt en retlig ramme om hygiejne og fytosanitære forhold, der tager højde for de særlige forhold, der kendetegner landbruget i tropeegne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer Kommissionen til at tilskynde landbrugerne i regionerne i den yderste periferi til at markedsføre deres højkvalitetsprodukter gennem anvendelse af det særlige mærke for disse regioner samt andre former for kvalitetsmærkning; |
| --- | --- |

27.

| 28. | fremhæver, at produktdifferentiering og -specialisering yderligere kan stimulere og fremme lokal produktion samt forarbejdning og markedsføring af fødevarer og dermed reducere de eksisterende forskelle mellem regionerne i den yderste periferi og de andre EU-regioner; |
| --- | --- |

28.

| 29. | understreger under henvisning til kohærensen mellem de forskellige politikker, at den indsats, som regionerne i den yderste periferi har gjort for at modernisere og styrke konkurrenceevnen, ikke må bringes i fare af frihandelsaftaler, der indgås mellem Unionen og tredjelande; |
| --- | --- |

29.

Den Europæiske Unions handelspolitik

| 30. | minder om, at artikel 207, stk. 3, i TEUF indeholder følgende krav: »de forhandlede aftaler [med tredjelande] er i overensstemmelse med Unionens interne politikker og regler«; |
| --- | --- |

30.

| 31. | bemærker, at de mange handelsaftaler med tredjelande, herunder verdens største producenter af bananer og sukker, ændrer fordelingen af markedet, skaber et pres på priserne og truer konkurrenceevnen blandt EU’s producenter af disse fødevarer; |
| --- | --- |

31.

| 32. | mener derfor, at Unionens handelspolitik ikke må bringe erhvervssektorerne i regionerne i den yderste periferi i fare, da de spiller en afgørende rolle i økonomisk, social og miljømæssig henseende; |
| --- | --- |

32.

| 33. | opfordrer til, at Unionens handelsforhandlinger fremover tager hensyn til de særlige forhold og de følsommer produktioner i regionerne i den yderste periferi, navnlig bananer, sukker, rom, tomater og desuden fiskevarer; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at være opmærksomme og agtpågivende i forsvaret af regionerne i den yderste periferis interesser i forhandlinger om Brexit; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer Kommissionen til i overensstemmelse med tilsagnet i dens meddelelse af 20. juni 2012 at lade handelsaftaler, såsom økonomiske partnerskabsaftaler, være ledsaget af konsekvensanalyser, som, hvor dette er relevant, også bør omhandle yderregionerne, således at de medtager indvirkningerne på regionerne i den yderste periferi på miljømæssigt, socialt, økonomisk og territorialt plan; opfordrer til, at disse indvirkningsundersøgelser ligeledes måler handelsaftalernes samlede virkninger på regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

35.

| 36. | beklager, at der ikke hidtil er udarbejdet nogen undersøgelse af frihandelsaftalernes konsekvenser i regionerne i den yderste periferis landbrugssektorer; beklager ligeledes, at der ikke er taget hensyn til regionerne i den yderste periferi i Kommissionens rapport af 15. december 2016 om de samlede virkninger af handelsaftaler, hvilket er i modstrid med POSEI-forordningens bestemmelser; |
| --- | --- |

36.

| 37. | anmoder om, at der i Unionens handelspolitikker tages hensyn til regionerne i den yderste periferis konkurrencemæssige ulemper; opfordrer til, at de toldmæssige og ikketoldmæssige barrierer opretholdes, når de måtte være nødvendige for at kunne beskytte regionerne i den yderste periferis produktion, og til en effektiv anvendelse af beskyttelsesklausuler og stabiliseringsmekanismer i tilfælde af, at produktionerne i regionerne i den yderste periferi påvirkes eller risikerer at blive påvirket i alvorligt omfang; |
| --- | --- |

37.

| 38. | understreger grænserne for ækvivalensprincippet, navnlig for økologiske landbrugsprodukter, som giver adgang til Den Europæiske Unions marked for produkter fra tredjelande, som ikke respekterer de europæiske krav fuldt ud; opfordrer til at gennemføre overensstemmelsesprincippet omgående og til at styrke kontrolforanstaltningerne; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer til at fremme regionerne i den yderste periferis rolle i Den Europæiske Unions udenrigspolitik i forhold til nabolandene for at styrke udenrigspolitikken på områder som bekæmpelse af fattigdom, miljømæssig bæredygtighed, styrkelse af demokratiet, kulturudvekslinger og ligestilling mellem kønnene; |
| --- | --- |

39.

Bæredygtig havpolitik, bæredygtigt fiskeri og bæredygtig blå vækst

| 40. | minder om, at artikel 349 i TEUF fastsætter, at Kommissionen kan foreslå specifikke foranstaltninger for regionerne i den yderste periferi, bl.a. vedrørende politikker på fiskeriområdet; |
| --- | --- |

40.

| 41. | anmoder Kommissionen om at overveje en støtteordning for bæredygtigt fiskeri i regionerne i den yderste periferi på grundlag af artikel 349 i TEUF i lyset af det, der gøres i landbrugssektoren under POSEI-programmet; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer Kommissionen og Rådet til at gennemføre alle henstillingerne i Parlamentets beslutning af 27. april 2017 om forvaltningen af fiskerflåderne i regionerne i den yderste periferi (5); |
| --- | --- |

42.

| 43. | opfordrer Unionen til at arbejde på at blive en maritim verdensmagt sammen med regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

43.

| 44. | understreger, at såvel den rigdom, som havene udgør, som de aktuelle og fremtidige teknologiske fremskridt kan medføre helt nye vækstmuligheder for regionerne i den yderste periferi; mener, at den blå bæredygtige vækst udgør en mulighed for at afbøde de strukturelle uligheder mellem regionerne i den yderste periferi og det europæiske fastland og kan bidrage til at gøre regionerne i den yderste periferi til et epicenter i en fremtidig europæisk politik; |
| --- | --- |

44.

| 45. | minder om, at regionerne i den yderste periferi på grund af deres placering indtager en vigtig plads i forbindelse med havforvaltning, overvågning af kystfarvande, bekæmpelse af ulovligt fiskeri og forbedring af transportsikkerheden; |
| --- | --- |

45.

| 46. | opfordrer Unionen og de berørte medlemsstater til at investere mere i området have og oceaner, især i tilknytning til regionerne i den yderste periferi, med henblik på at sikre en bæredygtig og effektiv økonomisk udvikling af deres eksklusive økonomiske zoner; |
| --- | --- |

46.

| 47. | glæder sig over den undersøgelse, som Kommissionen har iværksat om potentialet for bæredygtig blå vækst i regionerne i den yderste periferi, og opfordrer til, at der iværksættes et egentligt europæisk program for regionerne i den yderste periferi, som også giver svar på udfordringerne med hensyn til fødevaresikkerhed, havforskning og bioøkonomi; understreger imidlertid, at visse aktiviteter som olie- og gasudvinding fra havbunden og udforskning af mineralske aflejringer i havbunden kan få alvorlig indvirkning på de følsomme marineområder og forstyrre sårbare arter og økosystemer; |
| --- | --- |

47.

| 48. | minder om de beskyttede marineområders betydning i områderne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

48.

Samhørighedspolitik

| 49. | minder om, at artikel 349 i TEUF fastsætter en særlig adgang til strukturfondene for regionerne i den yderste periferi, og at alle regionerne i den yderste periferi som følge heraf bør betragtes som »mindre udviklede regioner«; glæder sig over og støtter de foranstaltninger til fordel for regionerne i den yderste periferi, som Kommissionen har opstillet som led i en pakke af fire meddelelser om regionerne i den yderste periferi (2004, 2007, 2008 og 2012); understreger betydningen af Unionens finansielle støtte til regionerne i den yderste periferi, som udgør 13 mia. EUR for perioden 2014-2020; |
| --- | --- |

49.

| 50. | gentager, at samhørighedspolitikken bør forblive et af de vigtigste instrumenter for europæisk aktion efter 2020, navnlig i forbindelse med regionerne i den yderste periferi, hvor de regionale forskelle stadig er udtalte; |
| --- | --- |

50.

| 51. | opfordrer medlemsstaterne til i betragtning af nærhedsprincippet og det ansvar, der påhviler dem, fuldt ud at tage hånd om forhåndsbetingelserne, navnlig med hensyn til investeringer på de områder, der henhører under deres beføjelser, for at muliggøre de bedste resultater af de europæiske midler og politikker i regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

51.

| 52. | mener, at der i den næste programmering bør sikres mere fleksibilitet i den tematiske koncentration for regionerne i den yderste periferi vedrørende definitionen af nogle af deres prioriteter for brugen af strukturfondene, forudsat at der lægges vægt på bæredygtig udvikling; anmoder om fastholdelse af budgetbevillingerne til regionerne i den yderste periferi, af godtgørelsen af deres meromkostninger og af alle behørigt begrundede undtagelsesforanstaltninger, der skal kompensere for deres strukturelle ulemper; |
| --- | --- |

52.

| 53. | anmoder i forbindelse med den næste flerårige finansielle ramme (FFR) om en streng overholdelse af kriterierne i den generelle forordning om fastsættelse af de finansielle rammebeløb; |
| --- | --- |

53.

| 54. | minder om det fælles mål om dobbelt integrering af regionerne i den yderste periferi; opfordrer til, at alle mekanismer for grænseoverskridende samarbejde mellem regionerne i den yderste periferi, oversøiske lande og territorier og tredjelande, der hører til deres geografiske område, uddybes og gøres operationelle, bl.a. gennem fastholdelse og forbedring af synergier mellem de retlige og finansielle bestemmelser i EUF- og EFRU-forordningerne; |
| --- | --- |

54.

| 55. | understreger, at det er vigtigt at tilpasse strategierne for territorialt europæisk samarbejde for at afbøde de negative følger for regionerne som følge af deres beliggenhed i den yderste periferi og at fremme samarbejde; |
| --- | --- |

55.

| 56. | anbefaler mere opmærksomhed i gennemførelsen af Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) over for regionerne i den yderste periferi, de mindst udviklede og mest isolerede områder; |
| --- | --- |

56.

| 57. | påpeger i forbindelse med ungdomsarbejdsløsheden i regionerne i den yderste periferi behovet for at styrke Unionens indsats til støtte og uddannelse af unge i regionerne i den yderste periferi, navnlig gennem ungdomsbeskæftigelsesinitiativet; |
| --- | --- |

57.

| 58. | minder om, at den vigtigste fond for uddannelse og beskæftigelse er Den Europæiske Socialfond (ESF); opfordrer Kommissionen — under henvisning til den kritiske strukturelle arbejdsløshed i regionerne i den yderste periferi og på grundlag af artikel 349 i TEUF, som tilkender regionerne i den yderste periferi ret til en særlig adgang til strukturfondene — til at skabe en supplerende tildeling under ESF for at støtte beskæftigelsesegnethed, mobilitet og uddannelse i regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

58.

| 59. | understreger, at det er vigtigt at tilpasse strategierne for forskning og innovation til en intelligent specialisering (RIS3) i regionerne i den yderste periferi, da de udgør et centralt element i gennemførelsen af samhørighedspolitikken; |
| --- | --- |

59.

| 60. | minder om betydningen af lokaludviklingsinstrumenter såsom lokaludvikling styret af lokalsamfundet (CLLD) og integrerede territoriale investeringer (ITI), der muliggør en bottom-up-tilgang, der kan imødekomme lokale strukturelle udfordringer og fremme de lokale myndigheders ejerskab; opfordrer derfor Kommissionen og de berørte medlemsstater til at undersøge, hvordan brugen af CLLD kan styrkes, da dette instrument er et fleksibelt og innovativt svar på det behov for tilpasning, som regionerne i den yderste periferi har tilkendegivet; |
| --- | --- |

60.

| 61. | understreger, at det er nødvendigt at tage højde for de demografiske forskelle i regionerne i den yderste periferi som en afgørende faktor ved udformningen af politikkerne for dem, navnlig på områderne undervisning, uddannelse og beskæftigelse; |
| --- | --- |

61.

Konkurrence- og statsstøttepolitik

| 62. | minder om, at artikel 349 i TEUF fastsætter, at Kommissionen kan foreslå specifikke foranstaltninger for regionerne i den yderste periferi, navnlig vedrørende told- og handelspolitik, finanspolitik, frizoner, betingelser for levering af råvarer og de mest nødvendige forbrugsvarer samt statsstøtte; |
| --- | --- |

62.

| 63. | minder desuden om, at artikel 107, stk. 3, i TEUF fastsætter, at støtte til fremme af den økonomiske udvikling i regionerne i den yderste periferi kan være forenelig med det indre marked på grund af deres strukturelle, økonomiske og sociale situation; |
| --- | --- |

63.

| 64. | opfordrer Kommissionen til i større omfang at bygge på artikel 107, stk. 3, litra a), og artikel 349 i TEUF i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og den generelle gruppefritagelsesforordning for at bidrage til den økonomiske og sociale udvikling i regionerne i den yderste periferi og til at tage mere hensyn til dem; |
| --- | --- |

64.

| 65. | understreger, at på grund af deres markeders fjerne beliggenhed og beskedne størrelse er en udbygning af de undtagelser fra konkurrencelovgivningen, der vedtages på grundlag af artikel 349 i TEUF og artikel 42 i TEU, ikke i stand til at påvirke handlen mellem medlemsstaterne eller at destabilisere det indre marked; |
| --- | --- |

65.

| 66. | beklager, at de oprindelige forslag til forenkling af den generelle gruppefritagelsesforordning og retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte ikke fra begyndelsen og på forhånd har taget sigte på at tilpasse reglerne for regionerne i den yderste periferi for effektivt at sikre deres økonomiske og sociale udvikling; |
| --- | --- |

66.

| 67. | opfordrer Kommissionen til at styrke sin indsats til bekæmpelse af store monopoler i regionerne i den yderste periferi, som bidrager til fordyrelse af leveomkostningerne for lokalbefolkningerne, navnlig i importsektorer, der konkurrerer med udviklingen af den lokale økonomi, energi, transport og telekommunikation; |
| --- | --- |

67.

| 68. | anmoder Kommissionen om at forlænge de særlige skatteordninger for regionerne i den yderste periferi efter 2020 på grundlag af en dybtgående evaluering af deres situation og om samtidig at arbejde på retfærdige og effektive skatteordninger og styrke bekæmpelsen af skattesvig i Unionen og tredjelande; |
| --- | --- |

68.

| 69. | fordømmer handelspraksis som f.eks. aflastningsmarkeder, som kan destabilisere øsamfundenes mikromarkeder i de lokale økonomier; |
| --- | --- |

69.

Forskning, miljø, uddannelse, kultur, transport, energi og telekommunikation

| 70. | minder om, at artikel 349 i TEUF fastsætter, at Kommissionen kan foreslå specifikke foranstaltninger for regionerne i den yderste periferi, bl.a. vedrørende deres adgang til Unionens horisontale programmer; |
| --- | --- |

70.

| 71. | mener, at Unionens horisontale programmer bør fastsætte særlige adgangsbetingelser for regionerne i den yderste periferi for at sikre en effektiv deltagelse og for at valorisere disse regioners aktiver, navnlig i forbindelse med Horisont 2020, LIFE, COSME, Et Kreativt Europa mv.; |
| --- | --- |

71.

| 72. | opfordrer Kommissionen til at sørge for en effektiv integration af regionerne i den yderste periferi i de transeuropæiske transport-, energi- og telekommunikationsnet; |
| --- | --- |

72.

| 73. | minder om nødvendigheden af at gøre bæredygtig energiuafhængighed for regionerne i den yderste periferi til en prioritet; understreger, at regionerne i den yderste periferi besidder mange aktiver i forhold til udvikling af vedvarende energi, energieffektivitet og den cirkulære økonomi; |
| --- | --- |

73.

| 74. | fremhæver det betydelige potentiale i fremme af forskning og innovation med henblik på en robust og bæredygtig udvikling; opfordrer til at optimere regionerne i den yderste periferis adgang til ESI-fondene og Horisont 2020 med henblik på bedre at forbinde deres respektive universiteter, forskningscentre og innovative virksomheder og således give disse regioner mulighed for at blive attraktive områder, der er i stand til at fremme et bedre samspil mellem borgere og institutioner, ikke kun i regionerne i den yderste periferi, men også med det europæiske kontinent, de oversøiske lande og territorier og tredjelande; |
| --- | --- |

74.

| 75. | minder om den centrale rolle, som små og mellemstore virksomheder (SMV'er) spiller i regionerne i den yderste periferi for den økonomiske og sociale udvikling; opfordrer derfor Kommissionen til at tage bedre hensyn til situationen i regionerne i den yderste periferi inden for rammerne af COSME og EU-programmet for beskæftigelse og social innovation (EaSI); |
| --- | --- |

75.

| 76. | mener, at der bør tilskyndes yderligere til udvekslinger og samarbejde mellem regionerne i den yderste periferi og tredjelande i deres nærhed på områderne forskning og innovation samt kultur og uddannelse for at fremme deres regionale integration; |
| --- | --- |

76.

| 77. | ser med tilfredshed, at det nye Erasmus+-program tilskynder til mobilitet for studerende og unge erhvervsfolk fra regionerne i den yderste periferi ved at tilbyde dem det maksimale støttebeløb; anmoder om at lade tilsvarende bestemmelser indgå i programmet »Et Kreativt Europa«; ønsker ikke desto mindre, at der inden for rammerne af Erasmus tages bedre hensyn til de fælles særlige forhold i regionerne i den yderste periferi, navnlig ved at fremme udvekslinger mellem regionerne i den yderste periferi indbyrdes; beklager, at mobilitetsgodtgørelsen under Erasmus ofte er utilstrækkelig i forhold til de faktiske omkostninger ved et ophold i moderlandet til trods for ordlyden af Erasmus+-forordningens betragtning 37: »Begrænsningerne ved den fjerne beliggenhed, der gælder regionerne i Unionens yderste periferi og i de oversøiske lande og territorier, bør tages i betragtning ved programmets gennemførelse«; |
| --- | --- |

77.

| 78. | opfordrer Kommissionen til at udvide den nye mobilitetsordning for unge, »Move2Learn, Learn2Move«, til europæiske borgere, der er bosat i regionerne i den yderste periferi, og til at tilpasse beløbsstørrelsen for de godtgørelser af opholdsudgifter, der tilbydes dem, til de faktiske udgifter ved en rejse fra regionerne i den yderste periferi til det europæiske fastland; glæder sig over Kommissionens beslutning om ikke at begrænse denne bestemmelse til jernbanetransport, hvilket ville være gået ud over unge fra oversøiske områder; |
| --- | --- |

78.

| 79. | bemærker, at Natura 2000 ikke finder anvendelse på de franske regioner i den yderste periferi, selv om de rummer en ekstraordinær biodiversitet, der er blevet mere sårbar, navnlig som følge af klimaændringer; opfordrer derfor til, at der gennemføres særlige beskyttelsesforanstaltninger, og til, at den forberedende foranstaltning BEST forlænges og gøres til en varig mekanisme til finansiering af projekter inden for biodiversitet, valorisering af økosystemtjenester og tilpasning til klimaændringer i den oversøiske del af EU; |
| --- | --- |

79.

| 80. | foreslår, at der udarbejdes en indvirkningsvurdering af mulighederne for at anvende Natura 2000-programmet på de franske regioner i den yderste periferi for at finde frem til, hvilke redskaber der er bedst egnet til at beskytte biodiversiteten og miljøet i disse regioner; |
| --- | --- |

80.

| 81. | minder om, at midtvejsevalueringen af Unionens biodiversitetsstrategi, som Kommissionen offentliggjorde i oktober 2015, og som Revisionsretten omtaler i sin særberetning nr. 1/2017, konkluderede, at til trods for de betydelige fremskridt, der var gjort siden 2011 med gennemførelse af foranstaltningerne under mål 1, bestod de største udfordringer i gennemførelsen af de havrelaterede dele af Natura 2000-nettet samt i at få sikkerhed for en effektiv forvaltning af Natura 2000-områderne og for den nødvendige finansiering til Natura 2000-nettet, som begge er vigtige faktorer for regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

81.

| 82. | minder om, at Den Europæiske Revisionsret i sin særberetning nr. 1/2017 tilkendegav, at det er nødvendigt med betydelige fremskridt i medlemsstaterne og en yderligere indsats fra Kommissionens side med henblik på at yde et bedre bidrag til opfyldelsen af de ambitiøse mål i EU’s biodiversitetsstrategi 2020; |
| --- | --- |

82.

| 83. | minder om, at Den Europæiske Revisionsret i sin særberetning fra januar 2017 vurderede, at »Det vil kræve en yderligere indsats at gennemføre Natura 2000-nettet på en sådan måde, at dets fulde potentiale realiseres«; |
| --- | --- |

83.

| 84. | understreger, at en forbedring af internetadgangen absolut må spille en rolle i forbindelse med territorial samhørighed, fremme af lige muligheder, jobskabelse og forbedring af befolkningens levevilkår i regionerne i den yderste periferi, |
| --- | --- |

84.

| 85. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at tage hensyn til de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi, når den tager fat på spørgsmålene i forbindelse med digital netdækning; |
| --- | --- |

85.

| 86. | opfordrer til, at der skabes et særprogram af lignende art som POSEI for transportområdet for at fremme den territoriale, sociale og økonomiske samhørighed i disse regioner og begrænse visse af disse regioners isolation eller dobbelte isolation; understreger, at et sådant program bør indebære støtte til transport af personer og varer mellem regionerne i den yderste periferi og kontinentet, inden for regionerne i den yderste periferi og mellem regionerne i den yderste periferi. f.eks. Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer; understreger, at dette program også bør bidrage til at fremme samhandelen mellem disse regioner; |
| --- | --- |

86.

| 87. | understreger, at regionerne i den yderste periferi er begunstigede turistområder, og at det er helt nødvendigt at investere i et kvalitetsbetonet transportnet med overkommelige priser, navnlig af hensyn til hjemmemarkedet; |
| --- | --- |

87.

| 88. | opfordrer Den Europæiske Union til at forpligte sig afgørende på at internationalisere adgangen til regionerne i den yderste periferi gennem etablering af infrastrukturer og transportveje, der kan forbinde disse regioner med det europæiske fastland, tredjelande i deres nærhed og resten af verden; |
| --- | --- |

88.

| 89. | opfodrer til, at der iværksættes en egentlig EU-erhvervsstrategi i regionerne i den yderste periferi, som kan skabe jobs, der ikke risikerer at blive udflyttet, og som bygger på virksomhedernes evne til at konsolideres deres lokale forankring; |
| --- | --- |

89.

| 90. | mener, at regionerne i den yderste periferi kan profileres som privilegerede steder til iværksættelse af pilotprojekter med henblik på foranstaltninger, der skal gennemføres horisontalt i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

90.

o

o o

| 91. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne og deres regioner samt Regionsudvalget. |
| --- | --- |

91.

---

(1)  EUT C 258 E af 7.9.2013, s. 1.

(2)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0133.

(3)  Domstolens dom af 15. december 2015, Parlamentet og Kommissionen mod Rådet, C-132/14 til C-136/14, ECLI:EU:C:2015:813.

(4)  EUT L 187 af 26.6.2014, s. 1.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0195.

---

HENSTILLINGER

Europa-Parlamentet

Onsdag den 5. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/178 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/178

---

P8_TA(2017)0304

Henstilling til Rådet om den 72. samling i De Forenede Nationers Generalforsamling

Europa-Parlamentets henstilling af 5. juli 2017 til Rådet om den 72. samling i De Forenede Nationers Generalforsamling (2017/2041(INI))

(2018/C 334/20)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til De Forenede Nationers pagt, |
| --- | --- |

—

der henviser til De Forenede Nationers pagt,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne og til FN's menneskerettighedskonventioner og de valgfrie protokoller hertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne og til FN's menneskerettighedskonventioner og de valgfrie protokoller hertil,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 21, 34 og 36, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 21, 34 og 36,

| — | der henviser til FN's Generalforsamlings 71. samling, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Generalforsamlings 71. samling,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000), 1820 (2009), 1888 (2009), 1889 (2010), 1960 (2011), 2106 (2013), 2122 (2013) og 2242 (2015) om kvinder, fred og sikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000), 1820 (2009), 1888 (2009), 1889 (2010), 1960 (2011), 2106 (2013), 2122 (2013) og 2242 (2015) om kvinder, fred og sikkerhed,

| — | der henviser til sin beslutning af 16. marts 2017 om EU's prioriteter for samlingerne i FN's Menneskerettighedsråd i 2017 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. marts 2017 om EU's prioriteter for samlingerne i FN's Menneskerettighedsråd i 2017 (1),

| — | der henviser til årsberetningen for 2015 om menneskerettighederne og demokrati i verden og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati, |
| --- | --- |

—

der henviser til årsberetningen for 2015 om menneskerettighederne og demokrati i verden og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati,

| — | der henviser til sin beslutning af 28. april 2016 om angreb på sygehuse og skoler som krænkelser af den humanitære folkeret (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 28. april 2016 om angreb på sygehuse og skoler som krænkelser af den humanitære folkeret (2),

| — | der henviser til sin henstilling til Rådet af 7. juli 2016 om De Forenede Nationers generalforsamlings 71. samling (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin henstilling til Rådet af 7. juli 2016 om De Forenede Nationers generalforsamlings 71. samling (3),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 18. juli 2016 om EU's prioriteringer for FN's Generalforsamlings 71. samling, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 18. juli 2016 om EU's prioriteringer for FN's Generalforsamlings 71. samling,

| — | der henviser til de reviderede EU-retningslinjer for fremme og beskyttelse af børns rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til de reviderede EU-retningslinjer for fremme og beskyttelse af børns rettigheder,

| — | der henviser til FN's Generalforsamlings resolution om Den Europæiske Unions deltagelse i De Forenede Nationers arbejde, som giver EU ret til komme med indlæg på FN's Generalforsamling, forelægge mundtlige forslag og ændringsforslag, der kan sættes til afstemning efter anmodning fra en medlemsstat, samt til at gøre brug af retten til at svare, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Generalforsamlings resolution om Den Europæiske Unions deltagelse i De Forenede Nationers arbejde, som giver EU ret til komme med indlæg på FN's Generalforsamling, forelægge mundtlige forslag og ændringsforslag, der kan sættes til afstemning efter anmodning fra en medlemsstat, samt til at gøre brug af retten til at svare,

| — | der henviser til New York-erklæringen om flygtninge og migranter af 19. september 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til New York-erklæringen om flygtninge og migranter af 19. september 2016,

| — | der henviser til FN's Generalforsamlings resolution A/71/L.48 af 21. december 2016 om oprettelse af en »international, upartisk og uafhængig mekanisme til at bistå med efterforskningen og retsforfølgningen af de ansvarlige for de alvorligste forbrydelser i henhold til folkeretten, der siden marts 2011 er begået i Den Syriske Arabiske Republik«, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Generalforsamlings resolution A/71/L.48 af 21. december 2016 om oprettelse af en »international, upartisk og uafhængig mekanisme til at bistå med efterforskningen og retsforfølgningen af de ansvarlige for de alvorligste forbrydelser i henhold til folkeretten, der siden marts 2011 er begået i Den Syriske Arabiske Republik«,

| — | der henviser til sin beslutning af 4. februar 2016 om systematiske massemord på religiøse mindretal begået af det såkaldte ISIS/Daesh (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 4. februar 2016 om systematiske massemord på religiøse mindretal begået af det såkaldte ISIS/Daesh (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 27. oktober 2016 om situationen i det nordlige Irak/Mosul (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 27. oktober 2016 om situationen i det nordlige Irak/Mosul (5),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 113, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 113,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0216/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0216/2017),

| A. | der henviser til, at EU's engagement i effektiv multilateralisme og god global regeringsførelse med FN i centrum er en integreret del af EU's udenrigspolitik og har rod i den overbevisning, at et multilateralt system, der bygger på universelle regler og værdier, er bedst egnet til at håndtere globale kriser, udfordringer og trusler; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at EU's engagement i effektiv multilateralisme og god global regeringsførelse med FN i centrum er en integreret del af EU's udenrigspolitik og har rod i den overbevisning, at et multilateralt system, der bygger på universelle regler og værdier, er bedst egnet til at håndtere globale kriser, udfordringer og trusler;

| B. | der henviser til, at en række nationalistiske og protektionistiske bevægelser rundt om i verden sætter spørgsmålstegn ved den internationale orden baseret på samarbejde, dialog, fri og fair handel og menneskerettigheder; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at en række nationalistiske og protektionistiske bevægelser rundt om i verden sætter spørgsmålstegn ved den internationale orden baseret på samarbejde, dialog, fri og fair handel og menneskerettigheder;

| C. | der henviser til, at EU bør spille en proaktiv rolle i opbygningen af et FN, der kan bidrage effektivt til globale løsninger, fred og sikkerhed, menneskerettigheder, udvikling, demokrati og en international orden baseret på retsstatsprincipperne; der henviser til, at EU's medlemsstater er nødt til at gøre sig alle bestræbelser på i højere grad at samordne og sammenslutte deres aktiviteter i FN-systemets organer i overensstemmelse med det mandat, der er indeholdt i artikel 34, stk. 1, i TEU; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at EU bør spille en proaktiv rolle i opbygningen af et FN, der kan bidrage effektivt til globale løsninger, fred og sikkerhed, menneskerettigheder, udvikling, demokrati og en international orden baseret på retsstatsprincipperne; der henviser til, at EU's medlemsstater er nødt til at gøre sig alle bestræbelser på i højere grad at samordne og sammenslutte deres aktiviteter i FN-systemets organer i overensstemmelse med det mandat, der er indeholdt i artikel 34, stk. 1, i TEU;

| D. | der henviser til, at EU og dets medlemsstater tilsammen er den største økonomiske bidragyder til FN-systemet og tegner sig for næsten 50 % af alle bidrag til FN, idet EU's medlemsstater bidrager med ca. 40 % af FN's ordinære budget; der henviser til, at EU's bidrag til FN bør være mere synlige; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at EU og dets medlemsstater tilsammen er den største økonomiske bidragyder til FN-systemet og tegner sig for næsten 50 % af alle bidrag til FN, idet EU's medlemsstater bidrager med ca. 40 % af FN's ordinære budget; der henviser til, at EU's bidrag til FN bør være mere synlige;

| E. | der henviser til, at EU arbejder for miljømæssig bæredygtighed, navnlig i forbindelse med bekæmpelsen af klimaforandringer, ved at fremme internationale foranstaltninger og aktiviteter med henblik på at bevare og forbedre miljøets kvalitet og en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at EU arbejder for miljømæssig bæredygtighed, navnlig i forbindelse med bekæmpelsen af klimaforandringer, ved at fremme internationale foranstaltninger og aktiviteter med henblik på at bevare og forbedre miljøets kvalitet og en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne;

| F. | der henviser til, at EU er en af de mest dedikerede forsvarere og fortalere for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder, kulturelle værdier og mangfoldighed, demokrati og retsstatsforhold; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at EU er en af de mest dedikerede forsvarere og fortalere for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder, kulturelle værdier og mangfoldighed, demokrati og retsstatsforhold;

| G. | der henviser til, at EU's sikkerhedsmæssige situation er stadig mere ustabil og omskiftelig på grund af et stort antal langvarige eller nyopståede udfordringer, herunder voldelige konflikter, terrorisme, organiseret kriminalitet, propaganda og cyberkrigsførelse, hidtil usete bølger af flygtninge og migrationspres og virkninger af klimaforandringerne, som er umulige at løse på nationalt plan og kræver regionale og globale svar og et aktivt og konstruktivt samarbejde; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at EU's sikkerhedsmæssige situation er stadig mere ustabil og omskiftelig på grund af et stort antal langvarige eller nyopståede udfordringer, herunder voldelige konflikter, terrorisme, organiseret kriminalitet, propaganda og cyberkrigsførelse, hidtil usete bølger af flygtninge og migrationspres og virkninger af klimaforandringerne, som er umulige at løse på nationalt plan og kræver regionale og globale svar og et aktivt og konstruktivt samarbejde;

| H. | der henviser til, at EU og FN bør spille en vigtig rolle i gennemførelsen af 2030-udviklingsdagsordenen med henblik på at udrydde fattigdom og skabe fælles velstand, gøre noget ved uligheder og skabe en sikrere og mere retfærdig verden, bekæmpe klimaforandringer og beskytte miljøet; der henviser til, at FN's Generalforsamling har besluttet at forstærke organisationens indsats for at gennemføre den nye udviklingsdagsorden; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at EU og FN bør spille en vigtig rolle i gennemførelsen af 2030-udviklingsdagsordenen med henblik på at udrydde fattigdom og skabe fælles velstand, gøre noget ved uligheder og skabe en sikrere og mere retfærdig verden, bekæmpe klimaforandringer og beskytte miljøet; der henviser til, at FN's Generalforsamling har besluttet at forstærke organisationens indsats for at gennemføre den nye udviklingsdagsorden;

| 1. | henstiller til Rådet: |
| --- | --- |

1.

Fred og sikkerhed

| a) | at fortsætte med at kræve fuld respekt for suveræniteten, de internationalt anerkendte grænser og den territoriale integritet i landene i Østeuropa og Sydkaukasus, navnlig Georgien, Moldova og Ukraine, i lyset af krænkelserne af folkeretten i disse områder; at støtte og give ny kraft til de diplomatiske bestræbelser på at nå frem til en fredelig og holdbar bilæggelse af disse igangværende og langvarige konflikter, så vel som konflikten i Nagorno-Karabakh, og til respekt for menneskerettighederne, den territoriale integritet og princippet om ikkeanvendelse af magt samt for folkenes ligeret og selvbestemmelse lokalt; indtrængende at opfordre det internationale samfund til fuldt ud at implementere politikken med ikke at anerkende den ulovlige annektering af Krim; aktivt at øge presset på Rusland i dets egenskab af permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd for at finde en løsning på konflikten i Ukraine i overensstemmelse med Minskaftalerne og besættelsen af de georgiske regioner Abkhasien og Sydossetien; at finde frem til en geopolitisk balance, der afviser alle forhåbninger om eksklusive interessezoner |
| --- | --- |

a)

at fortsætte med at kræve fuld respekt for suveræniteten, de internationalt anerkendte grænser og den territoriale integritet i landene i Østeuropa og Sydkaukasus, navnlig Georgien, Moldova og Ukraine, i lyset af krænkelserne af folkeretten i disse områder; at støtte og give ny kraft til de diplomatiske bestræbelser på at nå frem til en fredelig og holdbar bilæggelse af disse igangværende og langvarige konflikter, så vel som konflikten i Nagorno-Karabakh, og til respekt for menneskerettighederne, den territoriale integritet og princippet om ikkeanvendelse af magt samt for folkenes ligeret og selvbestemmelse lokalt; indtrængende at opfordre det internationale samfund til fuldt ud at implementere politikken med ikke at anerkende den ulovlige annektering af Krim; aktivt at øge presset på Rusland i dets egenskab af permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd for at finde en løsning på konflikten i Ukraine i overensstemmelse med Minskaftalerne og besættelsen af de georgiske regioner Abkhasien og Sydossetien; at finde frem til en geopolitisk balance, der afviser alle forhåbninger om eksklusive interessezoner

| b) | at opretholde fuld støtte til FN's bestræbelser på at fremme en samlet løsning på ophør af Cyperns deling, og understreger, at en løsning på det cypriotiske problem vil have en positiv indvirkning på hele regionen og på både de græske og de tyrkiske cyprioter; opfordrer indtrængende Rådet til at anvende alle sine til rådighed stående midler til fuldt ud at støtte en vellykket afslutning af genforeningsprocessen og til at støtte FN's rolle |
| --- | --- |

b)

at opretholde fuld støtte til FN's bestræbelser på at fremme en samlet løsning på ophør af Cyperns deling, og understreger, at en løsning på det cypriotiske problem vil have en positiv indvirkning på hele regionen og på både de græske og de tyrkiske cyprioter; opfordrer indtrængende Rådet til at anvende alle sine til rådighed stående midler til fuldt ud at støtte en vellykket afslutning af genforeningsprocessen og til at støtte FN's rolle

| c) | at støtte de FN-ledede bestræbelser på at nå frem til en løsning på navnespørgsmålet for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien ved hjælp af en aftale mellem Skopje og Athen |
| --- | --- |

c)

at støtte de FN-ledede bestræbelser på at nå frem til en løsning på navnespørgsmålet for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien ved hjælp af en aftale mellem Skopje og Athen

| d) | indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at stille alle de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til rådighed med henblik på at hjælpe lokalbefolkningerne under væbnede konflikter og flygtningene og indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at opfylde deres finansielle forpligtelser over for FN |
| --- | --- |

d)

indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at stille alle de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til rådighed med henblik på at hjælpe lokalbefolkningerne under væbnede konflikter og flygtningene og indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at opfylde deres finansielle forpligtelser over for FN

| e) | at værne om atomaftalen mellem Iran og Sikkerhedsrådets medlemmer plus Tyskland, som er en stor succes for det internationale diplomati, og navnlig EU's diplomati, og fortsat at lægge pres på USA, for at det leverer resultater i forbindelse med den praktiske gennemførelse |
| --- | --- |

e)

at værne om atomaftalen mellem Iran og Sikkerhedsrådets medlemmer plus Tyskland, som er en stor succes for det internationale diplomati, og navnlig EU's diplomati, og fortsat at lægge pres på USA, for at det leverer resultater i forbindelse med den praktiske gennemførelse

| f) | at anvende alle disponible instrumenter til at øge statslige og ikke-statslige aktørers foranstaltningers overensstemmelse med den humanitære folkeret; at støtte bestræbelserne under ledelse af Den Internationale Røde Kors Komité på at etablere en effektiv mekanisme til at styrke overholdelsen af den humanitære folkeret |
| --- | --- |

f)

at anvende alle disponible instrumenter til at øge statslige og ikke-statslige aktørers foranstaltningers overensstemmelse med den humanitære folkeret; at støtte bestræbelserne under ledelse af Den Internationale Røde Kors Komité på at etablere en effektiv mekanisme til at styrke overholdelsen af den humanitære folkeret

| g) | at presse på for at skabe et stærkere multilateralt engagement i at finde varige, holdbare politiske og fredelige løsninger på de igangværende konflikter i Mellemøsten og Nordafrika, navnlig i Syrien, Yemen og Libyen, og for at sætte fornyet skub i de diplomatiske bestræbelser på at få løst fastlåste konflikter rundt om i verden; fortsat at støtte FN's særlige udsendinges arbejde, foranstaltninger og initiativer med henblik på at få løst disse konflikter; at opfordre til, at der fortsat ydes humanitær, finansiel og politisk bistand fra det internationale samfund med henblik på at håndtere den humanitære situation, og til, at man arbejder hen imod omgående at få standset volden; at forhindre enhver krænkelse af den humanitære folkeret og den internationale menneskerettighedslovgivning, herunder direkte angreb mod civil infrastruktur og civilbefolkningen, og kraftigt at fordømme disse menneskerettighedskrænkelser i Syrien; indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at stille alle de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til rådighed for at hjælpe befolkningen i konfliktområder; at støtte FN's indsats for at finde en holdbar løsning på konflikten i Syrien og Irak og fortsat at støtte EU's rolle på det humanitære område og EU's regionale initiativ; indtrængende at opfordre det internationale samfund til at gøre alt, hvad der står i dets magt, for skarpt at fordømme dem, som er ansvarlige for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab, der er begået under konflikten i Syrien — enten i henhold til deres nationale retssystemer, internationale domstole eller ad hoc-domstole; at støtte FN's initiativ vedrørende en fredsplan for Yemen og hurtigst muligt at gøre noget ved den humanitære krise; at opfordre alle parter til at respektere alle yemenitiske borgeres menneskerettigheder og frihedsrettigheder og understrege vigtigheden af at forbedre sikkerheden for alle dem, der arbejder for fredsmissioner og humanitære missioner i landet; at opfordre til en tilnærmelsespolitik mellem Saudi-Arabien og Iran som et afgørende skridt for at dæmpe de regionale spændinger og som en vej hen imod konfliktløsning i Yemen og andre steder; yderligere at tilskynde til sådanne foranstaltninger for at tackle de grundlæggende årsager til terrorisme og ekstremisme, som udgør en trussel mod den internationale sikkerhed og den regionale stabilitet; at opfordre til øget støtte til den FN-støttede regering i Libyen og spille en central rolle i stabiliseringen af Libyen og opretholdelsen af dets enhed og territoriale integritet inden for rammerne af den libyske politiske aftale (LPA); at gentage, at der er presserende behov for at forene alle væbnede styrker under de legitime civile myndigheders kontrol som fastsat i den libyske politiske aftale; at forny støtten til den indsats, der gøres af FN's særlige koordinator for fredsprocessen i Mellemøsten og FN's generalsekretærs særlige repræsentant for Vestsahara for at få løst disse langvarige konflikter; at opfordre til, at FN's Sikkerhedsråds resolutioner om Mellemøsten implementeres |
| --- | --- |

g)

at presse på for at skabe et stærkere multilateralt engagement i at finde varige, holdbare politiske og fredelige løsninger på de igangværende konflikter i Mellemøsten og Nordafrika, navnlig i Syrien, Yemen og Libyen, og for at sætte fornyet skub i de diplomatiske bestræbelser på at få løst fastlåste konflikter rundt om i verden; fortsat at støtte FN's særlige udsendinges arbejde, foranstaltninger og initiativer med henblik på at få løst disse konflikter; at opfordre til, at der fortsat ydes humanitær, finansiel og politisk bistand fra det internationale samfund med henblik på at håndtere den humanitære situation, og til, at man arbejder hen imod omgående at få standset volden; at forhindre enhver krænkelse af den humanitære folkeret og den internationale menneskerettighedslovgivning, herunder direkte angreb mod civil infrastruktur og civilbefolkningen, og kraftigt at fordømme disse menneskerettighedskrænkelser i Syrien; indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at stille alle de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til rådighed for at hjælpe befolkningen i konfliktområder; at støtte FN's indsats for at finde en holdbar løsning på konflikten i Syrien og Irak og fortsat at støtte EU's rolle på det humanitære område og EU's regionale initiativ; indtrængende at opfordre det internationale samfund til at gøre alt, hvad der står i dets magt, for skarpt at fordømme dem, som er ansvarlige for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab, der er begået under konflikten i Syrien — enten i henhold til deres nationale retssystemer, internationale domstole eller ad hoc-domstole; at støtte FN's initiativ vedrørende en fredsplan for Yemen og hurtigst muligt at gøre noget ved den humanitære krise; at opfordre alle parter til at respektere alle yemenitiske borgeres menneskerettigheder og frihedsrettigheder og understrege vigtigheden af at forbedre sikkerheden for alle dem, der arbejder for fredsmissioner og humanitære missioner i landet; at opfordre til en tilnærmelsespolitik mellem Saudi-Arabien og Iran som et afgørende skridt for at dæmpe de regionale spændinger og som en vej hen imod konfliktløsning i Yemen og andre steder; yderligere at tilskynde til sådanne foranstaltninger for at tackle de grundlæggende årsager til terrorisme og ekstremisme, som udgør en trussel mod den internationale sikkerhed og den regionale stabilitet; at opfordre til øget støtte til den FN-støttede regering i Libyen og spille en central rolle i stabiliseringen af Libyen og opretholdelsen af dets enhed og territoriale integritet inden for rammerne af den libyske politiske aftale (LPA); at gentage, at der er presserende behov for at forene alle væbnede styrker under de legitime civile myndigheders kontrol som fastsat i den libyske politiske aftale; at forny støtten til den indsats, der gøres af FN's særlige koordinator for fredsprocessen i Mellemøsten og FN's generalsekretærs særlige repræsentant for Vestsahara for at få løst disse langvarige konflikter; at opfordre til, at FN's Sikkerhedsråds resolutioner om Mellemøsten implementeres

| h) | at støtte de interne syriske forhandlinger, der er styret af FN’s Sikkerhedsråds resolution 2254 (2015); at understrege, at parterne bør sigte efter en rammeaftale, der indeholder en politisk pakke, således at en forhandlet midlertidig politisk proces kan gennemføres i overensstemmelse med de klare tidsfrister og mål, der er fastsat i resolution 2254 (2015); at understrege, at der med henblik på at nå dette mål er opstået en klar dagsorden bestående af fire »kurve«; at udtrykke sin bekymring over, at de fortsatte kampe i Syrien underminerer den våbenhvile, som trådte i kraft den 30. december 2016, med betydelige negative konsekvenser for civile syreres sikkerhed, adgangen for humanitære organisationer og momentummet i den politiske proces; at støtte opfordringen fra FN's generalsekretærs særlige udsending til Syrien til garantstaterne bag våbenhvilen i Syrien om at iværksætte omgående bestræbelser på at opretholde våbenhvilen |
| --- | --- |

h)

at støtte de interne syriske forhandlinger, der er styret af FN’s Sikkerhedsråds resolution 2254 (2015); at understrege, at parterne bør sigte efter en rammeaftale, der indeholder en politisk pakke, således at en forhandlet midlertidig politisk proces kan gennemføres i overensstemmelse med de klare tidsfrister og mål, der er fastsat i resolution 2254 (2015); at understrege, at der med henblik på at nå dette mål er opstået en klar dagsorden bestående af fire »kurve«; at udtrykke sin bekymring over, at de fortsatte kampe i Syrien underminerer den våbenhvile, som trådte i kraft den 30. december 2016, med betydelige negative konsekvenser for civile syreres sikkerhed, adgangen for humanitære organisationer og momentummet i den politiske proces; at støtte opfordringen fra FN's generalsekretærs særlige udsending til Syrien til garantstaterne bag våbenhvilen i Syrien om at iværksætte omgående bestræbelser på at opretholde våbenhvilen

| i) | at træffe foranstaltninger i overensstemmelse med EU-Domstolens dom om Vestsahara |
| --- | --- |

i)

at træffe foranstaltninger i overensstemmelse med EU-Domstolens dom om Vestsahara

| j) | at sikre sig, at FN's Generalforsamling i samarbejde med EU og USA tilvejebringer alle instrumenter til at sikre en holdbar og effektiv tostatsløsning på grundlag af grænserne fra 1967, med Jerusalem som hovedstad i begge stater, og en sikker israelsk stat med sikre og anerkendte grænser og en uafhængig, demokratisk, sammenhængende og levedygtig palæstinensisk stat, der lever side om side i fred og sikkerhed |
| --- | --- |

j)

at sikre sig, at FN's Generalforsamling i samarbejde med EU og USA tilvejebringer alle instrumenter til at sikre en holdbar og effektiv tostatsløsning på grundlag af grænserne fra 1967, med Jerusalem som hovedstad i begge stater, og en sikker israelsk stat med sikre og anerkendte grænser og en uafhængig, demokratisk, sammenhængende og levedygtig palæstinensisk stat, der lever side om side i fred og sikkerhed

| k) | at opfordre til en større støtte til og styrkelse af de irakiske institutioner og gøre opmærksom på behovet for at arbejde hen imod et mere rummeligt samfund og reintegration af alle de etniske og religiøse mindretal, der er blevet fordrevet, herunder i det nordlige Irak og efter afslutningen af den militære operation i og omkring Mosul, hvor der skal findes en fredelig og inkluderende løsning efter konflikten; på ny at gøre opmærksom på den afgørende betydning af en vedvarende beskyttelse af civile og respekt for den humanitære folkeret under effektueringen af de militære strategier i Irak |
| --- | --- |

k)

at opfordre til en større støtte til og styrkelse af de irakiske institutioner og gøre opmærksom på behovet for at arbejde hen imod et mere rummeligt samfund og reintegration af alle de etniske og religiøse mindretal, der er blevet fordrevet, herunder i det nordlige Irak og efter afslutningen af den militære operation i og omkring Mosul, hvor der skal findes en fredelig og inkluderende løsning efter konflikten; på ny at gøre opmærksom på den afgørende betydning af en vedvarende beskyttelse af civile og respekt for den humanitære folkeret under effektueringen af de militære strategier i Irak

| l) | at vedblive med at tackle de store sikkerhedstrusler i regionerne Sahel, Sahara og Tchadsøen, De Store Søers Område og Afrikas Horn med henblik på at udrydde terrortruslen fra ISIL/Daesh og al-Qaeda-tilknyttede grupper samt fra Boko Haram eller andre tilknyttede terrorgrupper |
| --- | --- |

l)

at vedblive med at tackle de store sikkerhedstrusler i regionerne Sahel, Sahara og Tchadsøen, De Store Søers Område og Afrikas Horn med henblik på at udrydde terrortruslen fra ISIL/Daesh og al-Qaeda-tilknyttede grupper samt fra Boko Haram eller andre tilknyttede terrorgrupper

| m) | at samarbejde med det internationale samfund som helhed om at løse humanitære kriser og sikkerhedskriser, der udgør en trussel for det afrikanske kontinent, navnlig i Somalia, Sydsudan, Sudan, Den Centralafrikanske Republik, Mali, Nigeria, Burundi og De Store Søers Område mere generelt; at tilskynde FN's medlemsstater til at optrappe støtten til at øge Den Afrikanske Unions rolle og egne kapaciteter inden for mægling og krisestyring og samtidig stræbe efter komplementaritet med det arbejde, der udføres af FN's Fredsopbygningsstøttekontor (UN Peace Building Support Office); at sikre en hurtig tilpasning af MONUSCO i overensstemmelse med dets nye mandat, og navnlig gennemførelsen af aftalen af 31. december 2016 |
| --- | --- |

m)

at samarbejde med det internationale samfund som helhed om at løse humanitære kriser og sikkerhedskriser, der udgør en trussel for det afrikanske kontinent, navnlig i Somalia, Sydsudan, Sudan, Den Centralafrikanske Republik, Mali, Nigeria, Burundi og De Store Søers Område mere generelt; at tilskynde FN's medlemsstater til at optrappe støtten til at øge Den Afrikanske Unions rolle og egne kapaciteter inden for mægling og krisestyring og samtidig stræbe efter komplementaritet med det arbejde, der udføres af FN's Fredsopbygningsstøttekontor (UN Peace Building Support Office); at sikre en hurtig tilpasning af MONUSCO i overensstemmelse med dets nye mandat, og navnlig gennemførelsen af aftalen af 31. december 2016

| n) | at opfordre det internationale samfund til at tilslutte sig bestræbelserne på at håndtere den nuværende politiske krise i Den Demokratiske Republik Congo og til at forhindre et statsligt sammenbrud i landet |
| --- | --- |

n)

at opfordre det internationale samfund til at tilslutte sig bestræbelserne på at håndtere den nuværende politiske krise i Den Demokratiske Republik Congo og til at forhindre et statsligt sammenbrud i landet

| o) | at understrege betydningen af, at der investeres mere i konfliktforebyggelse, idet der tages højde for faktorer som politisk og religiøs radikalisering, vold i forbindelse med valg, befolkningsfordrivelser eller klimaforandringer |
| --- | --- |

o)

at understrege betydningen af, at der investeres mere i konfliktforebyggelse, idet der tages højde for faktorer som politisk og religiøs radikalisering, vold i forbindelse med valg, befolkningsfordrivelser eller klimaforandringer

| p) | at gøre FN's medlemmer — og navnlig medlemmerne af FN’s Sikkerhedsråd — opmærksomme på de tiltagende spændinger mellem visse lande på Vestbalkan; indtrængende at opfordre deres ledere til at udvise tilbageholdenhed i deres regionale politikker og EU og FN til at blive ved med at engagere sig fuldt ud i at søge varige løsninger på bilaterale uoverensstemmelser, herunder ved at agere som mæglere, når det er nødvendigt; at fordømme Ruslands tiltag på Vestbalkan, som truer med at destabilisere den skrøbelige reformproces i landene i regionen og undergrave deres ambitioner om tiltrædelse af EU og NATO |
| --- | --- |

p)

at gøre FN's medlemmer — og navnlig medlemmerne af FN’s Sikkerhedsråd — opmærksomme på de tiltagende spændinger mellem visse lande på Vestbalkan; indtrængende at opfordre deres ledere til at udvise tilbageholdenhed i deres regionale politikker og EU og FN til at blive ved med at engagere sig fuldt ud i at søge varige løsninger på bilaterale uoverensstemmelser, herunder ved at agere som mæglere, når det er nødvendigt; at fordømme Ruslands tiltag på Vestbalkan, som truer med at destabilisere den skrøbelige reformproces i landene i regionen og undergrave deres ambitioner om tiltrædelse af EU og NATO

| q) | yderligere at støtte FN's bestræbelser på at skabe fred i Afghanistan og på at håndtere den skrøbelige sikkerhedssituation i landet |
| --- | --- |

q)

yderligere at støtte FN's bestræbelser på at skabe fred i Afghanistan og på at håndtere den skrøbelige sikkerhedssituation i landet

| r) | på det kraftigste at fordømme de nordkoreanske lederes handlinger, som udgør en trussel mod freden og sikkerheden på og uden for Den Koreanske Halvø; at tilskynde Kina til som permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd at lægge yderligere pres på det nordkoreanske regime for at få det til at nedtrappe sine aggressive handlinger, der udgør en trussel mod den regionale og internationale sikkerhed; at udarbejde og iværksætte en stærk respons, der støttes af en bred og tilstrækkeligt solid international konsensus, med henblik på at afskrække det nordkoreanske regime fra at videreudvikle nukleare kapaciteter beregnet til fjendtligsindet aktivitet og udføre ekstraterritoriale drab, angreb og bortførelser |
| --- | --- |

r)

på det kraftigste at fordømme de nordkoreanske lederes handlinger, som udgør en trussel mod freden og sikkerheden på og uden for Den Koreanske Halvø; at tilskynde Kina til som permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd at lægge yderligere pres på det nordkoreanske regime for at få det til at nedtrappe sine aggressive handlinger, der udgør en trussel mod den regionale og internationale sikkerhed; at udarbejde og iværksætte en stærk respons, der støttes af en bred og tilstrækkeligt solid international konsensus, med henblik på at afskrække det nordkoreanske regime fra at videreudvikle nukleare kapaciteter beregnet til fjendtligsindet aktivitet og udføre ekstraterritoriale drab, angreb og bortførelser

| s) | indtrængende at opfordre FN's Generalforsamling og FN's Sikkerhedsråd til at drøfte spændingerne i Det Sydkinesiske Hav med henblik på at bringe alle berørte parter sammen for at afslutte forhandlingen om en adfærdskodeks |
| --- | --- |

s)

indtrængende at opfordre FN's Generalforsamling og FN's Sikkerhedsråd til at drøfte spændingerne i Det Sydkinesiske Hav med henblik på at bringe alle berørte parter sammen for at afslutte forhandlingen om en adfærdskodeks

| t) | at hilse FN's Sikkerhedsråds vedtagelse af resolution 2307 (2016) velkommen og lykønske Colombias regering og befolkning med deres bestræbelser på at opnå fred |
| --- | --- |

t)

at hilse FN's Sikkerhedsråds vedtagelse af resolution 2307 (2016) velkommen og lykønske Colombias regering og befolkning med deres bestræbelser på at opnå fred

| u) | i betydelig grad at øge medlemsstaternes støtte til FN's fredsbevarende og fredsopbyggende operationer, som inkluderer en menneskerettighedskomponent og klare exitstrategier, navnlig ved at bidrage med personale og udstyr, og at styrke EU's rolle som facilitator i denne henseende; at sikre bedre synlighed af denne støtte og disse bidrag; yderligere at udvikle procedurer for anvendelsen af EU's fælles sikkerheds- og forsvarspolitik til støtte for FN-operationer, idet der lægges tilstrækkelig vægt på de mange dimensioner af kompleks krisestyring såsom menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og de underliggende årsager til massemigration; at støtte FN's Sikkerhedsråds reform af dets brug af vetoret i tilfælde, hvor der er dokumentation for krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden |
| --- | --- |

u)

i betydelig grad at øge medlemsstaternes støtte til FN's fredsbevarende og fredsopbyggende operationer, som inkluderer en menneskerettighedskomponent og klare exitstrategier, navnlig ved at bidrage med personale og udstyr, og at styrke EU's rolle som facilitator i denne henseende; at sikre bedre synlighed af denne støtte og disse bidrag; yderligere at udvikle procedurer for anvendelsen af EU's fælles sikkerheds- og forsvarspolitik til støtte for FN-operationer, idet der lægges tilstrækkelig vægt på de mange dimensioner af kompleks krisestyring såsom menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og de underliggende årsager til massemigration; at støtte FN's Sikkerhedsråds reform af dets brug af vetoret i tilfælde, hvor der er dokumentation for krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden

| v) | at støtte FN's generalsekretær i hans bestræbelser på at øge FN's deltagelse i fredsforhandlinger |
| --- | --- |

v)

at støtte FN's generalsekretær i hans bestræbelser på at øge FN's deltagelse i fredsforhandlinger

| w) | at støtte en fuldstændig gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolutioner om kvinder, fred og sikkerhed; at opfordre til fremme af kvinders ligelige og fulde deltagelse som aktive repræsentanter; at fremme aktiv inddragelse af kvinder i konfliktforebyggelse og -løsning og i bekæmpelsen af voldelig ekstremisme; at minde om, at seksuel vold såsom voldtægt anvendes som krigstaktik og udgør en krigsforbrydelse; at garantere sikker lægehjælp i tilfælde af krigsvoldtægter; at kræve en styrkelse af beskyttelsen af kvinder og piger i konfliktsituationer, navnlig hvad angår seksuel vold, at støtte og styrke den internationale indsats gennem FN for at få standset brugen af børn i væbnede konflikter og at sikre kønsanalyse og integrering af køn og menneskerettigheder i alle FN's aktiviteter; at opfordre til, at der udvikles indikatorer til måling af fremskridt med hensyn til kvinders deltagelse i freds- og sikkerhedsopbygning |
| --- | --- |

w)

at støtte en fuldstændig gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolutioner om kvinder, fred og sikkerhed; at opfordre til fremme af kvinders ligelige og fulde deltagelse som aktive repræsentanter; at fremme aktiv inddragelse af kvinder i konfliktforebyggelse og -løsning og i bekæmpelsen af voldelig ekstremisme; at minde om, at seksuel vold såsom voldtægt anvendes som krigstaktik og udgør en krigsforbrydelse; at garantere sikker lægehjælp i tilfælde af krigsvoldtægter; at kræve en styrkelse af beskyttelsen af kvinder og piger i konfliktsituationer, navnlig hvad angår seksuel vold, at støtte og styrke den internationale indsats gennem FN for at få standset brugen af børn i væbnede konflikter og at sikre kønsanalyse og integrering af køn og menneskerettigheder i alle FN's aktiviteter; at opfordre til, at der udvikles indikatorer til måling af fremskridt med hensyn til kvinders deltagelse i freds- og sikkerhedsopbygning

| x) | hurtigst muligt at adressere alle aspekter af FN's evalueringsrapport af 15. maj 2015 om retshåndhævelse og bestræbelser på afhjælpende bistand i forbindelse med seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug begået af FN-personale og FN-relateret personale under fredsbevarende operationer og etablere velfungerende og gennemsigtige tilsyns- og ansvarliggørelsesmekanismer i forbindelse med påståede overgreb; at kræve omgående efterforskning, retsforfølgning og domfældelse af alt militært og civilt personale, der har begået seksuel vold |
| --- | --- |

x)

hurtigst muligt at adressere alle aspekter af FN's evalueringsrapport af 15. maj 2015 om retshåndhævelse og bestræbelser på afhjælpende bistand i forbindelse med seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug begået af FN-personale og FN-relateret personale under fredsbevarende operationer og etablere velfungerende og gennemsigtige tilsyns- og ansvarliggørelsesmekanismer i forbindelse med påståede overgreb; at kræve omgående efterforskning, retsforfølgning og domfældelse af alt militært og civilt personale, der har begået seksuel vold

| y) | yderligere at styrke den rolle, som R2P spiller som et vigtigt princip i FN-medlemsstaternes arbejde med konfliktløsning, menneskerettigheder og udvikling; fortsat at støtte bestræbelserne på yderligere at operationalisere R2P og støtte, at FN fortsat spiller en afgørende rolle ved at bistå landene i forbindelse med gennemførelsen af R2P for at værne om menneskerettighederne, retsstatsprincippet og den humanitære folkeret; at fremme en bred definition af begrebet »menneskers sikkerhed« og princippet om R2P |
| --- | --- |

y)

yderligere at styrke den rolle, som R2P spiller som et vigtigt princip i FN-medlemsstaternes arbejde med konfliktløsning, menneskerettigheder og udvikling; fortsat at støtte bestræbelserne på yderligere at operationalisere R2P og støtte, at FN fortsat spiller en afgørende rolle ved at bistå landene i forbindelse med gennemførelsen af R2P for at værne om menneskerettighederne, retsstatsprincippet og den humanitære folkeret; at fremme en bred definition af begrebet »menneskers sikkerhed« og princippet om R2P

| z) | at tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne og ratificere konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion |
| --- | --- |

z)

at tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne og ratificere konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion

| aa) | at gå ind i en offentlig og udførlig drøftelse med alle medlemmer af FN's Generalforsamling om vigtigheden af at respektere de forfatningsmæssige begrænsninger af præsidenters valgperiode overalt i verden |
| --- | --- |

aa)

at gå ind i en offentlig og udførlig drøftelse med alle medlemmer af FN's Generalforsamling om vigtigheden af at respektere de forfatningsmæssige begrænsninger af præsidenters valgperiode overalt i verden

Bekæmpelse af terrorisme

| ab) | at gentage sin utvetydige fordømmelse af terrorisme og sin fulde støtte til foranstaltninger, der sigter mod at besejre og udrydde terrororganisationer, navnlig ISIS/Daesh, som udgør en klar trussel mod den regionale og internationale sikkerhed; at insistere på, at alle foranstaltninger, der træffes med henblik på terrorbekæmpelse, skal være i fuld overensstemmelse med den humanitære folkeret og den internationale menneskerettighedslovgivning |
| --- | --- |

ab)

at gentage sin utvetydige fordømmelse af terrorisme og sin fulde støtte til foranstaltninger, der sigter mod at besejre og udrydde terrororganisationer, navnlig ISIS/Daesh, som udgør en klar trussel mod den regionale og internationale sikkerhed; at insistere på, at alle foranstaltninger, der træffes med henblik på terrorbekæmpelse, skal være i fuld overensstemmelse med den humanitære folkeret og den internationale menneskerettighedslovgivning

| ac) | at støtte FN i bestræbelserne på at gøre terrorbekæmpelse til et centralt element i dens forebyggelsesdagsorden i overensstemmelse med EU's engagement i forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og imødegåelse af voldelig ekstremisme; at styrke EU's og FN's fælles bestræbelser på at bekæmpe de underliggende årsager til ekstrem vold og terrorisme samt på at imødegå hybride trusler og udvikle forskning og kapacitetsopbygning inden for cyberforsvar; at fremme uddannelse som et redskab til at forebygge voldelig ekstremisme og basere sig på eksisterende fredsopbygningsinitiativer, der er etableret af lokale partnere, for at udtænke, gennemføre og udvikle tilgange til bekæmpelse af radikalisering og rekruttering af terrorister og samtidig fremme en international indsats med henblik på at bringe dem, der er ansvarlige for volden, for en domstol; at støtte et øget bidrag fra EU til FN's kapacitetsopbygningsinitiativer i forbindelse med bekæmpelsen af udenlandske krigere og voldelig ekstremisme |
| --- | --- |

ac)

at støtte FN i bestræbelserne på at gøre terrorbekæmpelse til et centralt element i dens forebyggelsesdagsorden i overensstemmelse med EU's engagement i forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og imødegåelse af voldelig ekstremisme; at styrke EU's og FN's fælles bestræbelser på at bekæmpe de underliggende årsager til ekstrem vold og terrorisme samt på at imødegå hybride trusler og udvikle forskning og kapacitetsopbygning inden for cyberforsvar; at fremme uddannelse som et redskab til at forebygge voldelig ekstremisme og basere sig på eksisterende fredsopbygningsinitiativer, der er etableret af lokale partnere, for at udtænke, gennemføre og udvikle tilgange til bekæmpelse af radikalisering og rekruttering af terrorister og samtidig fremme en international indsats med henblik på at bringe dem, der er ansvarlige for volden, for en domstol; at støtte et øget bidrag fra EU til FN's kapacitetsopbygningsinitiativer i forbindelse med bekæmpelsen af udenlandske krigere og voldelig ekstremisme

| ad) | at intensivere bestræbelserne på at slå ned på rekruttering og bekæmpe terrorpropaganda, som ikke alene føres gennem sociale medieplatforme, men også gennem netværk af radikaliserede hadprædikanter; at støtte tiltag med henblik på at styrke modstandsdygtigheden i lokalsamfund, der udsættes for ekstremistisk propaganda og er sårbare over for radikalisering, bl.a. ved at sætte ind over for de økonomiske, sociale, kulturelle og politiske årsager, der fører til radikalisering; at støtte radikaliseringsbekæmpelses- og afradikaliseringspolitikker i overensstemmelse med FN's handlingsplan for forebyggelse af voldelig ekstremisme; at minde om, at fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og respekt for retsstaten er centrale elementer i terrorbekæmpelsespolitikker |
| --- | --- |

ad)

at intensivere bestræbelserne på at slå ned på rekruttering og bekæmpe terrorpropaganda, som ikke alene føres gennem sociale medieplatforme, men også gennem netværk af radikaliserede hadprædikanter; at støtte tiltag med henblik på at styrke modstandsdygtigheden i lokalsamfund, der udsættes for ekstremistisk propaganda og er sårbare over for radikalisering, bl.a. ved at sætte ind over for de økonomiske, sociale, kulturelle og politiske årsager, der fører til radikalisering; at støtte radikaliseringsbekæmpelses- og afradikaliseringspolitikker i overensstemmelse med FN's handlingsplan for forebyggelse af voldelig ekstremisme; at minde om, at fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og respekt for retsstaten er centrale elementer i terrorbekæmpelsespolitikker

| ae) | at samarbejde med FN's Generalforsamling om bekæmpelse af terrorfinansiering og at opbygge mekanismer, der gør det muligt at udpege terrorister og terrororganisationer og styrke ordninger for indefrysning af aktiver alle steder i verden, samtidig med at de internationale standarder vedrørende retten til en retfærdig rettergang og retsstatsprincippet opretholdes |
| --- | --- |

ae)

at samarbejde med FN's Generalforsamling om bekæmpelse af terrorfinansiering og at opbygge mekanismer, der gør det muligt at udpege terrorister og terrororganisationer og styrke ordninger for indefrysning af aktiver alle steder i verden, samtidig med at de internationale standarder vedrørende retten til en retfærdig rettergang og retsstatsprincippet opretholdes

| af) | at styrke effektiviteten af det internationale politi-, rets- og domstolssamarbejde i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet; glæder sig i denne sammenhæng over FN's Sikkerhedsråds resolution 2322 (2016) og understreger, at det er nødvendigt at fremskynde processerne for internationalt retligt samarbejde, at styrke eksisterende mekanismer for det internationale politisamarbejde og at opdatere kontaktnetværk mellem centrale og retslige myndigheder |
| --- | --- |

af)

at styrke effektiviteten af det internationale politi-, rets- og domstolssamarbejde i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet; glæder sig i denne sammenhæng over FN's Sikkerhedsråds resolution 2322 (2016) og understreger, at det er nødvendigt at fremskynde processerne for internationalt retligt samarbejde, at styrke eksisterende mekanismer for det internationale politisamarbejde og at opdatere kontaktnetværk mellem centrale og retslige myndigheder

Ikkespredning og nedrustning

| ag) | at støtte FN's indsats for at forhindre ikke-statslige aktører og terrorgrupper i at udvikle, fremstille, erhverve eller overføre masseødelæggelsesvåben og fremføringsmidler hertil; at insistere på fuldstændig overholdelse af traktaten om ikkespredning af kernevåben (NPT), konventionen om kemiske våben og konventionen om biologiske våben og aktivt at tage skridt i retning af global nedrustning |
| --- | --- |

ag)

at støtte FN's indsats for at forhindre ikke-statslige aktører og terrorgrupper i at udvikle, fremstille, erhverve eller overføre masseødelæggelsesvåben og fremføringsmidler hertil; at insistere på fuldstændig overholdelse af traktaten om ikkespredning af kernevåben (NPT), konventionen om kemiske våben og konventionen om biologiske våben og aktivt at tage skridt i retning af global nedrustning

| ah) | at fremme en fuldstændig gennemførelse af traktaten om våbenhandel (ATT) og tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne og ratificere ATT |
| --- | --- |

ah)

at fremme en fuldstændig gennemførelse af traktaten om våbenhandel (ATT) og tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne og ratificere ATT

| ai) | at arbejde hen imod en mere effektiv indsats mod spredning af og ulovlig handel med våben og ammunition, herunder håndvåben og lette våben, navnlig ved at udvikle et system til sporing af våben; at anmode FN's medlemsstater om at tage aktive skridt i retning af global nedrustning |
| --- | --- |

ai)

at arbejde hen imod en mere effektiv indsats mod spredning af og ulovlig handel med våben og ammunition, herunder håndvåben og lette våben, navnlig ved at udvikle et system til sporing af våben; at anmode FN's medlemsstater om at tage aktive skridt i retning af global nedrustning

| aj) | at holde særligt øje med de teknologiske fremskridt på området for bevæbning af robotteknologi, og navnlig med de væbnede robotter og droner og deres overensstemmelse med folkeretten; at etablere retlige rammer for droner og bevæbnede robotter i overensstemmelse med gældende humanitær folkeret for at forhindre, at denne teknologi bliver misbrugt i forbindelse med staters og ikke-statslige aktørers ulovlige aktiviteter |
| --- | --- |

aj)

at holde særligt øje med de teknologiske fremskridt på området for bevæbning af robotteknologi, og navnlig med de væbnede robotter og droner og deres overensstemmelse med folkeretten; at etablere retlige rammer for droner og bevæbnede robotter i overensstemmelse med gældende humanitær folkeret for at forhindre, at denne teknologi bliver misbrugt i forbindelse med staters og ikke-statslige aktørers ulovlige aktiviteter

Indvandring

| ak) | at opfordre til, at den globale reaktion på migration styrkes, ved at bygge videre på det vellykkede møde på højt plan i FN's Generalforsamling den 19. september 2016 om håndtering af de store strømme af flygtninge og migranter og ved at imødegå de udfordringer og sikkerhedsspørgsmål, der opstår som følge af aspekter af ulovlig migration såsom menneskesmugling og menneskehandel, og til, at der gøres en indsats for at skabe muligheder for lovlig migration; fremhæver behovet for en effektiv og hurtig indsats for at tackle de underliggende årsager til humanitære kriser og de hidtil usete migrations- og flygtningestrømme |
| --- | --- |

ak)

at opfordre til, at den globale reaktion på migration styrkes, ved at bygge videre på det vellykkede møde på højt plan i FN's Generalforsamling den 19. september 2016 om håndtering af de store strømme af flygtninge og migranter og ved at imødegå de udfordringer og sikkerhedsspørgsmål, der opstår som følge af aspekter af ulovlig migration såsom menneskesmugling og menneskehandel, og til, at der gøres en indsats for at skabe muligheder for lovlig migration; fremhæver behovet for en effektiv og hurtig indsats for at tackle de underliggende årsager til humanitære kriser og de hidtil usete migrations- og flygtningestrømme

| al) | at fremme øget støtte til UNHCR's arbejde med gennemførelsen af dets internationale mandat til at beskytte flygtninge, herunder udsatte grupper som kvinder, børn og personer med handicap; at fremhæve den betydelige finansieringskløft mellem UNHCR's budgetbehov og de midler, der er kommet ind, og kræve større global solidaritet; at kræve flere midler fra FN's almindelige budget til UNHCR's kernefunktioner for at sikre, at det kan fungere; at opfordre til politisk engagement, finansiering og konkrete solidaritetshandlinger til støtte for New York-erklæringen om flygtninge og migranter |
| --- | --- |

al)

at fremme øget støtte til UNHCR's arbejde med gennemførelsen af dets internationale mandat til at beskytte flygtninge, herunder udsatte grupper som kvinder, børn og personer med handicap; at fremhæve den betydelige finansieringskløft mellem UNHCR's budgetbehov og de midler, der er kommet ind, og kræve større global solidaritet; at kræve flere midler fra FN's almindelige budget til UNHCR's kernefunktioner for at sikre, at det kan fungere; at opfordre til politisk engagement, finansiering og konkrete solidaritetshandlinger til støtte for New York-erklæringen om flygtninge og migranter

| am) | at advokere for og beskytte lesbiskes, bøssers, biseksuelles, transseksuelles og interseksuelles (LGBTI-personers) rettigheder; at opfordre til ophævelse af lovgivning i FN-medlemsstater, der kriminaliserer mennesker på grund af seksuel orientering eller kønsidentitet, og at fremme foranstaltninger på internationalt plan til bekæmpelse af homofobiske og transfobiske hadforbrydelser |
| --- | --- |

am)

at advokere for og beskytte lesbiskes, bøssers, biseksuelles, transseksuelles og interseksuelles (LGBTI-personers) rettigheder; at opfordre til ophævelse af lovgivning i FN-medlemsstater, der kriminaliserer mennesker på grund af seksuel orientering eller kønsidentitet, og at fremme foranstaltninger på internationalt plan til bekæmpelse af homofobiske og transfobiske hadforbrydelser

| an) | at fremme og respektere menings- og ytringsfriheden som omhandlet i artikel 19 i verdenserklæringen om menneskerettighederne og at fremhæve betydningen af en fri presse i et sundt samfund og den enkelte borgers rolle deri |
| --- | --- |

an)

at fremme og respektere menings- og ytringsfriheden som omhandlet i artikel 19 i verdenserklæringen om menneskerettighederne og at fremhæve betydningen af en fri presse i et sundt samfund og den enkelte borgers rolle deri

| ao) | at opfordre til en styrkelse af ordningerne for beskyttelse af børn og støtte konkrete foranstaltninger til gavn for flygtninge- og migrantbørns interesser baseret på konventionen om barnets rettigheder |
| --- | --- |

ao)

at opfordre til en styrkelse af ordningerne for beskyttelse af børn og støtte konkrete foranstaltninger til gavn for flygtninge- og migrantbørns interesser baseret på konventionen om barnets rettigheder

| ap) | at kræve, at der gøres en større indsats for at forebygge irregulær migration og bekæmpe menneskesmugling og menneskehandel, navnlig ved at bekæmpe kriminelle netværk gennem rettidig og effektiv udveksling af relevante efterretninger; at forbedre metoderne til at identificere og beskytte ofre og forstærke samarbejdet med tredjelande med henblik på at opspore, beslaglægge og inddrive udbyttet af kriminelle aktiviteter i denne sektor; i FN-regi at insistere på vigtigheden af ratificering og fuldstændig gennemførelse af FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og protokollerne hertil om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen og om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, særlig handel med kvinder og børn |
| --- | --- |

ap)

at kræve, at der gøres en større indsats for at forebygge irregulær migration og bekæmpe menneskesmugling og menneskehandel, navnlig ved at bekæmpe kriminelle netværk gennem rettidig og effektiv udveksling af relevante efterretninger; at forbedre metoderne til at identificere og beskytte ofre og forstærke samarbejdet med tredjelande med henblik på at opspore, beslaglægge og inddrive udbyttet af kriminelle aktiviteter i denne sektor; i FN-regi at insistere på vigtigheden af ratificering og fuldstændig gennemførelse af FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og protokollerne hertil om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen og om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, særlig handel med kvinder og børn

Menneskerettigheder, demokrati og retsstat

| aq) | indtrængende at opfordre alle stater, herunder EU's medlemsstater, til hurtigt at ratificere den valgfrie protokol til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder om oprettelse af klage- og undersøgelsesmekanismer |
| --- | --- |

aq)

indtrængende at opfordre alle stater, herunder EU's medlemsstater, til hurtigt at ratificere den valgfrie protokol til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder om oprettelse af klage- og undersøgelsesmekanismer

| ar) | at opfordre alle stater, navnlig EU's medlemsstater, til aktivt at deltage i forhandlingerne på UNHCR's kontor i Genève for en international bindende traktat om transnationale selskaber og menneskerettigheder |
| --- | --- |

ar)

at opfordre alle stater, navnlig EU's medlemsstater, til aktivt at deltage i forhandlingerne på UNHCR's kontor i Genève for en international bindende traktat om transnationale selskaber og menneskerettigheder

| as) | klart og bestemt at gentage, at alle de menneskerettigheder, der er opnået enighed om i FN's konventioner, er universelle, udelelige, indbyrdes afhængige og indbyrdes forbundne, og at overholdelsen af disse rettigheder skal håndhæves; at opfordre til en øget beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i alle dimensioner, i hvilke de kommer til udtryk, herunder i forbindelse med nye teknologier; fortsat at tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne, ratificere og gennemføre de forskellige menneskerettighedskonventioner og til at overholde deres indberetningsforpligtelser i henhold til disse instrumenter; at opfordre til beskyttelse af menings- og ytringsfriheden; at fremhæve betydningen af frie medier |
| --- | --- |

as)

klart og bestemt at gentage, at alle de menneskerettigheder, der er opnået enighed om i FN's konventioner, er universelle, udelelige, indbyrdes afhængige og indbyrdes forbundne, og at overholdelsen af disse rettigheder skal håndhæves; at opfordre til en øget beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i alle dimensioner, i hvilke de kommer til udtryk, herunder i forbindelse med nye teknologier; fortsat at tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne, ratificere og gennemføre de forskellige menneskerettighedskonventioner og til at overholde deres indberetningsforpligtelser i henhold til disse instrumenter; at opfordre til beskyttelse af menings- og ytringsfriheden; at fremhæve betydningen af frie medier

| at) | at opfordre alle FN's medlemsstater til at gennemføre henstillingerne fra FN's særlige rapportør om nutidige former for racisme, racediskrimination, fremmedhad og hermed beslægtet intolerance; at fremme, styrke og integrere aktiviteter, der støtter ligestilling mellem kvinder og mænd; at opfordre til en yderligere styrkelse af kvinder og piger og styrkelse af kvinders lederskab og deltagelse på alle beslutningsniveauer, og i denne forbindelse at være særligt opmærksom på inddragelse af minoritetskvinder; at kræve udryddelse af alle former for vold mod og diskrimination af kvinder og piger, også ved at tage højde for diskrimination baseret på kønsidentitet og kønsudtryk; at fremme børns rettigheder, navnlig ved at sikre deres adgang til uddannelse og gennem rehabilitering og reintegration af børn, der er indrulleret i væbnede grupper, og udryddelse af børnearbejde, tortur, problemet med »heksebørn«, menneskehandel, børneægteskaber og seksuel udnyttelse; aktivt at fremme støtte til yderligere tiltag mod krænkelse af LGBTI-personers rettigheder; at støtte en nøje overvågning af situationen for LGBTI-personer og LGBTI-menneskerettighedsforkæmpere i lande med LGBTI-fjendtlige love |
| --- | --- |

at)

at opfordre alle FN's medlemsstater til at gennemføre henstillingerne fra FN's særlige rapportør om nutidige former for racisme, racediskrimination, fremmedhad og hermed beslægtet intolerance; at fremme, styrke og integrere aktiviteter, der støtter ligestilling mellem kvinder og mænd; at opfordre til en yderligere styrkelse af kvinder og piger og styrkelse af kvinders lederskab og deltagelse på alle beslutningsniveauer, og i denne forbindelse at være særligt opmærksom på inddragelse af minoritetskvinder; at kræve udryddelse af alle former for vold mod og diskrimination af kvinder og piger, også ved at tage højde for diskrimination baseret på kønsidentitet og kønsudtryk; at fremme børns rettigheder, navnlig ved at sikre deres adgang til uddannelse og gennem rehabilitering og reintegration af børn, der er indrulleret i væbnede grupper, og udryddelse af børnearbejde, tortur, problemet med »heksebørn«, menneskehandel, børneægteskaber og seksuel udnyttelse; aktivt at fremme støtte til yderligere tiltag mod krænkelse af LGBTI-personers rettigheder; at støtte en nøje overvågning af situationen for LGBTI-personer og LGBTI-menneskerettighedsforkæmpere i lande med LGBTI-fjendtlige love

| au) | fortsat at slå til lyd for religions- og trosfrihed; at opfordre til en større indsats for at beskytte religiøse og andre mindretals rettigheder; at opfordre til en øget beskyttelse af religiøse og etniske mindretal mod forfølgelse og vold; at opfordre til ophævelse af love, der kriminaliserer blasfemi og apostasi og tjener som påskud for forfølgelse af religiøse mindretal og ikketroende; at støtte det arbejde, der udføres af den særlige rapportør om religions- og trosfrihed; aktivt at arbejde for, at FN anerkender folkedrabet på religiøse, etniske og andre mindretal, som begås af ISIL/Daesh, og for, at sager om formodede forbrydelser mod menneskeheden, krigsforbrydelser og folkedrab overdrages til Den Internationale Straffedomstol (ICC); at støtte FN's arbejde med bekæmpelse af tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, massehenrettelser og henrettelser for narkotikarelaterede lovovertrædelser |
| --- | --- |

au)

fortsat at slå til lyd for religions- og trosfrihed; at opfordre til en større indsats for at beskytte religiøse og andre mindretals rettigheder; at opfordre til en øget beskyttelse af religiøse og etniske mindretal mod forfølgelse og vold; at opfordre til ophævelse af love, der kriminaliserer blasfemi og apostasi og tjener som påskud for forfølgelse af religiøse mindretal og ikketroende; at støtte det arbejde, der udføres af den særlige rapportør om religions- og trosfrihed; aktivt at arbejde for, at FN anerkender folkedrabet på religiøse, etniske og andre mindretal, som begås af ISIL/Daesh, og for, at sager om formodede forbrydelser mod menneskeheden, krigsforbrydelser og folkedrab overdrages til Den Internationale Straffedomstol (ICC); at støtte FN's arbejde med bekæmpelse af tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, massehenrettelser og henrettelser for narkotikarelaterede lovovertrædelser

| av) | at gentage sin utvetydige fordømmelse af enhver form for vold, chikane, intimidering eller forfølgelse af menneskerettighedsforkæmpere, whistleblowere, journalister og bloggere; at slå til lyd for udnævnelsen af en særlig repræsentant for FN's generalsekretær for journalisters sikkerhed |
| --- | --- |

av)

at gentage sin utvetydige fordømmelse af enhver form for vold, chikane, intimidering eller forfølgelse af menneskerettighedsforkæmpere, whistleblowere, journalister og bloggere; at slå til lyd for udnævnelsen af en særlig repræsentant for FN's generalsekretær for journalisters sikkerhed

| aw) | at minde om FN's Generalforsamlings forpligtelse til, når der vælges medlemmer til FN's Menneskerettighedsråd (UNHRC), at tage hensyn til kandidatlandenes respekt for fremme og beskyttelse af menneskerettighederne, retsstaten og demokratiet; at opfordre til, at der opstilles klare, resultatbaserede kriterier vedrørende menneskerettigheder for medlemskab af UNHRC |
| --- | --- |

aw)

at minde om FN's Generalforsamlings forpligtelse til, når der vælges medlemmer til FN's Menneskerettighedsråd (UNHRC), at tage hensyn til kandidatlandenes respekt for fremme og beskyttelse af menneskerettighederne, retsstaten og demokratiet; at opfordre til, at der opstilles klare, resultatbaserede kriterier vedrørende menneskerettigheder for medlemskab af UNHRC

| ax) | at styrke ICC’s og det internationale strafferetlige systems rolle for at fremme ansvarliggørelse og sætte en stopper for straffrihed; at opfordre alle FN's medlemsstater til at tilslutte sig ICC ved at ratificere Romstatutten og tilskynde til ratificering af Kampalaændringerne; at yde ICC stærk diplomatisk, politisk og økonomisk støtte |
| --- | --- |

ax)

at styrke ICC’s og det internationale strafferetlige systems rolle for at fremme ansvarliggørelse og sætte en stopper for straffrihed; at opfordre alle FN's medlemsstater til at tilslutte sig ICC ved at ratificere Romstatutten og tilskynde til ratificering af Kampalaændringerne; at yde ICC stærk diplomatisk, politisk og økonomisk støtte

| ay) | at minde om EU's standpunkt om nultolerance over for dødsstraf; at fastholde et stærkt engagement med hensyn til at fremme afskaffelse af dødsstraf overalt i verden; at opfordre til et moratorium for anvendelse af dødsstraf og arbejde videre hen imod en verdensomspændende afskaffelse af dødsstraffen; at iværksætte et initiativ til fremme af en international ramme for bekæmpelse af tortur- og henrettelsesredskaber på grundlag af erfaringerne med Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om dette emne |
| --- | --- |

ay)

at minde om EU's standpunkt om nultolerance over for dødsstraf; at fastholde et stærkt engagement med hensyn til at fremme afskaffelse af dødsstraf overalt i verden; at opfordre til et moratorium for anvendelse af dødsstraf og arbejde videre hen imod en verdensomspændende afskaffelse af dødsstraffen; at iværksætte et initiativ til fremme af en international ramme for bekæmpelse af tortur- og henrettelsesredskaber på grundlag af erfaringerne med Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om dette emne

| az) | at presse på for at skabe stærkere engagement i fremme af retsstatsprincippet — et tværgående spørgsmål, der forbinder FN's tre søjler: fred og sikkerhed, menneskerettigheder og udvikling; at samarbejde med FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder om indtrængende at opfordre de venezuelanske myndigheder til at løslade alle politiske fanger og til at respektere magtens tredeling |
| --- | --- |

az)

at presse på for at skabe stærkere engagement i fremme af retsstatsprincippet — et tværgående spørgsmål, der forbinder FN's tre søjler: fred og sikkerhed, menneskerettigheder og udvikling; at samarbejde med FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder om indtrængende at opfordre de venezuelanske myndigheder til at løslade alle politiske fanger og til at respektere magtens tredeling

| ba) | at støtte FN's indsats for at etablere en international ramme for sport og menneskerettigheder, som fremmer forebyggelse, overvågning og tilvejebringelse af retsmidler til afhjælpning af menneskerettighedskrænkelser i forbindelse med store sportsbegivenheder |
| --- | --- |

ba)

at støtte FN's indsats for at etablere en international ramme for sport og menneskerettigheder, som fremmer forebyggelse, overvågning og tilvejebringelse af retsmidler til afhjælpning af menneskerettighedskrænkelser i forbindelse med store sportsbegivenheder

| bb) | yderligere at støtte det arbejde, der udføres af FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder vedrørende forbedring af ansvarliggørelsen og adgangen til retsmidler for ofre for virksomhedsrelaterede menneskerettighedskrænkelser med henblik på at bidrage til et retfærdigt og mere effektivt system af nationale retsmidler, navnlig i tilfælde af grove menneskerettighedskrænkelser i erhvervslivet; at opfordre alle regeringer til at opfylde deres forpligtelser med hensyn til at sikre respekten for menneskerettighederne og adgangen til retlig prøvelse for ofre, der oplever både praktiske og retlige udfordringer i forbindelse med at få adgang til retsmidler på nationalt og internationalt plan for så vidt angår virksomhedsrelaterede menneskerettighedskrænkelser |
| --- | --- |

bb)

yderligere at støtte det arbejde, der udføres af FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder vedrørende forbedring af ansvarliggørelsen og adgangen til retsmidler for ofre for virksomhedsrelaterede menneskerettighedskrænkelser med henblik på at bidrage til et retfærdigt og mere effektivt system af nationale retsmidler, navnlig i tilfælde af grove menneskerettighedskrænkelser i erhvervslivet; at opfordre alle regeringer til at opfylde deres forpligtelser med hensyn til at sikre respekten for menneskerettighederne og adgangen til retlig prøvelse for ofre, der oplever både praktiske og retlige udfordringer i forbindelse med at få adgang til retsmidler på nationalt og internationalt plan for så vidt angår virksomhedsrelaterede menneskerettighedskrænkelser

Udvikling

| bc) | at understrege, at EU spiller en ledende rolle i den proces, der førte til FN's Generalforsamlings vedtagelse i september 2015 af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling (2030-dagsordenen) og de 17 mål for bæredygtig udvikling (SDG); at tage konkrete skridt til at sikre en effektiv gennemførelse af 2030-dagsordenen og de 17 mål for bæredygtig udvikling, der er vigtige instrumenter til forebyggelse og bæredygtig udvikling; at arbejde hen imod at forbedre livet for de kommende generationer og tilskynde og støtte landene i at påtage sig ejerskab og etablere nationale rammer for gennemførelsen af de 17 mål for bæredygtig udvikling; at tilskynde FN's medlemsstater til at opfylde deres forpligtelser vedrørende udgifter til udviklingsbistand og opfordre til, at der vedtages en solid ramme af indikatorer og anvendes statistiske data til at overvåge fremskridtene og sikre ansvarlighed for at evaluere situationen i udviklingslandene; understreger, at det ud over BNP også er vigtigt at fokusere på andre indikatorer for at kunne vurdere de faktiske forhold i udviklingslandene mere præcist og træffe effektive foranstaltninger med henblik på at bekæmpe fattigdom og støtte bæredygtig udvikling, navnlig når det drejer sig om mellemindkomstlande; at opfordre til initiativer, der dækker hele EU, til fremme og beskyttelse af kvinders rettigheder; at opfordre til en fuldstændig gennemførelse af Beijinghandlingsprogrammet og ICPD-handlingsprogrammet og udviklingsvenlig politikkohærens |
| --- | --- |

bc)

at understrege, at EU spiller en ledende rolle i den proces, der førte til FN's Generalforsamlings vedtagelse i september 2015 af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling (2030-dagsordenen) og de 17 mål for bæredygtig udvikling (SDG); at tage konkrete skridt til at sikre en effektiv gennemførelse af 2030-dagsordenen og de 17 mål for bæredygtig udvikling, der er vigtige instrumenter til forebyggelse og bæredygtig udvikling; at arbejde hen imod at forbedre livet for de kommende generationer og tilskynde og støtte landene i at påtage sig ejerskab og etablere nationale rammer for gennemførelsen af de 17 mål for bæredygtig udvikling; at tilskynde FN's medlemsstater til at opfylde deres forpligtelser vedrørende udgifter til udviklingsbistand og opfordre til, at der vedtages en solid ramme af indikatorer og anvendes statistiske data til at overvåge fremskridtene og sikre ansvarlighed for at evaluere situationen i udviklingslandene; understreger, at det ud over BNP også er vigtigt at fokusere på andre indikatorer for at kunne vurdere de faktiske forhold i udviklingslandene mere præcist og træffe effektive foranstaltninger med henblik på at bekæmpe fattigdom og støtte bæredygtig udvikling, navnlig når det drejer sig om mellemindkomstlande; at opfordre til initiativer, der dækker hele EU, til fremme og beskyttelse af kvinders rettigheder; at opfordre til en fuldstændig gennemførelse af Beijinghandlingsprogrammet og ICPD-handlingsprogrammet og udviklingsvenlig politikkohærens

| bd) | at fortsætte sine bestræbelser på at opnå udviklingsvenlig politikkohærens i alle EU-politikker, hvilket er af afgørende betydning for at nå målene for bæredygtig udvikling, og også på FN-niveau at presse på for at opnå større udviklingsvenlig politikkohærens i overensstemmelse med udviklingsmål 17.14; at støtte FN's fremstød for at få intensiveret bestræbelserne på at levere integreret og koordineret politisk støtte til gennemførelsen af 2030-dagsordenen og dermed fremme et FN-udviklingssystem, der fungerer på en mere integreret måde med styrket samarbejde mellem organisationerne og fælles gennemførelse af projekter, således at man især styrker sammenhængen mellem sikkerhed og udvikling; at opfordre FN til systematisk at integrere kapacitetsopbygning og god regeringsførelse i langsigtede udviklingsstrategier med henblik på at udrydde fattigdom og sult, forebygge konflikter og opbygge modstandsdygtighed for reelt at kunne fremme miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtig udvikling, at bekæmpe social ulighed og yde humanitær bistand til befolkningerne; at understrege, at adgang til en sikker, pålidelig og prismæssigt overkommelig forsyning af vand og tilstrækkelige sanitetstjenester forbedrer levestandarden, skaber vækst i lokale økonomier og fremmer skabelsen af flere anstændige job |
| --- | --- |

bd)

at fortsætte sine bestræbelser på at opnå udviklingsvenlig politikkohærens i alle EU-politikker, hvilket er af afgørende betydning for at nå målene for bæredygtig udvikling, og også på FN-niveau at presse på for at opnå større udviklingsvenlig politikkohærens i overensstemmelse med udviklingsmål 17.14; at støtte FN's fremstød for at få intensiveret bestræbelserne på at levere integreret og koordineret politisk støtte til gennemførelsen af 2030-dagsordenen og dermed fremme et FN-udviklingssystem, der fungerer på en mere integreret måde med styrket samarbejde mellem organisationerne og fælles gennemførelse af projekter, således at man især styrker sammenhængen mellem sikkerhed og udvikling; at opfordre FN til systematisk at integrere kapacitetsopbygning og god regeringsførelse i langsigtede udviklingsstrategier med henblik på at udrydde fattigdom og sult, forebygge konflikter og opbygge modstandsdygtighed for reelt at kunne fremme miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtig udvikling, at bekæmpe social ulighed og yde humanitær bistand til befolkningerne; at understrege, at adgang til en sikker, pålidelig og prismæssigt overkommelig forsyning af vand og tilstrækkelige sanitetstjenester forbedrer levestandarden, skaber vækst i lokale økonomier og fremmer skabelsen af flere anstændige job

| be) | at insistere på, at Det Politiske Forum på Højt Niveau vedrørende Bæredygtig Udvikling skal være det primære beslutningsorgan med kompetence til at sikre opfølgning på og gennemgang af gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling, og at fremlægge en fælles EU-holdning om gennemførelsen af 2030-dagsordenen; at anerkende den betydelige rolle, som civilsamfundets organisationer spiller i en vellykket gennemførelse af 2030-dagsordenen og opfyldelse af målene for bæredygtig udvikling; at erkende den afgørende rolle og betydning, som målene for bæredygtige udvikling har for den internationale fred og sikkerhed |
| --- | --- |

be)

at insistere på, at Det Politiske Forum på Højt Niveau vedrørende Bæredygtig Udvikling skal være det primære beslutningsorgan med kompetence til at sikre opfølgning på og gennemgang af gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling, og at fremlægge en fælles EU-holdning om gennemførelsen af 2030-dagsordenen; at anerkende den betydelige rolle, som civilsamfundets organisationer spiller i en vellykket gennemførelse af 2030-dagsordenen og opfyldelse af målene for bæredygtig udvikling; at erkende den afgørende rolle og betydning, som målene for bæredygtige udvikling har for den internationale fred og sikkerhed

Klimaforandringer

| bf) | at sikre, at EU forbliver i front i bekæmpelsen af klimaforandringer og fortsat samarbejder med FN på dette område; at opfordre alle FN's medlemsstater til at værne om Parisaftalen og sikre en hurtig gennemførelse af de beslutninger, der blev truffet på FN's konference om klimaforandringer i 2015 |
| --- | --- |

bf)

at sikre, at EU forbliver i front i bekæmpelsen af klimaforandringer og fortsat samarbejder med FN på dette område; at opfordre alle FN's medlemsstater til at værne om Parisaftalen og sikre en hurtig gennemførelse af de beslutninger, der blev truffet på FN's konference om klimaforandringer i 2015

| bg) | at arbejde tæt sammen med små østater og andre lande, der oplever de mest alvorlige konsekvenser af klimaforandringerne for at sikre, at deres stemme og deres behov tages med i betragtning i de forskellige FN-fora |
| --- | --- |

bg)

at arbejde tæt sammen med små østater og andre lande, der oplever de mest alvorlige konsekvenser af klimaforandringerne for at sikre, at deres stemme og deres behov tages med i betragtning i de forskellige FN-fora

EU og reform af FN-systemet

| bh) | at opfordre EU's medlemsstater til at samordne deres foranstaltninger tættere i FN-systemets organisationer og organer og til at engagere sig yderligere i at styrke EU's observatørstatus i visse af FN's underorganisationer; at styrke kommunikationen og sikre, at medlemsstaternes holdninger på EU-plan er stadig mere samordnede; at tilstræbe, at kandidatlande, partnerlande og andre ligesindede stater bringer deres holdninger på linje med EU's |
| --- | --- |

bh)

at opfordre EU's medlemsstater til at samordne deres foranstaltninger tættere i FN-systemets organisationer og organer og til at engagere sig yderligere i at styrke EU's observatørstatus i visse af FN's underorganisationer; at styrke kommunikationen og sikre, at medlemsstaternes holdninger på EU-plan er stadig mere samordnede; at tilstræbe, at kandidatlande, partnerlande og andre ligesindede stater bringer deres holdninger på linje med EU's

| bi) | at arbejde hen imod at få styrket det internationale samarbejde på skatteområdet og støtte oprettelsen af et internationalt skatteorgan inden for rammerne af FN-systemet; at modvirke skatteunddragelse og hvidvaskning af penge gennem en verdensomspændende automatisk udveksling af oplysninger om skattespørgsmål og udarbejdelse af en fælles global sortliste over skattely |
| --- | --- |

bi)

at arbejde hen imod at få styrket det internationale samarbejde på skatteområdet og støtte oprettelsen af et internationalt skatteorgan inden for rammerne af FN-systemet; at modvirke skatteunddragelse og hvidvaskning af penge gennem en verdensomspændende automatisk udveksling af oplysninger om skattespørgsmål og udarbejdelse af en fælles global sortliste over skattely

| bj) | aktivt at støtte en omfattende reform af FN's Sikkerhedsråd på grundlag af en bred konsensus for bedre at afspejle den nye virkelighed i verden og imødegå nuværende og fremtidige sikkerhedsmæssige udfordringer mere effektivt; at støtte EU's langsigtede mål om at få et sæde i et reformeret Sikkerhedsråd; indtrængende at opfordre medlemmerne af FN's Sikkerhedsråd til at afholde sig fra at benytte deres vetoret i tilfælde, hvor der begås forbrydelser mod menneskeheden; at fremme en revitalisering af arbejdet i FN's Generalforsamling og en øget koordinering af og kohærens i alle FN-institutionernes aktiviteter, hvilket bør kunne styrke systemets effektivitet, virkningsfuldhed, legitimitet, gennemsigtighed, ansvarlighed, kapacitet og repræsentativitet med henblik på at kunne reagere hurtigere på nye globale udfordringer |
| --- | --- |

bj)

aktivt at støtte en omfattende reform af FN's Sikkerhedsråd på grundlag af en bred konsensus for bedre at afspejle den nye virkelighed i verden og imødegå nuværende og fremtidige sikkerhedsmæssige udfordringer mere effektivt; at støtte EU's langsigtede mål om at få et sæde i et reformeret Sikkerhedsråd; indtrængende at opfordre medlemmerne af FN's Sikkerhedsråd til at afholde sig fra at benytte deres vetoret i tilfælde, hvor der begås forbrydelser mod menneskeheden; at fremme en revitalisering af arbejdet i FN's Generalforsamling og en øget koordinering af og kohærens i alle FN-institutionernes aktiviteter, hvilket bør kunne styrke systemets effektivitet, virkningsfuldhed, legitimitet, gennemsigtighed, ansvarlighed, kapacitet og repræsentativitet med henblik på at kunne reagere hurtigere på nye globale udfordringer

| bk) | kraftigt at støtte den nyvalgte FN-generalsekretærs reformdagsorden; at støtte drivkraften til en reform af FN's freds- og sikkerhedsarkitektur og sekretariatets funktionsmåde og opbygning gennem forenkling, decentralisering og fleksibilitet og strømlining af den finansielle organisering; at etablere et effektivt system til beskyttelse af whistleblowere i FN-systemet |
| --- | --- |

bk)

kraftigt at støtte den nyvalgte FN-generalsekretærs reformdagsorden; at støtte drivkraften til en reform af FN's freds- og sikkerhedsarkitektur og sekretariatets funktionsmåde og opbygning gennem forenkling, decentralisering og fleksibilitet og strømlining af den finansielle organisering; at etablere et effektivt system til beskyttelse af whistleblowere i FN-systemet

| bl) | aktivt at støtte FN's generalsekretærs bestræbelser på at udnævne flere kvinder til ledende stillinger i FN's hovedkvarter |
| --- | --- |

bl)

aktivt at støtte FN's generalsekretærs bestræbelser på at udnævne flere kvinder til ledende stillinger i FN's hovedkvarter

| bm) | at fremme en debat om parlamenters og regionalforsamlingers rolle i FN-systemet samt om oprettelse af en parlamentarisk forsamling i FN med henblik på at højne den demokratiske profil og organisationens interne demokratiske proces og give verdens civilsamfund mulighed for at blive direkte tilknyttet beslutningsprocessen |
| --- | --- |

bm)

at fremme en debat om parlamenters og regionalforsamlingers rolle i FN-systemet samt om oprettelse af en parlamentarisk forsamling i FN med henblik på at højne den demokratiske profil og organisationens interne demokratiske proces og give verdens civilsamfund mulighed for at blive direkte tilknyttet beslutningsprocessen

| 2. | pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet, Kommissionens næstformand/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og Kommissionen samt til orientering til FN's Generalforsamling og FN's generalsekretær. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0089.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0201.

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0317.

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0051.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0422.

---

II Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Parlamentet

Onsdag den 5. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/188 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/188

---

P8_TA(2017)0293

Konsultation af fortrolige oplysninger (fortolkning af forretningsordenens artikel 5, stk. 5, og artikel 210a)

Europa-Parlamentets afgørelse af 5. juli 2017 om konsultation af fortrolige oplysninger (fortolkning af forretningsordenens artikel 5, stk. 5, og artikel 210a) (2017/2095(REG))

(2018/C 334/21)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til skrivelse af 23. juni 2017 fra formanden for Udvalget om Konstitutionelle Anliggender, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse af 23. juni 2017 fra formanden for Udvalget om Konstitutionelle Anliggender,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 226, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 226,

| 1. | vedtager at vedføje følgende fortolkning til artikel 5, stk. 5:
  »Adgang til fortrolige oplysninger er underlagt de regler, der er fastsat i interinstitutionelle aftaler indgået af Parlamentet vedrørende behandlingen af fortrolige oplysninger (1a), og de interne regler for deres gennemførelse, der er vedtaget af Parlamentets kompetente organer (1b).
  (1a)  Interinstitutionel aftale af 20. november 2002 mellem Europa-Parlamentet og Rådet om Europa-Parlamentets adgang til Rådets følsomme oplysninger på det sikkerheds- og forsvarspolitiske område (EUT C 298 af 30.11.2002, s. 1).Rammeaftale af 20. oktober 2010 om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen (EUT L 304 af 20.11.2010, s. 47).
  Interinstitutionel aftale af 12. marts 2014 mellem Europa-Parlamentet og Rådet om fremsendelse til Europa-Parlamentet og dettes behandling af Rådets klassificerede informationer på andre områder end dem, der er omfattet af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (EUT C 95 af 1.4.2014, s. 1)."
  (1b)  Europa-Parlamentets afgørelse af 23. oktober 2002 om gennemførelsen af den interinstitutionelle aftale om Europa-Parlamentets adgang til Rådets følsomme oplysninger på det sikkerheds- og forsvarspolitiske område (EUT C 298 af 30.11.2002, s. 4).Europa-Parlamentets Præsidiums afgørelse af 15. april 2013 vedrørende regler om Europa-Parlamentets behandling af fortrolige oplysninger (EUT C 96 af 1.4.2014, s. 1).«" |
| --- | --- |

1.

»Adgang til fortrolige oplysninger er underlagt de regler, der er fastsat i interinstitutionelle aftaler indgået af Parlamentet vedrørende behandlingen af fortrolige oplysninger (1a), og de interne regler for deres gennemførelse, der er vedtaget af Parlamentets kompetente organer (1b).

Rammeaftale af 20. oktober 2010 om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen (EUT L 304 af 20.11.2010, s. 47).

Interinstitutionel aftale af 12. marts 2014 mellem Europa-Parlamentet og Rådet om fremsendelse til Europa-Parlamentet og dettes behandling af Rådets klassificerede informationer på andre områder end dem, der er omfattet af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (EUT C 95 af 1.4.2014, s. 1).

Europa-Parlamentets Præsidiums afgørelse af 15. april 2013 vedrørende regler om Europa-Parlamentets behandling af fortrolige oplysninger (EUT C 96 af 1.4.2014, s. 1).«

| 2. | vedtager at vedføje følgende fortolkning til artikel 210a:
  »Denne artikel finder anvendelse i det omfang, de gældende retlige rammer vedrørende behandling af fortrolige oplysninger giver mulighed for at konsultere de fortrolige oplysninger i et møde for lukkede døre uden for sikrede faciliteter.« |
| --- | --- |

2.

»Denne artikel finder anvendelse i det omfang, de gældende retlige rammer vedrørende behandling af fortrolige oplysninger giver mulighed for at konsultere de fortrolige oplysninger i et møde for lukkede døre uden for sikrede faciliteter.«

| 3. | pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen til orientering. |
| --- | --- |

3.

---

---

Torsdag den 6. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/189 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/189

---

P8_TA(2017)0307

Nedsættelse af et særligt udvalg om terrorisme, dets beføjelser, medlemstal og funktionsperiode

Europa-Parlamentets afgørelse af 6. juli 2017 om nedsættelse af et særligt udvalg om terrorisme, dets beføjelser, medlemstal og funktionsperiode (2017/2758(RSO))

(2018/C 334/22)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Formandskonferencens forslag til afgørelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til Formandskonferencens forslag til afgørelse,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 197, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 197,

| A. | der henviser til, at Den Europæiske Union har klare beføjelser til at sikre et højt sikkerhedsniveau, jf. artikel 67 i TEUF, og de nationale myndigheder har kompetence inden for bekæmpelse af terrorisme, som det fremgår af artikel 73 i TEUF; og at der findes mere omfattende forpligtelser med hensyn til samarbejde på tværs af grænserne som anført i afsnit V i TEUF om politisamarbejde og retligt samarbejde i forbindelse med Den Europæiske Unions indre sikkerhed; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Den Europæiske Union har klare beføjelser til at sikre et højt sikkerhedsniveau, jf. artikel 67 i TEUF, og de nationale myndigheder har kompetence inden for bekæmpelse af terrorisme, som det fremgår af artikel 73 i TEUF; og at der findes mere omfattende forpligtelser med hensyn til samarbejde på tværs af grænserne som anført i afsnit V i TEUF om politisamarbejde og retligt samarbejde i forbindelse med Den Europæiske Unions indre sikkerhed;

| B. | der henviser til, at resultatet af det særlige udvalg, der nedsættes herved, bør afhjælpe de praktiske og lovgivningsmæssige mangler i kampen mod terrorisme i hele den Europæiske Union og sammen med internationale partnere og aktører, med særlig fokus på samarbejde og udveksling af oplysninger; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at resultatet af det særlige udvalg, der nedsættes herved, bør afhjælpe de praktiske og lovgivningsmæssige mangler i kampen mod terrorisme i hele den Europæiske Union og sammen med internationale partnere og aktører, med særlig fokus på samarbejde og udveksling af oplysninger;

| C. | der henviser til, at afhjælpning af de mangler og huller i samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem de nationale retshåndhævende myndigheder samt interoperabiliteten mellem europæiske databaser til udveksling af oplysninger er af afgørende betydning for både at sikre, at Schengenområdet fungerer efter hensigten og beskytte Unionens ydre grænser og skal udgøre kernen i mandatet for det særlige udvalg; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at afhjælpning af de mangler og huller i samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem de nationale retshåndhævende myndigheder samt interoperabiliteten mellem europæiske databaser til udveksling af oplysninger er af afgørende betydning for både at sikre, at Schengenområdet fungerer efter hensigten og beskytte Unionens ydre grænser og skal udgøre kernen i mandatet for det særlige udvalg;

| D. | der henviser til, at respekt for de grundlæggende rettigheder udgør et element af afgørende betydning for vellykkede terrorbekæmpelsespolitikker; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at respekt for de grundlæggende rettigheder udgør et element af afgørende betydning for vellykkede terrorbekæmpelsespolitikker;

| 1. | vedtager at nedsætte et særligt udvalg om terrorisme med følgende klart definerede ansvarsområder:






  a) | at undersøge, analysere og evaluere med upartiskhed de oplysninger, der er indsendt af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, kompetente EU-agenturer og anerkendte eksperter, og omfanget af terrortruslen på europæisk jord og at foreslå passende foranstaltninger for at gøre det muligt for Den Europæiske Union og dens medlemsstater at hjælpe med at forebygge, efterforske og retsforfølge forbrydelser, der har forbindelse til terrorisme |
| --- | --- | --- |

1.

a)

at undersøge, analysere og evaluere med upartiskhed de oplysninger, der er indsendt af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, kompetente EU-agenturer og anerkendte eksperter, og omfanget af terrortruslen på europæisk jord og at foreslå passende foranstaltninger for at gøre det muligt for Den Europæiske Union og dens medlemsstater at hjælpe med at forebygge, efterforske og retsforfølge forbrydelser, der har forbindelse til terrorisme

| b) | at udpege og analysere med upartiskhed og i henhold til en evidensbaseret tilgang de potentielle fejl og mangler, der har muliggjort, at de seneste terrorangreb i forskellige medlemsstater har kunnet finde sted, navnlig ved indsamling, ordning og analyse af alle oplysninger, der var tilgængelige for medlemsstaternes efterretningstjenester og retshåndhævende og retlige myndigheder om gerningsmændene inden disses terrorhandling |
| --- | --- |

b)

at udpege og analysere med upartiskhed og i henhold til en evidensbaseret tilgang de potentielle fejl og mangler, der har muliggjort, at de seneste terrorangreb i forskellige medlemsstater har kunnet finde sted, navnlig ved indsamling, ordning og analyse af alle oplysninger, der var tilgængelige for medlemsstaternes efterretningstjenester og retshåndhævende og retlige myndigheder om gerningsmændene inden disses terrorhandling

| c) | at gennemgå og vurdere gennemførelsen af de eksisterende foranstaltninger og instrumenter inden for forvaltning af de ydre grænser, herunder de mangler i kontrollen ved de ydre grænser, der har muliggjort, at enkeltpersoner er kommet til Europa med falske dokumenter, og at vurdere årsagerne til, at det ikke er lykkes visse medlemsstater fuldt ud at gennemføre deres forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 (1) (Schengeninformationssystemet); at indsamle og analysere oplysninger om medlemsstaternes og Kommissionens mulige mangler med henblik på at sikre fuld gennemførelse af de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 (2) (Schengengrænsekodeksen) og foreslå passende foranstaltninger til at afhjælpe de identificerede huller |
| --- | --- |

c)

at gennemgå og vurdere gennemførelsen af de eksisterende foranstaltninger og instrumenter inden for forvaltning af de ydre grænser, herunder de mangler i kontrollen ved de ydre grænser, der har muliggjort, at enkeltpersoner er kommet til Europa med falske dokumenter, og at vurdere årsagerne til, at det ikke er lykkes visse medlemsstater fuldt ud at gennemføre deres forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 (1) (Schengeninformationssystemet); at indsamle og analysere oplysninger om medlemsstaternes og Kommissionens mulige mangler med henblik på at sikre fuld gennemførelse af de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 (2) (Schengengrænsekodeksen) og foreslå passende foranstaltninger til at afhjælpe de identificerede huller

| d) | at udpege mangler i udvekslingen af retlig oplysninger, samt retshåndhævelses- og efterretningsoplysninger, mellem medlemsstaterne; at undersøge navnlig påståede omfattende svigt i indsamlingen, analysen og formidlingen af oplysninger, der kan være med til at forebygge terrorangreb, især ved at:






  — | analysere og evaluere resultaterne af EU's databaser såsom Schengeninformationssystemet (SIS), visuminformationssystemet (VIS), den fælles europæiske informationsudvekslingsmodel (EIXM) og medlemsstaternes eventuelle mangler i gennemførelsen af de eksisterende juridiske instrumenter såsom Rådets afgørelse 2008/615/RIA (3) eller Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA (4); analysere navnlig årsagerne til visse medlemsstaters undladelse af at bidrage til at indføre oplysninger i disse databaser, især med hensyn til deres forpligtelser som fastsat i forordningen om Schengeninformationssystemet og Rådets afgørelse 2007/533/RIA (5) |
| --- | --- | --- |

d)

at udpege mangler i udvekslingen af retlig oplysninger, samt retshåndhævelses- og efterretningsoplysninger, mellem medlemsstaterne; at undersøge navnlig påståede omfattende svigt i indsamlingen, analysen og formidlingen af oplysninger, der kan være med til at forebygge terrorangreb, især ved at:

—

analysere og evaluere resultaterne af EU's databaser såsom Schengeninformationssystemet (SIS), visuminformationssystemet (VIS), den fælles europæiske informationsudvekslingsmodel (EIXM) og medlemsstaternes eventuelle mangler i gennemførelsen af de eksisterende juridiske instrumenter såsom Rådets afgørelse 2008/615/RIA (3) eller Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA (4); analysere navnlig årsagerne til visse medlemsstaters undladelse af at bidrage til at indføre oplysninger i disse databaser, især med hensyn til deres forpligtelser som fastsat i forordningen om Schengeninformationssystemet og Rådets afgørelse 2007/533/RIA (5)

| — | analysere påstanden om, at medlemsstaterne ikke opfylder den forpligtelse, der følger af artikel 2, stk. 3, i Rådets afgørelse 2005/671/RIA (6) og sikrer, at i det mindste de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4 og 5 i nævnte artikel, og som den kompetente myndighed har indsamlet, videregives til Europol og Eurojust |
| --- | --- |

—

analysere påstanden om, at medlemsstaterne ikke opfylder den forpligtelse, der følger af artikel 2, stk. 3, i Rådets afgørelse 2005/671/RIA (6) og sikrer, at i det mindste de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4 og 5 i nævnte artikel, og som den kompetente myndighed har indsamlet, videregives til Europol og Eurojust

| — | indhente information om og analysere, om medlemsstaternes myndigheder opfylder forpligtelsen i henhold til artikel 3 og 7 i rammeafgørelse 2006/960/RIA, navnlig for at sikre, at de kompetente retshåndhævende myndigheder giver de kompetente retshåndhævende myndigheder i andre berørte medlemsstater oplysninger og efterretninger, hvis der er faktuelle grunde til at tro, at oplysningerne og efterretningerne vil kunne bidrage til afsløring, forebyggelse eller efterforskning af lovovertrædelser som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA (7) |
| --- | --- |

—

indhente information om og analysere, om medlemsstaternes myndigheder opfylder forpligtelsen i henhold til artikel 3 og 7 i rammeafgørelse 2006/960/RIA, navnlig for at sikre, at de kompetente retshåndhævende myndigheder giver de kompetente retshåndhævende myndigheder i andre berørte medlemsstater oplysninger og efterretninger, hvis der er faktuelle grunde til at tro, at oplysningerne og efterretningerne vil kunne bidrage til afsløring, forebyggelse eller efterforskning af lovovertrædelser som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA (7)

| — | undersøge, om Europol fuldt ud har opfyldt sin underretningsforpligtelse, der blev indført ved artikel 17 i Rådets afgørelse 2009/371/RIA (8), ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 (9) |
| --- | --- |

—

undersøge, om Europol fuldt ud har opfyldt sin underretningsforpligtelse, der blev indført ved artikel 17 i Rådets afgørelse 2009/371/RIA (8), ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 (9)

| — | undersøge, om medlemsstaternes nationale enheder fuldt ud har overholdt den forpligtelse, der blev indført ved artikel 8, stk. 4, litra a), i afgørelse 2009/371/RIA, ophævet ved forordning (EU) 2016/794, ved på eget initiativ at meddele Europol de oplysninger og efterretninger, der er nødvendige for udførelsen af Europols opgaver |
| --- | --- |

—

undersøge, om medlemsstaternes nationale enheder fuldt ud har overholdt den forpligtelse, der blev indført ved artikel 8, stk. 4, litra a), i afgørelse 2009/371/RIA, ophævet ved forordning (EU) 2016/794, ved på eget initiativ at meddele Europol de oplysninger og efterretninger, der er nødvendige for udførelsen af Europols opgaver

| — | efterforske eventuelle mangler i udvekslingen af oplysninger mellem EU's agenturer samt disse agenturers retsmidler og behov for at få adgang til Schengeninformationssystemet og andre relevante informationssystemer |
| --- | --- |

—

efterforske eventuelle mangler i udvekslingen af oplysninger mellem EU's agenturer samt disse agenturers retsmidler og behov for at få adgang til Schengeninformationssystemet og andre relevante informationssystemer

| — | evaluere det eksisterende uformelle samarbejde mellem medlemsstaternes efterretningstjenester og vurdere graden af effektivitet, hvad angår udveksling af oplysninger og praktisk samarbejde |
| --- | --- |

—

evaluere det eksisterende uformelle samarbejde mellem medlemsstaternes efterretningstjenester og vurdere graden af effektivitet, hvad angår udveksling af oplysninger og praktisk samarbejde

| — | undersøge Den Europæiske Unions forbindelser med tredjelande og internationale organisationer i forbindelse med bekæmpelse af terrorisme, herunder det eksisterende internationale samarbejde og de eksisterende instrumenter i kampen mod terrorisme, herunder udveksling af bedste praksis og effektiviteten af det nuværende niveau for udveksling af oplysninger; |
| --- | --- |

—

undersøge Den Europæiske Unions forbindelser med tredjelande og internationale organisationer i forbindelse med bekæmpelse af terrorisme, herunder det eksisterende internationale samarbejde og de eksisterende instrumenter i kampen mod terrorisme, herunder udveksling af bedste praksis og effektiviteten af det nuværende niveau for udveksling af oplysninger;

| e) | at vurdere virkningerne af EU's lovgivning til bekæmpelse af terrorisme og dens gennemførelse for de grundlæggende rettigheder |
| --- | --- |

e)

at vurdere virkningerne af EU's lovgivning til bekæmpelse af terrorisme og dens gennemførelse for de grundlæggende rettigheder

| f) | at vurdere tilgængeligheden og effektiviteten af alle ressourcer, der er tildelt de kompetente myndigheder, som er involveret i bekæmpelsen af terrorisme (politi, hær, retsvæsen, budget, efterretning, overvågning, information, IT osv.) i medlemsstaterne og på EU-plan; at analysere eventuelle mangler i politisamarbejde og hindringer for praktisk samarbejde om retshåndhævelse på tværs af grænserne i forbindelse med efterforskninger til bekæmpelse af terrorisme ved at udpege tekniske, strukturelle og juridiske begrænsninger for undersøgelseskapaciteterne |
| --- | --- |

f)

at vurdere tilgængeligheden og effektiviteten af alle ressourcer, der er tildelt de kompetente myndigheder, som er involveret i bekæmpelsen af terrorisme (politi, hær, retsvæsen, budget, efterretning, overvågning, information, IT osv.) i medlemsstaterne og på EU-plan; at analysere eventuelle mangler i politisamarbejde og hindringer for praktisk samarbejde om retshåndhævelse på tværs af grænserne i forbindelse med efterforskninger til bekæmpelse af terrorisme ved at udpege tekniske, strukturelle og juridiske begrænsninger for undersøgelseskapaciteterne

| g) | at undersøge manglerne i retssystemerne og det retlige samarbejde på EU-plan samt samarbejde om efterforskning på tværs af grænserne, navnlig gennem Eurojust, Det Europæiske Retlige Netværk, de fælles efterforskningshold og den europæiske arrestordre samt den europæiske efterforskningskendelse; at udpege tekniske, strukturelle og juridiske begrænsninger for efterforsknings- og retshåndhævelseskapaciteterne |
| --- | --- |

g)

at undersøge manglerne i retssystemerne og det retlige samarbejde på EU-plan samt samarbejde om efterforskning på tværs af grænserne, navnlig gennem Eurojust, Det Europæiske Retlige Netværk, de fælles efterforskningshold og den europæiske arrestordre samt den europæiske efterforskningskendelse; at udpege tekniske, strukturelle og juridiske begrænsninger for efterforsknings- og retshåndhævelseskapaciteterne

| h) | at undersøge den nuværende udveksling af bedste praksis og samarbejde mellem nationale myndigheder og relevante EU-organer med hensyn til beskyttelse af bløde mål, herunder transitområder som f.eks. lufthavne og togstationer, samt beskyttelse af kritiske infrastrukturer som omhandlet i Rådets direktiv 2008/114/EF (10) |
| --- | --- |

h)

at undersøge den nuværende udveksling af bedste praksis og samarbejde mellem nationale myndigheder og relevante EU-organer med hensyn til beskyttelse af bløde mål, herunder transitområder som f.eks. lufthavne og togstationer, samt beskyttelse af kritiske infrastrukturer som omhandlet i Rådets direktiv 2008/114/EF (10)

| i) | at undersøge de eksisterende mekanismer, der er til rådighed for ofre for terrorisme, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU (11), ved at udpege eksisterende god praksis, der skal udveksles |
| --- | --- |

i)

at undersøge de eksisterende mekanismer, der er til rådighed for ofre for terrorisme, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU (11), ved at udpege eksisterende god praksis, der skal udveksles

| j) | at indsamle oplysninger og analysere radikaliseringsprocessen og effektiviteten af afradikaliseringsprogrammer i et begrænset antal medlemsstater; at udpege eksisterende god praksis, der skal udveksles, og fastslå, om medlemsstaterne har truffet passende foranstaltninger i denne henseende |
| --- | --- |

j)

at indsamle oplysninger og analysere radikaliseringsprocessen og effektiviteten af afradikaliseringsprogrammer i et begrænset antal medlemsstater; at udpege eksisterende god praksis, der skal udveksles, og fastslå, om medlemsstaterne har truffet passende foranstaltninger i denne henseende

| k) | at vurdere effektiviteten af samarbejdet mellem medlemsstaterne samt samarbejdet mellem kompetente myndigheder, forpligtede enheder og retshåndhævende myndigheder i kampen mod hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF (12), og at udveksle synspunkter med de relevante aktører i banksektoren og med myndigheder med ansvar for efterforskning af svig og retshåndhævelse for at identificere nye former for finansiering af terrorisme, herunder dens forbindelser med organiseret kriminalitet |
| --- | --- |

k)

at vurdere effektiviteten af samarbejdet mellem medlemsstaterne samt samarbejdet mellem kompetente myndigheder, forpligtede enheder og retshåndhævende myndigheder i kampen mod hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF (12), og at udveksle synspunkter med de relevante aktører i banksektoren og med myndigheder med ansvar for efterforskning af svig og retshåndhævelse for at identificere nye former for finansiering af terrorisme, herunder dens forbindelser med organiseret kriminalitet

| l) | at fremsætte alle de henstillinger, som det måtte finde nødvendigt, inden for alle de ovennævnte spørgsmål, og med henblik herpå etablere de nødvendige kontakter, aflægge besøg hos og afholde høringer med EU-institutionerne og relevante agenturer og med internationale og nationale institutioner, de nationale parlamenter og regeringerne i medlemsstaterne og tredjelande, og embedsmænd, der deltager i den daglige bekæmpelse af terrorisme såsom retshåndhævende myndigheder, politi, efterretningstjenester, dommere og repræsentanter for det videnskabelige samfund, erhvervslivet og civilsamfundet, herunder organisationer for ofre; |
| --- | --- |

l)

at fremsætte alle de henstillinger, som det måtte finde nødvendigt, inden for alle de ovennævnte spørgsmål, og med henblik herpå etablere de nødvendige kontakter, aflægge besøg hos og afholde høringer med EU-institutionerne og relevante agenturer og med internationale og nationale institutioner, de nationale parlamenter og regeringerne i medlemsstaterne og tredjelande, og embedsmænd, der deltager i den daglige bekæmpelse af terrorisme såsom retshåndhævende myndigheder, politi, efterretningstjenester, dommere og repræsentanter for det videnskabelige samfund, erhvervslivet og civilsamfundet, herunder organisationer for ofre;

| 2. | understreger, at enhver henstilling fra det særlige udvalg skal følges op af de kompetente stående udvalg; |
| --- | --- |

2.

| 3. | vedtager, at beføjelserne, personalet og de tilgængelige ressourcer i Parlamentets stående udvalg med ansvar for spørgsmål i forbindelse med vedtagelse, opfølgning og gennemførelse af EU-lovgivning med relation til ansvarsområdet for det særlige udvalg forbliver uændrede; |
| --- | --- |

3.

| 4. | vedtager, at når det særlige udvalgs arbejde omfatter bevisførelse af klassificeret karakter, vidneudsagn, der omfatter personoplysninger eller hemmeligheder, eller omfatter udveksling af synspunkter eller høringer med myndigheder og organer om oplysninger, der er hemmelige, fortrolige, klassificerede eller følsomme af hensyn til den nationale sikkerhed eller den offentlige orden, bør møderne holdes for lukkede døre; vedtager, at vidner og sagkyndige har ret til at afgive forklaring eller at vidne for lukkede døre; |
| --- | --- |

4.

| 5. | vedtager, at hemmelige eller fortrolige dokumenter, som er modtaget af det særlige udvalg, skal behandles efter den procedure, der er fastsat i artikel 210a i dets forretningsorden, der skal sikre, at det kun er formanden, ordføreren, skyggeordførerne, koordinatorerne og udpegede medarbejdere, der har personlig adgang til dokumenterne, og at sådanne oplysninger udelukkende anvendes i forbindelse med udfærdigelsen af det særlige udvalgs midtvejsrapport og endelige rapporter; vedtager, at møderne afholdes i lokaler, der er således udstyrede, at det ikke er muligt for personer uden adgang at lytte med; |
| --- | --- |

5.

| 6. | vedtager, , at inden de får adgang til de klassificerede oplysninger eller til bevisførelse, som kan risikere at skade den nationale sikkerhed eller den offentlige orden, skal alle medlemmer og tjenestemænd sikkerhedsgodkendes i overensstemmelse med de gældende interne regler og procedurer; |
| --- | --- |

6.

| 7. | vedtager, at de oplysninger, som kommer fra det særlige udvalg udelukkende er bestemt til brug for udførelsen af dets opgaver og ikke må videregives til tredjemand; vedtager, at sådanne oplysninger ikke må offentliggøres, når de omfatter elementer af hemmelig eller fortrolig natureller nævner personer ved navn; |
| --- | --- |

7.

| 8. | vedtager, at det særlige udvalg skal bestå af 30 medlemmer; |
| --- | --- |

8.

| 9. | vedtager, at det særlige udvalgs funktionsperiode er på 12 måneder, medmindre Parlamentet forlænger den periode, inden den udløber, og at udvalgets funktionsperiode starter på datoen for dets konstituerende møde; vedtager, at udvalget forelægger en midtvejsrapport og en endelig rapport for Parlamentet, der indeholder de faktiske resultater og henstillinger vedrørende de foranstaltninger og initiativer, der skal træffes. |
| --- | --- |

9.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (EUT L 381 af 28.12.2006, s. 4).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (EUT L 77 af 23.3.2016, s. 1).

(3)  Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1).

(4)  Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA af 18. december 2006 om forenkling af udvekslingen af oplysninger og efterretninger mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder (EUT L 386 af 29.12.2006, s. 89).

(5)  Rådets afgørelse 2007/533/RIA af 12. juni 2007 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (EUT L 205 af 7.8.2007, s. 63).

(6)  Rådets afgørelse 2005/671/RIA af 20. september 2005 om udveksling af oplysninger og samarbejde vedrørende terrorhandlinger (EUT L 253 af 29.9.2005, s. 22).

(7)  Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT L 190 af 18.7.2002, s. 1).

(8)  Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol) (EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37).

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA, 2009/934/RIA, 2009/935/RIA, 2009/936/RIA og 2009/968/RIA (EUT L 135 af 24.5.2016, s. 53).

(10)  Rådets direktiv 2008/114/EF af 8. december 2008 om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur og vurdering af behovet for at beskytte den bedre (EUT L 345 af 23.12.2008, s. 75).

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU af 25. oktober 2012 om minimumsstandarder for ofre for kriminalitet med hensyn til rettigheder, støtte og beskyttelse og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 57).

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF af 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme (EUT L 309 af 25.11.2005, s. 15).

---

III Forberedende retsakter

EUROPA-PARLAMENTET

Tirsdag den 4. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/193 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/193

---

P8_TA(2017)0275

Udnævnelse af et medlem af Europa-Kommissionen

Europa-Parlamentets afgørelse af 4. juli 2017 om godkendelse af udnævnelsen af Mariya Gabriel til medlem af Kommissionen (C8-0166/2017 — 2017/0805(NLE))

(2018/C 334/23)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 246, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 246, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til artikel 106a i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 106a i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

| — | der henviser til punkt 6 i rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til punkt 6 i rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen (1),

| — | der henviser til Kristalina Georgievas fratræden som medlem af Kommissionen, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kristalina Georgievas fratræden som medlem af Kommissionen,

| — | der henviser til Rådets skrivelse af 29. maj 2017, hvorved Rådet hørte Parlamentet vedrørende en afgørelse, der skal træffes ved fælles overenskomst med formanden for Kommissionen, om udnævnelse af Mariya Gabriel til medlem af Kommissionen (C8-0166/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets skrivelse af 29. maj 2017, hvorved Rådet hørte Parlamentet vedrørende en afgørelse, der skal træffes ved fælles overenskomst med formanden for Kommissionen, om udnævnelse af Mariya Gabriel til medlem af Kommissionen (C8-0166/2017),

| — | der henviser til høringen den 20. juni 2017 af Mariya Gabriel ved Udvalget om Industri, Forskning og Energi og Kultur- og Uddannelsesudvalget associeret med Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, Retsudvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, og til den evalueringsudtalelse, som disse udvalg har udarbejdet efter denne høring, |
| --- | --- |

—

der henviser til høringen den 20. juni 2017 af Mariya Gabriel ved Udvalget om Industri, Forskning og Energi og Kultur- og Uddannelsesudvalget associeret med Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, Retsudvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, og til den evalueringsudtalelse, som disse udvalg har udarbejdet efter denne høring,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 118 og bilag VI, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 118 og bilag VI,

| 1. | godkender udnævnelsen af Mariya Gabriel til medlem af Kommissionen for den resterende del af Kommissionens mandatperiode indtil den 31. oktober 2019; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  EUT L 304 af 20.11.2010, s. 47.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/194 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/194

---

P8_TA(2017)0276

Rammeaftale mellem EU og Kosovo om de generelle principper for Kosovos deltagelse i EU-programmer ***

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelsen af en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kosovo (*1) om de generelle principper for Kosovos deltagelse i EU-programmer (13391/2016 — C8-0491/2016 — 2013/0115(NLE))

(Godkendelse)

(2018/C 334/24)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Rådets afgørelse (13391/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Rådets afgørelse (13391/2016),

| — | der henviser til udkastet til rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kosovo (*1) om de generelle principper for Kosovos deltagelse i EU-programmer (13393/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkastet til rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kosovo (*1) om de generelle principper for Kosovos deltagelse i EU-programmer (13393/2016),

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 212 og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0491/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 212 og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0491/2016),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1 og 4, og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1 og 4, og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til henstilling fra Udenrigsudvalget (A8-0207/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling fra Udenrigsudvalget (A8-0207/2017),

| 1. | godkender indgåelsen af aftalen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Kosovos regering og parlament. |
| --- | --- |

2.

---

(*1)  Denne betegnelse indebærer ingen stillingtagen til Kosovos status, og den er i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1244(1999) og Den Internationale Domstols udtalelse om Kosovos uafhængighedserklæring.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/195 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/195

---

P8_TA(2017)0277

Anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen — EGF/2017/001 ES/Castilla y León minedrift

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Spanien EGF/2017/001 ES/Castilla y León — minedrift) (COM(2017)0266 — C8-0174/2017 — 2017/2079(BUD))

(2018/C 334/25)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2017)0266 — C8-0174/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2017)0266 — C8-0174/2017),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1) (EGF-forordningen), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1) (EGF-forordningen),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12,

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3) (IIA af 2. december 2013), særlig punkt 13, |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3) (IIA af 2. december 2013), særlig punkt 13,

| — | der henviser til trepartsproceduren, jf. punkt 13 i IIA af 2. december 2013, |
| --- | --- |

—

der henviser til trepartsproceduren, jf. punkt 13 i IIA af 2. december 2013,

| — | der henviser til skrivelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender,

| — | der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0248/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0248/2017),

| A. | der henviser til, at Unionen har oprettet lovgivnings- og budgetmæssige instrumenter, der skal yde supplerende støtte til arbejdstagere, der er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene eller den globale finansielle og økonomiske krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Unionen har oprettet lovgivnings- og budgetmæssige instrumenter, der skal yde supplerende støtte til arbejdstagere, der er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene eller den globale finansielle og økonomiske krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet;

| B. | der henviser til, at Unionens økonomiske støtte til afskedigede arbejdstagere bør være dynamisk og stilles til rådighed så hurtigt og effektivt som muligt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring, der blev vedtaget under samrådsmødet den 17. juli 2008, og under behørig hensyntagen til IIA af 2. december 2013 i forbindelse med vedtagelsen af afgørelser om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Unionens økonomiske støtte til afskedigede arbejdstagere bør være dynamisk og stilles til rådighed så hurtigt og effektivt som muligt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring, der blev vedtaget under samrådsmødet den 17. juli 2008, og under behørig hensyntagen til IIA af 2. december 2013 i forbindelse med vedtagelsen af afgørelser om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF);

| C. | der henviser til, at vedtagelsen af EGF-forordningen afspejler den aftale, der er indgået mellem Parlamentet og Rådet om at genindføre kriseanvendelseskriteriet, fastsætte Unionens økonomiske støtte til 60 % af de anslåede samlede omkostninger ved de foreslåede foranstaltninger, øge effektiviteten af behandlingen af EGF-ansøgninger i Kommissionen og af Parlamentet og Rådet ved at forkorte perioden for vurdering og godkendelse, udvide omfanget af støtteberettigede foranstaltninger og modtagere ved at inkludere selvstændige og unge og yde støtte til incitamenter til virksomhedsetablering; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at vedtagelsen af EGF-forordningen afspejler den aftale, der er indgået mellem Parlamentet og Rådet om at genindføre kriseanvendelseskriteriet, fastsætte Unionens økonomiske støtte til 60 % af de anslåede samlede omkostninger ved de foreslåede foranstaltninger, øge effektiviteten af behandlingen af EGF-ansøgninger i Kommissionen og af Parlamentet og Rådet ved at forkorte perioden for vurdering og godkendelse, udvide omfanget af støtteberettigede foranstaltninger og modtagere ved at inkludere selvstændige og unge og yde støtte til incitamenter til virksomhedsetablering;

| D. | der henviser til, at Spanien har indgivet ansøgning EGF/2017/001 ES/Castilla y León om økonomisk støtte fra EGF som følge af afskedigelser i den økonomiske sektor, som er klassificeret under NACE rev. 2, hovedgruppe 5 (Udvinding af kul og brunkul) i NUTS 2-regionen Castilla y León (ES41), og at 339 afskedigede arbejdstagere samt 125 unge under 30 år, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET'er), forventes at deltage i foranstaltningerne; der henviser til, at afskedigelserne skete i Hullera Vasco Leonesa SA, Centro de Investigación y Desarrollo S.A., Hijos de Baldomero García SA, Minas del Bierzo Alto SL og Unión Minera del Norte SA; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Spanien har indgivet ansøgning EGF/2017/001 ES/Castilla y León om økonomisk støtte fra EGF som følge af afskedigelser i den økonomiske sektor, som er klassificeret under NACE rev. 2, hovedgruppe 5 (Udvinding af kul og brunkul) i NUTS 2-regionen Castilla y León (ES41), og at 339 afskedigede arbejdstagere samt 125 unge under 30 år, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET'er), forventes at deltage i foranstaltningerne; der henviser til, at afskedigelserne skete i Hullera Vasco Leonesa SA, Centro de Investigación y Desarrollo S.A., Hijos de Baldomero García SA, Minas del Bierzo Alto SL og Unión Minera del Norte SA;

| E. | der henviser til, at ansøgningen blev indgivet i medfør af interventionskriteriet i artikel 4, stk. 2, der fraviger kriterierne for støtteberettigelse i artikel 4, stk. 1, litra b), i EGF-forordningen, som forudsætter, at mindst 500 arbejdstagere afskediges over en periode på ni måneder, i virksomheder, der er aktive inden for den samme økonomiske sektor i en hovedgruppe i NACE rev. 2, og som befinder sig i en region eller to sammenhængende regioner på NUTS 2-niveau; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at ansøgningen blev indgivet i medfør af interventionskriteriet i artikel 4, stk. 2, der fraviger kriterierne for støtteberettigelse i artikel 4, stk. 1, litra b), i EGF-forordningen, som forudsætter, at mindst 500 arbejdstagere afskediges over en periode på ni måneder, i virksomheder, der er aktive inden for den samme økonomiske sektor i en hovedgruppe i NACE rev. 2, og som befinder sig i en region eller to sammenhængende regioner på NUTS 2-niveau;

| 1. | er enig med Kommissionen i, at betingelserne i artikel 4, stk. 2, i EGF-forordningen er opfyldt, og at Spanien derfor er berettiget til en økonomisk støtte på 1 002 264 EUR i henhold til nævnte forordning, hvilket svarer til 60 % af de samlede omkostninger på 1 670 440 EUR; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker, at de spanske myndigheder indgav ansøgningen om økonomisk støtte fra EGF den 20. januar 2017, og at vurderingen heraf blev afsluttet af Kommissionen den 2. juni 2017 og meddelt Parlamentet den samme dag; |
| --- | --- |

2.

| 3. | minder om, at kulproduktionen i Unionen og verdensmarkedsprisen på kul i løbet af de sidste 10 år er faldet kraftigt, hvilket resulterer i en stigende mængde af importeret kul fra tredjelande, og at mange af Unionens kulminer bliver urentable og bliver tvunget til at lukke; påpeger, at disse tendenser er blevet endnu mere udtalte i Spanien, hvilket førte til en omstrukturering og omstilling af kulmineindustrien; understreger, at beskæftigelsen i regionen Castilla y León i alvorlig grad er blevet påvirket af følgerne af krisen i mineindustrien, og påpeger, at ti virksomheder inden for kulminedrift alene i Castilla y León måtte lukke i perioden 2010-2016; |
| --- | --- |

3.

| 4. | bemærker, at Spanien anmodede om, at der gøres en undtagelse fra artikel 4, stk. 1, litra b), med den begrundelse, at det område, der er berørt af afskedigelserne, består af en række små, isolerede byer i en afsides beliggende tyndtbefolket dal i de kantabriske bjerge, som for det meste er stærkt afhængig af kulproduktion og lider under begrænsede adgangsforhold og kan således betragtes som et lille arbejdsmarked i henhold til artikel 4, stk. 2; |
| --- | --- |

4.

| 5. | fremhæver navnlig den meget lave befolkningstæthed, problemerne med bjergområder og den vanskelige beskæftigelsessituation i den nordlige del af provinserne León og Palencia; giver udtryk for bekymring over den kraftige nedgang i befolkningen, der er forholdsmæssigt størst blandt personer under 25 år; |
| --- | --- |

5.

| 6. | påpeger, at den økonomiske støtte vil fokusere på 339 afskedigede arbejdstagere, hvoraf 97 % er mænd; |
| --- | --- |

6.

| 7. | glæder sig over Spaniens beslutning om at give op til 125 NEET'er under 30 år individualiserede tilbud, der medfinansieres af EGF; forstår, at disse tjenester vil omfatte støtte til dem, der er interesserede i at starte deres egen virksomhed; |
| --- | --- |

7.

| 8. | bemærker, at foranstaltningerne vil blive ledsaget af en undersøgelse, som skal udarbejdes, om jobskabelse og produktionsaktivitet i regionen Castilla y León for bedre at definere de initiativer, der henvises til i pakken; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at Spanien planlægger seks typer foranstaltninger for de afskedigede arbejdstagere og NEET'ere, der er omfattet af denne ansøgning: i) velkomst- og informationsmøder, ii) erhvervsvejledning og -rådgivning, iii) intensiv hjælp til jobsøgning, iv) uddannelse i tværfaglige færdigheder og kompetencer og erhvervsuddannelse, v) fremme af iværksættelse og vi) etableringsstøtte samt et program med incitamenter; |
| --- | --- |

9.

| 10. | bemærker, at incitamenterne vil svare til 19,53 % af den samlede pakke af individualiserede foranstaltninger, hvilket er meget under det loft på 35 %, der er fastsat i EGF-forordningen, og at disse foranstaltninger er betinget af, at støttemodtagerne deltager aktivt i jobsøgnings- eller uddannelsesaktiviteterne; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bemærker, at de afholdte uddannelseskurser vil omfatte workshopper om jobsøgningsteknik, uddannelse i personlige og sociale færdigheder, i informations- og kommunikationsteknologi (IKT) og i fremmedsprog, mens erhvervsuddannelsen vil fokusere på enten at styrke minedriftsrelaterede kvalifikationer, som kan være relevante i andre økonomiske sektorer eller udvikling af færdigheder inden for sektorer såsom turisme- og hotel-/restaurationserhverv i landdistrikter, miljøgenopretning af minedrift, genplantning af skov og landskabspleje; |
| --- | --- |

11.

| 12. | glæder sig over høringerne med de interesserede parter, herunder fagforeninger, erhvervssammenslutninger, det regionale agentur for økonomisk udvikling, innovation, finansiering og virksomhedernes internationalisering og en offentlig fond, som er knyttet til den regionale offentlige arbejdsformidling, som fandt sted på regionalt plan for at udarbejde den samordnede pakke af individualiserede tilbud, og at en politik for ligestilling mellem mænd og kvinder samt princippet om ikke-forskelsbehandling vil blive anvendt for at få adgang til de foranstaltninger, der finansieres af EGF, og i forbindelse med dens gennemførelse; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om, at den samordnede pakke af individualiserede tilbud i overensstemmelse med artikel 7 i EGF-forordningen bør udformes på en måde, der tager højde for fremtidige arbejdsmarkedsperspektiver og efterspurgte færdigheder og være forenelig med overgangen til en ressourceeffektiv og bæredygtig økonomi; |
| --- | --- |

13.

| 14. | glæder sig over medtagelsen af bidrag til udgifter til personer med omsorgsansvar blandt de tilgængelige incitamenter på grund af den sandsynlige positive indvirkning på ligestillingen mellem kønnene; opfordrer Kommissionen til at fremlægge detaljerede oplysninger om anvendelsen af denne mulighed; |
| --- | --- |

14.

| 15. | minder om behovet for en hurtig omstilling af Unionens økonomier og fremme af relevante job i lyset af Paris COP 21-aftalen; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker betydningen af at indlede en oplysningskampagne for at nå ud til de NEET'er, der kunne komme i betragtning under disse foranstaltninger, og samtidigt så vidt muligt sikre balance mellem kønnene; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer Kommissionen til i fremtidige forslag at oplyse nærmere om de sektorer, der har vækstperspektiver og derfor forventes at ansætte personer, samt til at indsamle velfunderede data om virkningen af EGF-finansieringen, herunder vedrørende kvaliteten af job og den grad af reintegration, der er opnået gennem EGF; |
| --- | --- |

17.

| 18. | bemærker, at de spanske myndigheder har bekræftet, at de støtteberettigede aktioner ikke modtager støtte fra andre EU-finansieringsinstrumenter, og at enhver dobbeltfinansiering vil blive forhindret, og at støtteberettigede aktioner skal supplere aktioner, som finansieres af strukturfondene; |
| --- | --- |

18.

| 19. | gentager, at støtte fra EGF ikke må erstatte aktioner, som det påhviler virksomhederne at gennemføre i henhold til national lovgivning eller kollektive overenskomster, eller foranstaltninger, der er rettet mod omlægning af virksomheder eller sektorer; |
| --- | --- |

19.

| 20. | glæder sig over, at interventionsplanen vil omfatte et overvågningsinitiativ, hvori arbejdsmarkedets parter bør kunne deltage i, og som har til formål at sikre, at forslaget gennemføres i overensstemmelse med anbefalingerne i en undersøgelse, som skal foretages som led i initiativets aktioner, med hensyn til anmodninger om erhvervsuddannelse og aktivitetsmuligheder og med henblik på at sikre en forsvarlig forvaltning af det fastsatte budget; |
| --- | --- |

20.

| 21. | gentager sin opfordring til Kommissionen om at sikre offentlig adgang til alle dokumenter vedrørende EGF-sager; |
| --- | --- |

21.

| 22. | godkender den afgørelse, der er vedføjet denne beslutning; |
| --- | --- |

22.

| 23. | pålægger sin formand at undertegne afgørelsen sammen med Rådets formand og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

23.

| 24. | pålægger sin formand at sende denne beslutning sammen med bilaget til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

24.

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

(2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

---

BILAG

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på baggrund af en ansøgning fra Spanien — EGF/2017/001 ES/Castilla y León minedrift

(Teksten i bilaget gengives ikke her, eftersom det svarer til den endelige retsakt, afgørelse (EU) 2017/1372.)

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/199 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/199

---

P8_TA(2017)0283

Makrofinansiel bistand til Republikken Moldova ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om makrofinansiel bistand til Republikken Moldova (COM(2017)0014 — C8–0016/2017 — 2017/0007(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 334/26)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2017)0014), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2017)0014),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 212 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0016/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 212 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0016/2017),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til den fælles erklæring fra Europa-Parlamentet og Rådet, som blev vedtaget samtidig med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 778/2013/EU af 12. august 2013 om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring fra Europa-Parlamentet og Rådet, som blev vedtaget samtidig med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 778/2013/EU af 12. august 2013 om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien (1),

| — | der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 15. juni 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 15. juni 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel og udtalelser fra Udenrigsudvalget og Budgetudvalget (A8-0185/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel og udtalelser fra Udenrigsudvalget og Budgetudvalget (A8-0185/2017),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
| --- | --- |

1.

| 2. | godkender Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring, der er vedføjet som bilag til denne beslutning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen erstatter, i væsentlig grad ændrer eller agter i væsentlig grad at ændre sit forslag; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  EUT L 218 af 14.8.2013, s. 15.

---

P8_TC1-COD(2017)0007

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2017/... om makrofinansiel bistand til Republikken Moldova

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, afgørelse (EU) 2017/1565.)

---

BILAG TIL DEN LOVGIVNINGSMÆSSIGE BESLUTNING

FÆLLES ERKLÆRING fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen

»På baggrund af initiativerne vedrørende ændringerne af valgsystemet i Republikken Moldova understreger Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, at det er en forudsætning for at yde makrofinansiel bistand, at modtagerlandet respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet, samt sikrer respekt for menneskerettighederne. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil kontrollerer, at disse forudsætninger overholdes i hele den periode, hvor der ydes makrofinansiel bistand, og vil i den forbindelse være meget opmærksomme på, at Republikken Moldovas myndigheder tager hensyn til henstillingerne fra relevante internationale partnere (navnlig Venedigkommissionen og OSCE/ODIHR).«

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/201 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/201

---

P8_TA(2017)0284

Offentliggørelse af selskabsskatteoplysninger for visse virksomheder og filialer ***I

Europa-Parlamentets ændringer af 4. juli 2017 til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af selskabsskatteoplysninger for visse virksomheder og filialer (COM(2016)0198 — C8-0146/2016 — 2016/0107(COD)) (1)

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 334/27)

Ændring 1

Forslag til direktiv

Betragtning - 1 (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (-1) | Ligestilling mellem skatteydere, og i særdeleshed alle virksomheder, i forhold til skat er en nødvendig forudsætning for det indre marked. En samordnet og harmoniseret tilgang til gennemførelsen af de nationale skattesystemer er afgørende for, at det indre marked fungerer ordentligt, og ville bidrage til at forhindre skatteundgåelse og overførsel af overskud. |

Kommissionens forslag

Ændring

(-1)

Ligestilling mellem skatteydere, og i særdeleshed alle virksomheder, i forhold til skat er en nødvendig forudsætning for det indre marked. En samordnet og harmoniseret tilgang til gennemførelsen af de nationale skattesystemer er afgørende for, at det indre marked fungerer ordentligt, og ville bidrage til at forhindre skatteundgåelse og overførsel af overskud.

Ændring 2

Forslag til direktiv

Betragtning - 1 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (-1a) | Skatteundgåelse og skatteunddragelse samt tiltag med henblik på overførsel af overskud har frataget regeringer og befolkninger de ressourcer, der er nødvendige for bl.a. at sikre universel og gratis adgang til offentlig uddannelse og sundhedstjenester og til statens sociale tjenester, og har frataget staterne muligheden for at sikre et udbud af boliger til overkommelige priser og offentlig transport samt udviklingen af infrastruktur, som er afgørende for at opnå social udvikling og økonomisk vækst. Kort sagt er disse tiltag blevet en faktor for uretfærdighed, ulighed og økonomisk, social og territorial forskellighed. |

Kommissionens forslag

Ændring

(-1a)

Skatteundgåelse og skatteunddragelse samt tiltag med henblik på overførsel af overskud har frataget regeringer og befolkninger de ressourcer, der er nødvendige for bl.a. at sikre universel og gratis adgang til offentlig uddannelse og sundhedstjenester og til statens sociale tjenester, og har frataget staterne muligheden for at sikre et udbud af boliger til overkommelige priser og offentlig transport samt udviklingen af infrastruktur, som er afgørende for at opnå social udvikling og økonomisk vækst. Kort sagt er disse tiltag blevet en faktor for uretfærdighed, ulighed og økonomisk, social og territorial forskellighed.

Ændring 3

Forslag til direktiv

Betragtning - 1 b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (-1b) | Et fair og effektivt system for selskabsbeskatning bør imødekomme det presserende behov for en progressiv og retfærdig global skattepolitik, som fremmer omfordelingen af velstand og bekæmper ulighed. |

Kommissionens forslag

Ændring

(-1b)

Et fair og effektivt system for selskabsbeskatning bør imødekomme det presserende behov for en progressiv og retfærdig global skattepolitik, som fremmer omfordelingen af velstand og bekæmper ulighed.

Ændring 4

Forslag til direktiv

Betragtning 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (1) | I de seneste år er problemet med selskabers skatteundgåelse blevet stadig større og er kommet stærkt i fokus i Unionen og globalt. Det Europæiske Råd erkendte i sine konklusioner af 18. december 2014 det presserende behov for at gøre fremskridt med indsatsen for at bekæmpe skatteundgåelse såvel globalt som på EU-plan. Kommissionen har i sin meddelelse med titlen »Kommissionens arbejdsprogram for 2016 — Tiden er ikke til »business as usual«« (16) og »Kommissionens arbejdsprogram 2015. En ny start« (17) udpeget indførelsen af et system, hvor overskud beskattes i det land, hvor de er skabt, som en prioritet. Kommissionen har også udpeget behovet for at imødekomme
  samfundets
  krav om
  fairness
  og gennemsigtighed
  på skatteområdet som en prioritet
  . |

Kommissionens forslag

Ændring

(1)

I de seneste år er problemet med selskabers skatteundgåelse blevet stadig større og er kommet stærkt i fokus i Unionen og globalt. Det Europæiske Råd erkendte i sine konklusioner af 18. december 2014 det presserende behov for at gøre fremskridt med indsatsen for at bekæmpe skatteundgåelse såvel globalt som på EU-plan. Kommissionen har i sin meddelelse med titlen »Kommissionens arbejdsprogram for 2016 — Tiden er ikke til »business as usual«« (16) og »Kommissionens arbejdsprogram 2015. En ny start« (17) udpeget indførelsen af et system, hvor overskud beskattes i det land, hvor de er skabt, som en prioritet. Kommissionen har også udpeget behovet for at imødekomme
  samfundets
  krav om
  fairness
  og gennemsigtighed
  på skatteområdet som en prioritet
  .

| (1) | Gennemsigtighed er afgørende for et velfungerende indre marked.
  I de seneste år er problemet med selskabers skatteundgåelse blevet stadig større og er kommet stærkt i fokus i Unionen og globalt. Det Europæiske Råd erkendte i sine konklusioner af 18. december 2014 det presserende behov for at gøre fremskridt med indsatsen for at bekæmpe skatteundgåelse såvel globalt som på EU-plan. Kommissionen har i sin meddelelse med titlen »Kommissionens arbejdsprogram for 2016 — Tiden er ikke til »business as usual«« (16) og »Kommissionens arbejdsprogram 2015 — En ny start« (17) udpeget indførelsen af et system, hvor overskud beskattes i det land, hvor de er skabt, som en prioritet. Kommissionen har også udpeget behovet for at imødekomme
  de europæiske borgeres
  krav om
  gennemsigtighed
  og
  behovet for at fremstå som forbillede for andre lande. Det er afgørende, at der i forbindelse med
  gennemsigtighed
  tages hensyn til gensidighed mellem konkurrenter
  . |
| --- | --- |

(1)

Gennemsigtighed er afgørende for et velfungerende indre marked.
  I de seneste år er problemet med selskabers skatteundgåelse blevet stadig større og er kommet stærkt i fokus i Unionen og globalt. Det Europæiske Råd erkendte i sine konklusioner af 18. december 2014 det presserende behov for at gøre fremskridt med indsatsen for at bekæmpe skatteundgåelse såvel globalt som på EU-plan. Kommissionen har i sin meddelelse med titlen »Kommissionens arbejdsprogram for 2016 — Tiden er ikke til »business as usual«« (16) og »Kommissionens arbejdsprogram 2015 — En ny start« (17) udpeget indførelsen af et system, hvor overskud beskattes i det land, hvor de er skabt, som en prioritet. Kommissionen har også udpeget behovet for at imødekomme
  de europæiske borgeres
  krav om
  gennemsigtighed
  og
  behovet for at fremstå som forbillede for andre lande. Det er afgørende, at der i forbindelse med
  gennemsigtighed
  tages hensyn til gensidighed mellem konkurrenter
  .

Ændring 5

Forslag til direktiv

Betragtning 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2) | Europa-Parlamentet erkendte i sin beslutning af 16. december 2015 om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i 
  EU's
  selskabsbeskatningspolitik (18), at større gennemsigtighed
  inden for selskabsbeskatning
  kan forbedre skatteopkrævningen, gøre skattemyndigheders arbejde mere effektivt
  og
  øge offentlighedens tillid til skattesystemer og regeringer. |

Kommissionens forslag

Ændring

2)

Europa-Parlamentet erkendte i sin beslutning af 16. december 2015 om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i 
  EU's
  selskabsbeskatningspolitik (18), at større gennemsigtighed
  inden for selskabsbeskatning
  kan forbedre skatteopkrævningen, gøre skattemyndigheders arbejde mere effektivt
  og
  øge offentlighedens tillid til skattesystemer og regeringer.

| (2) | Europa-Parlamentet erkendte i sin beslutning af 16. december 2015 om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i 
  Unionens
  selskabsbeskatningspolitik (18), at større gennemsigtighed
  , samarbejde og konvergens i Unionens selskabsbeskatningspolitik
  kan forbedre skatteopkrævningen, gøre skattemyndigheders arbejde mere effektivt
  , støtte beslutningstagere i deres vurdering af den nuværende beskatningsordning med henblik på udarbejdelse af fremtidig lovgivning,
  øge offentlighedens tillid til skattesystemer og regeringer
  og forbedre investeringsbeslutninger på baggrund af mere nøjagtige risikoprofiler af virksomheder
  . |
| --- | --- |

(2)

Europa-Parlamentet erkendte i sin beslutning af 16. december 2015 om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i 
  Unionens
  selskabsbeskatningspolitik (18), at større gennemsigtighed
  , samarbejde og konvergens i Unionens selskabsbeskatningspolitik
  kan forbedre skatteopkrævningen, gøre skattemyndigheders arbejde mere effektivt
  , støtte beslutningstagere i deres vurdering af den nuværende beskatningsordning med henblik på udarbejdelse af fremtidig lovgivning,
  øge offentlighedens tillid til skattesystemer og regeringer
  og forbedre investeringsbeslutninger på baggrund af mere nøjagtige risikoprofiler af virksomheder
  .

Ændring 6

Forslag til direktiv

Betragtning 2 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (2a) | Offentlig landeopdelt rapportering er et effektivt og hensigtsmæssigt værktøj til at øge gennemsigtigheden af multinationale virksomheders aktiviteter og til at give borgerne mulighed for at vurdere disse aktiviteters indvirkning på realøkonomien. Det vil også forbedre aktionærernes mulighed for at foretage en ordentlig evaluering af de risici, som virksomheder tager, føre til investeringsstrategier baseret på nøjagtige oplysninger og styrke beslutningstageres mulighed for at vurdere effektiviteten og virkningen af de nationale lovgivninger. |

Kommissionens forslag

Ændring

(2a)

Offentlig landeopdelt rapportering er et effektivt og hensigtsmæssigt værktøj til at øge gennemsigtigheden af multinationale virksomheders aktiviteter og til at give borgerne mulighed for at vurdere disse aktiviteters indvirkning på realøkonomien. Det vil også forbedre aktionærernes mulighed for at foretage en ordentlig evaluering af de risici, som virksomheder tager, føre til investeringsstrategier baseret på nøjagtige oplysninger og styrke beslutningstageres mulighed for at vurdere effektiviteten og virkningen af de nationale lovgivninger.

Ændring 7

Forslag til direktiv

Betragtning 2 b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (2b) | Landeopdelt rapportering vil også have en positiv indvirkning på arbejdstagernes ret til information og høring i henhold til direktiv 2002/14/EF og, ved at øge viden om virksomhedernes aktiviteter, på kvaliteten af en aktiv dialog i virksomhederne. |

Kommissionens forslag

Ændring

(2b)

Landeopdelt rapportering vil også have en positiv indvirkning på arbejdstagernes ret til information og høring i henhold til direktiv 2002/14/EF og, ved at øge viden om virksomhedernes aktiviteter, på kvaliteten af en aktiv dialog i virksomhederne.

Ændring 8

Forslag til direktiv

Betragtning 4

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (4) | G20-landene opfordrede
  i november 2015
  til et globalt retfærdigt og moderne internationalt skattesystem i november 2015 og vedtog OECD's handlingsplan vedrørende udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS), som tog sigte på at give regeringerne klare internationale løsninger med henblik på at afhjælpe de mangler og uoverensstemmelser i de eksisterende regler, som giver selskaberne mulighed for at overføre overskud til lande med ingen eller lav beskatning, hvor der ikke kan finde reel værdiskabelse sted. Med aktion 13 i BEPS-handlingsplanen indføres der en land for land-rapportering, som visse multinationale selskaber skal fremlægge for de nationale skattemyndigheder på et fortroligt grundlag. Den 27. januar 2016 vedtog Kommissionen »pakken
  af foranstaltninger
  til bekæmpelse af skatteundgåelse«. Et af målene med denne pakke er at
  omsætte
  BEPS-aktion 13 i EU-retten ved en ændring af Rådets direktiv 2011/16/EU (20). |

Kommissionens forslag

Ændring

(4)

G20-landene opfordrede
  i november 2015
  til et globalt retfærdigt og moderne internationalt skattesystem i november 2015 og vedtog OECD's handlingsplan vedrørende udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS), som tog sigte på at give regeringerne klare internationale løsninger med henblik på at afhjælpe de mangler og uoverensstemmelser i de eksisterende regler, som giver selskaberne mulighed for at overføre overskud til lande med ingen eller lav beskatning, hvor der ikke kan finde reel værdiskabelse sted. Med aktion 13 i BEPS-handlingsplanen indføres der en land for land-rapportering, som visse multinationale selskaber skal fremlægge for de nationale skattemyndigheder på et fortroligt grundlag. Den 27. januar 2016 vedtog Kommissionen »pakken
  af foranstaltninger
  til bekæmpelse af skatteundgåelse«. Et af målene med denne pakke er at
  omsætte
  BEPS-aktion 13 i EU-retten ved en ændring af Rådets direktiv 2011/16/EU (20).

| (4) | G20-landene opfordrede til et globalt retfærdigt og moderne internationalt skattesystem i november 2015 og vedtog
  i den forbindelse
  OECD's handlingsplan vedrørende udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS), som tog sigte på at give regeringerne klare internationale løsninger med henblik på at afhjælpe de mangler og uoverensstemmelser i de eksisterende regler, som giver selskaberne mulighed for at overføre overskud til lande med ingen eller lav beskatning, hvor der ikke kan finde reel værdiskabelse sted. Med
  særligt
  aktion 13 i BEPS-handlingsplanen indføres der en land for land-rapportering, som visse multinationale selskaber skal fremlægge for de nationale skattemyndigheder på et fortroligt grundlag. Den 27. januar 2016 vedtog Kommissionen pakken til bekæmpelse af skatteundgåelse. Et af målene med denne pakke er at
  gennemføre
  BEPS-aktion 13 i EU-retten ved en ændring af Rådets direktiv 2011/16/EU (20).
  Beskatning af overskud, der hvor værdien skabes, forudsætter imidlertid en mere omfattende tilgang til landeopdelt rapportering, der er baseret på offentlig rapportering. |
| --- | --- |

(4)

G20-landene opfordrede til et globalt retfærdigt og moderne internationalt skattesystem i november 2015 og vedtog
  i den forbindelse
  OECD's handlingsplan vedrørende udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS), som tog sigte på at give regeringerne klare internationale løsninger med henblik på at afhjælpe de mangler og uoverensstemmelser i de eksisterende regler, som giver selskaberne mulighed for at overføre overskud til lande med ingen eller lav beskatning, hvor der ikke kan finde reel værdiskabelse sted. Med
  særligt
  aktion 13 i BEPS-handlingsplanen indføres der en land for land-rapportering, som visse multinationale selskaber skal fremlægge for de nationale skattemyndigheder på et fortroligt grundlag. Den 27. januar 2016 vedtog Kommissionen pakken til bekæmpelse af skatteundgåelse. Et af målene med denne pakke er at
  gennemføre
  BEPS-aktion 13 i EU-retten ved en ændring af Rådets direktiv 2011/16/EU (20).
  Beskatning af overskud, der hvor værdien skabes, forudsætter imidlertid en mere omfattende tilgang til landeopdelt rapportering, der er baseret på offentlig rapportering.

Ændring 9

Forslag til direktiv

Betragtning 4 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (4a) | International Accounting Standards Board (IASB) bør forbedre de relevante IFRS-standarder (International Financial Reporting Standards) og de internationale regnskabsstandarder (IAS) for at gøre det lettere at indføre offentlige landeopdelte rapporteringskrav. |

Kommissionens forslag

Ændring

(4a)

International Accounting Standards Board (IASB) bør forbedre de relevante IFRS-standarder (International Financial Reporting Standards) og de internationale regnskabsstandarder (IAS) for at gøre det lettere at indføre offentlige landeopdelte rapporteringskrav.

Ændring 10

Forslag til direktiv

Betragtning 4 b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (4b) | Offentlig landeopdelt rapportering er i Unionen allerede indført for banksektoren ved direktiv 2013/36/EU samt for udvindingsindustrien og skovbruget ved direktiv 2013/34/EU. |

Kommissionens forslag

Ændring

(4b)

Offentlig landeopdelt rapportering er i Unionen allerede indført for banksektoren ved direktiv 2013/36/EU samt for udvindingsindustrien og skovbruget ved direktiv 2013/34/EU.

Ændring 11

Forslag til direktiv

Betragtning 4 c (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (4c) | Unionen har med indførelsen af en hidtil uset offentlig landeopdelt rapportering bevist, at den er blevet en global leder i kampen mod skatteundgåelse. |

Kommissionens forslag

Ændring

(4c)

Unionen har med indførelsen af en hidtil uset offentlig landeopdelt rapportering bevist, at den er blevet en global leder i kampen mod skatteundgåelse.

Ændring 12

Forslag til direktiv

Betragtning 4 d (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (4d) | Da effektiv bekæmpelse af skattesvig, skatteunddragelse, skatteundgåelse og aggressiv skatteplanlægning kun kan lykkes med en fælles indsats på internationalt niveau, er det af afgørende betydning, at Unionen, mens den samtidig bevarer sin position som global leder i denne kamp, koordinerer sine aktioner med internationale aktører, f.eks. inden for OECD's rammer. Ensidige handlinger, selv om de meget ambitiøse, har ikke nogen reel chance for at få succes, og samtidig bringer sådanne handlinger de europæiske virksomheders konkurrenceevne i fare og skader investeringsklimaet i Unionen. |

Kommissionens forslag

Ændring

(4d)

Da effektiv bekæmpelse af skattesvig, skatteunddragelse, skatteundgåelse og aggressiv skatteplanlægning kun kan lykkes med en fælles indsats på internationalt niveau, er det af afgørende betydning, at Unionen, mens den samtidig bevarer sin position som global leder i denne kamp, koordinerer sine aktioner med internationale aktører, f.eks. inden for OECD's rammer. Ensidige handlinger, selv om de meget ambitiøse, har ikke nogen reel chance for at få succes, og samtidig bringer sådanne handlinger de europæiske virksomheders konkurrenceevne i fare og skader investeringsklimaet i Unionen.

Ændring 13

Forslag til direktiv

Betragtning 4 e (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (4e) | Mere gennemsigtighed i de finansielle oplysninger er til gavn for alle, da skatteforvaltninger bliver mere effektive, civilsamfundet mere involveret, ansatte bedre informeret og investorer mindre risikosky. Desuden vil virksomheder nyde godt af bedre forbindelser med interessenter, hvilket resulterer i mere stabilitet kombineret med lettere adgang til finansiering som følge af en klarere risikoprofil og et forbedret omdømme. |

Kommissionens forslag

Ændring

(4e)

Mere gennemsigtighed i de finansielle oplysninger er til gavn for alle, da skatteforvaltninger bliver mere effektive, civilsamfundet mere involveret, ansatte bedre informeret og investorer mindre risikosky. Desuden vil virksomheder nyde godt af bedre forbindelser med interessenter, hvilket resulterer i mere stabilitet kombineret med lettere adgang til finansiering som følge af en klarere risikoprofil og et forbedret omdømme.

Ændring 14

Forslag til direktiv

Betragtning 5

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (5) | Øget offentlig indsigt i selskabsskat, der betales af multinationale virksomheder, der er aktive i Unionen,
  er
  et væsentligt element for at fremme virksomhedernes
  ansvar
  , bidrage til velfærden gennem skatter, fremme fair skattekonkurrence i 
  EU
  gennem en mere velfunderet offentlig debat, og genoprette den offentlige tillid til retfærdigheden i medlemsstaternes skattesystemer.
  En sådan
  offentlig indsigt kan opnås ved hjælp af en rapport om selskabsskatteoplysninger, uanset hvor det ultimative moderselskab i en multinational koncern er etableret. |

Kommissionens forslag

Ændring

(5)

Øget offentlig indsigt i selskabsskat, der betales af multinationale virksomheder, der er aktive i Unionen,
  er
  et væsentligt element for at fremme virksomhedernes
  ansvar
  , bidrage til velfærden gennem skatter, fremme fair skattekonkurrence i 
  EU
  gennem en mere velfunderet offentlig debat, og genoprette den offentlige tillid til retfærdigheden i medlemsstaternes skattesystemer.
  En sådan
  offentlig indsigt kan opnås ved hjælp af en rapport om selskabsskatteoplysninger, uanset hvor det ultimative moderselskab i en multinational koncern er etableret.

| (5) | Udover den større gennemsigtighed som følge af landeopdelt rapportering til de nationale skattemyndigheder, er
  øget offentlig indsigt i selskabsskat, der betales af multinationale virksomheder, der er aktive i Unionen, et væsentligt element for at fremme virksomhedernes
  ansvarlighed og yderligere at fremme virksomhedernes sociale ansvar,
  bidrage til velfærden gennem skatter, fremme fair skattekonkurrence i 
  Unionen
  gennem en mere velfunderet offentlig debat, og genoprette den offentlige tillid til retfærdigheden i medlemsstaternes skattesystemer.
  Sådan
  offentlig indsigt kan opnås ved hjælp af en rapport om selskabsskatteoplysninger, uanset hvor det ultimative moderselskab i en multinational koncern er etableret.


  Offentlig indsigt skal imidlertid ske uden at skade investeringsklimaet i Unionen eller EU-virksomheders konkurrenceevne, især SMV'er som defineret i dette direktiv og midcapselskaber som defineret i forordning (EU) 2015/1017

   (1a)

  , der bør undtages fra rapporteringskravene i henhold til dette direktiv. |
| --- | --- |

(5)

Udover den større gennemsigtighed som følge af landeopdelt rapportering til de nationale skattemyndigheder, er
  øget offentlig indsigt i selskabsskat, der betales af multinationale virksomheder, der er aktive i Unionen, et væsentligt element for at fremme virksomhedernes
  ansvarlighed og yderligere at fremme virksomhedernes sociale ansvar,
  bidrage til velfærden gennem skatter, fremme fair skattekonkurrence i 
  Unionen
  gennem en mere velfunderet offentlig debat, og genoprette den offentlige tillid til retfærdigheden i medlemsstaternes skattesystemer.
  Sådan
  offentlig indsigt kan opnås ved hjælp af en rapport om selskabsskatteoplysninger, uanset hvor det ultimative moderselskab i en multinational koncern er etableret.


  Offentlig indsigt skal imidlertid ske uden at skade investeringsklimaet i Unionen eller EU-virksomheders konkurrenceevne, især SMV'er som defineret i dette direktiv og midcapselskaber som defineret i forordning (EU) 2015/1017

   (1a)

  , der bør undtages fra rapporteringskravene i henhold til dette direktiv.

Ændring 15

Forslag til direktiv

Betragtning 5 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (5a) | Kommissionen har defineret virksomheders sociale ansvar (VSA) som virksomheders ansvar for deres indvirkning på samfundet. VSA bør styres af virksomhederne. Offentlige myndigheder kan spille en støttende rolle gennem en intelligent blanding af frivillige politiske foranstaltninger og, hvor det er nødvendigt, supplerende lovgivning. Virksomhederne kan blive socialt ansvarlige enten ved at følge lovgivningen eller ved at integrere sociale hensyn, miljømæssige hensyn, etiske hensyn, forbrugerhensyn eller menneskeretlige hensyn i deres forretningsstrategier og -aktiviteter, eller begge dele. |

Kommissionens forslag

Ændring

(5a)

Kommissionen har defineret virksomheders sociale ansvar (VSA) som virksomheders ansvar for deres indvirkning på samfundet. VSA bør styres af virksomhederne. Offentlige myndigheder kan spille en støttende rolle gennem en intelligent blanding af frivillige politiske foranstaltninger og, hvor det er nødvendigt, supplerende lovgivning. Virksomhederne kan blive socialt ansvarlige enten ved at følge lovgivningen eller ved at integrere sociale hensyn, miljømæssige hensyn, etiske hensyn, forbrugerhensyn eller menneskeretlige hensyn i deres forretningsstrategier og -aktiviteter, eller begge dele.

Ændring 16

Forslag til direktiv

Betragtning 6

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (6) | Offentligheden bør være i stand til at få indsigt i alle aktiviteter i en koncern, hvis koncernen har etableret virksomheder i Unionen.
  For koncerner, der kun udøver aktiviteter inden for EU gennem datterselskaber eller filialer, skal datterselskaberne og filialerne offentliggøre rapporten for det ultimative moderselskab og gøre den tilgængelig for offentligheden. Af hensyn til proportionalitets- og effektivitetsprincippet bør forpligtelsen til at offentliggøre og sikre tilgængeligheden af rapporten imidlertid begrænses til mellemstore eller store datterselskaber etableret i Unionen, eller filialer af en sammenlignelig størrelse, der er oprettet i en medlemsstat. Anvendelsesområdet for direktiv 2013/34/EU bør derfor udvides til at omfatte filialer oprettet i en medlemsstat af en virksomhed, der er etableret uden for Unionen. |

Kommissionens forslag

Ændring

(6)

Offentligheden bør være i stand til at få indsigt i alle aktiviteter i en koncern, hvis koncernen har etableret virksomheder i Unionen.
  For koncerner, der kun udøver aktiviteter inden for EU gennem datterselskaber eller filialer, skal datterselskaberne og filialerne offentliggøre rapporten for det ultimative moderselskab og gøre den tilgængelig for offentligheden. Af hensyn til proportionalitets- og effektivitetsprincippet bør forpligtelsen til at offentliggøre og sikre tilgængeligheden af rapporten imidlertid begrænses til mellemstore eller store datterselskaber etableret i Unionen, eller filialer af en sammenlignelig størrelse, der er oprettet i en medlemsstat. Anvendelsesområdet for direktiv 2013/34/EU bør derfor udvides til at omfatte filialer oprettet i en medlemsstat af en virksomhed, der er etableret uden for Unionen.

| (6) | Offentligheden bør være i stand til at få indsigt i alle aktiviteter i en koncern, hvis koncernen har etableret virksomheder i 
  og uden for
  Unionen.
  Koncerner med virksomheder inden for Unionen bør overholde Unionens principper om god skattepraksis. Multinationale virksomheder er aktive i hele verden, og deres adfærd har en væsentlig indvirkning på udviklingslandene. At give borgerne adgang til landeopdelte oplysninger ville gøre det muligt for dem og skattemyndighederne i de pågældende lande at overvåge, vurdere og holde disse virksomheder ansvarlige. Ved at offentliggøre oplysninger for hver skattejurisdiktion, hvor den multinationale virksomhed er aktiv, ville Unionen øge sin udviklingsvenlige politikkohærens og begrænse potentielle skatteundgåelsestiltag i lande, hvor mobiliseringen af indenlandske ressourcer er blevet udpeget som et centralt element i Unionens udviklingspolitik. |
| --- | --- |

(6)

Offentligheden bør være i stand til at få indsigt i alle aktiviteter i en koncern, hvis koncernen har etableret virksomheder i 
  og uden for
  Unionen.
  Koncerner med virksomheder inden for Unionen bør overholde Unionens principper om god skattepraksis. Multinationale virksomheder er aktive i hele verden, og deres adfærd har en væsentlig indvirkning på udviklingslandene. At give borgerne adgang til landeopdelte oplysninger ville gøre det muligt for dem og skattemyndighederne i de pågældende lande at overvåge, vurdere og holde disse virksomheder ansvarlige. Ved at offentliggøre oplysninger for hver skattejurisdiktion, hvor den multinationale virksomhed er aktiv, ville Unionen øge sin udviklingsvenlige politikkohærens og begrænse potentielle skatteundgåelsestiltag i lande, hvor mobiliseringen af indenlandske ressourcer er blevet udpeget som et centralt element i Unionens udviklingspolitik.

Ændring 17

Forslag til direktiv

Betragtning 8

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (8) | Rapporten om selskabsskatteoplysninger bør indeholde oplysninger om alle aktiviteter i en virksomhed eller de tilknyttede virksomheder i en koncern, som kontrolleres af et ultimativt moderselskab. Oplysningerne bør
  være baseret på
  rapporteringsspecifikationerne i BEPS-aktion 13 og bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for at give offentligheden effektiv indsigt for at sikre, at fremlæggelsen ikke giver anledning til uforholdsmæssigt store risici eller ulemper. Rapporten bør også indeholde en kort beskrivelse af aktiviteterne. En sådan beskrivelse
  kan
  baseres på kategoriseringen i tabel 2 i bilag III i kapitel V i OECD's retningslinjer for koncerninterne afregningspriser. Rapporten bør indeholde en overordnet beskrivende del,
  hvori eventuelle
  væsentlige forskelle på koncernniveau mellem den beregnede skat og den betalte skat
  uddybes
  under hensyntagen til tilsvarende beløb i de foregående regnskabsår. |

Kommissionens forslag

Ændring

(8)

Rapporten om selskabsskatteoplysninger bør indeholde oplysninger om alle aktiviteter i en virksomhed eller de tilknyttede virksomheder i en koncern, som kontrolleres af et ultimativt moderselskab. Oplysningerne bør
  være baseret på
  rapporteringsspecifikationerne i BEPS-aktion 13 og bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for at give offentligheden effektiv indsigt for at sikre, at fremlæggelsen ikke giver anledning til uforholdsmæssigt store risici eller ulemper. Rapporten bør også indeholde en kort beskrivelse af aktiviteterne. En sådan beskrivelse
  kan
  baseres på kategoriseringen i tabel 2 i bilag III i kapitel V i OECD's retningslinjer for koncerninterne afregningspriser. Rapporten bør indeholde en overordnet beskrivende del,
  hvori eventuelle
  væsentlige forskelle på koncernniveau mellem den beregnede skat og den betalte skat
  uddybes
  under hensyntagen til tilsvarende beløb i de foregående regnskabsår.

| (8) | Rapporten om selskabsskatteoplysninger bør indeholde oplysninger om alle aktiviteter i en virksomhed eller
  i
  de tilknyttede virksomheder i en koncern, som kontrolleres af et ultimativt moderselskab. Oplysningerne bør
  tage hensyn til
  rapporteringsspecifikationerne i BEPS-aktion 13 og bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for at give offentligheden effektiv indsigt, for at sikre, at fremlæggelsen ikke giver anledning til uforholdsmæssigt store risici eller ulemper
  med hensyn til konkurrenceevne eller fejlfortolkning for de berørte virksomheder
  . Rapporten bør også indeholde en kort beskrivelse af aktiviteterne. En sådan beskrivelse
  kunne
  baseres på kategoriseringen i tabel 2 i bilag III i kapitel V i OECD's retningslinjer for koncerninterne afregningspriser. Rapporten bør indeholde en overordnet beskrivende del
  med forklaringer, herunder i tilfælde af
  væsentlige forskelle på koncernniveau mellem den beregnede skat og den betalte skat under hensyntagen til tilsvarende beløb i de foregående regnskabsår. |
| --- | --- |

(8)

Rapporten om selskabsskatteoplysninger bør indeholde oplysninger om alle aktiviteter i en virksomhed eller
  i
  de tilknyttede virksomheder i en koncern, som kontrolleres af et ultimativt moderselskab. Oplysningerne bør
  tage hensyn til
  rapporteringsspecifikationerne i BEPS-aktion 13 og bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for at give offentligheden effektiv indsigt, for at sikre, at fremlæggelsen ikke giver anledning til uforholdsmæssigt store risici eller ulemper
  med hensyn til konkurrenceevne eller fejlfortolkning for de berørte virksomheder
  . Rapporten bør også indeholde en kort beskrivelse af aktiviteterne. En sådan beskrivelse
  kunne
  baseres på kategoriseringen i tabel 2 i bilag III i kapitel V i OECD's retningslinjer for koncerninterne afregningspriser. Rapporten bør indeholde en overordnet beskrivende del
  med forklaringer, herunder i tilfælde af
  væsentlige forskelle på koncernniveau mellem den beregnede skat og den betalte skat under hensyntagen til tilsvarende beløb i de foregående regnskabsår.

Ændring 18

Forslag til direktiv

Betragtning 9

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (9) | For at give borgerne tilstrækkelige oplysninger til at kunne vurdere de multinationale selskabers bidrag til velfærden i de
  enkelte medlemsstater bør oplysningerne anføres pr. medlemsstat. Oplysningerne vedrørende de multinationale selskabers aktiviteter bør desuden vises med en høj detaljeringsgrad i forbindelse med visse skattejurisdiktioner, der giver anledning til særlige udfordringer. For alle andre tredjelandsaktiviteter bør oplysningerne vises i aggregeret form
  . |

Kommissionens forslag

Ændring

(9)

For at give borgerne tilstrækkelige oplysninger til at kunne vurdere de multinationale selskabers bidrag til velfærden i de
  enkelte medlemsstater bør oplysningerne anføres pr. medlemsstat. Oplysningerne vedrørende de multinationale selskabers aktiviteter bør desuden vises med en høj detaljeringsgrad i forbindelse med visse skattejurisdiktioner, der giver anledning til særlige udfordringer. For alle andre tredjelandsaktiviteter bør oplysningerne vises i aggregeret form
  .

| (9) | For at give borgerne tilstrækkelige oplysninger til at kunne vurdere de multinationale selskabers bidrag til velfærden i 
  hver enkelt jurisdiktion,
  de
  opererer i, både inden for og uden for Unionen, uden at dette skader selskabernes konkurrenceevne, bør oplysningerne anføres pr. jurisdiktion. Rapporter om selskabsskatteoplysninger kan således kun give mening og anvendes, hvis oplysningerne forelægges i et opdelt format for hver skattejurisdiktion. |
| --- | --- |

(9)

For at give borgerne tilstrækkelige oplysninger til at kunne vurdere de multinationale selskabers bidrag til velfærden i 
  hver enkelt jurisdiktion,
  de
  opererer i, både inden for og uden for Unionen, uden at dette skader selskabernes konkurrenceevne, bør oplysningerne anføres pr. jurisdiktion. Rapporter om selskabsskatteoplysninger kan således kun give mening og anvendes, hvis oplysningerne forelægges i et opdelt format for hver skattejurisdiktion.

Ændring 82

Forslag til direktiv

Betragtning 9 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (9a) | Når de oplysninger, der skal offentliggøres, ville kunne betragtes som kommercielt følsomme oplysninger af virksomheden, bør virksomheden kunne anmode om en tilladelse fra den kompetente myndighed, hvor den er etableret, til ikke at offentliggøre oplysningerne fuldt ud. I tilfælde, hvor den kompetente nationale myndighed ikke er en skattemyndighed, bør den kompetente skattemyndighed inddrages i afgørelsen. |

Kommissionens forslag

Ændring

(9a)

Når de oplysninger, der skal offentliggøres, ville kunne betragtes som kommercielt følsomme oplysninger af virksomheden, bør virksomheden kunne anmode om en tilladelse fra den kompetente myndighed, hvor den er etableret, til ikke at offentliggøre oplysningerne fuldt ud. I tilfælde, hvor den kompetente nationale myndighed ikke er en skattemyndighed, bør den kompetente skattemyndighed inddrages i afgørelsen.

Ændring 19

Forslag til direktiv

Betragtning 11

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (11) | For at sikre, at tilfælde af manglende overholdelse kommer til offentlighedens kendskab, bør revisoren eller revisionsfirmaet kontrollere, om rapporten om selskabsskatteoplysninger er blevet fremlagt og præsenteret i overensstemmelse med kravene i dette direktiv og gjort tilgængelig på den pågældende virksomheds websted eller en tilknyttet virksomheds websted. |

Kommissionens forslag

Ændring

(11)

For at sikre, at tilfælde af manglende overholdelse kommer til offentlighedens kendskab, bør revisoren eller revisionsfirmaet kontrollere, om rapporten om selskabsskatteoplysninger er blevet fremlagt og præsenteret i overensstemmelse med kravene i dette direktiv og gjort tilgængelig på den pågældende virksomheds websted eller en tilknyttet virksomheds websted.

| (11) | For at sikre, at tilfælde af manglende overholdelse kommer til offentlighedens kendskab, bør revisoren eller revisionsfirmaet kontrollere, om rapporten om selskabsskatteoplysninger er blevet fremlagt og præsenteret i overensstemmelse med kravene i dette direktiv og gjort tilgængelig på den pågældende virksomheds websted eller en tilknyttet virksomheds websted
  , og at de offentliggjorte oplysninger er i overensstemmelse med virksomhedens reviderede finansielle oplysninger inden for de tidsfrister, der er fastlagt i nærværende direktiv
  . |
| --- | --- |

(11)

For at sikre, at tilfælde af manglende overholdelse kommer til offentlighedens kendskab, bør revisoren eller revisionsfirmaet kontrollere, om rapporten om selskabsskatteoplysninger er blevet fremlagt og præsenteret i overensstemmelse med kravene i dette direktiv og gjort tilgængelig på den pågældende virksomheds websted eller en tilknyttet virksomheds websted
  , og at de offentliggjorte oplysninger er i overensstemmelse med virksomhedens reviderede finansielle oplysninger inden for de tidsfrister, der er fastlagt i nærværende direktiv
  .

Ændring 20

Forslag til direktiv

Betragtning 11 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (11a) | Tilfælde af overtrædelser af rapporteringskravene om selskabsskatteoplysninger begået af selskaber og filialer, som giver anledning til sanktioner af medlemsstaterne i overensstemmelse med direktiv 2013/34/EU, bør registreres i et offentligt register, der forvaltes af Kommissionen. Disse sanktioner kunne bl.a. omfatte administrative bøder og udelukkelse fra offentlige udbud og fra tildeling af midler fra Unionens strukturfond. |

Kommissionens forslag

Ændring

(11a)

Tilfælde af overtrædelser af rapporteringskravene om selskabsskatteoplysninger begået af selskaber og filialer, som giver anledning til sanktioner af medlemsstaterne i overensstemmelse med direktiv 2013/34/EU, bør registreres i et offentligt register, der forvaltes af Kommissionen. Disse sanktioner kunne bl.a. omfatte administrative bøder og udelukkelse fra offentlige udbud og fra tildeling af midler fra Unionens strukturfond.

Ændring 21

Forslag til direktiv

Betragtning 13

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (13) | For at identificere de skattejurisdiktioner, for hvilke der skal anvendes en høj detaljeringsgrad, bør Kommission tillægges beføjelser i henhold til artikel 290 i TEUF til at udarbejde en fælles EU-liste over disse skattejurisdiktioner. Listen bør udarbejdes på grundlag af visse kriterier i bilag 1 til meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om en ekstern strategi til effektiv beskatning (COM(2016) 24 final). Det er af særlig betydning, at Kommissionen gennemfører passende høringer som led i det forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i henhold til principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning, som blev godkendt af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i afventning af undertegnelsen. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter bør Europa-Parlamentet og Rådet navnlig modtage alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter bør have systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter |

Kommissionens forslag

Ændring

(13)

For at identificere de skattejurisdiktioner, for hvilke der skal anvendes en høj detaljeringsgrad, bør Kommission tillægges beføjelser i henhold til artikel 290 i TEUF til at udarbejde en fælles EU-liste over disse skattejurisdiktioner. Listen bør udarbejdes på grundlag af visse kriterier i bilag 1 til meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om en ekstern strategi til effektiv beskatning (COM(2016) 24 final). Det er af særlig betydning, at Kommissionen gennemfører passende høringer som led i det forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i henhold til principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning, som blev godkendt af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i afventning af undertegnelsen. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter bør Europa-Parlamentet og Rådet navnlig modtage alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter bør have systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter

udgår

Ændring 22

Forslag til direktiv

Betragtning 13 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (13a) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af artikel 48b, stk. 1, 3, 4 og 6, og artikel 48c, stk. 5, i direktiv 2013/34/EU bør Kommissionen også tillægges gennemførelsesbeføjelser.




  Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011

   (1a)

  . |

Kommissionens forslag

Ændring

(13a)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af artikel 48b, stk. 1, 3, 4 og 6, og artikel 48c, stk. 5, i direktiv 2013/34/EU bør Kommissionen også tillægges gennemførelsesbeføjelser.




  Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011

   (1a)

  .

Ændring 23

Forslag til direktiv

Betragtning 14

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (14) | Målet for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan derimod på grund af dets virkninger bedre nås på EU-plan
  , da
  Unionen kan vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |

Kommissionens forslag

Ændring

(14)

Målet for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan derimod på grund af dets virkninger bedre nås på EU-plan
  , da
  Unionen kan vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (14) | Målet for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dets virkninger bedre nås på EU-plan. Unionen kan
  derfor
  vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union.
  Unionens indsats er således berettiget med henblik på at tackle den grænseoverskridende dimension i forbindelse med aggressiv skatteplanlægning og ordninger for interne afregningspriser. Dette initiativ tager højde for de betænkeligheder, som de interesserede parter har rejst vedrørende behovet for at takle forvridninger på det indre marked, uden at det går ud over Unionens konkurrenceevne. Det bør ikke medføre unødvendige administrative byrder for virksomhederne, skabe yderligere skattekonflikter eller give risiko for dobbeltbeskatning.
  I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål,
  i det mindste vedrørende større gennemsigtighed
  . |
| --- | --- |

(14)

Målet for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dets virkninger bedre nås på EU-plan. Unionen kan
  derfor
  vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union.
  Unionens indsats er således berettiget med henblik på at tackle den grænseoverskridende dimension i forbindelse med aggressiv skatteplanlægning og ordninger for interne afregningspriser. Dette initiativ tager højde for de betænkeligheder, som de interesserede parter har rejst vedrørende behovet for at takle forvridninger på det indre marked, uden at det går ud over Unionens konkurrenceevne. Det bør ikke medføre unødvendige administrative byrder for virksomhederne, skabe yderligere skattekonflikter eller give risiko for dobbeltbeskatning.
  I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål,
  i det mindste vedrørende større gennemsigtighed
  .

Ændring 24

Forslag til direktiv

Betragtning 15

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (15) | I
  dette direktiv
  overholdes
  de grundlæggende rettigheder og de principper, som
  bl.a.
  Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender. |

Kommissionens forslag

Ændring

(15)

I
  dette direktiv
  overholdes
  de grundlæggende rettigheder og de principper, som
  bl.a.
  Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender.

| (15) | Samlet set står omfanget af offentliggjorte oplysninger inden for rammerne af dette direktiv i et rimeligt forhold til målet om at øge offentlig gennemsigtighed og offentlig kontrol. Derfor anses dette direktiv for at overholde
  de grundlæggende rettigheder og de principper, som
  navnlig
  Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender. |
| --- | --- |

(15)

Samlet set står omfanget af offentliggjorte oplysninger inden for rammerne af dette direktiv i et rimeligt forhold til målet om at øge offentlig gennemsigtighed og offentlig kontrol. Derfor anses dette direktiv for at overholde
  de grundlæggende rettigheder og de principper, som
  navnlig
  Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender.

Ændring 25

Forslag til direktiv

Betragtning 16

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (16) | I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (24) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I 
  forbindelse
  med dette direktiv finder
  lovgiver
  , at
  fremsendelse
  af sådanne dokumenter er berettiget. |

Kommissionens forslag

Ændring

(16)

I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (24) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I 
  forbindelse
  med dette direktiv finder
  lovgiver
  , at
  fremsendelse
  af sådanne dokumenter er berettiget.

| (16) | I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (24) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter
  , for eksempel
  i 
  form af en sammenlignende tabel.
  Med
  hensyn til
  dette direktiv finder
  lovgiveren
  , at
  fremsendelsen
  af sådanne dokumenter er berettiget
  for at nå målet med dette direktiv og undgå potentielle mangler og uoverensstemmelser vedrørende medlemsstaternes gennemførelse i overensstemmelse med deres nationale lovgivning
  . |
| --- | --- |

(16)

I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (24) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter
  , for eksempel
  i 
  form af en sammenlignende tabel.
  Med
  hensyn til
  dette direktiv finder
  lovgiveren
  , at
  fremsendelsen
  af sådanne dokumenter er berettiget
  for at nå målet med dette direktiv og undgå potentielle mangler og uoverensstemmelser vedrørende medlemsstaternes gennemførelse i overensstemmelse med deres nationale lovgivning
  .

Ændring 26

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 1 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Medlemsstaterne pålægger de ultimative moderselskaber, der henhører under deres nationale lovgivning og som har en konsolideret nettoomsætning på over 750 000 000 EUR, samt virksomheder, der henhører under deres lovgivning, som ikke er tilknyttede virksomheder, og som har en nettoomsætning på over 750 000 000 EUR, hvert år at udarbejde og
  offentliggøre
  en rapport om selskabsskatteoplysninger. | Medlemsstaterne pålægger de ultimative moderselskaber, der henhører under deres nationale lovgivning og som har en konsolideret nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR, samt virksomheder, der henhører under deres lovgivning, som ikke er tilknyttede virksomheder, og som har en nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR, hvert år at udarbejde og
  give vederlagsfri offentlig adgang til
  en rapport om selskabsskatteoplysninger. |

Kommissionens forslag

Ændring

Medlemsstaterne pålægger de ultimative moderselskaber, der henhører under deres nationale lovgivning og som har en konsolideret nettoomsætning på over 750 000 000 EUR, samt virksomheder, der henhører under deres lovgivning, som ikke er tilknyttede virksomheder, og som har en nettoomsætning på over 750 000 000 EUR, hvert år at udarbejde og
  offentliggøre
  en rapport om selskabsskatteoplysninger.

Medlemsstaterne pålægger de ultimative moderselskaber, der henhører under deres nationale lovgivning og som har en konsolideret nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR, samt virksomheder, der henhører under deres lovgivning, som ikke er tilknyttede virksomheder, og som har en nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR, hvert år at udarbejde og
  give vederlagsfri offentlig adgang til
  en rapport om selskabsskatteoplysninger.

Ændring 27

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 1 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Rapporten om selskabsskatteoplysninger
  skal
  gøres tilgængelig for offentligheden på virksomhedens websted på datoen for offentliggørelsen. | Rapporten om selskabsskatteoplysninger
  offentliggøres i en fælles model, der er til rådighed vederlagsfrit i et åbent dataformat, og
  gøres tilgængelig for offentligheden på virksomhedens websted på datoen for offentliggørelsen
  på mindst ét af de officielle sprog i Unionen. Virksomheden skal samme dag desuden registrere rapporten i et offentligt register, der forvaltes af Kommissionen
  . |
| | Medlemsstaterne anvender ikke bestemmelserne i dette stk., når disse virksomheder alene er etableret på en enkelt medlemsstats område og ikke i nogen andre skattejurisdiktioner. |

Kommissionens forslag

Ændring

Rapporten om selskabsskatteoplysninger
  skal
  gøres tilgængelig for offentligheden på virksomhedens websted på datoen for offentliggørelsen.

Rapporten om selskabsskatteoplysninger
  offentliggøres i en fælles model, der er til rådighed vederlagsfrit i et åbent dataformat, og
  gøres tilgængelig for offentligheden på virksomhedens websted på datoen for offentliggørelsen
  på mindst ét af de officielle sprog i Unionen. Virksomheden skal samme dag desuden registrere rapporten i et offentligt register, der forvaltes af Kommissionen
  .

Medlemsstaterne anvender ikke bestemmelserne i dette stk., når disse virksomheder alene er etableret på en enkelt medlemsstats område og ikke i nogen andre skattejurisdiktioner.

Ændring 28

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 3 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Medlemsstaterne pålægger
  mellemstore og store
  datterselskaber, som
  omhandlet i artikel 3, stk. 3 og 4, som
  henhører under deres nationale lovgivning og er kontrolleret af et ultimativt moderselskab
  med
  en konsolideret nettoomsætning på over 750 000 000 EUR, som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat, at offentliggøre rapporten om selskabsskatteoplysninger for det ultimative moderselskab en gang om året. | Medlemsstaterne pålægger datterselskaber, som henhører under deres nationale lovgivning og er kontrolleret af et ultimativt moderselskab
  , som på sin balance i et regnskabsår har
  en konsolideret nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR og som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat, at offentliggøre rapporten om selskabsskatteoplysninger for det ultimative moderselskab en gang om året. |

Kommissionens forslag

Ændring

Medlemsstaterne pålægger
  mellemstore og store
  datterselskaber, som
  omhandlet i artikel 3, stk. 3 og 4, som
  henhører under deres nationale lovgivning og er kontrolleret af et ultimativt moderselskab
  med
  en konsolideret nettoomsætning på over 750 000 000 EUR, som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat, at offentliggøre rapporten om selskabsskatteoplysninger for det ultimative moderselskab en gang om året.

Medlemsstaterne pålægger datterselskaber, som henhører under deres nationale lovgivning og er kontrolleret af et ultimativt moderselskab
  , som på sin balance i et regnskabsår har
  en konsolideret nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR og som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat, at offentliggøre rapporten om selskabsskatteoplysninger for det ultimative moderselskab en gang om året.

Ændring 29

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 3 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| På datoen for offentliggørelsen gøres rapporten
  om selskabsskatteoplysninger
  tilgængelig for offentligheden
  på webstedet
  for datterselskabet
  eller på en tilknyttet virksomheds websted. | Rapporten om selskabsskatteoplysninger offentliggøres
  i en fælles model, der er til rådighed vederlagsfrit i et åbent dataformat og gøres tilgængelig for offentligheden
  på datterselskabets websted eller på en tilknyttet virksomheds websted
  på mindst ét af de officielle sprog i Unionen. Virksomheden skal samme dag desuden registrere rapporten i et offentligt register, der forvaltes af Kommissionen
  . |

Kommissionens forslag

Ændring

På datoen for offentliggørelsen gøres rapporten
  om selskabsskatteoplysninger
  tilgængelig for offentligheden
  på webstedet
  for datterselskabet
  eller på en tilknyttet virksomheds websted.

Rapporten om selskabsskatteoplysninger offentliggøres
  i en fælles model, der er til rådighed vederlagsfrit i et åbent dataformat og gøres tilgængelig for offentligheden
  på datterselskabets websted eller på en tilknyttet virksomheds websted
  på mindst ét af de officielle sprog i Unionen. Virksomheden skal samme dag desuden registrere rapporten i et offentligt register, der forvaltes af Kommissionen
  .

Ændring 30

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 4 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Medlemsstaterne pålægger filialer, der er oprettet på deres område af en virksomhed, som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat, at offentliggøre rapporten om selskabsskatteoplysninger for det ultimative moderselskab hvert år, som omhandlet i stk. 5, litra a), i denne artikel. | Medlemsstaterne pålægger filialer, der er oprettet på deres område af en virksomhed, som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat, at offentliggøre
  og stille
  rapporten om selskabsskatteoplysninger for det ultimative moderselskab vederlagsfrit
  til rådighed
  hvert år, som omhandlet i stk. 5, litra a), i denne artikel. |

Kommissionens forslag

Ændring

Medlemsstaterne pålægger filialer, der er oprettet på deres område af en virksomhed, som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat, at offentliggøre rapporten om selskabsskatteoplysninger for det ultimative moderselskab hvert år, som omhandlet i stk. 5, litra a), i denne artikel.

Medlemsstaterne pålægger filialer, der er oprettet på deres område af en virksomhed, som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat, at offentliggøre
  og stille
  rapporten om selskabsskatteoplysninger for det ultimative moderselskab vederlagsfrit
  til rådighed
  hvert år, som omhandlet i stk. 5, litra a), i denne artikel.

Ændring 31

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 4 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Rapporten om selskabsskatteoplysninger gøres tilgængelig for offentligheden på filialens websted eller på en tilknyttet virksomheds websted på datoen for offentliggørelsen. | Rapporten om selskabsskatteoplysninger
  offentliggøres i en fælles model, der er til rådighed vederlagsfrit i et åbent dataformat og
  gøres tilgængelig for offentligheden på filialens websted eller på en tilknyttet virksomheds websted på datoen for offentliggørelsen
  på mindst et af de officielle sprog i Unionen. Virksomheden skal samme dag desuden registrere rapporten i et offentligt register, der forvaltes af Kommissionen
  . |

Kommissionens forslag

Ændring

Rapporten om selskabsskatteoplysninger gøres tilgængelig for offentligheden på filialens websted eller på en tilknyttet virksomheds websted på datoen for offentliggørelsen.

Rapporten om selskabsskatteoplysninger
  offentliggøres i en fælles model, der er til rådighed vederlagsfrit i et åbent dataformat og
  gøres tilgængelig for offentligheden på filialens websted eller på en tilknyttet virksomheds websted på datoen for offentliggørelsen
  på mindst et af de officielle sprog i Unionen. Virksomheden skal samme dag desuden registrere rapporten i et offentligt register, der forvaltes af Kommissionen
  .

Ændring 32

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 5 — litra a

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| a) | den virksomhed, der har oprettet filialen, er enten en tilknyttet virksomhed i en koncern, som er kontrolleret af et ultimativt moderselskab
  med
  en konsolideret nettoomsætning på over 750 000 000 EUR
  , og som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat
  , eller en virksomhed, som ikke er tilknyttet, og som har en nettoomsætning på over 750 000 000 EUR |

Kommissionens forslag

Ændring

a)

den virksomhed, der har oprettet filialen, er enten en tilknyttet virksomhed i en koncern, som er kontrolleret af et ultimativt moderselskab
  med
  en konsolideret nettoomsætning på over 750 000 000 EUR
  , og som ikke henhører under lovgivningen i en medlemsstat
  , eller en virksomhed, som ikke er tilknyttet, og som har en nettoomsætning på over 750 000 000 EUR

| a) | den virksomhed, der har oprettet filialen, er enten en tilknyttet virksomhed i en koncern, som er kontrolleret af et ultimativt moderselskab
  ikke henhørende under lovgivningen i en medlemsstat, og som på sin balance har
  en konsolideret nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR, eller en virksomhed, som ikke er tilknyttet, og som har en nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR |
| --- | --- |

a)

den virksomhed, der har oprettet filialen, er enten en tilknyttet virksomhed i en koncern, som er kontrolleret af et ultimativt moderselskab
  ikke henhørende under lovgivningen i en medlemsstat, og som på sin balance har
  en konsolideret nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR, eller en virksomhed, som ikke er tilknyttet, og som har en nettoomsætning på
  eller
  over 750 000 000 EUR

Ændring 33

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 5 — litra b

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| b) | det ultimative moderselskab som omhandlet i litra a) er ikke et mellemstort eller stort datterselskab som omhandlet i stk. 3. |

Kommissionens forslag

Ændring

b)

det ultimative moderselskab som omhandlet i litra a) er ikke et mellemstort eller stort datterselskab som omhandlet i stk. 3.

| b) | det ultimative moderselskab som omhandlet i litra a)
  har
  ikke et mellemstort eller stort datterselskab som omhandlet i stk. 3
  , der allerede er omfattet af rapporteringsforpligtelserne
  . |
| --- | --- |

b)

det ultimative moderselskab som omhandlet i litra a)
  har
  ikke et mellemstort eller stort datterselskab som omhandlet i stk. 3
  , der allerede er omfattet af rapporteringsforpligtelserne
  .

Ændring 34

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48b — stk. 7 a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | 7a.
     
  For de medlemsstater, der ikke har indført euroen, fremkommer modværdien i national valuta af de i stk. 1, 3 og 5 anførte beløb ved at benytte den valutakurs, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og er i kraft på datoen for dette kapitels ikrafttræden. |

Kommissionens forslag

Ændring

7a.
     
  For de medlemsstater, der ikke har indført euroen, fremkommer modværdien i national valuta af de i stk. 1, 3 og 5 anførte beløb ved at benytte den valutakurs, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og er i kraft på datoen for dette kapitels ikrafttræden.

Ændring 35

Ændring 35

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 2 — indledning

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   Oplysningerne i stk. 1 omfatter følgende: | 2.   Oplysningerne i stk. 1
  fremlægges i en fælles model og
  omfatter følgende
  oplysninger, opdelt pr. skattejurisdiktion
  : |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2.   Oplysningerne i stk. 1 omfatter følgende:

2.   Oplysningerne i stk. 1
  fremlægges i en fælles model og
  omfatter følgende
  oplysninger, opdelt pr. skattejurisdiktion
  :

Ændring 36

Ændring 36

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 2 — litra a

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| a) | en
  kort beskrivelse af
  aktiviteterne |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

a)

en
  kort beskrivelse af
  aktiviteterne

en

aktiviteterne

| a) | det ultimative moderselskabs navn og, hvor det er relevant, en liste over alle dets datterselskaber, en
  kort beskrivelse af
  arten af deres aktiviteter og deres respektive geografiske beliggenhed |
| --- | --- |

a)

det ultimative moderselskabs navn og, hvor det er relevant, en liste over alle dets datterselskaber, en
  kort beskrivelse af
  arten af deres aktiviteter og deres respektive geografiske beliggenhed

det ultimative moderselskabs navn og, hvor det er relevant, en liste over alle dets datterselskaber, en

arten af deres aktiviteter og deres respektive geografiske beliggenhed

Ændring 37

Ændring 37

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 2 — litra b

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| b) | antal
  beskæftigede |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

b)

antal
  beskæftigede

antal

| b) | antal
  beskæftigede
  udregnet i fuldtidsækvivalenter |
| --- | --- |

b)

antal
  beskæftigede
  udregnet i fuldtidsækvivalenter

antal

udregnet i fuldtidsækvivalenter

Ændring 38

Ændring 38

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 2 — litra b a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | ba) | andre faste aktiver end likvide midler |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

ba)

ba)

andre faste aktiver end likvide midler

andre faste aktiver end likvide midler

Ændring 39

Ændring 39

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 2 — litra c

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| c) | nettoomsætningen, herunder med
  forretningsmæssigt forbundne
  parter |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

c)

nettoomsætningen, herunder med
  forretningsmæssigt forbundne
  parter

forretningsmæssigt forbundne

| c) | nettoomsætningen, herunder
  en sondring mellem den omsætning, der er skabt
  med
  forbundne parter, og den omsætning, der er skabt med ikkeforbundne
  parter |
| --- | --- |

c)

nettoomsætningen, herunder
  en sondring mellem den omsætning, der er skabt
  med
  forbundne parter, og den omsætning, der er skabt med ikkeforbundne
  parter

en sondring mellem den omsætning, der er skabt

forbundne parter, og den omsætning, der er skabt med ikkeforbundne

Ændring 40

Ændring 40

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 2 — litra g a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | ga) | vedtaget kapital |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

ga)

ga)

vedtaget kapital

vedtaget kapital

Ændring 65

Ændring 65

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 2 — litra g b (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | gb) | modtagne offentlige tilskud og eventuelle donationer til politikere, politiske partier eller politiske fonde. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

gb)

gb)

modtagne offentlige tilskud og eventuelle donationer til politikere, politiske partier eller politiske fonde.

modtagne offentlige tilskud og eventuelle donationer til politikere, politiske partier eller politiske fonde.

Ændring 41

Ændring 41

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 2 — litra g c (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | gc) | om virksomheder, datterselskaber eller filialer drager fordel af skattemæssig præferencebehandling, af et patent eller af tilsvarende ordninger |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

gc)

gc)

om virksomheder, datterselskaber eller filialer drager fordel af skattemæssig præferencebehandling, af et patent eller af tilsvarende ordninger

om virksomheder, datterselskaber eller filialer drager fordel af skattemæssig præferencebehandling, af et patent eller af tilsvarende ordninger

Ændring 42

Ændring 42

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Oplysningerne omhandlet i stk. 2 anføres separat for hver medlemsstat i rapporten. Hvis en medlemsstat omfatter flere skattejurisdiktioner, skal oplysningerne
  kombineres på nationalt niveau
  . | Oplysningerne omhandlet i stk. 2 anføres separat for hver medlemsstat i rapporten. Hvis en medlemsstat omfatter flere skattejurisdiktioner, skal oplysningerne
  anføres separat for hver skattejurisdiktion
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Oplysningerne omhandlet i stk. 2 anføres separat for hver medlemsstat i rapporten. Hvis en medlemsstat omfatter flere skattejurisdiktioner, skal oplysningerne
  kombineres på nationalt niveau
  .

kombineres på nationalt niveau

Oplysningerne omhandlet i stk. 2 anføres separat for hver medlemsstat i rapporten. Hvis en medlemsstat omfatter flere skattejurisdiktioner, skal oplysningerne
  anføres separat for hver skattejurisdiktion
  .

anføres separat for hver skattejurisdiktion

Ændring 43

Ændring 43

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Rapporten skal også indeholde oplysningerne i artikel 48c, stk. 2, separat for hver skattejurisdiktion,
  som ved udgangen af det foregående regnskabsår, er opført på den fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner, som er udarbejdet i henhold til artikel 48 g, medmindre det i rapporten udtrykkeligt bekræftes, jf. ansvarsfordelingen i artikel 48e, at de tilknyttede virksomheder i en koncern, som er underlagt lovgivningen i en sådan skattejurisdiktion, ikke er direkte involveret i transaktioner med andre tilknyttede virksomheder i den samme koncern, som er underlagt lovgivningen i en medlemsstat
  . | Rapporten skal også indeholde oplysningerne i stk. 2, separat for hver skattejurisdiktion
  uden for Unionen
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Rapporten skal også indeholde oplysningerne i artikel 48c, stk. 2, separat for hver skattejurisdiktion,
  som ved udgangen af det foregående regnskabsår, er opført på den fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner, som er udarbejdet i henhold til artikel 48 g, medmindre det i rapporten udtrykkeligt bekræftes, jf. ansvarsfordelingen i artikel 48e, at de tilknyttede virksomheder i en koncern, som er underlagt lovgivningen i en sådan skattejurisdiktion, ikke er direkte involveret i transaktioner med andre tilknyttede virksomheder i den samme koncern, som er underlagt lovgivningen i en medlemsstat
  .

som ved udgangen af det foregående regnskabsår, er opført på den fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner, som er udarbejdet i henhold til artikel 48 g, medmindre det i rapporten udtrykkeligt bekræftes, jf. ansvarsfordelingen i artikel 48e, at de tilknyttede virksomheder i en koncern, som er underlagt lovgivningen i en sådan skattejurisdiktion, ikke er direkte involveret i transaktioner med andre tilknyttede virksomheder i den samme koncern, som er underlagt lovgivningen i en medlemsstat

Rapporten skal også indeholde oplysningerne i stk. 2, separat for hver skattejurisdiktion
  uden for Unionen
  .

uden for Unionen

Ændring 44

Ændring 44

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Oplysningerne i omhandlet stk. 2 anføres aggregeret for andre skattejurisdiktioner i rapporten. | udgår |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Oplysningerne i omhandlet stk. 2 anføres aggregeret for andre skattejurisdiktioner i rapporten.

Oplysningerne i omhandlet stk. 2 anføres aggregeret for andre skattejurisdiktioner i rapporten.

udgår

udgår

Ændring 83

Ændring 83

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 3 a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | For at beskytte kommercielt følsomme oplysninger og sikre fair konkurrence kan medlemsstaterne tillade, at en eller flere specifikke oplysninger, der er opført i denne artikel, midlertidigt udelades fra rapporten for så vidt angår aktiviteter i en eller flere specifikke skattejurisdiktioner, når de er af en sådan art, at offentliggørelsen heraf ville være til alvorlig skade for den kommercielle situation for de virksomheder, der henvises til i artikel 48b, stk. 1, og artikel 48b, stk. 3, som den vedrører. Udeladelsen må ikke hindre muligheden for at få en rimelig og afbalanceret forståelse af virksomhedens skattemæssige situation. Udeladelsen anføres i rapporten sammen med en behørigt begrundet forklaring for hver enkel skattejurisdiktion på, hvorfor dette er tilfældet, og med en henvisning til den eller de pågældende skattejurisdiktioner. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

For at beskytte kommercielt følsomme oplysninger og sikre fair konkurrence kan medlemsstaterne tillade, at en eller flere specifikke oplysninger, der er opført i denne artikel, midlertidigt udelades fra rapporten for så vidt angår aktiviteter i en eller flere specifikke skattejurisdiktioner, når de er af en sådan art, at offentliggørelsen heraf ville være til alvorlig skade for den kommercielle situation for de virksomheder, der henvises til i artikel 48b, stk. 1, og artikel 48b, stk. 3, som den vedrører. Udeladelsen må ikke hindre muligheden for at få en rimelig og afbalanceret forståelse af virksomhedens skattemæssige situation. Udeladelsen anføres i rapporten sammen med en behørigt begrundet forklaring for hver enkel skattejurisdiktion på, hvorfor dette er tilfældet, og med en henvisning til den eller de pågældende skattejurisdiktioner.

For at beskytte kommercielt følsomme oplysninger og sikre fair konkurrence kan medlemsstaterne tillade, at en eller flere specifikke oplysninger, der er opført i denne artikel, midlertidigt udelades fra rapporten for så vidt angår aktiviteter i en eller flere specifikke skattejurisdiktioner, når de er af en sådan art, at offentliggørelsen heraf ville være til alvorlig skade for den kommercielle situation for de virksomheder, der henvises til i artikel 48b, stk. 1, og artikel 48b, stk. 3, som den vedrører. Udeladelsen må ikke hindre muligheden for at få en rimelig og afbalanceret forståelse af virksomhedens skattemæssige situation. Udeladelsen anføres i rapporten sammen med en behørigt begrundet forklaring for hver enkel skattejurisdiktion på, hvorfor dette er tilfældet, og med en henvisning til den eller de pågældende skattejurisdiktioner.

Ændring 69/rev

Ændring 69/rev

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 3 b (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Medlemsstaterne gør en sådan udeladelse afhængig af en forudgående tilladelse fra den nationale kompetente myndighed. Virksomheden skal hvert år indhente en ny tilladelse fra den kompetente myndighed, der træffer afgørelse på grundlag af en ny vurdering af situationen. Hvis de udeladte oplysninger ikke længere opfylder de krav, der er fastsat i afsnit 3a, gøres de straks offentligt tilgængelige. Fra udløbet af den periode, hvori visse oplysninger ikke skal offentliggøres, offentliggør virksomheden også med tilbagevirkende kraft og i form af et aritmetisk gennemsnit de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikel, for de foregående år, hvori visse oplysninger ikke skulle offentliggøres. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Medlemsstaterne gør en sådan udeladelse afhængig af en forudgående tilladelse fra den nationale kompetente myndighed. Virksomheden skal hvert år indhente en ny tilladelse fra den kompetente myndighed, der træffer afgørelse på grundlag af en ny vurdering af situationen. Hvis de udeladte oplysninger ikke længere opfylder de krav, der er fastsat i afsnit 3a, gøres de straks offentligt tilgængelige. Fra udløbet af den periode, hvori visse oplysninger ikke skal offentliggøres, offentliggør virksomheden også med tilbagevirkende kraft og i form af et aritmetisk gennemsnit de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikel, for de foregående år, hvori visse oplysninger ikke skulle offentliggøres.

Medlemsstaterne gør en sådan udeladelse afhængig af en forudgående tilladelse fra den nationale kompetente myndighed. Virksomheden skal hvert år indhente en ny tilladelse fra den kompetente myndighed, der træffer afgørelse på grundlag af en ny vurdering af situationen. Hvis de udeladte oplysninger ikke længere opfylder de krav, der er fastsat i afsnit 3a, gøres de straks offentligt tilgængelige. Fra udløbet af den periode, hvori visse oplysninger ikke skal offentliggøres, offentliggør virksomheden også med tilbagevirkende kraft og i form af et aritmetisk gennemsnit de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikel, for de foregående år, hvori visse oplysninger ikke skulle offentliggøres.

Ændring 47

Ændring 47

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 3 c (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Medlemsstaterne underretter Kommissionen om en sådan undtagelse og sender på en fortrolig måde Kommissionen de udeladte oplysninger sammen med en detaljeret redegørelse for den undtagelse, der blev indrømmet. Hvert år offentliggør Kommissionen på sit websted de meddelelser, der er modtaget fra medlemsstaterne, og de forklaringer, der er givet i overensstemmelse med afsnit 3a. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om en sådan undtagelse og sender på en fortrolig måde Kommissionen de udeladte oplysninger sammen med en detaljeret redegørelse for den undtagelse, der blev indrømmet. Hvert år offentliggør Kommissionen på sit websted de meddelelser, der er modtaget fra medlemsstaterne, og de forklaringer, der er givet i overensstemmelse med afsnit 3a.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om en sådan undtagelse og sender på en fortrolig måde Kommissionen de udeladte oplysninger sammen med en detaljeret redegørelse for den undtagelse, der blev indrømmet. Hvert år offentliggør Kommissionen på sit websted de meddelelser, der er modtaget fra medlemsstaterne, og de forklaringer, der er givet i overensstemmelse med afsnit 3a.

Ændring 48

Ændring 48

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 3 d (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Kommissionen kontrollerer, at kravet i afsnit 3a overholdes, og overvåger anvendelsen af en sådan midlertidig undtagelse, som indrømmes af de nationale myndigheder. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Kommissionen kontrollerer, at kravet i afsnit 3a overholdes, og overvåger anvendelsen af en sådan midlertidig undtagelse, som indrømmes af de nationale myndigheder.

Kommissionen kontrollerer, at kravet i afsnit 3a overholdes, og overvåger anvendelsen af en sådan midlertidig undtagelse, som indrømmes af de nationale myndigheder.

Ændring 70/rev

Ændring 70/rev

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 3 e (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Konkluderer Kommissionen efter at have foretaget sin vurdering af de oplysninger, den har modtaget i henhold til stk. 3c, at det krav, der er fastsat i stk. 3a, ikke er opfyldt, gør den pågældende virksomhed straks oplysningerne offentligt tilgængelige. Fra udløbet af den periode, hvori visse oplysninger ikke skal offentliggøres, offentliggør virksomheden også med tilbagevirkende kraft og i form af et aritmetisk gennemsnit de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikel, for de foregående år, hvori visse oplysninger ikke skulle offentliggøres. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Konkluderer Kommissionen efter at have foretaget sin vurdering af de oplysninger, den har modtaget i henhold til stk. 3c, at det krav, der er fastsat i stk. 3a, ikke er opfyldt, gør den pågældende virksomhed straks oplysningerne offentligt tilgængelige. Fra udløbet af den periode, hvori visse oplysninger ikke skal offentliggøres, offentliggør virksomheden også med tilbagevirkende kraft og i form af et aritmetisk gennemsnit de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikel, for de foregående år, hvori visse oplysninger ikke skulle offentliggøres.

Konkluderer Kommissionen efter at have foretaget sin vurdering af de oplysninger, den har modtaget i henhold til stk. 3c, at det krav, der er fastsat i stk. 3a, ikke er opfyldt, gør den pågældende virksomhed straks oplysningerne offentligt tilgængelige. Fra udløbet af den periode, hvori visse oplysninger ikke skal offentliggøres, offentliggør virksomheden også med tilbagevirkende kraft og i form af et aritmetisk gennemsnit de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikel, for de foregående år, hvori visse oplysninger ikke skulle offentliggøres.

Ændring 50

Ændring 50

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 3 — afsnit 3 f (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Kommissionen vedtager ved en delegeret retsakt retningslinjer for at hjælpe medlemsstaterne med at definere de tilfælde, hvor offentliggørelse af oplysninger anses for i alvorlig grad at berøre den forretningsmæssige situation for de virksomheder, som den vedrører. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Kommissionen vedtager ved en delegeret retsakt retningslinjer for at hjælpe medlemsstaterne med at definere de tilfælde, hvor offentliggørelse af oplysninger anses for i alvorlig grad at berøre den forretningsmæssige situation for de virksomheder, som den vedrører.

Kommissionen vedtager ved en delegeret retsakt retningslinjer for at hjælpe medlemsstaterne med at definere de tilfælde, hvor offentliggørelse af oplysninger anses for i alvorlig grad at berøre den forretningsmæssige situation for de virksomheder, som den vedrører.

Ændring 51

Ændring 51

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48c — stk. 5

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 5.   Rapporten om selskabsskatteoplysninger
  skal
  offentliggøres og gøres tilgængelig for offentligheden på webstedet på mindst et af
  EU's
  officielle sprog. | 5.   Rapporten om selskabsskatteoplysninger offentliggøres
  i en fælles model, der er til rådighed vederlagsfrit i et åbent dataformat,
  og
  den
  gøres
  samme dag
  tilgængelig for offentligheden på
  datterselskabets
  webstedet
  eller på en tilknyttet virksomheds websted
  på mindst et af
  Unionens
  officielle sprog.
  Virksomheden skal samme dag desuden registrere rapporten i et offentligt register, der forvaltes af Europa-Kommissionen. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

5.   Rapporten om selskabsskatteoplysninger
  skal
  offentliggøres og gøres tilgængelig for offentligheden på webstedet på mindst et af
  EU's
  officielle sprog.

5.   Rapporten om selskabsskatteoplysninger offentliggøres
  i en fælles model, der er til rådighed vederlagsfrit i et åbent dataformat,
  og
  den
  gøres
  samme dag
  tilgængelig for offentligheden på
  datterselskabets
  webstedet
  eller på en tilknyttet virksomheds websted
  på mindst et af
  Unionens
  officielle sprog.
  Virksomheden skal samme dag desuden registrere rapporten i et offentligt register, der forvaltes af Europa-Kommissionen.

Ændring 52

Ændring 52

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48e — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   
  Medlemsstaterne
  sikrer, at medlemmerne af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne for det ultimative moderselskab, som omhandlet i artikel 48b, stk. 1, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter den nationale lovgivning,
  har
  kollektivt ansvar for at sikre, at rapporten om skatteoplysninger udarbejdes, offentliggøres og formidles i overensstemmelse med artikel 48b, 48c og 48d. | 1.   
  For at styrke ansvaret over for tredjemand og for at sikre hensigtsmæssig forvaltning
  sikrer
  medlemsstaterne
  , at medlemmerne af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne for det ultimative moderselskab, som omhandlet i artikel 48b, stk. 1, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter den nationale lovgivning, kollektivt
  har
  ansvar for at sikre, at rapporten om skatteoplysninger udarbejdes, offentliggøres og formidles i overensstemmelse med artikel 48b, 48c og 48d. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

1.   
  Medlemsstaterne
  sikrer, at medlemmerne af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne for det ultimative moderselskab, som omhandlet i artikel 48b, stk. 1, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter den nationale lovgivning,
  har
  kollektivt ansvar for at sikre, at rapporten om skatteoplysninger udarbejdes, offentliggøres og formidles i overensstemmelse med artikel 48b, 48c og 48d.

1.   
  For at styrke ansvaret over for tredjemand og for at sikre hensigtsmæssig forvaltning
  sikrer
  medlemsstaterne
  , at medlemmerne af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne for det ultimative moderselskab, som omhandlet i artikel 48b, stk. 1, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter den nationale lovgivning, kollektivt
  har
  ansvar for at sikre, at rapporten om skatteoplysninger udarbejdes, offentliggøres og formidles i overensstemmelse med artikel 48b, 48c og 48d.

Ændring 53

Ændring 53

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48 g

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 48 g | udgår |
| Fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner | |
| Kommission tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 49 med henblik på at udarbejde en fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner. Listen udarbejdes efter en vurdering af skattejurisdiktioner, der ikke overholder følgende kriterier: | |
| 1) | gennemsigtighed og udveksling af informationer, herunder udveksling af oplysninger efter anmodninger og automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Artikel 48 g

Artikel 48 g

udgår

udgår

Fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner

Fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner

Kommission tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 49 med henblik på at udarbejde en fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner. Listen udarbejdes efter en vurdering af skattejurisdiktioner, der ikke overholder følgende kriterier:

Kommission tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 49 med henblik på at udarbejde en fælles EU-liste over visse skattejurisdiktioner. Listen udarbejdes efter en vurdering af skattejurisdiktioner, der ikke overholder følgende kriterier:

1)

1)

gennemsigtighed og udveksling af informationer, herunder udveksling af oplysninger efter anmodninger og automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti

gennemsigtighed og udveksling af informationer, herunder udveksling af oplysninger efter anmodninger og automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti

| 2) | fair skattekonkurrence |
| --- | --- |

2)

2)

fair skattekonkurrence

fair skattekonkurrence

| 3) | standarder udarbejdet af G20 og/eller OECD |
| --- | --- |

3)

3)

standarder udarbejdet af G20 og/eller OECD

standarder udarbejdet af G20 og/eller OECD

| 4) | andre relevante standarder, herunder internationale standarder udarbejdet af Den Finansielle Aktionsgruppe. |
| --- | --- |

4)

4)

andre relevante standarder, herunder internationale standarder udarbejdet af Den Finansielle Aktionsgruppe.

andre relevante standarder, herunder internationale standarder udarbejdet af Den Finansielle Aktionsgruppe.

Kommissionen reviderer og ændrer regelmæssigt listen for at tage højde for nye omstændigheder, hvor det er relevant.

Kommissionen reviderer og ændrer regelmæssigt listen for at tage højde for nye omstændigheder, hvor det er relevant.

Ændring 54

Ændring 54

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48i — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Kommissionen udarbejder en rapport om overholdelsen og virkningen af rapporteringsforpligtelserne i artikel 48a-48f. Rapporten
  skal
  omfatte en evaluering af, hvorvidt rapporten om selskabsskatteoplysninger giver passende og forholdsmæssige resultater under hensyntagen til behovet for at sikre en tilstrækkelig grad af gennemsigtighed og behovet for at
  skabe
  et konkurrencepræget miljø for
  virksomhederne
  . | Kommissionen udarbejder en rapport om overholdelsen og virkningen af rapporteringsforpligtelserne i artikel 48a-48f. Rapporten
  omfatter
  en evaluering af, hvorvidt rapporten om selskabsskatteoplysninger giver passende og forholdsmæssige resultater
  , og vurderer omkostningerne og fordelene ved at sænke grænsen for den konsoliderede nettoomsætning for, hvornår virksomheder og filialer har pligt til at rapportere om selskabsskatteoplysninger. Der foretages endvidere i rapporten en vurdering af, om der kan være behov for at træffe yderligere supplerende foranstaltninger,
  under hensyntagen til behovet for at sikre en tilstrækkelig grad af gennemsigtighed og behovet for at
  bevare og sikre
  et konkurrencepræget miljø for
  virksomheder og private investeringer
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Kommissionen udarbejder en rapport om overholdelsen og virkningen af rapporteringsforpligtelserne i artikel 48a-48f. Rapporten
  skal
  omfatte en evaluering af, hvorvidt rapporten om selskabsskatteoplysninger giver passende og forholdsmæssige resultater under hensyntagen til behovet for at sikre en tilstrækkelig grad af gennemsigtighed og behovet for at
  skabe
  et konkurrencepræget miljø for
  virksomhederne
  .

skal

skabe

virksomhederne

Kommissionen udarbejder en rapport om overholdelsen og virkningen af rapporteringsforpligtelserne i artikel 48a-48f. Rapporten
  omfatter
  en evaluering af, hvorvidt rapporten om selskabsskatteoplysninger giver passende og forholdsmæssige resultater
  , og vurderer omkostningerne og fordelene ved at sænke grænsen for den konsoliderede nettoomsætning for, hvornår virksomheder og filialer har pligt til at rapportere om selskabsskatteoplysninger. Der foretages endvidere i rapporten en vurdering af, om der kan være behov for at træffe yderligere supplerende foranstaltninger,
  under hensyntagen til behovet for at sikre en tilstrækkelig grad af gennemsigtighed og behovet for at
  bevare og sikre
  et konkurrencepræget miljø for
  virksomheder og private investeringer
  .

omfatter

, og vurderer omkostningerne og fordelene ved at sænke grænsen for den konsoliderede nettoomsætning for, hvornår virksomheder og filialer har pligt til at rapportere om selskabsskatteoplysninger. Der foretages endvidere i rapporten en vurdering af, om der kan være behov for at træffe yderligere supplerende foranstaltninger,

bevare og sikre

virksomheder og private investeringer

Ændring 55

Ændring 55

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2 a (ny)

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2 a (ny)

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48i a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | 2a) | Følgende artikel indsættes: |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2a)

2a)

Følgende artikel indsættes:

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 48ia

»Artikel 48ia

Senest 4 år efter vedtagelsen af dette direktiv og under hensyntagen til situationen på OECD-plan foretager Kommissionen en vurdering og aflægger rapport om dette kapitels bestemmelser, navnlig for så vidt angår:

Senest 4 år efter vedtagelsen af dette direktiv og under hensyntagen til situationen på OECD-plan foretager Kommissionen en vurdering og aflægger rapport om dette kapitels bestemmelser, navnlig for så vidt angår:

| — | virksomheder og filialer, der har pligt til at rapportere om selskabsskatteoplysninger, og navnlig spørgsmålet om, hvorvidt det ville være hensigtsmæssigt at udvide anvendelsesområdet for dette kapitel til også at omfatte store virksomheder som defineret i artikel 3, stk. 4, og store koncerner, som defineret i artikel 3, stk. 7, i nærværende direktiv |
| --- | --- |

—

virksomheder og filialer, der har pligt til at rapportere om selskabsskatteoplysninger, og navnlig spørgsmålet om, hvorvidt det ville være hensigtsmæssigt at udvide anvendelsesområdet for dette kapitel til også at omfatte store virksomheder som defineret i artikel 3, stk. 4, og store koncerner, som defineret i artikel 3, stk. 7, i nærværende direktiv

virksomheder og filialer, der har pligt til at rapportere om selskabsskatteoplysninger, og navnlig spørgsmålet om, hvorvidt det ville være hensigtsmæssigt at udvide anvendelsesområdet for dette kapitel til også at omfatte store virksomheder som defineret i artikel 3, stk. 4, og store koncerner, som defineret i artikel 3, stk. 7, i nærværende direktiv

| — | indholdet af rapporten om selskabsskatteoplysninger som omhandlet i artikel 48c |
| --- | --- |

—

indholdet af rapporten om selskabsskatteoplysninger som omhandlet i artikel 48c

indholdet af rapporten om selskabsskatteoplysninger som omhandlet i artikel 48c

| — | den midlertidige undtagelse, der er omhandlet i stk. 3a til 3f, i artikel 48c, stk. 3. |
| --- | --- |

—

den midlertidige undtagelse, der er omhandlet i stk. 3a til 3f, i artikel 48c, stk. 3.

den midlertidige undtagelse, der er omhandlet i stk. 3a til 3f, i artikel 48c, stk. 3.

Kommissionen forelægger denne rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, om nødvendigt ledsaget af et lovgivningsmæssigt forslag.«

Kommissionen forelægger denne rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, om nødvendigt ledsaget af et lovgivningsmæssigt forslag.«

Ændring 56

Ændring 56

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2 b (ny)

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 2 b (ny)

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 48i b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | 2b) | Følgende artikel indsættes: |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2b)

2b)

Følgende artikel indsættes:

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 48ib

»Artikel 48ib

Fælles model for rapporten

Fælles model for rapporten

Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter den fælles model, som der henvises til i artikel 48b, stk. 1, 3, 4 og 6, samt i artikel 48c, stk. 5. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 50, stk. 2.«

Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter den fælles model, som der henvises til i artikel 48b, stk. 1, 3, 4 og 6, samt i artikel 48c, stk. 5. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 50, stk. 2.«

Ændring 57

Ændring 57

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 3 — litra b

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 3 — litra b

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 49 — stk. 3 a

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 3a)   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af
  [dato]
  . | 3a)   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af
  13. april 2016
  om bedre lovgivning

   (*1)

  , under særlig hensyntagen til bestemmelserne i traktaterne og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

3a)   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af
  [dato]
  .

3a)   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af
  13. april 2016
  om bedre lovgivning

   (*1)

  , under særlig hensyntagen til bestemmelserne i traktaterne og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
  .

Ændring 58

Ændring 58

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 3 a (ny)

Artikel 1 — stk. 1 — nr. 3 a (ny)

Direktiv 2013/34/EU

Artikel 51 — stk. 1

| Gældende tekst | Ændring |
| --- | --- |
| | 3a) | Artikel 51, stk. 1, affattes således: |

Gældende tekst

Gældende tekst

Ændring

Ændring

3a)

3a)

Artikel 51, stk. 1, affattes således:

Artikel 51, stk. 1, affattes således:

Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre
  at disse sanktioner håndhæves
  . De pågældende sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.

»Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre
  gennemførelsen heraf
  . De pågældende sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.

gennemførelsen heraf

Medlemsstaterne skal som minimum fastlægge administrative foranstaltninger og sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med dette direktiv.

Medlemsstaterne skal som minimum fastlægge administrative foranstaltninger og sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med dette direktiv.

Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser senest den ... [indsæt venligst datoen et år efter dette direktivs ikrafttræden] og underretter den hurtigst muligt om alle senere ændringer, der berører disse bestemmelser.

Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser senest den ... [indsæt venligst datoen et år efter dette direktivs ikrafttræden] og underretter den hurtigst muligt om alle senere ændringer, der berører disse bestemmelser.

Senest den ... [tre år efter dette direktivs ikrafttræden] udarbejder Kommissionen en liste over de foranstaltninger og sanktioner, der er fastsat af hver medlemsstat i overensstemmelse med dette direktiv.«

Senest den ... [tre år efter dette direktivs ikrafttræden] udarbejder Kommissionen en liste over de foranstaltninger og sanktioner, der er fastsat af hver medlemsstat i overensstemmelse med dette direktiv.«

---

(1)  Sagen blev henvist til fornyet behandling i det kompetente udvalg med henblik på interinstitutionelle forhandlinger, jf. forretningsordenens artikel 59, stk. 4, fjerde afsnit (A8-0227/2017).

1

(16)  COM(2015)0610 final af 27. oktober 2015.

16

(17)  COM(2014)0910 final af 16 december 2014.

17

(16)  COM(2015)0610 af 27. oktober 2015.

16

(17)  COM(2014)0910 af 16. december 2014.

17

(18)  2015/2010(INL).

18

(18)  2015/2010(INL).

18

(20)  Rådets direktiv 2011/16/EU af 15. februar 2011 om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og om ophævelse af direktiv 77/799/EØF (EUT L 64 af 11.3.2011, s. 1).

20

(20)  Rådets direktiv 2011/16/EU af 15. februar 2011 om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og om ophævelse af direktiv 77/799/EØF (EUT L 64 af 11.3.2011, s. 1).

20

(1a)  
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 af 25. juni 2015 om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter og om ændring af forordning (EU) nr. 1291/2013 og (EU) nr. 1316/2013 — Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EUT L 169 af 1.7.2015, s. 1).

1a

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 af 25. juni 2015 om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter og om ændring af forordning (EU) nr. 1291/2013 og (EU) nr. 1316/2013 — Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EUT L 169 af 1.7.2015, s. 1).

(1a)  
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

1a

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

(24)  

  OJ
  C 369 af 17.12.2011, s. 14.

24

OJ

(24)  

  EUT
  C 369 af 17.12.2011, s. 14.

24

EUT

(*1)  

  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

*1

EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/227 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/227

---

P8_TA(2017)0285

Indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine som supplement til de handelsmæssige indrømmelser i associeringsaftalen (COM(2016)0631 — C8-0392/2016 — 2016/0308(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 334/28)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0631), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0631),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 207, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0392/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 207, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0392/2016),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 29. juni 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 29. juni 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel og udtalelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A8-0193/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel og udtalelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A8-0193/2017),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling (1); |
| --- | --- |

1.

| 2. | noterer sig Kommissionens erklæring, der er vedføjet som bilag til denne beslutning, og som vil blive offentliggjort i L-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende sammen med den endelige lovgivningsmæssige retsakt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen erstatter, i væsentlig grad ændrer eller agter i væsentlig grad at ændre sit forslag; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  Denne holdning erstatter de ændringer, der blev vedtaget den 1. juni 2017 (Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0236).

---

P8_TC1-COD(2016)0308

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine som supplement til de handelsmæssige indrømmelser i associeringsaftalen

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) 2017/1566.)

---

BILAG TIL DEN LOVGIVNINGSMÆSSIGE BESLUTNING

Erklæring fra Kommissionen vedrørende forordningens artikel 3 om indførelse af midlertidige autonome handelsforanstaltninger til fordel for Ukraine

Kommissionen bemærker, at hvis det ikke er muligt at gennemføre suspensionen af præferenceordninger, før de årlige nultoldskontingenter for landbrugsprodukter er udnyttet fuldt ud, tager Kommissionen skridt til at fremsætte forslag om reduktion eller suspension af disse indrømmelser i de kommende år.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/229 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/229

---

P8_TA(2017)0286

Forslag til ændringsbudget nr. 2 til det almindelige budget for 2017: Indsættelse af overskuddet for regnskabsåret 2016

Europa-Parlamentets beslutning af 4. juli 2017 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 2 for regnskabsåret 2017: Indsættelse af overskuddet for regnskabsåret 2016 (09437/2017 — C8-0190/2017 — 2017/2061(BUD))

(2018/C 334/29)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til artikel 106A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 106A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1), særlig artikel 41, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1), særlig artikel 41,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017, endeligt vedtaget den 1. december 2016 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017, endeligt vedtaget den 1. december 2016 (2),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (3),

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (4),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2014/335/EU, Euratom af 26. maj 2014 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2014/335/EU, Euratom af 26. maj 2014 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (5),

| — | der henviser til forslag til ændringsbudget nr. 2/2017, vedtaget af Kommissionen den 12. april 2017 (COM(2017)0188), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til ændringsbudget nr. 2/2017, vedtaget af Kommissionen den 12. april 2017 (COM(2017)0188),

| — | der henviser til Rådets holdning til forslag til ændringsbudget nr. 2/2017, vedtaget den 8. juni 2017 og fremsendt til Parlamentet den 9. juni 2017, (09437/2017 — C8-0190/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets holdning til forslag til ændringsbudget nr. 2/2017, vedtaget den 8. juni 2017 og fremsendt til Parlamentet den 9. juni 2017, (09437/2017 — C8-0190/2017),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 88 og 91, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 88 og 91,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0229/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0229/2017),

| A. | der henviser til, at formålet med forslaget til ændringsbudget nr. 2/2017 er at opføre overskuddet fra regnskabsåret 2016 på i alt 6 405 mio. EUR på 2017-budgettet; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at formålet med forslaget til ændringsbudget nr. 2/2017 er at opføre overskuddet fra regnskabsåret 2016 på i alt 6 405 mio. EUR på 2017-budgettet;

| B. | der henviser til, at hovedelementerne i dette overskud er et positivt resultat på indtægtssiden på 1 688 mio. EUR, en underudnyttelse af bevillinger på 4 889 mio. EUR og valutakursforskelle på — 173 mio. EUR; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at hovedelementerne i dette overskud er et positivt resultat på indtægtssiden på 1 688 mio. EUR, en underudnyttelse af bevillinger på 4 889 mio. EUR og valutakursforskelle på — 173 mio. EUR;

| C. | der henviser til, at de to hovedelementer på indtægtssiden er morarenter og bøder (3 052 mio. EUR) og et negativt resultat af egne indtægter (1 511 mio. EUR); |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at de to hovedelementer på indtægtssiden er morarenter og bøder (3 052 mio. EUR) og et negativt resultat af egne indtægter (1 511 mio. EUR);

| D. | der henviser til, at underudnyttelsen på udgiftssiden beløber sig til 4 825 mio. EUR for 2016 og 28 mio. EUR for fremførsler i 2015 under sektion III (Kommissionen), og 35 mio. EUR for øvrige institutioner; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at underudnyttelsen på udgiftssiden beløber sig til 4 825 mio. EUR for 2016 og 28 mio. EUR for fremførsler i 2015 under sektion III (Kommissionen), og 35 mio. EUR for øvrige institutioner;

| 1. | noterer sig, at forslaget til ændringsbudget nr. 2/2017 som forelagt af Kommissionen udelukkende har til formål at opføre overskuddet fra regnskabsåret 2016 på 6 405 mio. EUR på budgettet i overensstemmelse med finansforordningens artikel 18 og Rådets holdning hertil; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker med stor bekymring den betydelige underudnyttelse af bevillinger på 4 889 mio. EUR i 2016, til trods for at ændringsbudget nr. 4/2016 allerede havde reduceret betalingsbevillingerne med 7 284,3 mio. EUR; påpeger, at den meget lave gennemførelse af betalingsbevillingerne på området for samhørighed (udgiftsområde 1b) delvist skyldes unøjagtige overslag fra medlemsstaternes side og forsinkelser i udpegelsen af forvaltnings- og attesteringsmyndigheder på nationalt plan; |
| --- | --- |

2.

| 3. | gør opmærksom på de negative konsekvenser af devalueringen af det britiske pund i forhold til euroen, hvilket er den vigtigste årsag til faldet i indtægter på 1 511 mio. EUR under egne indtægter; bemærker, at disse manglende indtægter kunne have skabt alvorlige problemer for finansieringen af Unionens budget; bemærker, at indtægtstabet skyldes briternes ensidige beslutning om at forlade Den Europæiske Union, men at korrektionen skal bæres af Unionen som helhed; insisterer på, at der tages højde for disse omkostninger i forbindelse med forhandlingerne om afviklingen af de økonomiske forpligtelser mellem Det Forenede Kongerige og Unionen; |
| --- | --- |

3.

| 4. | bemærker navnlig det relativt høje niveau for bøder i 2016, som beløb sig til i alt 4 159 mio. EUR, hvoraf 2 861 mio. EUR er medregnet i overskuddet for 2016; |
| --- | --- |

4.

| 5. | insisterer på, at det i stedet for at justere BNI-bidraget bør være muligt på EU-budgettet at genanvende eventuelle overskud fra underudnyttede bevillinger eller fra bøder til virksomheder for brud på Unionens konkurrenceregler med henblik på at tackle Unionens finansieringsbehov; |
| --- | --- |

5.

| 6. | bemærker, at vedtagelsen af forslag til ændringsbudget nr. 2/2017 vil reducere andelen af BNI-bidraget fra medlemsstaterne til Unionens budget med 6 405 mio. EUR i 2017; opfordrer endnu en gang indtrængende medlemsstaterne til at benytte muligheden for sådanne tilbageførsler til at indfri deres løfter i relation til flygtningekrisen og for at matche EU's bidrag til EU-trustfondene og den nye Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (6); |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer EU-institutionerne til hurtigt at behandle det verserende og kommende forslag til ændringsbudget vedrørende ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling i overensstemmelse med de tilsagn, der er givet som led i resultatet af forligsproceduren vedrørende budgettet for 2017; |
| --- | --- |

7.

| 8. | beklager i forbindelse med dette forslag til ændringsbudget, at vedtagelsen af midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme (FFR) var blokeret i Rådet i flere måneder; er lettet over, at den britiske regering har holdt sine løfter og hævet sit blokade af FFR-revisionen umiddelbart efter parlamentsvalget i Det Forenede Kongerige; håber, at tilbageførsler af finansielle midler til medlemsstaterne vil lette de kommende forhandlinger om opgørelsen af finansielle forpligtelser mellem Det Forenede Kongerige og EU; |
| --- | --- |

8.

| 9. | godkender Rådets holdning til forslag til ændringsbudget nr. 2/2017; |
| --- | --- |

9.

| 10. | pålægger sin formand at fastslå, at ændringsbudget nr. 2/2017 er endeligt vedtaget, og drage omsorg for, at det offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

10.

| 11. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen og til de øvrige berørte institutioner og organer samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

11.

---

(1)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

(2)  EUT L 51 af 28.2.2017, s. 1.

(3)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(4)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

(5)  EUT L 168 af 7.6.2014, s. 105.

(6)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om den europæiske fond for bæredygtig udvikling (EFSD) og etablering af en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond (COM(2016)0586).

---

Onsdag den 5. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/231 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/231

---

P8_TA(2017)0291

Afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod en delegeret retsakt: europæisk betalingspåkravsprocedure

Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 19. juni 2017 om erstatning af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (C(2017)03984 — 2017/2747(DEA))

(2018/C 334/30)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens delegerede forordning (C(2017)03984), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens delegerede forordning (C(2017)03984),

| — | der henviser til Kommissionens skrivelse af 19. juni 2017, hvori den anmoder Parlamentet om at erklære, at det ikke vil gøre indsigelse mod den delegerede forordning, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens skrivelse af 19. juni 2017, hvori den anmoder Parlamentet om at erklære, at det ikke vil gøre indsigelse mod den delegerede forordning,

| — | der henviser til skrivelse af 22. juni 2017 fra Retsudvalget til Udvalgsformandskonferencens formand, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse af 22. juni 2017 fra Retsudvalget til Udvalgsformandskonferencens formand,

| — | der henviser til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 af 12. december 2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (1) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2421 (2), særlig artikel 30 og artikel 31, stk. 5, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 af 12. december 2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (1) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2421 (2), særlig artikel 30 og artikel 31, stk. 5,

| — | der henviser til henstilling til afgørelse fra Retsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling til afgørelse fra Retsudvalget,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 6, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 6,

| — | der henviser til, at der ikke er gjort indsigelse inden for den frist, der er fastsat i forretningsordenens artikel 105, stk. 6, tredje og fjerde led, og som udløb den 4. juli 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at der ikke er gjort indsigelse inden for den frist, der er fastsat i forretningsordenens artikel 105, stk. 6, tredje og fjerde led, og som udløb den 4. juli 2017,

| A. | der henviser til, at bilagene til forordning (EF) nr. 1896/2006 indeholder de formularer, der skal bruges til at lette dens gennemførelse; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at bilagene til forordning (EF) nr. 1896/2006 indeholder de formularer, der skal bruges til at lette dens gennemførelse;

| B. | der henviser til, at forordning (EF) nr. 1896/2006 blev ændret ved forordning (EU) 2015/2421, der vil finde anvendelse fra den 14. juli 2017; der henviser til, at ændringer af den europæiske betalingspåbudsprocedure bør afspejles i bilag I til forordning (EF) nr. 1896/2006; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at forordning (EF) nr. 1896/2006 blev ændret ved forordning (EU) 2015/2421, der vil finde anvendelse fra den 14. juli 2017; der henviser til, at ændringer af den europæiske betalingspåbudsprocedure bør afspejles i bilag I til forordning (EF) nr. 1896/2006;

| C. | der henviser til, at det er nødvendigt at udskifte bilag I til forordning (EF) nr. 1896/2006 og til, at det nye bilag bør anvendes fra samme tidspunkt som forordning (EU) 2015/2421; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at det er nødvendigt at udskifte bilag I til forordning (EF) nr. 1896/2006 og til, at det nye bilag bør anvendes fra samme tidspunkt som forordning (EU) 2015/2421;

| D. | der henviser til, at ændringerne til forordning (EF) nr. 1896/2006 finder anvendelse fra den 14. juli 2017, og at den delegerede forordning derfor bør træde i kraft den 14. juli 2017; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at ændringerne til forordning (EF) nr. 1896/2006 finder anvendelse fra den 14. juli 2017, og at den delegerede forordning derfor bør træde i kraft den 14. juli 2017;

| 1. | erklærer, at det ikke gør indsigelse mod den delegerede forordning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  EUT L 399 af 30.12.2006, s. 1.

(2)  EUT L 341 af 24.12.2015, s. 1.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/232 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/232

---

P8_TA(2017)0292

Afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod en delegeret retsakt: europæisk småkravsprocedure

Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 19. juni 2017 om erstatning af bilag I, II, III og IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 om indførelse af en europæisk småkravsprocedure (C(2017)03982 — 2017/2748(DEA))

(2018/C 334/31)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens delegerede forordning (C(2017)03982), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens delegerede forordning (C(2017)03982),

| — | der henviser til Kommissionens skrivelse af 19. juni 2017, hvori den anmoder Parlamentet om at erklære, at det ikke vil gøre indsigelse mod den delegerede forordning, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens skrivelse af 19. juni 2017, hvori den anmoder Parlamentet om at erklære, at det ikke vil gøre indsigelse mod den delegerede forordning,

| — | der henviser til skrivelse af 22. juni 2017 fra Retsudvalget til Udvalgsformandskonferencens formand, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse af 22. juni 2017 fra Retsudvalget til Udvalgsformandskonferencens formand,

| — | der henviser til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 af 11. juli 2007 om indførelse af en europæisk småkravsprocedure (1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2421 (2), særlig artikel 26 og artikel 27, stk. 5, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 af 11. juli 2007 om indførelse af en europæisk småkravsprocedure (1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2421 (2), særlig artikel 26 og artikel 27, stk. 5,

| — | der henviser til henstilling til afgørelse fra Retsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling til afgørelse fra Retsudvalget,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 6, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 6,

| — | der henviser til, at der ikke er gjort indsigelse inden for den frist, der er fastsat i forretningsordenens artikel 105, stk. 6, tredje og fjerde led, og som udløb den 4. juli 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at der ikke er gjort indsigelse inden for den frist, der er fastsat i forretningsordenens artikel 105, stk. 6, tredje og fjerde led, og som udløb den 4. juli 2017,

| A. | der henviser til, at bilagene til forordning (EF) nr. 861/2007 indeholder de formularer, der skal bruges til at lette dens anvendelse; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at bilagene til forordning (EF) nr. 861/2007 indeholder de formularer, der skal bruges til at lette dens anvendelse;

| B. | der henviser til, at forordning (EF) nr. 861/2007 blev ændret ved forordning (EU) 2015/2421, der vil finde anvendelse fra den 14. juli 2017; der henviser til, at ændringerne i den europæiske småkravsprocedure bør afspejles i de ovennævnte formularer i bilagene; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at forordning (EF) nr. 861/2007 blev ændret ved forordning (EU) 2015/2421, der vil finde anvendelse fra den 14. juli 2017; der henviser til, at ændringerne i den europæiske småkravsprocedure bør afspejles i de ovennævnte formularer i bilagene;

| C. | der henviser til, at det er nødvendigt at udskifte bilag I-IV til forordning (EF) nr. 861/2007, og at de nye bilag I-IV bør anvendes fra samme tidspunkt som forordning (EU) 2015/2421; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at det er nødvendigt at udskifte bilag I-IV til forordning (EF) nr. 861/2007, og at de nye bilag I-IV bør anvendes fra samme tidspunkt som forordning (EU) 2015/2421;

| D. | der henviser til, at ændringerne til forordning (EF) nr. 861/2007 finder anvendelse fra den 14. juli 2017, og at den delegerede forordning derfor bør træde i kraft den 14. juli 2017; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at ændringerne til forordning (EF) nr. 861/2007 finder anvendelse fra den 14. juli 2017, og at den delegerede forordning derfor bør træde i kraft den 14. juli 2017;

| 1. | erklærer, at det ikke gør indsigelse mod den delegerede forordning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  EUT L 199 af 31.7.2007, s. 1.

(2)  EUT L 341 af 24.12.2015, s. 1.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/233 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/233

---

P8_TA(2017)0294

Kigaliændringen af Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozon ***

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af Kigaliændringen til Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget (07725/2017 — C8-0157/2017 — 2017/0016(NLE))

(Godkendelse)

(2018/C 334/32)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Rådets afgørelse (07725/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Rådets afgørelse (07725/2017),

| — | der henviser til Kigaliændringen til Montrealprotokollen, som blev vedtaget på det 28. møde mellem parterne i Montrealprotokollen, der blev afholdt i Kigali, Rwanda, i oktober 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kigaliændringen til Montrealprotokollen, som blev vedtaget på det 28. møde mellem parterne i Montrealprotokollen, der blev afholdt i Kigali, Rwanda, i oktober 2016,

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 192, stk. 1, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0157/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 192, stk. 1, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0157/2017),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1 og stk. 4, og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1 og stk. 4, og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til henstilling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0237/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0237/2017),

| 1. | godkender indgåelsen af ændringen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

2.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/234 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/234

---

P8_TA(2017)0295

Konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående reduktion af forsuring, eutrofiering og ozon ved jordoverfladen ***

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af en ændring til 1999-protokollen til konventionen af 1979 om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående reduktion af forsuring, eutrofiering og ozon ved jordoverfladen (07524/2017 — C8-0143/2017 — 2013/0448(NLE))

(Godkendelse)

(2018/C 334/33)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Rådets afgørelse (07524/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Rådets afgørelse (07524/2017),

| — | der henviser til ændringen af teksten og bilag II til IX til 1999-protokollen angående reduktion af forsuring, eutrofiering og ozon ved jordoverfladen og tilføjelsen af de nye bilag X og XI (07524/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til ændringen af teksten og bilag II til IX til 1999-protokollen angående reduktion af forsuring, eutrofiering og ozon ved jordoverfladen og tilføjelsen af de nye bilag X og XI (07524/2017),

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 192, stk. 1, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0143/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 192, stk. 1, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0143/2017),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1 og stk. 4, og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1 og stk. 4, og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til henstilling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0241/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0241/2017),

| 1. | godkender ændringen af protokollen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

2.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/235 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/235

---

P8_TA(2017)0296

Indgåelse af en aftale om politisk dialog og samarbejde mellem EU og Cuba (godkendelse) ***

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12502/2016 — C8-0517/2016 — 2016/0298(NLE))

(Godkendelse)

(2018/C 334/34)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Rådets afgørelse (12502/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Rådets afgørelse (12502/2016),

| — | der henviser til udkast til aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12504/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side (12504/2016),

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 207 og 209 og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0517/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 207 og 209 og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0517/2016),

| — | der henviser til sin ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 (1) om udkast til Rådets afgørelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 (1) om udkast til Rådets afgørelse,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1 og 4, og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1 og 4, og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til henstilling fra Udenrigsudvalget og udtalelser fra Udviklingsudvalget og Udvalget om International Handel (A8-0232/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling fra Udenrigsudvalget og udtalelser fra Udviklingsudvalget og Udvalget om International Handel (A8-0232/2017),

| 1. | godkender indgåelsen af aftalen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Republikken Cubas regering og parlament. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Vedtagne tekster af denne dato, P8_TA(2017)0297.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/236 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/236

---

P8_TA(2017)0298

Aftalememorandum mellem Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed og Eurojust *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om udkastet til Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af Eurojusts indgåelse af aftalememorandummet mellem det europæiske agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og Eurojust (07536/2017 — C8-0136/2017 — 2017/0804(CNS))

(Høring)

(2018/C 334/35)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets udkast (07536/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets udkast (07536/2017),

| — | der henviser til artikel 39, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union som ændret ved Amsterdamtraktaten, og artikel 9 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, i henhold til hvilken Rådet hørte Parlamentet (C8-0136/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 39, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union som ændret ved Amsterdamtraktaten, og artikel 9 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, i henhold til hvilken Rådet hørte Parlamentet (C8-0136/2017),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2002/187/RIA af 28. februar 2002 om oprettelse af Eurojust for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet (1), særlig artikel 26, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2002/187/RIA af 28. februar 2002 om oprettelse af Eurojust for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet (1), særlig artikel 26, stk. 2,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 78c, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 78c,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0215/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0215/2017),

| 1. | godkender Rådets udkast; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har godkendt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre den tekst, Parlamentet har godkendt, i væsentlig grad; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  EFT L 63 af 6.3.2002, s. 1.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/237 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/237

---

P8_TA(2017)0299

Strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser ***II

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (06182/1/2017 — C8-0150/2017 — 2012/0193(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: andenbehandling)

(2018/C 334/36)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (06182/1/2017 — C8-0150/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (06182/1/2017 — C8-0150/2017),

| — | der henviser til sin holdning ved førstebehandling (1) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2012)0363), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning ved førstebehandling (1) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2012)0363),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 67a, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 67a,

| — | der henviser til de fælles drøftelser i Budgetkontroludvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, jf. forretningsordenens artikel 55, |
| --- | --- |

—

der henviser til de fælles drøftelser i Budgetkontroludvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, jf. forretningsordenens artikel 55,

| — | der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Budgetkontroludvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0230/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Budgetkontroludvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0230/2017),

| 1. | godkender Rådets førstebehandlingsholdning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | konstaterer, at retsakten er vedtaget i overensstemmelse med Rådets holdning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand sammen med Rådets formand at undertegne retsakten, jf. artikel 297, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin generalsekretær at undertegne retsakten, efter at det er kontrolleret, at alle procedurer er behørigt overholdt, og efter aftale med Rådets generalsekretær at foranledige, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  Vedtagne tekster af 16.4.2014, P7_TA(2014)0427.

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/238 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/238

---

P8_TA(2017)0300

Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner (COM(2013)0884 — C8-0033/2014 — 2013/0432(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 334/37)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0884), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0884),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 33 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0033/2014), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 33 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0033/2014),

| — | der henviser til udtalelse fra Retsudvalget om det foreslåede retsgrundlag, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Retsudvalget om det foreslåede retsgrundlag,

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, og artikel 33 og 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, og artikel 33 og 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af det litauiske parlament og den svenske Riksdag, om at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet, |
| --- | --- |

—

der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af det litauiske parlament og den svenske Riksdag, om at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet,

| — | der henviser til udtalelse af 21. september 2016 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse af 21. september 2016 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59 og 39, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59 og 39,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og udtalelse fra Udvalget om International Handel (A8-0239/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og udtalelse fra Udvalget om International Handel (A8-0239/2016),

| 1. | vedtager som sin holdning ved førstebehandling den tekst, der blev vedtaget den 25. oktober 2016 (2); |
| --- | --- |

1.

| 2. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen erstatter, i væsentlig grad ændrer eller agter i væsentlig grad at ændre sit forslag; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

3.

---

(1)  EUT C 487 af 28.12.2016, s. 57.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0400.

---

P8_TC1-COD(2013)0432

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 5. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 33
  og 114
  , [Ændring 1]

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Bestemmelser vedrørende toldunionen er harmoniseret i EU-retten. Deres håndhævelse hører imidlertid under medlemsstaternes nationale ret. |
| --- | --- |

(1)

Bestemmelser vedrørende toldunionen er harmoniseret i EU-retten. Deres håndhævelse hører imidlertid under medlemsstaternes nationale ret.

| (1a) | Dette direktiv bør overholde Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013
   (3)

  (»kodeksen«). [Ændring 2] |
| --- | --- |

(1a)

Dette direktiv bør overholde Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013
   (3)

  (»kodeksen«). [Ændring 2]

| (2) | Derfor følges der ved toldovertrædelser

  Toldovertrædelser
  og -sanktioner
  følger
  28 forskellige juridiske regelsæt. Som følge deraf behandles et brud på Unionens toldlovgivning ikke på samme måde i hele Unionen, og de eventuelle sanktioner i de enkelte sager er af forskellig karakter og alvor afhængigt af, hvilken medlemsstat der pålægger sanktionen
  , hvilket medfører mulige tab af indtægter for medlemsstaterne og handelsforvridninger
  . [Ændring 3] |
| --- | --- |

(2)

Derfor følges der ved toldovertrædelser

  Toldovertrædelser
  og -sanktioner
  følger
  28 forskellige juridiske regelsæt. Som følge deraf behandles et brud på Unionens toldlovgivning ikke på samme måde i hele Unionen, og de eventuelle sanktioner i de enkelte sager er af forskellig karakter og alvor afhængigt af, hvilken medlemsstat der pålægger sanktionen
  , hvilket medfører mulige tab af indtægter for medlemsstaterne og handelsforvridninger
  . [Ændring 3]

| (3) | Forskellene i medlemsstaternes retssystemer påvirker ikke kun
  i negativ retning
  toldunionens mulighed for at fungere optimalt
  og den gennemsigtighed, der er behov for til at sikre, at det indre marked fungerer hensigtsmæssigt for så vidt angår de måder, overtrædelser håndteres på af de forskellige toldmyndigheder
  , men forhindrer også, at der skabes

  opnåelse af
  lige vilkår for økonomiske operatører i toldunionen,
  der allerede er genstand for forskellige regelsæt rundt om i Unionen,
  fordi forskellene har konsekvenser for deres adgang til forenklede toldbestemmelser og toldmæssige lettelser. [Ændring 4] |
| --- | --- |

(3)

Forskellene i medlemsstaternes retssystemer påvirker ikke kun
  i negativ retning
  toldunionens mulighed for at fungere optimalt
  og den gennemsigtighed, der er behov for til at sikre, at det indre marked fungerer hensigtsmæssigt for så vidt angår de måder, overtrædelser håndteres på af de forskellige toldmyndigheder
  , men forhindrer også, at der skabes

  opnåelse af
  lige vilkår for økonomiske operatører i toldunionen,
  der allerede er genstand for forskellige regelsæt rundt om i Unionen,
  fordi forskellene har konsekvenser for deres adgang til forenklede toldbestemmelser og toldmæssige lettelser. [Ændring 4]

| (4) | Kodeksen er udformet med henblik på et multinationalt elektronisk miljø, hvor toldmyndighederne kommunikerer i realtid, og beslutninger, der tages i én medlemsstat, anvendes i alle de andre medlemsstater. Sådanne retlige rammer kræver nødvendigvis harmoniseret håndhævelse. Kodeksen indeholder også en bestemmelse, der pålægger medlemsstaterne at sørge for sanktioner, der er effektive, har afskrækkende virkning og står i et rimeligt forhold til lovovertrædelsen. |
| --- | --- |

(4)

Kodeksen er udformet med henblik på et multinationalt elektronisk miljø, hvor toldmyndighederne kommunikerer i realtid, og beslutninger, der tages i én medlemsstat, anvendes i alle de andre medlemsstater. Sådanne retlige rammer kræver nødvendigvis harmoniseret håndhævelse. Kodeksen indeholder også en bestemmelse, der pålægger medlemsstaterne at sørge for sanktioner, der er effektive, har afskrækkende virkning og står i et rimeligt forhold til lovovertrædelsen.

| (5) | De retlige rammer for håndhævelsen af EU-toldlovgivningen i dette direktiv er i overensstemmelse med den gældende lovgivning vedrørende beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og særlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... (4). Toldovertrædelserne inden for rammerne af dette direktiv er bl.a. toldovertrædelser, der skader disse finansielle interesser, men ikke falder ind under anvendelsesområdet for den lovgivning, som strafferetligt beskytter dem, og toldovertrædelser, som på ingen som helst måde skader Unionens finansielle interesser. |
| --- | --- |

(5)

De retlige rammer for håndhævelsen af EU-toldlovgivningen i dette direktiv er i overensstemmelse med den gældende lovgivning vedrørende beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og særlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... (4). Toldovertrædelserne inden for rammerne af dette direktiv er bl.a. toldovertrædelser, der skader disse finansielle interesser, men ikke falder ind under anvendelsesområdet for den lovgivning, som strafferetligt beskytter dem, og toldovertrædelser, som på ingen som helst måde skader Unionens finansielle interesser.

| (6) | Der bør
  ved dette direktiv
  opstilles en liste for adfærd, som bør betragtes som en overtrædelse af Unionens toldlovgivning og give anledning til sanktioner. Disse toldovertrædelser bør fuldt ud være baseret på de forpligtelser, som følger af toldlovgivningen, og henvise direkte til kodeksen.

  I henhold til


  dDette direktiv fastlægger ikke, hvorvidt

  bør fastsætte, at
  medlemsstaterne skal pålægge administrative eller strafferetlige

  ikke-strafferetslige
  sanktioner for disse toldovertrædelser.
  Det bør også være muligt for medlemsstaterne at træffe skridt til at pålægge strafferetslige sanktioner i overensstemmelse med EU-retten i stedet for ikke-strafferetslige sanktioner, hvis arten og alvorsgraden af overtrædelsen nødvendiggør dette, således at den pålagte sanktion er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. [Ændring 5] |
| --- | --- |

(6)

Der bør
  ved dette direktiv
  opstilles en liste for adfærd, som bør betragtes som en overtrædelse af Unionens toldlovgivning og give anledning til sanktioner. Disse toldovertrædelser bør fuldt ud være baseret på de forpligtelser, som følger af toldlovgivningen, og henvise direkte til kodeksen.

  I henhold til


  dDette direktiv fastlægger ikke, hvorvidt

  bør fastsætte, at
  medlemsstaterne skal pålægge administrative eller strafferetlige

  ikke-strafferetslige
  sanktioner for disse toldovertrædelser.
  Det bør også være muligt for medlemsstaterne at træffe skridt til at pålægge strafferetslige sanktioner i overensstemmelse med EU-retten i stedet for ikke-strafferetslige sanktioner, hvis arten og alvorsgraden af overtrædelsen nødvendiggør dette, således at den pålagte sanktion er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. [Ændring 5]

| (7) | Den første kategori af adfærd bør omfatte toldovertrædelser på grundlag af objektivt ansvar, uanset spørgsmålet om skyld, eftersom forpligtelserne er objektive, og de personer, der har ansvaret for at overholde dem, ikke kan ignorere deres eksistens og bindende karakter.
  [Ændring 6] |
| --- | --- |

(7)

Den første kategori af adfærd bør omfatte toldovertrædelser på grundlag af objektivt ansvar, uanset spørgsmålet om skyld, eftersom forpligtelserne er objektive, og de personer, der har ansvaret for at overholde dem, ikke kan ignorere deres eksistens og bindende karakter.
  [Ændring 6]

| (8) | Den anden og tredje kategori af adfærd bør omfatte toldovertrædelser, som henholdsvis begås som følge af forsømmelighed eller med fortsæt, når dette subjektive element skal fastslås, for at der kan være tale om ansvar.
  [Ændring 7] |
| --- | --- |

(8)

Den anden og tredje kategori af adfærd bør omfatte toldovertrædelser, som henholdsvis begås som følge af forsømmelighed eller med fortsæt, når dette subjektive element skal fastslås, for at der kan være tale om ansvar.
  [Ændring 7]

| (9) | Medvirken eller tilskyndelse til adfærd, som udgør en forsætligt begået toldovertrædelse, og forsætlige forsøg på at begå visse toldovertrædelser bør betragtes som toldovertrædelser. |
| --- | --- |

(9)

Medvirken eller tilskyndelse til adfærd, som udgør en forsætligt begået toldovertrædelse, og forsætlige forsøg på at begå visse toldovertrædelser bør betragtes som toldovertrædelser.

| (10) | Af hensyn til retssikkerheden bør det fastlægges, at enhver handling eller undladelse, som skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side,
  i henhold til kodeksen
  ikke anses for

  udgør
  en toldovertrædelse. [Ændring 8] |
| --- | --- |

(10)

Af hensyn til retssikkerheden bør det fastlægges, at enhver handling eller undladelse, som skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side,
  i henhold til kodeksen
  ikke anses for

  udgør
  en toldovertrædelse. [Ændring 8]

| (11) | Medlemsstaterne bør sikre, at både juridiske personer og fysiske personer kan drages til ansvar for samme toldovertrædelse, såfremt toldovertrædelsen er begået for en juridisk persons vindings skyld. |
| --- | --- |

(11)

Medlemsstaterne bør sikre, at både juridiske personer og fysiske personer kan drages til ansvar for samme toldovertrædelse, såfremt toldovertrædelsen er begået for en juridisk persons vindings skyld.

| (12) | Med henblik på at tilnærme medlemsstaternes nationale sanktionssystemer bør der fastlægges en graduering af sanktioner, der afspejler de forskellige kategorier af toldovertrædelser og deres alvor

  alvoren af toldovertrædelserne
  . For at pålægge sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, bør medlemsstaterne ligeledes sikre, at deres kompetente myndigheder ved fastsættelsen af typen og niveauet for de sanktioner, som skal anvendes, tager hensyn til særlige skærpende eller formildende omstændigheder. [Ændring 9] |
| --- | --- |

(12)

Med henblik på at tilnærme medlemsstaternes nationale sanktionssystemer bør der fastlægges en graduering af sanktioner, der afspejler de forskellige kategorier af toldovertrædelser og deres alvor

  alvoren af toldovertrædelserne
  . For at pålægge sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, bør medlemsstaterne ligeledes sikre, at deres kompetente myndigheder ved fastsættelsen af typen og niveauet for de sanktioner, som skal anvendes, tager hensyn til særlige skærpende eller formildende omstændigheder. [Ændring 9]

| (12a) | Toldmyndighederne bør alene i sager, hvor alvorlige overtrædelser ikke er knyttet til de unddragne afgifter, men til værdien af de berørte varer, eksempelvis i sager om overtrædelser i tilknytning til intellektuel ejendomsret eller forbudte eller restriktionsbelagte varer, basere den pålagte sanktion på værdien af varerne. [Ændring 10] |
| --- | --- |

(12a)

Toldmyndighederne bør alene i sager, hvor alvorlige overtrædelser ikke er knyttet til de unddragne afgifter, men til værdien af de berørte varer, eksempelvis i sager om overtrædelser i tilknytning til intellektuel ejendomsret eller forbudte eller restriktionsbelagte varer, basere den pålagte sanktion på værdien af varerne. [Ændring 10]

| (13) | Forældelsesfristen i sager om toldovertoldovertrædelser bør fastsættes til fire år fra den dag, hvor toldovertrædelsen er blevet begået, eller i tilfælde af fortsatte eller gentagne overtrædelser fra den dag, hvor den adfærd, der udgør toldovertrædelsen, ophører. Medlemsstaterne bør sikre, at forældelsesfristen afbrydes af en handling, som vedrører undersøgelser eller retsforfølgelse i forbindelse med den pågældende

  samme
  toldovertrædelse. Medlemsstaterne kan

  , eller ved en handling på vegne af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen
  .
  Det bør være muligt for medlemsstaterne
  at fastlægge sager, hvor denne frist suspenderes. Anlæggelse eller videreførelse af disse sager bør ikke være mulig

  Der bør for enhver retssag gælde en forældelsesfrist uanset afbrydelse af udløbsperioden
  efter
  udløb af
  en periode på otte år, mens forældelsesfristen for håndhævelsen af en sanktion bør være tre år. [Ændring 11] |
| --- | --- |

(13)

Forældelsesfristen i sager om toldovertoldovertrædelser bør fastsættes til fire år fra den dag, hvor toldovertrædelsen er blevet begået, eller i tilfælde af fortsatte eller gentagne overtrædelser fra den dag, hvor den adfærd, der udgør toldovertrædelsen, ophører. Medlemsstaterne bør sikre, at forældelsesfristen afbrydes af en handling, som vedrører undersøgelser eller retsforfølgelse i forbindelse med den pågældende

  samme
  toldovertrædelse. Medlemsstaterne kan

  , eller ved en handling på vegne af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen
  .
  Det bør være muligt for medlemsstaterne
  at fastlægge sager, hvor denne frist suspenderes. Anlæggelse eller videreførelse af disse sager bør ikke være mulig

  Der bør for enhver retssag gælde en forældelsesfrist uanset afbrydelse af udløbsperioden
  efter
  udløb af
  en periode på otte år, mens forældelsesfristen for håndhævelsen af en sanktion bør være tre år. [Ændring 11]

| (14) | Det bør fastlægges, at administrative sager vedrørende toldovertrædelser suspenderes, hvis der er anlagt straffesag mod samme person for samme forhold. Videreførelsen af de administrative sager, efter at straffesagerne er afsluttet, bør kun være mulig i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet
  , således at den samme forseelse ikke straffes to gange
  . [Ændring 12] |
| --- | --- |

(14)

Det bør fastlægges, at administrative sager vedrørende toldovertrædelser suspenderes, hvis der er anlagt straffesag mod samme person for samme forhold. Videreførelsen af de administrative sager, efter at straffesagerne er afsluttet, bør kun være mulig i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet
  , således at den samme forseelse ikke straffes to gange
  . [Ændring 12]

| (15) | For at undgå positive konflikter om kompetence, bør der fastlægges regler med henblik på at fastslå, hvilken af de medlemsstater med kompetence der bør undersøge en sag. |
| --- | --- |

(15)

For at undgå positive konflikter om kompetence, bør der fastlægges regler med henblik på at fastslå, hvilken af de medlemsstater med kompetence der bør undersøge en sag.

| (15a) | Det overordnede mål med dette direktiv er at sikre en effektiv håndhævelse af Unionens toldlovgivning. De retlige rammer i henhold til dette direktiv tillader dog ikke en integreret tilgang til håndhævelsen, herunder tilsyn, kontrol og undersøgelse. Europa-Kommissionen bør derfor fremlægge en rapport om disse aspekter for Europa-Parlamentet og Rådet, som omfatter gennemførelsen af den fælles ramme for risikostyring, med henblik på at vurdere, hvorvidt der er behov for yderligere lovgivning. [Ændring 13] |
| --- | --- |

(15a)

Det overordnede mål med dette direktiv er at sikre en effektiv håndhævelse af Unionens toldlovgivning. De retlige rammer i henhold til dette direktiv tillader dog ikke en integreret tilgang til håndhævelsen, herunder tilsyn, kontrol og undersøgelse. Europa-Kommissionen bør derfor fremlægge en rapport om disse aspekter for Europa-Parlamentet og Rådet, som omfatter gennemførelsen af den fælles ramme for risikostyring, med henblik på at vurdere, hvorvidt der er behov for yderligere lovgivning. [Ændring 13]

| (16) | Dette direktiv bør fastlægge regler for samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen for at sikre en effektiv indsats mod toldovertrædelser. |
| --- | --- |

(16)

Dette direktiv bør fastlægge regler for samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen for at sikre en effektiv indsats mod toldovertrædelser.

| (17) | Med henblik på at lette undersøgelsen af toldovertrædelser bør de kompetente myndigheder have tilladelse til midlertidigt at beslaglægge alle varer, transportmidler eller alle andre værktøjer, der benyttes til at begå toldovertrædelser. |
| --- | --- |

(17)

Med henblik på at lette undersøgelsen af toldovertrædelser bør de kompetente myndigheder have tilladelse til midlertidigt at beslaglægge alle varer, transportmidler eller alle andre værktøjer, der benyttes til at begå toldovertrædelser.

| (18) | I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (5) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelse af sådanne dokumenter er berettiget. |
| --- | --- |

(18)

I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (5) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelse af sådanne dokumenter er berettiget.

| (18a) | Formålet med dette direktiv er at styrke toldsamarbejdet gennem en tilnærmelse af de nationale lovgivninger om toldsanktioner. Da medlemsstaternes juridiske traditioner på nuværende tidspunkt er stærkt divergerende, kan denne harmonisering ikke være fuldstændig. [Ændring 14] |
| --- | --- |

(18a)

Formålet med dette direktiv er at styrke toldsamarbejdet gennem en tilnærmelse af de nationale lovgivninger om toldsanktioner. Da medlemsstaternes juridiske traditioner på nuværende tidspunkt er stærkt divergerende, kan denne harmonisering ikke være fuldstændig. [Ændring 14]

| (19) | Eftersom direktivet har til formål at opstille en liste over de toldovertrædelser, der er fælles for alle medlemsstaterne, og fastlægge grundlaget for sanktioner, der er effektive, har afskrækkende virkning og står i et rimeligt forhold til lovovertrædelsen, og disse sanktioner bør pålægges af medlemsstaterne inden for toldunionens fuldt harmoniserede område, kan disse mål ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grundlag af deres forskellige retlige traditioner og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål — |
| --- | --- |

(19)

Eftersom direktivet har til formål at opstille en liste over de toldovertrædelser, der er fælles for alle medlemsstaterne, og fastlægge grundlaget for sanktioner, der er effektive, har afskrækkende virkning og står i et rimeligt forhold til lovovertrædelsen, og disse sanktioner bør pålægges af medlemsstaterne inden for toldunionens fuldt harmoniserede område, kan disse mål ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grundlag af deres forskellige retlige traditioner og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1.   Dette direktiv opstiller en ramme

  har til formål at bidrage til et velfungerende indre marked og opstille rammerne
  vedrørende overtrædelser af Unionens toldlovgivning og fastsætter
  ikke-strafferetlige
  sanktioner for disse overtrædelser
  gennem en tilnærmelse af medlemsstaternes love, regler og administrative bestemmelser
  . [Ændring 15]

2.   Dette direktiv finder anvendelse på overtrædelser af de forpligtelser, der er fastlagt i forordning (EU) nr. 952/2013 (»kodeksen«) og tilsvarende forpligtelser, der er fastlagt i andre dele af Unionens toldlovgivning, jf. kodeksens artikel 5, stk. 2.

2a.
     
  Dette direktiv omfatter medlemsstaternes forpligtelser over for Den Europæiske Unions handelspartnere samt Verdenshandelsorganisationen (WTO) og Verdenstoldorganisationen med henblik på at oprette et homogent og effektivt indre marked, der letter handelen og samtidig garanterer sikkerheden. [Ændring 16]

Artikel 2

Toldovertrædelser og -sanktioner

  Generelle principper

1.
     Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3til

  og
  6
  i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet
  .

Medlemsstaterne sikrer, at handlinger og undladelser i henhold til artikel 3 og 6 kun betragtes som toldovertrædelser, uanset om de begås som følge af forsømmelighed eller med forsæt.

Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med national ret og EU-retten træffe bestemmelse om pålæggelse af strafferetlige sanktioner i stedet for ikke-strafferetlige sanktioner i sager, hvor arten og alvorsgarden af overtrædelsen nødvendiggør dette for, at den pålagte sanktion er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.

2.
     
  Med henblik på dette direktiv gælder følgende:

| a) | Toldmyndighederne fastlægger, hvorvidt overtrædelsen blev begået som følge af forsømmelighed, forstået således at den ansvarlige person ikke udviste rimelig omhu i forhold til kontrollen af sine aktiviteter, eller at denne person traf foranstaltninger, der var klart utilstrækkelige, for så vidt angår at undgå at der opstod de omstændigheder, der betragtes som en overtrædelse, såfremt risikoen for denne opståen med rimelighed kan siges at have været forudsigelig. |
| --- | --- |

a)

Toldmyndighederne fastlægger, hvorvidt overtrædelsen blev begået som følge af forsømmelighed, forstået således at den ansvarlige person ikke udviste rimelig omhu i forhold til kontrollen af sine aktiviteter, eller at denne person traf foranstaltninger, der var klart utilstrækkelige, for så vidt angår at undgå at der opstod de omstændigheder, der betragtes som en overtrædelse, såfremt risikoen for denne opståen med rimelighed kan siges at have været forudsigelig.

| b) | Toldmyndighederne fastlægger, hvorvidt overtrædelsen blev begået med forsæt, hvilket vil sige, at den ansvarlige person handlede eller undlod at handle i bevidstheden om, at vedkommende udførte en handling eller en undladelse, der betragtes som en overtrædelse, eller med det overlagte og bevidste formål at omgå toldreglerne. |
| --- | --- |

b)

Toldmyndighederne fastlægger, hvorvidt overtrædelsen blev begået med forsæt, hvilket vil sige, at den ansvarlige person handlede eller undlod at handle i bevidstheden om, at vedkommende udførte en handling eller en undladelse, der betragtes som en overtrædelse, eller med det overlagte og bevidste formål at omgå toldreglerne.

| c) | Skriverfejl eller fejltagelser udgør ikke en toldovertrædelse, medmindre det af omstændighederne klart fremgår, at de blev begået forsætligt eller som følge af forsømmelighed. [Ændring 17] |
| --- | --- |

c)

Skriverfejl eller fejltagelser udgør ikke en toldovertrædelse, medmindre det af omstændighederne klart fremgår, at de blev begået forsætligt eller som følge af forsømmelighed. [Ændring 17]

Artikel 2a

Handelslettelser

Med henblik på at overholde Unionens forpligtelser i henhold til WTO's aftale om handelslettelser skal medlemsstaterne arbejde sammen om at indføre en samarbejdsordning, der omfatter alle medlemsstaterne. Dette system skal have til formål at koordinere nøgleresultatindikatorer for toldsanktioner (analyse af antallet af klager, antallet af gentagelser af overtrædelser osv.), at udbrede bedste praksis mellem toldmyndighederne (effektiviteten af kontroller og sanktioner, reduktion af administrative omkostninger osv.), at videregive de økonomiske operatørers erfaringer og at skabe forbindelser mellem dem, at overvåge den måde, hvorpå toldmyndighederne udfører deres aktiviteter, og at udføre statistikarbejde vedrørende overtrædelser begået af virksomheder fra tredjelande. Inden for denne samarbejdsordning skal alle medlemsstaterne omgående underrettes om efterforskninger af overtrædelser af toldbestemmelserne og om konstaterede overtrædelser med henblik på at lette handelen og hindre, at ulovlige varer kommer ind på det indre marked, samt forbedre effektiviteten af kontrollerne. [Ændring 18]

Artikel 3

Toldovertrædelser med objektivt ansvar

Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser, uanset spørgsmålet om skyld:

| a) | når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportangivelse eller en reeksportmeddelelse, undlader at sikre rigtigheden og fuldstændigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller ansøgningen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra a) |
| --- | --- |

a)

når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportangivelse eller en reeksportmeddelelse, undlader at sikre rigtigheden og fuldstændigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller ansøgningen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra a)

| b) | når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportmeddelelse eller en reeksportangivelse, undlader at sikre ægtheden, rigtigheden og gyldigheden af alle understøttende dokumenter, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra b) |
| --- | --- |

b)

når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportmeddelelse eller en reeksportangivelse, undlader at sikre ægtheden, rigtigheden og gyldigheden af alle understøttende dokumenter, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra b)

| c) | når en person undlader at indgive en summarisk indpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 127, en underretning om ankomsten af et søgående skib eller et luftfarttøj, jf. kodeksens artikel 133, en angivelse til midlertidig opbevaring, jf. kodeksens artikel 145, en toldangivelse, jf. kodeksen artikel 158, en anmeldelse af aktiviteter i en frizone, jf. kodeksens artikel 244, stk. 2, en angivelse forud for afgang, jf. kodeksens artikel 263, en reeksportangivelse, jf. kodeksens artikel 270, en udpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 271, eller en reeksportmeddelelse, jf. kodeksens artikel 274 |
| --- | --- |

c)

når en person undlader at indgive en summarisk indpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 127, en underretning om ankomsten af et søgående skib eller et luftfarttøj, jf. kodeksens artikel 133, en angivelse til midlertidig opbevaring, jf. kodeksens artikel 145, en toldangivelse, jf. kodeksen artikel 158, en anmeldelse af aktiviteter i en frizone, jf. kodeksens artikel 244, stk. 2, en angivelse forud for afgang, jf. kodeksens artikel 263, en reeksportangivelse, jf. kodeksens artikel 270, en udpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 271, eller en reeksportmeddelelse, jf. kodeksens artikel 274

| d) | når en økonomisk operatør undlader at opbevare dokumenterne og oplysningerne vedrørende opfyldelsen af toldformaliteter i en tilgængelig form i den af toldmyndighederne krævede periode, jf. kodeksens artikel 51 |
| --- | --- |

d)

når en økonomisk operatør undlader at opbevare dokumenterne og oplysningerne vedrørende opfyldelsen af toldformaliteter i en tilgængelig form i den af toldmyndighederne krævede periode, jf. kodeksens artikel 51

| e) | når varer, der føres ind i Unionens toldområde, fjernes fra toldtilsynet uden tilladelse fra toldmyndighederne og i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, første og andet afsnit |
| --- | --- |

e)

når varer, der føres ind i Unionens toldområde, fjernes fra toldtilsynet uden tilladelse fra toldmyndighederne og i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, første og andet afsnit

| f) | når varer fjernes fra toldtilsynet i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, fjerde afsnit, og artikel 158, stk. 3, og artikel 242 |
| --- | --- |

f)

når varer fjernes fra toldtilsynet i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, fjerde afsnit, og artikel 158, stk. 3, og artikel 242

| g) | når en person, som fører varer ind i Unionens toldområde, undlader at overholde forpligtelserne vedrørende transport af varerne til det dertil bestemte sted, jf. kodeksens artikel 135, stk. 1, eller at underrette toldmyndighederne
  øjeblikkeligt,
  når forpligtelserne ikke kan opfyldes, jf. kodeksens artikel 137, stk. 1 og 2
  , og underrette om varernes anbringelsessted |
| --- | --- |

g)

når en person, som fører varer ind i Unionens toldområde, undlader at overholde forpligtelserne vedrørende transport af varerne til det dertil bestemte sted, jf. kodeksens artikel 135, stk. 1, eller at underrette toldmyndighederne
  øjeblikkeligt,
  når forpligtelserne ikke kan opfyldes, jf. kodeksens artikel 137, stk. 1 og 2
  , og underrette om varernes anbringelsessted

| h) | når en person, der fører varer ind i en frizone, hvor frizonen støder op til en landegrænse mellem en medlemsstat og et tredjeland, undlader at føre disse varer direkte ind i denne frizone uden at passere gennem en anden del af Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 135, stk. 2 |
| --- | --- |

h)

når en person, der fører varer ind i en frizone, hvor frizonen støder op til en landegrænse mellem en medlemsstat og et tredjeland, undlader at føre disse varer direkte ind i denne frizone uden at passere gennem en anden del af Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 135, stk. 2

| i) | når en klarerer med henblik på midlertidig opbevaring eller en toldprocedure undlader at forelægge dokumentation for toldmyndighederne, når det kræves i EU-lovgivningen, jf. toldkodeksens artikel 145, stk. 2, og artikel 163, stk. 2 |
| --- | --- |

i)

når en klarerer med henblik på midlertidig opbevaring eller en toldprocedure undlader at forelægge dokumentation for toldmyndighederne, når det kræves i EU-lovgivningen, jf. toldkodeksens artikel 145, stk. 2, og artikel 163, stk. 2

| j) | når en økonomisk operatør

  klarerer af midlertidig opbevaring eller den person, der opbevarer varerne i de tilfælde, hvor disse opbevares på andre steder udpeget eller godkendt hertil af toldmyndighederne,
  med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149 |
| --- | --- |

j)

når en økonomisk operatør

  klarerer af midlertidig opbevaring eller den person, der opbevarer varerne i de tilfælde, hvor disse opbevares på andre steder udpeget eller godkendt hertil af toldmyndighederne,
  med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149

| k) | når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure ikke er i besiddelse af og stiller den dokumentation til rådighed, der er nødvendig for anvendelsen af den relevante procedure, på det tidspunkt, hvor toldangivelsen eller den supplerende angivelse indgives, jf. kodeksens artikel 163, stk. 1, og artikel 167, stk. 1, andet afsnit |
| --- | --- |

k)

når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure ikke er i besiddelse af og stiller den dokumentation til rådighed, der er nødvendig for anvendelsen af den relevante procedure, på det tidspunkt, hvor toldangivelsen eller den supplerende angivelse indgives, jf. kodeksens artikel 163, stk. 1, og artikel 167, stk. 1, andet afsnit

| l) | når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure i tilfælde af en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166, eller en indskrivning i klarerens regnskaber, jf. kodeksens artikel 182, undlader at indgive en supplerende angivelse på det kompetente toldsted inden for den specifikke frist, jf. kodeksens artikel 167, stk. 1 |
| --- | --- |

l)

når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure i tilfælde af en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166, eller en indskrivning i klarerens regnskaber, jf. kodeksens artikel 182, undlader at indgive en supplerende angivelse på det kompetente toldsted inden for den specifikke frist, jf. kodeksens artikel 167, stk. 1

| m) | når identifikationsmærker, der er påsat varer, emballage eller transportmidler, fjernes, uden at toldmyndighederne på forhånd har givet bevilling hertil, jf. kodeksens artikel 192, stk. 2 |
| --- | --- |

m)

når identifikationsmærker, der er påsat varer, emballage eller transportmidler, fjernes, uden at toldmyndighederne på forhånd har givet bevilling hertil, jf. kodeksens artikel 192, stk. 2

| n) | når bevillingshaveren for proceduren for aktiv forædling undlader at afslutte proceduren for aktiv forædling inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 257 |
| --- | --- |

n)

når bevillingshaveren for proceduren for aktiv forædling undlader at afslutte proceduren for aktiv forædling inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 257

| o) | når bevillingshaveren for proceduren for passiv forædling undlader at eksportere de defekte varer inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 262 |
| --- | --- |

o)

når bevillingshaveren for proceduren for passiv forædling undlader at eksportere de defekte varer inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 262

| p) | når opførelse af bygninger i en frizone finder sted uden
  forudgående
  tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 244, stk. 1 |
| --- | --- |

p)

når opførelse af bygninger i en frizone finder sted uden
  forudgående
  tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 244, stk. 1

| q) | når den person, der skylder et import eller eksportafgiftsbeløb, undlader at betale dette inden for den fastsatte frist, jf. kodeksens artikel 108 |
| --- | --- |

q)

når den person, der skylder et import eller eksportafgiftsbeløb, undlader at betale dette inden for den fastsatte frist, jf. kodeksens artikel 108

| qa
  ) | når en økonomisk operatør efter en anmodning fra toldmyndighederne ikke leverer de fornødne dokumenter og oplysninger i en passende form og inden for et rimeligt tidsrum og yder al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af toldformaliteterne eller gennemførelsen af toldkontrollen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 1 |
| --- | --- |

qa
  )

når en økonomisk operatør efter en anmodning fra toldmyndighederne ikke leverer de fornødne dokumenter og oplysninger i en passende form og inden for et rimeligt tidsrum og yder al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af toldformaliteterne eller gennemførelsen af toldkontrollen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 1

| qb) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1 |
| --- | --- |

qb)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1

| qc) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter, at disse myndigheder har truffet en afgørelse, som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2 |
| --- | --- |

qc)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter, at disse myndigheder har truffet en afgørelse, som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2

| qd) | når den person, der er ansvarlig for proceduren for EU-forsendelse, undlader at frembyde varerne i intakt stand på bestemmelsestoldstedet, jf. artikel 233, stk. 1, litra a) |
| --- | --- |

qd)

når den person, der er ansvarlig for proceduren for EU-forsendelse, undlader at frembyde varerne i intakt stand på bestemmelsestoldstedet, jf. artikel 233, stk. 1, litra a)

| qe) | når varer losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, uden toldmyndighedernes tilladelse eller på steder, som ikke er anvist eller godkendt af disse myndigheder, jf. kodeksens artikel 140 |
| --- | --- |

qe)

når varer losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, uden toldmyndighedernes tilladelse eller på steder, som ikke er anvist eller godkendt af disse myndigheder, jf. kodeksens artikel 140

| qf) | når varer opbevares i lagerfaciliteter til midlertidig opbevaring eller toldoplag uden bevilling fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 147 og 148 |
| --- | --- |

qf)

når varer opbevares i lagerfaciliteter til midlertidig opbevaring eller toldoplag uden bevilling fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 147 og 148

| qg) | når bevillingshaveren eller den person, der er ansvarlig for proceduren, undlader at opfylde de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, jf. toldkodeksens artikel 242, stk. 1, litra a) og b) |
| --- | --- |

qg)

når bevillingshaveren eller den person, der er ansvarlig for proceduren, undlader at opfylde de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, jf. toldkodeksens artikel 242, stk. 1, litra a) og b)

| qh) | når de pligtige oplysninger eller dokumenter, der forelægges toldmyndighederne, er falske, jf. kodeksens artikel 15 eller 163 |
| --- | --- |

qh)

når de pligtige oplysninger eller dokumenter, der forelægges toldmyndighederne, er falske, jf. kodeksens artikel 15 eller 163

| qi) | når en økonomisk operatør ved hjælp af urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller ukorrekte eller andre ugyldige dokumenter forsøger at opnå tilladelse fra toldmyndighederne:










  i) | til at blive autoriseret økonomisk operatør, jf. kodeksens artikel 38 |
| --- | --- | --- |

qi)

når en økonomisk operatør ved hjælp af urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller ukorrekte eller andre ugyldige dokumenter forsøger at opnå tilladelse fra toldmyndighederne:

i)

til at blive autoriseret økonomisk operatør, jf. kodeksens artikel 38

| ii) | til at anvende en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166 |
| --- | --- |

ii)

til at anvende en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166

| iii) | til at anvende andre toldforenklinger, jf. kodeksens artikel 177, 179, 182 eller 185 eller |
| --- | --- |

iii)

til at anvende andre toldforenklinger, jf. kodeksens artikel 177, 179, 182 eller 185 eller

| iv) | til at henføre varer under særlige procedurer, jf. kodeksens artikel 211 |
| --- | --- |

iv)

til at henføre varer under særlige procedurer, jf. kodeksens artikel 211

| qj) | når varer ikke frembydes for toldmyndighederne ved indførelsen eller udpassagen til eller fra Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 139, 245 eller artikel 267, stk. 2 |
| --- | --- |

qj)

når varer ikke frembydes for toldmyndighederne ved indførelsen eller udpassagen til eller fra Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 139, 245 eller artikel 267, stk. 2

| qk) | når varer forædles i et toldoplag uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 241 |
| --- | --- |

qk)

når varer forædles i et toldoplag uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 241

| ql) | når der erhverves eller opbevares varer, som er indblandet i en af de toldovertrædelser, der er omhandlet i denne artikels nr. qd) og qj). [Ændring 19] |
| --- | --- |

ql)

når der erhverves eller opbevares varer, som er indblandet i en af de toldovertrædelser, der er omhandlet i denne artikels nr. qd) og qj). [Ændring 19]

Artikel 4

Toldovertrædelser som følge af forsømmelighed

Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser, hvor de skyldes forsømmelighed:

| a) | når en økonomisk operatør med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149 |
| --- | --- |

a)

når en økonomisk operatør med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149

| b) | når en økonomisk operatør ikke yder al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af toldformaliteterne eller gennemførelsen af toldkontrollen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 1 |
| --- | --- |

b)

når en økonomisk operatør ikke yder al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af toldformaliteterne eller gennemførelsen af toldkontrollen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 1

| c) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1 |
| --- | --- |

c)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1

| d) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen undlader straks at underrette toldmyndighederne om alle forhold, der opstår, efter at afgørelsen er truffet af disse myndigheder, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2 |
| --- | --- |

d)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen undlader straks at underrette toldmyndighederne om alle forhold, der opstår, efter at afgørelsen er truffet af disse myndigheder, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2

| e) | når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, som føres ind i Unionens toldområde, for toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 139 |
| --- | --- |

e)

når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, som føres ind i Unionens toldområde, for toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 139

| f) | når den person, der er ansvarlig for proceduren for EU-forsendelse, undlader at frembyde varerne i intakt stand på bestemmelsestoldstedet, jf. artikel 233, stk. 1, litra a) |
| --- | --- |

f)

når den person, der er ansvarlig for proceduren for EU-forsendelse, undlader at frembyde varerne i intakt stand på bestemmelsestoldstedet, jf. artikel 233, stk. 1, litra a)

| g) | når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, der anbringes i en frizone, for toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 245 |
| --- | --- |

g)

når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, der anbringes i en frizone, for toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 245

| h) | når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, der føres ud af Unionens toldområde, for toldmyndighederne ved udpassage, jf. kodeksens artikel 267, stk. 2 |
| --- | --- |

h)

når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, der føres ud af Unionens toldområde, for toldmyndighederne ved udpassage, jf. kodeksens artikel 267, stk. 2

| i) | når varer losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, uden toldmyndighedernes tilladelse eller på steder, som ikke er anvist eller godkendt af disse myndigheder, jf. kodeksens artikel 140 |
| --- | --- |

i)

når varer losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, uden toldmyndighedernes tilladelse eller på steder, som ikke er anvist eller godkendt af disse myndigheder, jf. kodeksens artikel 140

| j) | når varer opbevares i lagerfaciliteter til midlertidig opbevaring eller toldoplag uden bevilling fra toldmyndighederne, jf. artikel 147 og 148 |
| --- | --- |

j)

når varer opbevares i lagerfaciliteter til midlertidig opbevaring eller toldoplag uden bevilling fra toldmyndighederne, jf. artikel 147 og 148

| k) | når bevillingshaveren eller den person, der er ansvarlig for proceduren, undlader at opfylde de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, jf. toldkodeksens artikel 242, stk. 1, litra a) og b).
  [Ændring 20] |
| --- | --- |

k)

når bevillingshaveren eller den person, der er ansvarlig for proceduren, undlader at opfylde de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, jf. toldkodeksens artikel 242, stk. 1, litra a) og b).
  [Ændring 20]

Artikel 5

Forsætlige toldovertrædelser

Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser, hvor de er forsætlige:

| a) | når de pligtige oplysninger eller dokumenter, der forelægges toldmyndighederne, er falske, jf. kodeksens artikel 15 eller 163 |
| --- | --- |

a)

når de pligtige oplysninger eller dokumenter, der forelægges toldmyndighederne, er falske, jf. kodeksens artikel 15 eller 163

| b) | når en økonomisk operatør ved hjælp af falske erklæringer eller alle andre uretmæssige midler forsøger at opnå tilladelse fra toldmyndighederne:








  i) | til at blive autoriseret økonomisk operatør, jf. kodeksens artikel 38 |
| --- | --- | --- |

b)

når en økonomisk operatør ved hjælp af falske erklæringer eller alle andre uretmæssige midler forsøger at opnå tilladelse fra toldmyndighederne:

i)

til at blive autoriseret økonomisk operatør, jf. kodeksens artikel 38

| ii) | til at anvende en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166 |
| --- | --- |

ii)

til at anvende en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166

| iii) | til at anvende andre toldforenklinger, jf. kodeksens artikel 177, 179, 182 og 185 |
| --- | --- |

iii)

til at anvende andre toldforenklinger, jf. kodeksens artikel 177, 179, 182 og 185

| iv) | til at henføre varer under særlige procedurer, jf. kodeksens artikel 211 |
| --- | --- |

iv)

til at henføre varer under særlige procedurer, jf. kodeksens artikel 211

| c) | når varer ikke frembydes for toldmyndighederne ved indførelse eller udpassage til eller fra Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 139, 245 eller artikel 267, stk. 2 |
| --- | --- |

c)

når varer ikke frembydes for toldmyndighederne ved indførelse eller udpassage til eller fra Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 139, 245 eller artikel 267, stk. 2

| d) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1 |
| --- | --- |

d)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1

| e) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter afgørelsen er truffet af disse myndigheder, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2 |
| --- | --- |

e)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter afgørelsen er truffet af disse myndigheder, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2

| f) | når varer forædles i et toldoplag uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 241 |
| --- | --- |

f)

når varer forædles i et toldoplag uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 241

| g) | når der erhverves eller opbevares varer, som er indblandet i en af toldovertrædelserne i artikel 4, litra f), og nærværende artikels litra c).
  [Ændring 21] |
| --- | --- |

g)

når der erhverves eller opbevares varer, som er indblandet i en af toldovertrædelserne i artikel 4, litra f), og nærværende artikels litra c).
  [Ændring 21]

Artikel 6

Anstiftelse, medvirken og tilskyndelse samt forsøg

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at anstiftelse af, medvirken og tilskyndelse til en handling eller undladelse, som omhandles i artikel 5

  8b, stk. 2
  , udgør en toldovertrædelse.

2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forsøg på de handlinger og undladelser, som omhandles i artikel 5, litra b) og c)

  3, litra qi) eller qj)
  , udgør toldovertrædelser. [Ændring 22]

Artikel 7

Fejl begået af toldmyndighederne

De handlinger og undladelser, som omhandles i artikel 3 til

  og
  6, betragtes ikke som toldovertrædelser, når de skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side
  , jf. artikel 119 i toldkodeksen. Toldmyndighederne har erstatningsansvar for eventuelle skader forårsaget af sådanne fejl
  . [Ændring 23]

Artikel 8

Juridiske personers ansvar

1.   Medlemsstaterne sikrer, at juridiske personer drages til ansvar for toldovertrædelser,
  jf. artikel 3 og 6
  som for at skaffe dem vinding begås af en person, der handler enten på egen hånd eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person på et af følgende grundlag:

| a) | en bemyndigelse til at repræsentere den juridiske person |
| --- | --- |

a)

en bemyndigelse til at repræsentere den juridiske person

| b) | en beføjelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons vegne |
| --- | --- |

b)

en beføjelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons vegne

| c) | en beføjelse til at udøve intern kontrol inden for den juridiske person. [Ændring 24] |
| --- | --- |

c)

en beføjelse til at udøve intern kontrol inden for den juridiske person. [Ændring 24]

2.   Medlemsstaterne sikrer ligeledes, at juridiske personer kan drages til ansvar, når manglende tilsyn eller kontrol fra en af de i stk. 1 omhandlede personers side har gjort det muligt for en person, der er underlagt den i stk. 1 omhandlede persons myndighed, at begå en toldovertrædelse for den juridiske persons vindings skyld.

3.   Juridiske personers ansvar i henhold til stk. 1 og 2 udelukker ikke, at den fysiske person, som har begået toldovertrædelsen, kan drages til ansvar.

3a.
     
  I dette direktivs forstand forstås ved »juridisk person« enhver enhed, der i henhold til gældende lov har status som juridisk person, med undtagelse af statslige eller offentlige organer, der udøver statsmyndighed, og offentlige internationale organisationer. [Ændring 26]

Artikel 8a

Faktorer, som skal tages i betragtning ved vurderingen af, om der er tale om en mindre overtrædelse

1.
     
  Ved fastslåelse af, hvorvidt der foreligger en mindre overtrædelse, jf. artikel 3, sikrer medlemsstaterne fra begyndelsen af proceduren for vurdering af, om en toldovertrædelse er blevet begået, at deres kompetente myndigheder tager højde for alle relevante omstændigheder, som foreligger, herunder følgende:

| a) | overtrædelsen er begået som følge af forsømmelighed |
| --- | --- |

a)

overtrædelsen er begået som følge af forsømmelighed

| b) | de pågældende varer er ikke omfattet af de forbud eller restriktioner, som omhandles i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, eller artikel 267, stk. 3, litra e) |
| --- | --- |

b)

de pågældende varer er ikke omfattet af de forbud eller restriktioner, som omhandles i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, eller artikel 267, stk. 3, litra e)

| c) | overtrædelsen har ingen eller kun begrænset indvirkning på det beløb, der skal betales i told |
| --- | --- |

c)

overtrædelsen har ingen eller kun begrænset indvirkning på det beløb, der skal betales i told

| d) | den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, har samarbejdet effektivt med den kompetente myndighed under proceduren |
| --- | --- |

d)

den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, har samarbejdet effektivt med den kompetente myndighed under proceduren

| e) | den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, bekender frivilligt overtrædelsen, forudsat at denne endnu ikke er genstand for en undersøgelse, som den ansvarlige person har kendskab til |
| --- | --- |

e)

den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, bekender frivilligt overtrædelsen, forudsat at denne endnu ikke er genstand for en undersøgelse, som den ansvarlige person har kendskab til

| f) | personen med ansvar for overtrædelsen kan påvise, at vedkommende gør en stor indsats for at overholde Unionens toldlovgivning ved at sikre et højt kontrolniveau for sine aktiviteter, f.eks. via en efterlevelsesordning |
| --- | --- |

f)

personen med ansvar for overtrædelsen kan påvise, at vedkommende gør en stor indsats for at overholde Unionens toldlovgivning ved at sikre et højt kontrolniveau for sine aktiviteter, f.eks. via en efterlevelsesordning

| g) | personen med ansvar for overtrædelsen er en lille eller mellemstor virksomhed, der ikke har tidligere erfaring med toldspørgsmål. |
| --- | --- |

g)

personen med ansvar for overtrædelsen er en lille eller mellemstor virksomhed, der ikke har tidligere erfaring med toldspørgsmål.

2.
     
  De kompetente myndigheder anser kun en overtrædelse som mindre, hvis der ikke findes nogen skærpende faktor i forbindelse med overtrædelsen som omhandlet i artikel 8b. [Ændring 27]

Artikel 8b

Faktorer, som skal tages i betragtning ved vurderingen af, om der er tale om en alvorlig overtrædelse

1.
     
  Ved vurdering af, hvorvidt en overtrædelse, jf. artikel 3 eller 6 er alvorlig, sikrer medlemsstaterne fra begyndelsen af proceduren for vurdering af, om en toldovertrædelse er blevet begået, at deres kompetente myndigheder tager højde for enhver af følgende omstændigheder, som foreligger:

| a) | overtrædelsen er begået forsætligt |
| --- | --- |

a)

overtrædelsen er begået forsætligt

| b) | overtrædelsen fandt sted over et længere tidsrum, hvad der afspejler forsætlig videreførelse |
| --- | --- |

b)

overtrædelsen fandt sted over et længere tidsrum, hvad der afspejler forsætlig videreførelse

| c) | en tilsvarende eller tilknyttet overtrædelse fortsætter eller gentages, det vil sige begås mere end én gang |
| --- | --- |

c)

en tilsvarende eller tilknyttet overtrædelse fortsætter eller gentages, det vil sige begås mere end én gang

| d) | overtrædelsen har betydelig indvirkning på omfanget af import- eller eksporttold, der unddrages |
| --- | --- |

d)

overtrædelsen har betydelig indvirkning på omfanget af import- eller eksporttold, der unddrages

| e) | de pågældende varer er omfattet af de forbud eller restriktioner, som er omhandlet i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, og artikel 267, stk. 3, litra e) |
| --- | --- |

e)

de pågældende varer er omfattet af de forbud eller restriktioner, som er omhandlet i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, og artikel 267, stk. 3, litra e)

| f) | den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, nægter at samarbejde eller samarbejde fuldt ud med den kompetente myndighed |
| --- | --- |

f)

den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, nægter at samarbejde eller samarbejde fuldt ud med den kompetente myndighed

| g) | den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, har før begået overtrædelser. |
| --- | --- |

g)

den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, har før begået overtrædelser.

2.
     
  De overtrædelser, der er omhandlet i artikel 3, litra f), g), p), qi) og qj), udgør i kraft af deres art alvorlige overtrædelser. [Ændring 28]

Artikel 9

Sanktioner

  Ikke-strafferetlige sanktioner
  for de i artikel 3 omhandlede toldovertrædelser

1.
     
  Udover at de unddragne toldafgifter inddrives
  , sikrer medlemsstaterne, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3
  og betragtes som mindre alvorlige i henhold til artikel 8a
  , pålægges
  ikke-strafferetlige
  sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser:

| a) | hvis toldovertrædelsen vedrører bestemte varer

  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på 1 til 5 %

  op til 70 %
  af varernes værdi

  det unddragne afgiftsbeløb |
| --- | --- |

a)

hvis toldovertrædelsen vedrører bestemte varer

  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på 1 til 5 %

  op til 70 %
  af varernes værdi

  det unddragne afgiftsbeløb

| b) | hvis toldovertrædelsen ikke vedrører bestemte varer

  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på 150

  op
  til 7 500 EUR. |
| --- | --- |

b)

hvis toldovertrædelsen ikke vedrører bestemte varer

  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på 150

  op
  til 7 500 EUR.

2.
     
  Medlemsstaterne sikrer ved fastsættelse af det sanktionsniveau, der pålægges inden for grænserne af stk. 1 i denne artikel, at alle relevante omstændigheder opstillet i artikel 8a tages i betragtning. [Ændring 29]

Artikel 10

Sanktioner for de i artikel 4 omhandlede toldovertrædelser

Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 4, pålægges sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser:

| a) | hvis toldovertrædelsen vedrører bestemte varer, pålægges en bødestraf på op til 15 % af varernes værdi |
| --- | --- |

a)

hvis toldovertrædelsen vedrører bestemte varer, pålægges en bødestraf på op til 15 % af varernes værdi

| b) | hvis toldovertrædelsen ikke vedrører bestemte varer, pålægges en bødestraf på op til 22 500 EUR.
  [Ændring 30] |
| --- | --- |

b)

hvis toldovertrædelsen ikke vedrører bestemte varer, pålægges en bødestraf på op til 22 500 EUR.
  [Ændring 30]

Artikel 11

Ikke-strafferetlige
  sanktioner for de i artikel 5 og 6 omhandlede

  alvorlige
  toldovertrædelser

1.
     
  Udover at de unddragne toldafgifter inddrives,
  sikrer medlemsstaterne, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i 
  artikel

  5 og

  3 og
  6
  og betragtes som alvorlige i henhold til artikel 8b
  , pålægges
  ikke-strafferetlige
  sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser:

| a) | hvis toldovertrædelsen vedrører bestemte varer

  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på op til 30 %

  mellem 70 % og 140 %
  af varernes værdi

  det unddragne afgiftsbeløb |
| --- | --- |

a)

hvis toldovertrædelsen vedrører bestemte varer

  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på op til 30 %

  mellem 70 % og 140 %
  af varernes værdi

  det unddragne afgiftsbeløb

| aa) | hvis toldovertrædelsen ikke er knyttet til unddragne afgiftsbeløb, men til varernes værdi, pålægges en bødestraf på mellem 15 % og 30 % af varernes værdi |
| --- | --- |

aa)

hvis toldovertrædelsen ikke er knyttet til unddragne afgiftsbeløb, men til varernes værdi, pålægges en bødestraf på mellem 15 % og 30 % af varernes værdi

| b) | hvis toldovertrædelsen ikke vedrører bestemte varer

  hverken er knyttet til de unddragne afgiftsbeløb eller varernes værdi
  , pålægges en bødestraf på
  mellem 7 500 EUR og
  45 000 EUR. |
| --- | --- |

b)

hvis toldovertrædelsen ikke vedrører bestemte varer

  hverken er knyttet til de unddragne afgiftsbeløb eller varernes værdi
  , pålægges en bødestraf på
  mellem 7 500 EUR og
  45 000 EUR.

2.
     
  Ved fastsættelse af sanktionsniveauet inden for de grænser, der er fastsat i denne artikels stk. 1, sikrer medlemsstaterne, at alle relevante omstændigheder som opstillet i artikel 8a og 8b, stk. 1, tages i betragtning. [Ændring 31]

Artikel 11a

Ikke-strafferetlige sanktioner for alvorlige toldovertrædelser

1.
     
  Medlemsstaterne kan, foruden de sanktioner der er anført i artikel 11, i overensstemmelse med kodeksen pålægge følgende ikke-økonomiske sanktioner i tilfælde af alvorlig overtrædelse:

| a) | permanent eller midlertidig konfiskering af varerne |
| --- | --- |

a)

permanent eller midlertidig konfiskering af varerne

| b) | suspendering af tildelte licenser. |
| --- | --- |

b)

suspendering af tildelte licenser.

2.
     
  Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med kodeksen bestemmelse om, at beslutninger om at tillade status af autoriseret økonomisk operatør kan tilbagekaldes i tilfælde af en alvorlig eller gentagen overtrædelse af toldlovgivningen. [Ændring 32]

Artikel 11b

Gennemgang

1.
     
  Størrelsen af de gældende bødestraffe i henhold til artikel 9 og 11 tages op til revision af Kommissionen sammen med medlemsstaternes kompetente myndigheder ... [fem år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden]. Formålet med revisionsproceduren er at sikre, at størrelsen af de bødestraffe, der pålægges i henhold til toldunionen, ligger tættere op ad hinanden, således at funktionen heraf kan harmoniseres.

2.
     
  Kommissionen offentliggør hvert år nærmere oplysninger om de sanktioner, der er pålagt af medlemsstaterne for de toldovertrædelser, som er omhandlet i artikel 3 og 6.

3.
     
  Medlemsstaterne sikrer overholdelse af toldlovgivningen som defineret i artikel 5, nr. 2), i kodeksen og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012
   (6)
  . [Ændring 33]

Artikel 11c

Forlig

Medlemsstaterne sørger for, at der er mulighed for at løse sagen ved forlig, således at de kompetente myndigheder kan indgå en aftale med personen med ansvar for overtrædelsen med henblik på at løse en sag om toldovertrædelse som alternativ til at indlede eller videreføre en retsforfølgelse, idet den pågældende person til gengæld accepterer en sanktionspålægning til umiddelbar implementering.

Såfremt der er anlagt sag, kan de kompetente myndigheder imidlertid kun indgå forlig med retsmyndighedens samtykke.

Kommissionen udstikker retningslinjer for forligsprocedurer for at sikre, at en person med ansvar for en overtrædelse får mulighed for at indgå forlig i overensstemmelse med princippet om ligebehandling på gennemsigtig vis, og at ethvert forlig omfatter offentliggørelse af udfaldet af proceduren. [Ændring 34]

Artikel 12

De kompetente myndigheders effektive anvendelse af sanktioner og udøvelse af beføjelser til at pålægge sanktioner

Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder ved valget af typen og niveauet af sanktioner for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3 til 6, tager højde for alle relevante omstændigheder, herunder i givet fald:

| a) | overtrædelsens alvor og varighed |
| --- | --- |

a)

overtrædelsens alvor og varighed

| b) | det forhold, at den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, er en autoriseret økonomisk operatør |
| --- | --- |

b)

det forhold, at den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, er en autoriseret økonomisk operatør

| c) | størrelsen af det unddragne import- eller eksportafgiftsbeløb |
| --- | --- |

c)

størrelsen af det unddragne import- eller eksportafgiftsbeløb

| d) | det forhold, at de pågældende varer er omfattet af de forbud eller restriktioner, som omhandles i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, og artikel 267, stk. 3, litra e), eller udgør en risiko for den offentlige sikkerhed |
| --- | --- |

d)

det forhold, at de pågældende varer er omfattet af de forbud eller restriktioner, som omhandles i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, og artikel 267, stk. 3, litra e), eller udgør en risiko for den offentlige sikkerhed

| e) | viljen hos den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, til at samarbejde med den kompetente myndighed |
| --- | --- |

e)

viljen hos den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, til at samarbejde med den kompetente myndighed

| f) | tidligere overtrædelser begået af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen.
  [Ændring 35] |
| --- | --- |

f)

tidligere overtrædelser begået af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen.
  [Ændring 35]

Artikel 12a

Efterlevelse

Medlemsstaterne sikrer, at retningslinjer og publikationer om (fortsat) overholdelse af Unionens toldlovgivning gøres tilgængelige for interesserede parter i lettilgængelig, letforståelig og opdateret form. [Ændring 36]

Artikel 13

Forældelse

1.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for
  indledning af
  retsforfølgelse for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3 til

  og
  6, er på tre år, og at fristen

  den
  løber fra den dag, hvor toldovertrædelsen blev begået.

2.   Medlemsstaterne sikrer i tilfælde af fortsatte eller gentagne toldovertrædelser, at forældelsesfristen løber fra den dag, hvor den handling eller undladelse, som udgør toldovertrædelsen, ophører.

3.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen afbrydes af enhver handling fra den kompetente myndigheds side, som den pågældende person gøres bekendt med, og som vedrører undersøgelse eller retsforfølgelse i forbindelse med den samme toldovertrædelse
  eller ved en handling på vegne af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen
  . Forældelsesfristen løber fra den dag, hvor afbrydelsen finder sted

  ophører
  .

4.   Medlemsstaterne sikrer,
  medmindre andet gælder i henhold til artikel 14, stk. 2,
  at anlæggelse eller videreførelse af sager vedrørende de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3 til

  eller
  6, ikke er mulig

  er omfattet af forældelsesfrist uanset afbrydelse under forløbet som omhandlet i denne artikels stk. 3,
  efter en periode på otte år regnet fra den dag, som omhandles i stk. 1 eller 2
  i nærværende artikel
  .

5.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for håndhævelsen af en afgørelse om pålæggelse af en sanktion er tre år. Denne periode løber fra den dag, hvor denne afgørelse bliver endelig.

6.   Medlemsstaterne fastlægger de sager, hvor de i stk. 1, 4 og 5 fastlagte forældelsesfrister suspenderes. [Ændring 37]

Artikel 14

Suspension af sager

1.   Medlemsstaterne sikrer, at administrative sager vedrørende de i artikel 3 og 6 omhandlede toldovertrædelser suspenderes, hvis der er anlagt straffesag mod samme person for samme forhold.

2.   Medlemsstaterne sikrer, at de suspenderede administrative sager vedrørende de i artikel 3 og 6 omhandlede toldovertrædelser indstilles, når der til sidst afsiges dom i den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede straffesag. I andre tilfælde kan den suspenderede administrative sag vedrørende en i artikel 3 og 6 omhandlet toldovertrædelse genoptages.

Artikel 15

Kompetence

1.   Medlemsstaterne sikrer, at de har kompetencen med hensyn til de i artikel 3 og 6 omhandlede toldovertrædelser i overensstemmelse med et af følgende kriterier:

| a) | toldovertrædelsen begås helt eller delvist inden for den pågældende medlemsstats territorium |
| --- | --- |

a)

toldovertrædelsen begås helt eller delvist inden for den pågældende medlemsstats territorium

| b) | den person, der begår toldovertrædelsen, er statsborger i den pågældende medlemsstat |
| --- | --- |

b)

den person, der begår toldovertrædelsen, er statsborger i den pågældende medlemsstat

| c) | de varer, som toldovertrædelsen vedrører, befinder sig på den pågældende medlemsstats territorium. |
| --- | --- |

c)

de varer, som toldovertrædelsen vedrører, befinder sig på den pågældende medlemsstats territorium.

2.   I de tilfælde, hvor kompetencen med hensyn til den samme toldovertrædelse tilfalder mere end én medlemsstat, sikrer medlemsstaterne, at kompetencen udøves af den medlemsstat, hvor der er en verserende straffesag mod den samme person for samme forhold. Hvis kompetencen ikke kan bestemmes i henhold til stk. 1, sikrer medlemsstaterne, at kompetencen udøves af den medlemsstat, hvis kompetente myndighed først indleder en straffesag om toldovertrædelsen mod den samme person vedrørende de samme forhold.

Artikel 16

Samarbejde mellem medlemsstaterne

Medlemsstaterne samarbejder og udveksler alle oplysninger, der er nødvendige for sager vedrørende en handling eller undladelse, som udgør en i artikel 3 til

  og
  6 omhandlet toldovertrædelse, navnlig hvis

  i sager hvor
  mere end en medlemsstat har påbegyndt en sag mod den samme person for samme forhold. 
  Formålet med samarbejdet mellem medlemsstaterne er at øge effektiviteten af toldkontrollen med varer og harmonisere procedurerne inden for Unionen. [Ændring 38]

Kommissionen overvåger samarbejdet mellem medlemsstaterne om indførelse af nøgleresultatindikatorer for toldkontrol og -sanktioner, udbredelse af bedste praksis og samordning af uddannelsen af toldere. [Ændring 39]

Artikel 17

Beslaglæggelse

Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har mulighed for midlertidigt at beslaglægge alle varer, transportmidler eller andre værktøjer, der benyttes til at begå de i artikel 3 til

  og
  6 omhandlede toldovertrædelser.
  Hvis en medlemsstat efter pålægning af en sanktion permanent beslaglægger sådanne varer, kan den vælge at destruere, genanvende eller genbruge varerne, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt. [Ændring 40]

Artikel 18

Kommissionens rapportering og evaluering

Kommissionen forelægger senest den 1. maj 2019 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv, hvori det vurderes, hvorvidt medlemsstaterne har truffet de nødvendige foranstaltninger med henblik på at overholde dette direktiv.

Europa-Kommissionen skal senest den 31. december 2017 fremlægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de andre elementer i håndhævelsen af Unionens toldlovgivning, herunder tilsyn, kontrol og undersøgelse. Denne kan om nødvendigt ledsages af et lovforslag til komplettering af dette direktiv. [Ændring 41]

Artikel 18a

Indberetning fra medlemsstaterne

Medlemsstaterne sender Kommissionen statistikker vedrørende overtrædelser, som viser, hvilke sanktioner der er pålagt som følge af overtrædelserne, for at gøre det muligt for Kommissionen at vurdere anvendelsen af dette direktiv. De pågældende statistikker skal fremsendes en gang om året efter dette direktivs ikrafttræden. Kommissionen kan bruge de modtagne oplysninger ved revision af dette direktiv for at sikre bedre tilnærmelse af de nationale sanktionssystemer. [Ændring 42]

Artikel 19

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. maj 2017. De meddeler straks Kommissionen disse love og bestemmelser.

Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 20

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 21

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i ...

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

---

(1)  EUT C 487 af 28.12.2016, s. 57.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 5.7.2017.

2

(3)  
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).

3

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... af 5. juli 2017 om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod EU's finansielle interesser (EUT L ...).

4

(5)  EUT C 369 af 17.12.2011, s. 14.

5

(6)  
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 af 25. oktober 2012 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 (EUT L 303 af 31.10.2012, s. 1).

6

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 af 25. oktober 2012 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 (EUT L 303 af 31.10.2012, s. 1).

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/253 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/253

---

P8_TA(2017)0302

Budget 2018 — Mandat for trepartsmødet

Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 om mandatet med henblik på trepartsmødet om 2018-budgetforslaget (2017/2043(BUD))

(2018/C 334/38)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til artikel 106a i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 106a i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

| — | der henviser til forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2018, vedtaget af Kommissionen den 30. maj 2017 (COM(2017)0400), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2018, vedtaget af Kommissionen den 30. maj 2017 (COM(2017)0400),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2),

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3),

| — | der henviser til sin beslutning af 15. marts 2017 om de generelle retningslinjer for udarbejdelse af budgettet for 2018, Sektion III — Kommissionen (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 15. marts 2017 om de generelle retningslinjer for udarbejdelse af budgettet for 2018, Sektion III — Kommissionen (4),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 21. februar 2017 om budgetretningslinjerne for 2018 (06522/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 21. februar 2017 om budgetretningslinjerne for 2018 (06522/2017),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 86a, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 86a,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A8-0249/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A8-0249/2017),

Budgetforslag 2018: Resultater inden for vækst, beskæftigelse og sikkerhed

| 1. | minder om, at Parlamentet i sin beslutning af 15. marts 2017 bekræftede, at bæredygtig vækst, anstændig, kvalitetspræget og stabil beskæftigelse, socioøkonomisk samhørighed, sikkerhed, migration og klimaforandringer er de centrale emner og vigtigste prioriteringer i EU-budgettet for 2018; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at Kommissionens forslag overordnet set er et godt udgangspunkt for dette års forhandlinger, i betragtning af at EU-budgettet for 2018 skal sætte EU i stand til fortsat at skabe bæredygtig vækst og beskæftigelse og samtidig sikre EU-borgernes sikkerhed og løse problemerne i forbindelse med migration; beklager, at Kommissionens forslag ikke fuldt ud svarer til Parlamentets opfordring til at gøre en indsats mod klimaforandringer; |
| --- | --- |

2.

| 3. | glæder sig over Kommissionens beslutning om i budgetforslaget at medtage resultaterne af midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme (FFR) 2014-2020 allerede inden dens formelle vedtagelse af Rådet og derved sende et stærkt signal om vigtigheden af denne FFR-revision og behovet for øget fleksibilitet i EU-budgettet, som kan sætte Unionen i stand til at reagere effektivt på nye nødsituationer og finansiere sine politiske prioriteter; |
| --- | --- |

3.

| 4. | gentager sin faste overbevisning om, at fremme af investeringer i forskning, innovation, infrastruktur, uddannelse og SMV'er er nøglen til at opnå bæredygtig vækst og skabe stabile og kvalitetsprægede arbejdspladser i EU; glæder sig i denne henseende over den foreslåede styrkelse af Horisont 2020, Connecting Europe-faciliteten (CEF) og Erasmus+, da disse programmer vil bidrage direkte til at nå disse mål; mener imidlertid, at det vil være nødvendigt med yderligere forhøjelser, navnlig i betragtning af de nedskæringer, der er foretaget i finansieringen af disse politikker til fordel for EFSI-finansieringen; |
| --- | --- |

4.

| 5. | minder om den afgørende rolle, som SMV'er spiller i forbindelse med jobskabelse og reduktion af investeringsunderskuddet, og understreger, at tilstrækkelig finansiering heraf skal være en af hovedprioriteterne i EU's budget; beklager i denne forbindelse, at den foreslåede bevilling til Cosme er 2,9 % lavere i forhold til 2017-budgettet, og udtrykker sin hensigt om at styrke dette program i budgettet for 2018; påpeger nødvendigheden af at støtte SMV'erne og opfordrer til fuld gennemførelse af programmets finansielle forpligtelser i de resterende år af den nuværende FFR; glæder sig over Kommissionens forsøg på at strømline finansieringen af SMV'er inden for rammerne af Horisont 2020; |
| --- | --- |

5.

| 6. | udtrykker tilfredshed med den rolle, som Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) spiller med hensyn til at slå bro over investeringskløften i hele EU og mellem EU's områder og bidrage til at gennemføre strategiske investeringer, der giver stor merværdi for økonomien, miljøet og samfundet; støtter derfor en forlængelse heraf indtil 2020; fremhæver den hurtige frigivelse af midler i EFSI's SMV-vindue og glæder sig over dets tilsigtede opskalering; beklager imidlertid manglen på en holistisk tilgang til finansiering af SMV'er, hvilket ville give et klart overblik over de samlede midler, der er til rådighed; understreger sit standpunkt i de igangværende lovgivningsmæssige forhandlinger om, at de eksisterende EU-programmer ikke bør udsættes for yderligere nedskæringer for at finansiere denne forlængelse; mener, at EFSI, hvis garantifond overvejende finansieres over EU-budgettet, ikke bør støtte enheder, der er etableret eller registreret i jurisdiktioner, som er opført under EU's relevante politik vedrørende ikke-samarbejdsvillige jurisdiktioner, eller som ikke reelt er i overensstemmelse med europæiske og internationale skattemæssige standarder om gennemsigtighed og udveksling af oplysninger; |
| --- | --- |

6.

| 7. | noterer sig med tilfredshed EU's initiativer inden for forsvarsforskning og teknologisk udvikling og erhvervelse, hvilket vil bidrage til at skabe stordriftsfordele i sektoren og større koordinering mellem medlemsstaterne, og, hvis de gennemføres korrekt, vil føre til mere rationelle forsvarsudgifter og muliggøre besparelser på nationalt plan; understreger også behovet for at forbedre konkurrenceevnen og innovationen i den europæiske forsvarsindustri; minder om sit tidligere standpunkt, nemlig at nye initiativer på dette område bør finansieres af ekstra midler og ikke gå ud over eksisterende programmer, herunder CEF; |
| --- | --- |

7.

| 8. | noterer sig, at Kommissionen ikke har fulgt op på Parlamentets anmodning om, at den fremlægger en vurdering af og relevante forslag til et »Interrailkort til Europa på 18-års-fødselsdagen«; understreger, at sådanne forslag har potentiale til at styrke den europæiske bevidsthed og identitet; understreger dog, at eventuelle nye projekter skal finansieres med nye finansielle ressourcer, og uden at påvirke de eksisterende programmer, og bør være så socialt inklusive som muligt; gentager sin tidligere opfordring til Kommissionen om at fremsætte relevante forslag i dette øjemed; |
| --- | --- |

8.

| 9. | glæder sig over, at budgetforslaget for 2018 omfatter en ekstra bevilling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og dermed imødekommer Parlamentets tidligere opfordringer til, at dette program videreføres; bemærker samtidig forslaget vedrørende forslag til ændringsbudget 3/2017, der integrerer tilvejebringelsen af 500 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, som aftalt mellem Parlamentet og Rådet i budgetforliget for 2017; er overbevist om, at de foreslåede beløb til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet tydeligvis er utilstrækkelige til at nå dets mål, og mener, at for effektivt at kunne bekæmpe ungdomsarbejdsløshed skal ungdomsbeskæftigelsesinitiativet fortsat yde bidrag til Unionens prioriterede mål for vækst og beskæftigelse; fastholder, at det er nødvendigt at finde en effektiv løsning på ungdomsarbejdsløsheden i hele Unionen, og understreger, at ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan forbedres yderligere og gøres mere effektivt, navnlig ved at sikre, at det bidrager med reel europæisk merværdi til ungdomsbeskæftigelsespolitikker i medlemsstaterne og ikke erstatter finansieringen af tidligere nationale politikker; |
| --- | --- |

9.

| 10. | minder om, at samhørighedspolitikken spiller en vigtig rolle for udvikling og vækst i EU; understreger, at det i 2018 forventes, at programmerne under samhørighedspolitikken indhenter efterslæbet og når op på fuld omdrejningshastighed; understreger Parlamentets forpligtelse til at sikre tilstrækkelige bevillinger til disse programmer, som er en af EU's centrale politikker; er imidlertid meget optaget af de uacceptable forsinkelser i gennemførelsen af operationelle programmer på nationalt plan; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at udpegelsen af forvaltnings-, revisions- og attesteringsmyndigheden færdiggøres, og at gennemførelsen fremskyndes; erkender, at de lange forhandlinger om retsgrundlaget har betydet, at de EU-institutioner, der deltager i dem, har deres del af ansvaret for den lave gennemførelsesgrad; bemærker, at nogle medlemsstater mener, at samhørighedsfondene kunne være et redskab til at sikre solidaritet i Unionens politikker; |
| --- | --- |

10.

| 11. | er navnlig bekymret for, at der igen skal opstå en pukkel af ubetalte regninger hen imod slutningen af indeværende FFR-periode, og minder om den uhørte sum af 24,7 mia. EUR, man nåede op på ved udgangen af 2014; glæder sig over, at Kommissionen i forbindelse med midtvejsrevisionen af FFR for første gang inkluderede et overslag over forventede betalinger frem mod 2020, men understreger, at dette skal ajourføres behørigt hvert år med henblik på at gøre det muligt for budgetmyndigheden at træffe de nødvendige foranstaltninger i tide; advarer om de skadelige virkninger, som en ny betalingskrise ville have, navnlig på modtagere af støtte fra EU-budgettet; er overbevist om, at EU's troværdighed også er knyttet til dets evne til at sikre et tilstrækkeligt niveau af betalingsbevillinger i EU-budgettet, som sætter det i stand til at leve op til sine forpligtelser; understreger de skadelige virkninger, som forsinkede betalinger har på den private sektor og især SMV'er i EU, der har kontrakter med offentlige organer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | fremhæver betydningen af EU's vilje til at opfylde de mål, der blev opstillet ved COP21, navnlig i lyset af den amerikanske regerings beslutning for nylig om at trække sig ud af aftalen; understreger i denne forbindelse, at der er alvorlig risiko for ikke at nå målet om at afsætte mindst 20 % af EU's udgifter i den flerårige finansielle ramme for 2014-2020 til klimarelaterede foranstaltninger, medmindre der gøres flere bestræbelser; bemærker med bekymring den beskedne stigning på 0,1 % for biodiversitet; understreger betydningen af at indarbejde biodiversitetsbeskyttelse i hele EU's budget og gentager sin tidligere opfordring til en identificeringsmetode, der tager hensyn til alle biodiversitetsrelaterede udgifter og effektiviteten heraf; understreger desuden, at EU-finansierede projekter bør sigte mod ikke at have en negativ indvirkning på afbødning af klimaforandringerne eller på overgangen til en cirkulær, kulstoffattig økonomi; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger, at den hidtil usete mobilisering af særlige instrumenter har vist, at EU-budgettet ikke i udgangspunktet var udformet til at kunne håndtere spørgsmål som den nuværende migrations- og flygtningekrise; mener, at det er for tidligt at gå over til en post-krise-tilgang; er derfor imod de foreslåede nedskæringer under udgiftsområde 3 i forhold til 2017-budgettet, som ikke synes at være i tråd med EU's løfte om at håndtere migrations- og flygtningekrisen effektivt; understreger imidlertid, at en reaktion på en akut og hidtil uset situation bør efterfølges af en mere systemisk og proaktiv tilgang, der bør suppleres af en effektiv anvendelse af EU's budget; gentager, at borgernes sikkerhed og tryghed er en af EU's prioriteter; |
| --- | --- |

13.

| 14. | gentager, at håndtering af de underliggende årsager til migrations- og flygtningekrisen er den langsigtede holdbare løsning, sammen med stabiliseringen af EU's naboskabsområder, og at investeringer i migranternes og flygtningenes oprindelseslande er afgørende for at nå dette mål; glæder sig i denne forbindelse over den eksterne investeringsplan (EIP) og aftalen mellem institutionerne om Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD) og opfordrer til fondens hurtige gennemførelse; bemærker derfor til sin overraskelse nedskæringerne under udgiftsområde 4, som ikke kan begrundes fuldt ud inden for rammerne af tidligere budgetforhøjelser eller lav gennemførelsesrate; gentager, at håndtering af de underliggende årsager til migrations- og flygtningekrisen omfatter, men ikke er begrænset til, at løse spørgsmål såsom fattigdom, arbejdsløshed, uddannelse og økonomiske muligheder samt ustabilitet, konflikter og klimaforandringer; |
| --- | --- |

14.

| 15. | glæder sig over den forhøjelse, der foreslås til den østlige komponent af det europæiske naboskabsinstrument, som modsvarer Parlamentets tidligere opfordringer; er overbevist om, at EU's støtte, især til de lande, som har underskrevet associeringsaftaler, er af afgørende betydning for at fremme økonomisk integration og konvergens med EU og for at fremme demokrati, retsstatsforhold og menneskerettighederne i vores østlige nabolande; understreger, at denne støtte kun bør finde sted, så længe disse lande opfylder kriterierne for støtteberettigelse, navnlig hvad angår retsstatsprincippet og håndhævelsen af demokratiske institutioner; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger betydningen af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (EUSF), der blev oprettet for at imødegå større naturkatastrofer og udtrykke europæisk solidaritet med katastroferamte regioner i Europa, og noterer sig den foreslåede forhøjelse af forpligtelses- og betalingsbevillingerne til EUSF; opfordrer Kommissionen til straks at vurdere, om det vil være nødvendigt med en yderligere stigning, i betragtning af især jordskælvene i Italien og brandene i Spanien og Portugal (med tragiske tab af menneskeliv), der har haft en dramatisk og væsentlig indvirkning på menneskelivet i særligt dårligt stillede regioner; opfordrer til, at reglerne for mobilisering af denne fond tilpasses med henblik på at tillade en mere fleksibel og rettidig mobilisering, der dækker et bredere udvalg af katastrofer med betydelige konsekvenser og reducerer tiden mellem katastrofen og midlernes tilgængelighed; |
| --- | --- |

16.

| 17. | bemærker, at budgetforslaget for 2018 efterlader meget begrænsede eller slet ingen margener under FFR-lofterne for udgiftsområderne 1, 3 og 4; mener, at dette er en logisk konsekvens af de betydelige nye initiativer, der er taget siden 2014 (EFSI, migrationsrelaterede forslag og på det seneste forsvarsforskning og det europæiske solidaritetskorps), som er blevet presset ind under de FFR-lofter, der blev aftalt i 2013; minder om, at FFR'en, navnlig efter midtvejsrevisionen heraf, tilsikrer fleksibilitetsbestemmelser, der — om end de er begrænsede — bør anvendes fuldt ud for at opretholde ambitionsniveauet i succesfulde programmer og tackle de nye og uforudsete udfordringer; tilkendegiver Parlamentets intention om at anvende sådanne fleksibilitetsbestemmelser i endnu højere grad som led i ændringsprocessen; opfordrer atter til, at der indføres nye, egentlige egne indtægter i EU-budgettet; |
| --- | --- |

17.

| 18. | bemærker i denne forbindelse de mange henvisninger i budgetforslaget til nødvendigheden af en ændringsskrivelse, som til en vis grad kan foregribe Parlamentets holdning i budgetproceduren; beklager, at Kommissionen har meddelt, at der muligvis vil blive foreslået nye initiativer på sikkerheds- og migrationsområdet og en mulig forlængelse af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet som led i en kommende ændringsskrivelse, i stedet for at medtage disse i budgetforslaget; opfordrer indtrængende Kommissionen til at redegøre nærmere for disse kommende forslag i rette tid, således at budgetmyndigheden kan gennemgå dem ordentligt; understreger, at disse potentielle initiativer ikke bør tilsidesætte, endsige erstatte, anmodninger og ændringsforslag, som Parlamentet har fremsat i forbindelse med denne budgetprocedure; |
| --- | --- |

18.

| 19. | gentager sin støtte til gennemførelsen af Kommissionens strategi »Et resultatorienteret EU-budget« og opfordrer til en løbende forbedring af kvaliteten og præsentationen af resultaterne med henblik på at levere præcise, klare og forståelige oplysninger om EU-programmernes resultater; |
| --- | --- |

19.

Underudgiftsområde 1a — Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse

| 20. | bemærker, at Kommissionens forslag for 2018 svarer til en stigning i forpligtelserne under underudgiftsområde 1a på +2,5 % til 21 841,3 mio. EUR i forhold til 2017; glæder sig over, at Horisont 2020, CEF og Erasmus+ tegner sig for en betydelig del af denne stigning, idet deres forpligtelselsesbevillinger stiger med hhv. 7,3 %, 8,7 % og 9,5 %, men bemærker stadig, at dette ligger lidt under deres finansielle programmering; fremhæver især den meget lave succesrate for ansøgninger under Horisont 2020; |
| --- | --- |

20.

| 21. | er imidlertid overrasket over, at forpligtelses- og betalingsbevillingerne for Cosme er reduceret med hhv. 2,9 % og 31,3 %, selv om støtte til SMV'er er udpeget som en af EU's topprioriteter; |
| --- | --- |

21.

| 22. | gentager i forbindelse med forlængelsen af EFSI, at Parlamentet modsætter sig alle yderligere nedskæringer af CEF, og er af den opfattelse, at de ekstra 1,1 mia. EUR, der bevilges til EU-garantien, udelukkende bør tages fra uudnyttede margener (et beløb på 650 mio. EUR) og forventet positiv nettoindtægt (et beløb på 450 mio. EUR); minder om, at rammebeløbet for CEF (IKT-delen) også indbefatter det nye Wifi4EU-initiativ; minder om, at CEF's budget er underlagt systematisk overtegning på grund af utilstrækkelige bevillinger, navnlig med hensyn til infrastrukturdelen; |
| --- | --- |

22.

| 23. | tager Kommissionens forslag om at oprette et europæisk solidaritetskorps til efterretning; bemærker dog med bekymring, at det lovgivningsmæssige forslag, som blev vedtaget den 30. maj 2017, trods Parlamentets advarsler forudsætter, at tre fjerdedele af budgettet til det europæiske solidaritetskorps skal finansieres via omplacering af midler fra eksisterende programmer, og primært fra Erasmus+ (197,7 mio. EUR); er bekymret over risikoen for, hvad denne situation vil medføre for de EU-programmer, og udtrykker sin hensigt om at styrke Erasmus+ i budgettet for 2018; gentager, at alle nye politiske forpligtelser bør finansieres med nye bevillinger og ikke omfordelinger fra eksisterende programmer; |
| --- | --- |

23.

| 24. | glæder sig over den foreslåede udvidelse af den forberedende foranstaltning vedrørende forsvarsforskning og Kommissionens forelæggelse af et lovgivningsmæssigt forslag om et program for udvikling af forsvarsindustrien; |
| --- | --- |

24.

Underudgiftsområde 1b — Økonomisk, social og territorial samhørighed

| 25. | bemærker, at de samlede forpligtelsesbevillinger for underudgiftsområde 1b beløber sig til 55 407,9 mio. EUR, svarende til en stigning på 2,4 % i forhold til 2017-budgettet — når forslaget til ændringsbudget 3 er medtaget; |
| --- | --- |

25.

| 26. | bemærker, at det foreslåede beløb på 46 763,5 mio. EUR i betalingsbevillinger er 25,7 % højere end i 2017, hvilket stort set afspejler faldet i 2017 som følge af forsinkelsen med reelt at få igangsat de nye operationelle programmer; minder om, at upræcise prognoser fra medlemsstaterne har medført en betydelig underudnyttelse af betalingsbevillingerne under underudgiftsområde 1b i 2016 med over 11 mia. EUR, og bemærker, at de foreslåede niveauer for 2018 allerede er blevet nedjusteret med 1,6 mia. siden de sidste prognoser; |
| --- | --- |

26.

| 27. | understreger nødvendigheden af, at gennemførelsen af 2014-2020-programmerne kommer op på fuld hastighed, og er af den faste overbevisning, at enhver »unormal« ophobning af ubetalte regninger skal undgås fremover; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen og medlemsstaterne til at prioritere at få løst alle udestående spørgsmål vedrørende den forsinkede udpegelse af nationale forvaltnings- og attesteringsmyndigheder samt andre flaskehalse for indsendelsen af betalingsanmodninger; håber virkelig, at både de nationale myndigheder og Kommissionen har forbedret deres overslag over betalingsbehovene i 2018-budgettet, og at det foreslåede niveau af betalingsbevillinger udnyttes fuldt ud; erkender, at de langvarige forhandlinger mellem EU-institutionerne om retsgrundlaget er blandt de mange årsager til den nuværende lave gennemførelsesgrad; |
| --- | --- |

27.

| 28. | glæder sig over Kommissionens forslag om at finansiere videreførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og bemærker den foreslåede anvendelse af 233,3 mio. EUR fra den samlede margen for forpligtelser; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at følge anvisningerne i den seneste rapport fra Den Europæiske Revisionsret; minder om, at enhver forhøjelse af den øremærkede bevilling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør matches af tilsvarende beløb fra Den Europæiske Socialfond (ESF); tilkendegiver sin intention om at undersøge alle muligheder for at styrke dette program yderligere i 2018-budgettet; |
| --- | --- |

28.

| 29. | fremhæver, hvor vigtig Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede er for bekæmpelsen af fattigdom og social udstødelse, og anmoder om, at der på 2018-budgettet afsættes tilstrækkelige ressourcer til at gøre det muligt at opfylde målgruppernes behov og fondens mål i tilstrækkelig grad; |
| --- | --- |

29.

Udgiftsområde 2 — Bæredygtig vækst: naturressourcer

| 30. | noterer sig de foreslåede 59 553,5 mio. EUR i forpligtelser (+1,7 % i forhold til 2017) og 56 359,8 mio. EUR i betalinger (+2,6 %) til udgiftsområde 2, hvilket efterlader en margen på 713,5 mio. under loftet for forpligtelsesbevillinger; bemærker, at de forhøjede bevillinger til finansiering af behovene under Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) for 2018 (+2,1 %) primært skyldes, at der forventes at være et betydeligt mindre beløb til rådighed i form af formålsbestemte indtægter i 2018; |
| --- | --- |

30.

| 31. | bemærker, at Kommissionen har efterladt en margen på 713,5 mio. EUR under lofterne for udgiftsområde 2; påpeger, at man på grund af landbrugsmarkedernes øgede volatilitet, ligesom det tidligere var tilfældet med krisen i mejerisektoren, kan forudse, at det kan blive nødvendigt at gøre brug af denne margen; opfordrer Kommissionen til at sikre, at den margen, der efterlades under lofterne, er tilstrækkelig til at imødegå eventuelle kriser, der måtte opstå; |
| --- | --- |

31.

| 32. | fremhæver forlængelsen af ekstraordinære støtteforanstaltninger for visse frugter, for hvilke markedssituationen fortsat er vanskelig; beklager imidlertid, at Kommissionen på nuværende tidspunkt ikke foreslår støtteforanstaltninger i husdyrsektoren, og navnlig inden for mejerisektoren, vedrørende det russiske forbud mod import fra EU, og forventer derfor et kursskifte i denne henseende; forventer derfor, at hvis margenen inden for udgiftsområde 2 anvendes, vil en del heraf blive tildelt mælkeproducenterne i de lande, der er hårdest ramt af den russiske embargo; afventer Kommissionens ændringsskrivelse, som forventes i oktober 2017, og som bør være baseret på ajourførte oplysninger om EGFL-finansiering, verifikation af de reelle behov i landbrugssektoren og tage behørigt hensyn til virkningerne af den russiske embargo og andre markedsudsving; |
| --- | --- |

32.

| 33. | bifalder forhøjelsen af forpligtelserne for Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (+2,4 %) og for LIFE+-programmet (+5,9 %) i overensstemmelse med den finansielle programmering, men beklager, at de væsentligt formindskede betalingsbevillinger synes at afsløre en stadig langsommelig start for disse to programmer i perioden 2014-2020; |
| --- | --- |

33.

Udgiftsområde 3 — Sikkerhed og medborgerskab

| 34. | bemærker de foreslåede 3 473,1 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger til udgiftsområde 3; understreger, at der er behov for fælles, sammenhængende og holdbare løsninger på migrations- og flygtningesituationen og dermed forbundne udfordringer; |
| --- | --- |

34.

| 35. | glæder sig over Kommissionens forslag om yderligere 800 mio. EUR, der er øremærket til at tackle sikkerhedsspørgsmål, især som følge af rækken af terrorangreb i EU; |
| --- | --- |

35.

| 36. | er af den opfattelse, at vigtigheden og den presserende karakter af disse problemer ikke stemmer overens med de betydelige nedskæringer af de foreslåede forpligtelsesbevillinger (-18,9 %) og betalingsbevillinger (-21,7 %) i forhold til 2017, navnlig hvad angår Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden (AMIF), Fonden for Intern Sikkerhed (ISF) og programmet for retlige anliggender; opfordrer til, at der afsættes tilstrækkelig midler til disse fonde; insisterer på, at disse nedskæringer ikke er fuldt berettigede ud fra forsinkelserne med gennemførelsen af de aftalte foranstaltninger og med vedtagelsen af nye lovforslag; opfordrer derfor Kommissionen til at sikre, at der tilvejebringes tilstrækkelige budgetmidler, og at eventuelle yderligere behov hurtigt imødekommes; |
| --- | --- |

36.

| 37. | beklager, at der indtil nu ikke har været et effektivt system til omfordeling, og at dette har medført en ulige byrde for visse medlemsstater, navnlig Italien og Grækenland; minder om, at 361 678 flygtninge og migranter kom til EU i 2016, hvoraf 181 405 ankom til Italien og 173 447 til Grækenland, samt at Italien allerede har modtaget 85 % af de flygtninge og migranter, der indtil nu er ankommet i 2017; beklager, at Italien indtil nu kun har modtaget 147,6 mio. EUR fra AMIF — en sum, som kun repræsenterer 3 % af de samlede udgifter til forvaltning af migrationskrisen; |
| --- | --- |

37.

| 38. | mener endvidere, at samarbejdet mellem medlemsstaterne i sikkerhedsmæssige spørgsmål kunne forstærkes yderligere gennem øget støtte fra EU-budgettet; sætter spørgsmålstegn ved, hvordan et sådant mål vil kunne nås, samtidig med at de relevante ISF-budgetposter skæres væsentligt ned i forhold til 2017-budgettet; understreger behovet for at sikre den nødvendige finansiering til at gennemføre de foreslåede nye oplysnings- og grænsesystemer såsom det europæiske system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse og ind- og udrejsesystemet; |
| --- | --- |

38.

| 39. | mener, at 2018 bliver et centralt år for etableringen af den europæiske dagsorden for migration, idet en række af dens nøglekomponenter er under udvikling; understreger, at det er nødvendigt omhyggeligt at vurdere de budgetmæssige konsekvenser af en række lovgivningsmæssige forslag, der er fremlagt, såsom reformen af det fælles asylsystem (Dublin-systemet), det nye ind- og udrejsesystem og ETIAS system, herunder muligheden for at de vedtages sent; fremhæver vigtigheden af tilstrækkelig finansiering til at matche Unionens ambitioner i denne henseende og i største hast få etableret en effektiv europæisk asyl- og migrationspolitik, i fuld respekt for folkeretten og baseret på solidaritet blandt medlemsstaterne; |
| --- | --- |

39.

| 40. | påpeger, at Kommissionens forslag for tredje år i træk ikke efterlader nogen margen under loftet for udgiftsområde 3, hvilket er bevis for, at det mindste FFR-udgiftsområdes størrelse ikke er tidssvarende, hvilket Parlamentet har argumenteret for som led i midtvejsrevisionsprocessen; glæder sig i den forbindelse over Kommissionens forslag om at mobilisere fleksibilitetsinstrumentet med at beløb på 817 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger, hvilket kun kan lade sig gøre takket være den ekstra fleksibilitet, der opnås med den reviderede FFR-forordning; fastholder, at udgiftsniveauet stadig er utilstrækkeligt, og beklager, at Kommissionen har udskudt et eventuelt yderligere forslag til en fremtidig ændringsskrivelse; |
| --- | --- |

40.

| 41. | erindrer om Parlamentets konsekvent stærke støtte til kultur- og medieprogrammer; bifalder de foreslåede forhøjelser af programmet »Et kreativt Europa« i forhold til 2017-budgettet, herunder til det europæiske år for kulturarv under »Multimedieaktiviteter«; insisterer desuden på tilstrækkelig finansiering til programmet »Europa for Borgerne«; opfordrer Kommissionen til at revidere initiativer under budgetposten til multimedieaktiviteter for at sikre, at budgettet effektivt understøtter uafhængig kvalitetsdækning af EU-anliggender; gentager sin støtte til en bæredygtig flerårig finansieringsordning til Euranet+; glæder sig endelig over forhøjelserne af forpligtelsesbevillingerne til fødevare- og foderprogrammet og forbrugerprogrammet i forhold til 2017-budgettet; understreger endelig vigtigheden af et stærkt sundhedsprogram og et passende budget for at fremme europæisk samarbejde inden for sundhed, herunder nye innovationer på sundhedsområdet, sundhedsmæssige uligheder, byrden i forbindelse med kroniske sygdomme, antimikrobiel resistens, grænseoverskridende sundhedsydelser og adgang til sundhedspleje; |
| --- | --- |

41.

Udgiftsområde 4 — Et globalt Europa

| 42. | beklager den samlede nedskæring i finansieringen til udgiftsområde 4, som beløber sig til 9,6 mia. EUR (-5,6 % i forhold til 2017-budgettet) i forpligtelsesbevillingerne; bemærker, at nedskæringerne i de vigtigste instrumenter til udgiftsområde 4 hovedsagelig er knyttet til tidligere styrkelser, som blev godkendt under 2017-budgettet, af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet og den nye partnerskabsramme under den europæiske dagsorden for migration; |
| --- | --- |

42.

| 43. | mener, at niveauet af nedskæringer i instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde (DCI) og det europæiske naboskabsinstrument (ENI), navnlig til sidstnævntes sydlige komponent, ikke er helt berettiget i betragtning af de mere langsigtede behov for migrationsrelaterede EU-foranstaltninger, som rækker ud over partnerskabsrammens migrationspagter, og dets forpligtelse til international udvikling; opfordrer i denne sammenhæng til en forøgelse af de finansielle midler, der skal afsættes til fredsprocessen og finansiel bistand til Palæstina og UNRWA; minder om vigtigheden af at sikre tilstrækkelige midler til de sydlige naboskabsområder, da stabilitet i Mellemøsten er et centralt element i håndteringen af de grundlæggende årsager til migration; |
| --- | --- |

43.

| 44. | glæder sig ikke desto mindre over de foreslåede forhøjelser af den østlige komponent af ENI, som vil bidrage til at støtte demokratiske reformer og økonomisk integration med EU, navnlig i de lande, der har undertegnet associeringsaftaler med Unionen; |
| --- | --- |

44.

| 45. | bemærker den øgede støtte til politiske reformer i Tyrkiet (IPA II), navnlig i forbindelse med landets tilbageskridt med hensyn til retsstatsforhold, ytringsfrihed og grundlæggende rettigheder; opfordrer Kommissionen til at suspendere førtiltrædelsesmidlerne, hvis tiltrædelsesforhandlingerne suspenderes, og til, såfremt dette scenario udfolder sig, at anvende disse midler til direkte at støtte civilsamfundet i Tyrkiet, og til at investere mere i mellemfolkelige udvekslingsprogrammer som f.eks. Erasmus + for studerende, akademikere og journalister; forventer tilstrækkelige midler til de lande i Vestbalkan, som modtager førtiltrædelsesbistand, og som har presserende behov for økonomisk støtte til reformer; |
| --- | --- |

45.

| 46. | mener, i betragtning af den betydning, som videregående uddannelser har for overordnede reformer i partnerlandene, at de studerendes mobilitet og akademisk samarbejde mellem EU og nabolandene bør modtage kontinuerlig støtte; beklager derfor nedskæringerne i bevillingerne til teknisk og finansiel bistand i henhold til de tre eksterne instrumenter (IPA, ENI og DCI) med henblik på at fremme den internationale dimension af videregående uddannelser i forbindelse med gennemførelsen af programmet Erasmus+. |
| --- | --- |

46.

| 47. | noterer sig Kommissionens forslag om at efterlade en margen på 232 mio. EUR under loftet; er overbevist om, at de udfordringer, der gør sig gældende i forbindelse med EU's optræden udadtil, kræver en vedvarende finansiering, som overstiger den nuværende størrelse af udgiftsområde 4; minder om, at margenen til uforudsete udgifter blev anvendt i 2017-budgettet for at muliggøre finansiering ud over loftet; fastholder, at nye initiativer bør finansieres med nye bevillinger, og at alle muligheder for fleksibilitet op til de niveauer, der er aftalt i forbindelse med FFR-revision, bør udnyttes fuldt ud; |
| --- | --- |

47.

| 48. | opfordrer Kommissionen, som hele tiden henviser til en mulig forlængelse af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet, til at forelægge et reelt forslag om en forlængelse så hurtigt som muligt, hvis den agter at gøre det; minder om Parlamentets, Rådets og Kommissionens forpligtelse til at sikre, at oprettelsen af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet og trustfonde er gennemsigtig og klar og i overensstemmelse med princippet om EU-budgettets enhed for så vidt angår budgetmyndighedens beføjelser, herunder parlamentarisk kontrol; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til atter at overholde deres forpligtelser rettidigt til finansieringen af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet og trustfonde; |
| --- | --- |

48.

| 49. | støtter fuldt ud de løfter, EU afgav på Bruxelleskonferencen om Syrien, som bekræftede de tidligere løfter fra Londonkonferencen; er enig i styrkelsen af ENI og den humanitære bistand med 120 mio. EUR til hver med henblik på at indfri dette løfte; |
| --- | --- |

49.

Udgiftsområde 5 — Administration

| 50. | bemærker, at udgifterne under udgiftsområde 5 er steget med 3,1 % i forhold til 2017-budgettet til 9 682,4 mio. EUR (+ 287,9 mio. EUR); bemærker, at mere end en tredjedel af denne nominelle stigning kan forklares med behovet for ekstra bevillinger til pensioner (+ 108,5 mio. EUR); tager til efterretning, at de ekstra bevillinger primært skyldes et forventet stigende antal pensionister (+4,2 %); tager ligeledes til efterretning, at antallet af pensionister forventes at stige i de kommende år; noterer sig den strenge disciplin med hensyn til administrationsudgifter og den nominelle fastfrysning af alle ikke-lønrelaterede udgifter; |
| --- | --- |

50.

| 51. | bemærker, at den faktiske margen er 93,6 mio. EUR under loftet efter modregningen af 570 mio. EUR for anvendelsen af margenen for uforudsete udgifter under udgiftsområde 3, som blev mobiliseret i 2017; understreger, at andelen af EU-budgettet, der går til udgiftsområde 5, er vokset en smule til 6,0 % (i forpligtelsesbevillinger) på grund af pensioner; |
| --- | --- |

51.

Pilotprojekter — forberedende foranstaltninger

| 52. | understreger vigtigheden af pilotprojekter (PP'er) og forberedende foranstaltninger (FF'er) som redskaber til fastlæggelse af politiske prioriteringer og til lancering af nye initiativer, som kan udvikle sig til at blive faste EU-aktiviteter og -programmer; agter at gå videre med indkredsningen af en afbalanceret pakke af pilotprojekter og forberedende foranstaltninger; bemærker, at margenerne under nogle udgiftsområder i det nuværende forslag er temmelig begrænsede, eller sågar ikke-eksisterende, og agter at undersøge, hvordan der kan gøres plads til eventuelle PP'er og FF'er, uden at det går ud over andre politiske prioriteter; mener, at Kommissionen i sin gennemførelse af PP'er og FF'er trinvis bør underrette Europa-Parlamentets medlemmer om deres oprindelse for at sikre fuld respekt for ånden i deres forslag; |
| --- | --- |

52.

Agenturer

| 53. | bemærker den samlede stigning i budgetforslaget for 2018 til decentrale agenturer med 3,1 % (uden at der er taget højde for formålsbestemte indtægter) og 146 stillinger, men fremhæver de store forskelle mellem agenturer, der allerede er »oppe i omdrejninger« (-11,2 %), og agenturer med »nye opgaver« (+10,5 %); antager, at disse tal er en korrekt afspejling af, at de fleste agenturer siden 2013 har fuldført eller sågar overgået personalenedskæringen med 5 % (nogle vil fuldføre den i 2018), mens personaletilvæksten i samme periode begrænsede sig til agenturer, der beskæftiger sig med migration og sikkerhed (+183 stillinger), finansielt tilsyn (+28 stillinger) samt nogle agenturer, der er blevet pålagt nye opgaver (ERA, EASA og GSA) (+18 stillinger); gentager sin opfordring, som blev udtrykt i dechargeproceduren (5) for 2015, til at sikre ressourcer — og om nødvendigt tilvejebringe yderligere ressourcer — for at sikre, at agenturerne, og herunder det faste sekretariat for agenturernes netværk (som nu hedder Det Fælles Støttekontor), fungerer ordentligt; |
| --- | --- |

53.

| 54. | gentager sin overbevisning om, at de EU-agenturer, der er aktive på området for retlige og indre anliggender, skal have stillet de nødvendige aktionsudgifter og personaleniveauer til rådighed, således at det bliver muligt for dem at udføre de ekstra opgaver og tage hånd om ansvarsområder, som de har fået i de senere år; glæder sig i denne forbindelse over den personaleforøgelse, der foreslås for Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (Frontex) og Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO), som Parlamentet betragter som et minimum for at sikre, at disse agenturer kan udføre deres operationer effektivt; understreger, at det foreslåede budget og personaleniveau for Europol er tilstrækkeligt til, at det kan udføre sine pålagte opgaver, som Kommissionen og medlemsstaterne har truffet afgørelse om i de foregående år for at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne, navnlig inden for terrorbekæmpelse, organiseret kriminalitet, it-kriminalitet og menneskehandel og om beskyttelse af uledsagede børn; fremhæver de mangler, der er blevet påpeget i den nuværende informationsstruktur, og opfordrer indtrængende Kommissionen til at bistå eu-LISA med passende menneskelige og økonomiske ressourcer, således at det kan udføre de ekstra opgaver og opfylde det ansvar, som det for nyligt er blevet tildelt i denne henseende; understreger den vigtige rolle, som EASO spiller med hensyn til at støtte medlemsstaterne i forvaltningen af asylansøgninger, navnlig i forbindelse med et stigende antal asylansøgere; beklager faldet i operationel finansiering (-23,6 % i forhold til 2017) og medarbejderantallet (-4 %) for Eurojust, som i øjeblikket står over for at skulle håndtere flere sager; |
| --- | --- |

54.

| 55. | bemærker med bekymring, at EU's agenturer inden for beskæftigelse og erhvervsuddannelse (Cedefop, ETF, EU-OSHA, Eurofound) og miljøforanstaltninger (ECDC, ECHA, EEA, EFSA, EMA), behandles som et særligt mål for personalenedskæringer (henholdsvis - 5 og - 12 stillinger); mener, at dette er i modstrid med Unionens overordnede politikker om at skabe anstændige og stabile arbejdspladser og bekæmpe klimaforandringer; glæder sig over forøgelsen af personale og forhøjelsen af budgettet til ACER og GSA, men understreger, at disse stigninger ikke er tilstrækkelige til, at agenturerne kan udføre deres opgaver; |
| --- | --- |

55.

| 56. | bemærker, at 2018 er den tredje REACH-registreringsfrist, som berører et stort antal virksomheder i Europa og det største antal SMV'er til dato, og at dette dermed vil få en betydelig indvirkning på ECHA's arbejdsbyrde; opfordrer derfor Kommissionen til at afstå fra den planlagte reduktion på seks midlertidige stillinger i 2018 og til at udsætte denne reduktion frem til 2019, således at ECHA effektivt kan gennemføre hele sit arbejdsprogram for 2018; bemærker i denne forbindelse, at ECHA allerede har gennemført en personalereduktion på 10 % for REACH siden 2012; |
| --- | --- |

56.

o

o o

| 57. | minder om, at integration af ligestillingsaspektet er en retlig forpligtelse, der følger direkte af traktaterne; opfordrer til en styrkelse af kønsbudgettering inden for budgetproceduren og til at anvende budgetudgifter som et effektivt redskab til fremme af ligestilling mellem kvinder og mænd; anbefaler, at der udvikles en budgetplan for integration af ligestillingsaspektet i EU's institutioner i henhold til det vedtagne pilotprojekt, og at der i fremtiden indføres en særlig budgetpost til koordinering af integrationen af ligestillingsaspektet i alle EU's institutioner; |
| --- | --- |

57.

| 58. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

58.

---

(1)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

(2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0085.

(5)  Se Europa-Parlamentets beslutning af 27. april 2017 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions agenturer for regnskabsåret 2015: præstation, økonomisk forvaltning og kontrol (Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0155.

---

BILAG:

FÆLLES ERKLÆRING OM DATOER FOR BUDGETPROCEDUREN OG RETNINGSLINJER FOR ARBEJDET I FORLIGSUDVALGET I 2018

| A. | I henhold til del A i bilaget til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning er Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen enige om følgende nøgledatoer for budgetproceduren i 2018:






  1. | Der indkaldes til trepartsmøde den 13. juli om formiddagen inden vedtagelsen af Rådets holdning. |
| --- | --- | --- |

A.

1.

Der indkaldes til trepartsmøde den 13. juli om formiddagen inden vedtagelsen af Rådets holdning.

| 2. | Kommissionen vil bestræbe sig på at forelægge budgetoverslaget for 2018 i slutningen af maj. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen vil bestræbe sig på at forelægge budgetoverslaget for 2018 i slutningen af maj.

| 3. | Rådet vil bestræbe sig på at vedtage sin holdning og fremsende den til Europa-Parlamentet senest i uge 37 (den tredje uge af september) med henblik på i tide at nå frem til en aftale med Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

3.

Rådet vil bestræbe sig på at vedtage sin holdning og fremsende den til Europa-Parlamentet senest i uge 37 (den tredje uge af september) med henblik på i tide at nå frem til en aftale med Europa-Parlamentet.

| 4. | Europa-Parlamentets Budgetudvalg stemmer om ændringsforslag til Rådets holdning senest inden udgangen af uge 41 (midten af oktober). |
| --- | --- |

4.

Europa-Parlamentets Budgetudvalg stemmer om ændringsforslag til Rådets holdning senest inden udgangen af uge 41 (midten af oktober).

| 5. | Der indkaldes til trepartsmøde den 18. oktober om eftermiddagen inden Europa-Parlamentets behandling. |
| --- | --- |

5.

Der indkaldes til trepartsmøde den 18. oktober om eftermiddagen inden Europa-Parlamentets behandling.

| 6. | Europa-Parlamentets plenarforsamling vil stemme om sin behandling i uge 43 (plenarmødet den 23.-26. oktober). |
| --- | --- |

6.

Europa-Parlamentets plenarforsamling vil stemme om sin behandling i uge 43 (plenarmødet den 23.-26. oktober).

| 7. | Forligsperioden vil begynde den 31. oktober. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 314, stk. 4, litra c), i TEUF skal forligsperioden slutte den 20. november 2017. |
| --- | --- |

7.

Forligsperioden vil begynde den 31. oktober. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 314, stk. 4, litra c), i TEUF skal forligsperioden slutte den 20. november 2017.

| 8. | Forligsudvalget vil mødes den 6. november om eftermiddagen med Europa-Parlamentet som vært og den 17. november med Rådet som vært og kan mødes igen efter behov. Forligsudvalgets møder vil blive forberedt på et eller flere trepartsmøder. Der er fastsat et trepartsmøde til den 9. november om formiddagen. Der kan indkaldes til yderligere trepartsmøder i løbet af forligsperioden på 21 dage, herunder eventuelt den 13. eller 14. november (Strasbourg). |
| --- | --- |

8.

Forligsudvalget vil mødes den 6. november om eftermiddagen med Europa-Parlamentet som vært og den 17. november med Rådet som vært og kan mødes igen efter behov. Forligsudvalgets møder vil blive forberedt på et eller flere trepartsmøder. Der er fastsat et trepartsmøde til den 9. november om formiddagen. Der kan indkaldes til yderligere trepartsmøder i løbet af forligsperioden på 21 dage, herunder eventuelt den 13. eller 14. november (Strasbourg).

| B. | Retningslinjerne for Forligsudvalgets arbejde findes i del E i bilaget til ovennævnte interinstitutionelle aftale. |
| --- | --- |

B.

---

Torsdag den 6. juli 2017

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/263 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/263

---

P8_TA(2017)0311

Den europæiske fond for bæredygtig udvikling (EFSD) og oprettelse af en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD) og om oprettelse af en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond (COM(2016)0586 — C8-0377/2016 — 2016/0281(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 334/39)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0586), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0586),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, artikel 209, stk. 1, og artikel 212, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0377/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, artikel 209, stk. 1, og artikel 212, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0377/2016),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 28. juni 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 28. juni 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til de fælles drøftelser mellem Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget og Budgetudvalget, jf. forretningsordenens artikel 55, |
| --- | --- |

—

der henviser til de fælles drøftelser mellem Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget og Budgetudvalget, jf. forretningsordenens artikel 55,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget og Budgetudvalget og udtalelse fra Budgetkontroludvalget (A8-0170/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget og Budgetudvalget og udtalelse fra Budgetkontroludvalget (A8-0170/2017),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen erstatter, i væsentlig grad ændrer eller agter i væsentlig grad at ændre sit forslag; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

3.

---

P8_TC1-COD(2016)0281

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om oprettelse af Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD), en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) 2017/1601.)

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/264 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/264

---

P8_TA(2017)0312

Tilladte former for anvendelse af visse værker og andre beskyttede frembringelser til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om visse tilladte former for anvendelse af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, og om ændring af direktiv 2001/29/EF om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (COM(2016)0596 — C8-0381/2016 — 2016/0278(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 334/40)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0596), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0596),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0381/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0381/2016),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til udtalelse af 25. januar 2017 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse af 25. januar 2017 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

| — | der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 19. maj 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 19. maj 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Kultur- og Uddannelsesudvalget og Udvalget for Andragender (A8-0097/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Kultur- og Uddannelsesudvalget og Udvalget for Andragender (A8-0097/2017),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen erstatter, i væsentlig grad ændrer eller agter i væsentlig grad at ændre sit forslag; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

3.

---

(1)  EUT C 125 af 21.4.2017, s. 27.

---

P8_TC1-COD(2016)0278

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/... om visse tilladte former for anvendelse af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, og om ændring af direktiv 2001/29/EF om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, direktiv (EU) 2017/1564.)

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/265 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/265

---

P8_TA(2017)0313

Grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre beskyttede frembringelser i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde, synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap (COM(2016)0595 — C8-0380/2016 — 2016/0279(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 334/41)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0595), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0595),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0380/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0380/2016),

| — | der henviser til udtalelse fra Retsudvalget om det foreslåede retsgrundlag, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Retsudvalget om det foreslåede retsgrundlag,

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, og artikel 114, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, og artikel 114, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 5. juli 2017 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 5. juli 2017 (1),

| — | der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 19. maj 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 69f, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 19. maj 2017 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59 og 39, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59 og 39,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Kultur- og Uddannelsesudvalget og Udvalget for Andragender (A8-0102/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Kultur- og Uddannelsesudvalget og Udvalget for Andragender (A8-0102/2017),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen erstatter, i væsentlig grad ændrer eller agter i væsentlig grad at ændre sit forslag; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

3.

---

(1)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

---

P8_TC1-COD(2016)0279

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 6. juli 2017 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/... om grænseoverskridende udveksling mellem Unionen og tredjelande af visse værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret og beslægtede rettigheder, i tilgængeligt format til gavn for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) 2017/1563.)

---

| 19.9.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 334/266 |
| --- | --- | --- | --- |

19.9.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 334/266

---

P8_TA(2017)0314

Mekanismer til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning i EU *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 6. juli 2017 om forslag til Rådets direktiv om mekanismer til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning i Den Europæiske Union (COM(2016)0686 — C8-0035/2017 — 2016/0338(CNS))

(Særlig lovgivningsprocedure — høring)

(2018/C 334/42)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (COM(2016)0686), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (COM(2016)0686),

| — | der henviser til artikel 115 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0035/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 115 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0035/2017),

| — | der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af den svenske Riksdag, om at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet, |
| --- | --- |

—

der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af den svenske Riksdag, om at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet,

| — | der henviser til sine beslutninger af 25. november 2015 (1) og af 6. juli 2016 (2) om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning, |
| --- | --- |

—

der henviser til sine beslutninger af 25. november 2015 (1) og af 6. juli 2016 (2) om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 78c, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 78c,

| — | der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A8-0225/2017), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A8-0225/2017),

| 1. | godkender Kommissionens udkast som ændret; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer Kommissionen til at ændre sit forslag i overensstemmelse hermed, jf. artikel 293, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har godkendt; |
| --- | --- |

3.

| 4. | anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre sit udkast i væsentlig grad; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer Rådet til at overveje muligheden for en gradvis ophævelse af konventionen af 23. juli 1990 om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud (3) efter vedtagelsen af dette direktiv, og derved styrke en koordineret EU-tilgang til tvistbilæggelse ved hjælp af dette direktiv; |
| --- | --- |

5.

| 6. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

6.

Ændring 1

Forslag til direktiv

Betragtning 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (1) | Situationer
  , hvor forskellige medlemsstater beskatter den samme indkomst eller kapital to gange, kan skabe betydelige skattemæssige hindringer for virksomheder med grænseoverskridende aktiviteter. De skaber en urimelig skattebyrde for virksomhederne og medfører sandsynligvis økonomiske forvridninger og ineffektivitet
  og kan have
  negativ virkning på investeringer og vækst på tværs af grænserne. |

Kommissionens forslag

Ændring

(1)

Situationer
  , hvor forskellige medlemsstater beskatter den samme indkomst eller kapital to gange, kan skabe betydelige skattemæssige hindringer for virksomheder med grænseoverskridende aktiviteter. De skaber en urimelig skattebyrde for virksomhederne og medfører sandsynligvis økonomiske forvridninger og ineffektivitet
  og kan have
  negativ virkning på investeringer og vækst på tværs af grænserne.

| (1) | På grundlag af princippet om retfærdig og effektiv beskatning skal alle foretagender betale en rimelig skat der, hvor overskuddet genereres, men dobbeltbeskatning og dobbelt ikke-beskatning skal undgås. Situationer
  , hvor forskellige medlemsstater beskatter den samme indkomst eller kapital to gange, kan skabe betydelige skattemæssige hindringer,
  hovedsagelig
  for
  små og mellemstore
  virksomheder med grænseoverskridende aktiviteter,
  og dermed have en negativ virkning på det indre markeds funktion
  . De skaber en urimelig skattebyrde
  , medfører manglende retssikkerhed og unødvendige omkostninger
  for virksomhederne og medfører sandsynligvis økonomiske forvridninger og ineffektivitet
  . De har også en
  negativ virkning på investeringer og vækst på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

(1)

På grundlag af princippet om retfærdig og effektiv beskatning skal alle foretagender betale en rimelig skat der, hvor overskuddet genereres, men dobbeltbeskatning og dobbelt ikke-beskatning skal undgås. Situationer
  , hvor forskellige medlemsstater beskatter den samme indkomst eller kapital to gange, kan skabe betydelige skattemæssige hindringer,
  hovedsagelig
  for
  små og mellemstore
  virksomheder med grænseoverskridende aktiviteter,
  og dermed have en negativ virkning på det indre markeds funktion
  . De skaber en urimelig skattebyrde
  , medfører manglende retssikkerhed og unødvendige omkostninger
  for virksomhederne og medfører sandsynligvis økonomiske forvridninger og ineffektivitet
  . De har også en
  negativ virkning på investeringer og vækst på tværs af grænserne.

Ændring 2

Forslag til direktiv

Betragtning 1 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (1a) | Den 25. november 2015 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning, hvor det anfægtede nytten af voldgiftskonventionen af 23. juli 1990 om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud

   (1a)

  (EU-voldgiftskonventionen) og gav udtryk for, at det mener, at dette instrument bør ændres og gøres mere effektivt eller erstattes af en EU-tvistbilæggelsesordning med mere effektive gensidige aftaleprocedurer. Den 6. juli 2016 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning, hvor det understregede, at fastsættelsen af en klar tidsramme for tvistbilæggelsesprocedurer er af central betydning for effektiviseringen af systemerne. |

Kommissionens forslag

Ændring

(1a)

Den 25. november 2015 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning, hvor det anfægtede nytten af voldgiftskonventionen af 23. juli 1990 om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud

   (1a)

  (EU-voldgiftskonventionen) og gav udtryk for, at det mener, at dette instrument bør ændres og gøres mere effektivt eller erstattes af en EU-tvistbilæggelsesordning med mere effektive gensidige aftaleprocedurer. Den 6. juli 2016 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning, hvor det understregede, at fastsættelsen af en klar tidsramme for tvistbilæggelsesprocedurer er af central betydning for effektiviseringen af systemerne.

Ændring 3

Forslag til direktiv

Betragtning 1 b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (1b) | Den 16. december 2015 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning med henstillinger til Kommissionen om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i Unionens selskabsbeskatningspolitik, hvor det opfordrede Kommissionen til at foreslå lovgivning til bedre behandling af grænseoverskridende tvister om dobbeltbeskatning i Unionen og med fokus på tilfælde af ikke kun dobbeltbeskatning, men også dobbelt ikkebeskatning. Det slog ligeledes til lyd for klarere regler og strengere tidsfrister og større gennemsigtighed. |

Kommissionens forslag

Ændring

(1b)

Den 16. december 2015 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning med henstillinger til Kommissionen om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i Unionens selskabsbeskatningspolitik, hvor det opfordrede Kommissionen til at foreslå lovgivning til bedre behandling af grænseoverskridende tvister om dobbeltbeskatning i Unionen og med fokus på tilfælde af ikke kun dobbeltbeskatning, men også dobbelt ikkebeskatning. Det slog ligeledes til lyd for klarere regler og strengere tidsfrister og større gennemsigtighed.

Ændring 4

Forslag til direktiv

Betragtning 1 c (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (1c) | Forsøg på at eliminere dobbeltbeskatning har ofte ført til en »dobbelt ikkebeskatning«, hvor selskaber benytter sig af udhuling af skattegrundlag og overførsel af overskud til at have deres overskud beskattet i medlemsstater med en selskabsskat tæt på nul. Denne igangværende praksis fordrejer konkurrencen, skader nationale virksomheder og undergraver beskatningen til skade for vækst og beskæftigelse. |

Kommissionens forslag

Ændring

(1c)

Forsøg på at eliminere dobbeltbeskatning har ofte ført til en »dobbelt ikkebeskatning«, hvor selskaber benytter sig af udhuling af skattegrundlag og overførsel af overskud til at have deres overskud beskattet i medlemsstater med en selskabsskat tæt på nul. Denne igangværende praksis fordrejer konkurrencen, skader nationale virksomheder og undergraver beskatningen til skade for vækst og beskæftigelse.

Ændring 5

Forslag til direktiv

Betragtning 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (2) | Derfor er det nødvendigt, at mekanismerne i Unionen sikrer, at tvister om dobbeltbeskatning bilægges, og at dobbeltbeskatning ophæves på effektiv vis. |

Kommissionens forslag

Ændring

(2)

Derfor er det nødvendigt, at mekanismerne i Unionen sikrer, at tvister om dobbeltbeskatning bilægges, og at dobbeltbeskatning ophæves på effektiv vis.

| (2) | Nuværende tvistbilæggelsesprocedurer er for lange, kostbare og fører ofte ikke til nogen aftale, i nogle tilfælde uden nogen anerkendelse overhovedet. Nogle virksomheder accepterer i øjeblikket dobbeltbeskatning i stedet for at bruge penge og tid på besværlige procedurer for at undgå dobbeltbeskatning.
  Derfor er det nødvendigt, at mekanismerne i Unionen sikrer, at tvister om dobbeltbeskatning bilægges effektivt og hurtigt, og at de kan håndhæves, og at dobbeltbeskatning ophæves på effektiv
  og rettidig
  vis
  med regelmæssig og effektiv kommunikation til skatteyderne
  . |
| --- | --- |

(2)

Nuværende tvistbilæggelsesprocedurer er for lange, kostbare og fører ofte ikke til nogen aftale, i nogle tilfælde uden nogen anerkendelse overhovedet. Nogle virksomheder accepterer i øjeblikket dobbeltbeskatning i stedet for at bruge penge og tid på besværlige procedurer for at undgå dobbeltbeskatning.
  Derfor er det nødvendigt, at mekanismerne i Unionen sikrer, at tvister om dobbeltbeskatning bilægges effektivt og hurtigt, og at de kan håndhæves, og at dobbeltbeskatning ophæves på effektiv
  og rettidig
  vis
  med regelmæssig og effektiv kommunikation til skatteyderne
  .

Ændring 6

Forslag til direktiv

Betragtning 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (3) | De nuværende mekanismer,
  som
  er fastsat i bilaterale
  skatteaftaler
  , giver ikke fuldstændig rettidig fritagelse for dobbeltbeskatning i alle tilfælde.
  Den eksisterende konvention om ophævelse af dobbeltbeskatning
  i 
  forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud (90/436/EØF)

   (7)

  (EU-voldgiftskonventionen)
  har et begrænset anvendelsesområde,
  idet
  den
  alene
  finder anvendelse på tvister om afregningspriser og
  henførslen
  af overskud til faste driftssteder. Den overvågning, der blev foretaget som led i gennemførelsen af EU-voldgiftskonventionen, har afsløret visse væsentlige mangler, navnlig med hensyn adgang til proceduren
  og
  procedurens varighed og
  effektive
  afslutning. |

Kommissionens forslag

Ændring

(3)

De nuværende mekanismer,
  som
  er fastsat i bilaterale
  skatteaftaler
  , giver ikke fuldstændig rettidig fritagelse for dobbeltbeskatning i alle tilfælde.
  Den eksisterende konvention om ophævelse af dobbeltbeskatning
  i 
  forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud (90/436/EØF)

   (7)

  (EU-voldgiftskonventionen)
  har et begrænset anvendelsesområde,
  idet
  den
  alene
  finder anvendelse på tvister om afregningspriser og
  henførslen
  af overskud til faste driftssteder. Den overvågning, der blev foretaget som led i gennemførelsen af EU-voldgiftskonventionen, har afsløret visse væsentlige mangler, navnlig med hensyn adgang til proceduren
  og
  procedurens varighed og
  effektive
  afslutning.

| (3) | De nuværende mekanismer,
  der
  er fastsat i bilaterale
  overenskomster om dobbeltbeskatning
  , giver ikke fuldstændig rettidig fritagelse for dobbeltbeskatning i alle tilfælde.
  De mekanismer, der er fastsat i disse overenskomster er
  i 
  mange tilfælde langvarige og omkostningskrævende, svære at få adgang til, og de fører ikke altid til enighed. Unionens voldgiftskonvention
  har et begrænset anvendelsesområde,
  da
  den
  kun
  finder anvendelse på tvister om
  interne
  afregningspriser og
  fordelingen
  af overskud til faste driftssteder. Den overvågning, der blev foretaget som led i gennemførelsen af EU-voldgiftskonventionen, har afsløret visse væsentlige mangler, navnlig med hensyn
  til
  adgang til proceduren
  , manglen på retsmidler,
  procedurens varighed og
  manglen på en endelig bindende effektiv
  afslutning.
  Disse mangler udgør en hindring for investering og bør fjernes. |
| --- | --- |

(3)

De nuværende mekanismer,
  der
  er fastsat i bilaterale
  overenskomster om dobbeltbeskatning
  , giver ikke fuldstændig rettidig fritagelse for dobbeltbeskatning i alle tilfælde.
  De mekanismer, der er fastsat i disse overenskomster er
  i 
  mange tilfælde langvarige og omkostningskrævende, svære at få adgang til, og de fører ikke altid til enighed. Unionens voldgiftskonvention
  har et begrænset anvendelsesområde,
  da
  den
  kun
  finder anvendelse på tvister om
  interne
  afregningspriser og
  fordelingen
  af overskud til faste driftssteder. Den overvågning, der blev foretaget som led i gennemførelsen af EU-voldgiftskonventionen, har afsløret visse væsentlige mangler, navnlig med hensyn
  til
  adgang til proceduren
  , manglen på retsmidler,
  procedurens varighed og
  manglen på en endelig bindende effektiv
  afslutning.
  Disse mangler udgør en hindring for investering og bør fjernes.

Ændring 7

Forslag til direktiv

Betragtning 3 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (3a) | For at skabe et fair, klart og stabilt skattemæssigt miljø og mindske antallet af tvister om dobbeltbeskatning i det indre marked er det nødvendigt med i det mindste nogle mindstekrav til konvergens i Unionens selskabsbeskatningspolitik. Den indførelse af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag, som Kommissionen foreslår

   (1a)

  , er den mest effektive måde at fjerne risikoen for dobbeltbeskatning af virksomheder. |

Kommissionens forslag

Ændring

(3a)

For at skabe et fair, klart og stabilt skattemæssigt miljø og mindske antallet af tvister om dobbeltbeskatning i det indre marked er det nødvendigt med i det mindste nogle mindstekrav til konvergens i Unionens selskabsbeskatningspolitik. Den indførelse af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag, som Kommissionen foreslår

   (1a)

  , er den mest effektive måde at fjerne risikoen for dobbeltbeskatning af virksomheder.

Ændring 8

Forslag til direktiv

Betragtning 4

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (4) | For at skabe et mere fair skattemiljø er der brug for at styrke reglerne om gennemsigtighed og foranstaltningerne mod skatteundgåelse. Samtidig er det i et fair skattesystems ånd at sikre, at skattesubjekter ikke beskattes to gange af den samme indkomst, og at mekanismerne til tvistbilæggelse er dækkende, effektive og bæredygtige. Det er også
  nødvendigt
  at forbedre mekanismerne til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning for at imødegå risikoen for et øget antal tvister om dobbelt- eller flerbeskatning vedrørende potentielt store beløb, der opstår i kølvandet på mere regelmæssige og fokuserede revisionspraksisser i skatteforvaltningerne. |

Kommissionens forslag

Ændring

(4)

For at skabe et mere fair skattemiljø er der brug for at styrke reglerne om gennemsigtighed og foranstaltningerne mod skatteundgåelse. Samtidig er det i et fair skattesystems ånd at sikre, at skattesubjekter ikke beskattes to gange af den samme indkomst, og at mekanismerne til tvistbilæggelse er dækkende, effektive og bæredygtige. Det er også
  nødvendigt
  at forbedre mekanismerne til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning for at imødegå risikoen for et øget antal tvister om dobbelt- eller flerbeskatning vedrørende potentielt store beløb, der opstår i kølvandet på mere regelmæssige og fokuserede revisionspraksisser i skatteforvaltningerne.

| (4) | For at skabe et mere fair skattemiljø
  for foretagender, der er aktive i Unionen,
  er der brug for at styrke reglerne om gennemsigtighed og foranstaltningerne mod skatteundgåelse
  og skatteunddragelse på nationalt, europæisk og internationalt plan. At undgå dobbelt ikkebeskatning skal fortsat være en prioritet for Unionen.
  Samtidig er det i et fair skattesystems ånd at sikre, at skattesubjekter ikke beskattes to gange af den samme indkomst, og at mekanismerne til tvistbilæggelse er dækkende, effektive og bæredygtige. Det er også
  af stor vigtighed
  at forbedre mekanismerne til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning for at imødegå risikoen for et øget antal tvister om dobbelt- eller flerbeskatning vedrørende potentielt store beløb, der opstår i kølvandet på mere regelmæssige og fokuserede revisionspraksisser i skatteforvaltningerne. |
| --- | --- |

(4)

For at skabe et mere fair skattemiljø
  for foretagender, der er aktive i Unionen,
  er der brug for at styrke reglerne om gennemsigtighed og foranstaltningerne mod skatteundgåelse
  og skatteunddragelse på nationalt, europæisk og internationalt plan. At undgå dobbelt ikkebeskatning skal fortsat være en prioritet for Unionen.
  Samtidig er det i et fair skattesystems ånd at sikre, at skattesubjekter ikke beskattes to gange af den samme indkomst, og at mekanismerne til tvistbilæggelse er dækkende, effektive og bæredygtige. Det er også
  af stor vigtighed
  at forbedre mekanismerne til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning for at imødegå risikoen for et øget antal tvister om dobbelt- eller flerbeskatning vedrørende potentielt store beløb, der opstår i kølvandet på mere regelmæssige og fokuserede revisionspraksisser i skatteforvaltningerne.

Ændring 9

Forslag til direktiv

Betragtning 5

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (5) | For at opbygge et fair og effektivt selskabsskattesystem i Unionen er det derfor nødvendigt at indføre en effektiv og virkningsfuld retlig ramme for bilæggelse af tvister om skatteforhold, som sikrer retssikkerhed og
  et erhvervsvenligt investeringsklima
  .
  Mekanismerne til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning bør også skabe en ensartet og gennemsigtig ramme for løsning af problemer vedrørende dobbeltbeskatning og som sådan give alle skattesubjekter fordele. |

Kommissionens forslag

Ændring

(5)

For at opbygge et fair og effektivt selskabsskattesystem i Unionen er det derfor nødvendigt at indføre en effektiv og virkningsfuld retlig ramme for bilæggelse af tvister om skatteforhold, som sikrer retssikkerhed og
  et erhvervsvenligt investeringsklima
  .
  Mekanismerne til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning bør også skabe en ensartet og gennemsigtig ramme for løsning af problemer vedrørende dobbeltbeskatning og som sådan give alle skattesubjekter fordele.

| (5) | For at opbygge et fair og effektivt selskabsskattesystem i Unionen er det derfor nødvendigt at indføre en effektiv og virkningsfuld retlig ramme for bilæggelse af tvister om skatteforhold, som sikrer retssikkerhed og fremme
  investeringer
  .
  Medlemsstaterne bør til dette formål afsætte passende menneskelige, tekniske og finansielle ressourcer til de kompetente myndigheder. |
| --- | --- |

(5)

For at opbygge et fair og effektivt selskabsskattesystem i Unionen er det derfor nødvendigt at indføre en effektiv og virkningsfuld retlig ramme for bilæggelse af tvister om skatteforhold, som sikrer retssikkerhed og fremme
  investeringer
  .
  Medlemsstaterne bør til dette formål afsætte passende menneskelige, tekniske og finansielle ressourcer til de kompetente myndigheder.

Ændring 10

Forslag til direktiv

Betragtning 5 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (5a) | Unionen har potentialet til at blive et forbillede og en global leder inden for skattemæssig gennemsigtighed og koordinering. Ordningerne til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning bør derfor også skabe en ensartet og gennemsigtig ramme for at løse spørgsmålene om dobbeltbeskatning og skabe fordele for alle skattesubjekter. Medmindre det kan dokumenteres af de pågældende skattesubjekter, at flere følsomme handelsmæssige, industrielle eller erhvervsmæssige oplysninger i afgørelsen ikke må offentliggøres, bør alle endelige afgørelser offentliggøres i deres helhed og også stilles til rådighed af Kommissionen i et fælles dataformat og på en centralt forvaltet webside. Offentliggørelsen af endelige afgørelser er i den offentlige interesse, da den forbedrer forståelsen af, hvordan reglerne skal fortolkes og anvendes. Dette direktiv vil kun kunne udnyttes fuldt ud, hvis tilsvarende regler også anvendes i tredjelande. Derfor bør Kommissionen også fremme oprettelsen af bindende tvistbilæggelsesprocedurer på internationalt plan. |

Kommissionens forslag

Ændring

(5a)

Unionen har potentialet til at blive et forbillede og en global leder inden for skattemæssig gennemsigtighed og koordinering. Ordningerne til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning bør derfor også skabe en ensartet og gennemsigtig ramme for at løse spørgsmålene om dobbeltbeskatning og skabe fordele for alle skattesubjekter. Medmindre det kan dokumenteres af de pågældende skattesubjekter, at flere følsomme handelsmæssige, industrielle eller erhvervsmæssige oplysninger i afgørelsen ikke må offentliggøres, bør alle endelige afgørelser offentliggøres i deres helhed og også stilles til rådighed af Kommissionen i et fælles dataformat og på en centralt forvaltet webside. Offentliggørelsen af endelige afgørelser er i den offentlige interesse, da den forbedrer forståelsen af, hvordan reglerne skal fortolkes og anvendes. Dette direktiv vil kun kunne udnyttes fuldt ud, hvis tilsvarende regler også anvendes i tredjelande. Derfor bør Kommissionen også fremme oprettelsen af bindende tvistbilæggelsesprocedurer på internationalt plan.

Ændring 11

Forslag til direktiv

Betragtning 5 b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (5b) | En effektiv ramme bør give medlemsstaterne mulighed for at foreslå alternative tvistbilæggelsesmekanismer, der i højere grad tager hensyn til de særlige karakteristika ved små og mellemstore virksomheder (SMV'er) og kan føre til lavere omkostninger, mindre bureaukrati, større effektivitet og hurtigere fjernelse af dobbeltbeskatning. |

Kommissionens forslag

Ændring

(5b)

En effektiv ramme bør give medlemsstaterne mulighed for at foreslå alternative tvistbilæggelsesmekanismer, der i højere grad tager hensyn til de særlige karakteristika ved små og mellemstore virksomheder (SMV'er) og kan føre til lavere omkostninger, mindre bureaukrati, større effektivitet og hurtigere fjernelse af dobbeltbeskatning.

Ændring 12

Forslag til direktiv

Betragtning 6

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (6) | Ophævelse af dobbeltbeskatning bør opnås gennem en procedure
  efter hvilken
  en sag i første omgang
  indbringes
  for skattemyndighederne i de berørte medlemsstater med henblik på at bilægge tvisten gennem en fælles aftaleprocedure. Hvis der ikke er opnået enighed inden for en vis frist, bør sagen overdrages til et rådgivende udvalg eller
  udvalget
  for alternativ tvistbilæggelse, der både består af repræsentanter for de berørte skattemyndigheder og af uafhængige personer. Skattemyndighederne bør træffe en endelig bindende afgørelse med henvisning til udtalelsen fra
  et
  rådgivende udvalg eller et udvalg for alternativ tvistbilæggelse. |

Kommissionens forslag

Ændring

(6)

Ophævelse af dobbeltbeskatning bør opnås gennem en procedure
  efter hvilken
  en sag i første omgang
  indbringes
  for skattemyndighederne i de berørte medlemsstater med henblik på at bilægge tvisten gennem en fælles aftaleprocedure. Hvis der ikke er opnået enighed inden for en vis frist, bør sagen overdrages til et rådgivende udvalg eller
  udvalget
  for alternativ tvistbilæggelse, der både består af repræsentanter for de berørte skattemyndigheder og af uafhængige personer. Skattemyndighederne bør træffe en endelig bindende afgørelse med henvisning til udtalelsen fra
  et
  rådgivende udvalg eller et udvalg for alternativ tvistbilæggelse.

| (6) | Ophævelse af dobbeltbeskatning bør opnås gennem en procedure
  , som er let at anvende.
  En sag
  indbringes
  i første omgang for skattemyndighederne i de berørte medlemsstater med henblik på at bilægge tvisten gennem en fælles aftaleprocedure. Hvis der ikke er opnået enighed inden for en vis frist, bør sagen overdrages til et rådgivende udvalg eller
  et udvalg
  for alternativ tvistbilæggelse, der både består af repræsentanter for de berørte skattemyndigheder og af uafhængige personer
  , der skal opføres i et offentligt tilgængeligt register over uafhængige personer
  . Skattemyndighederne bør træffe en endelig bindende afgørelse med henvisning til udtalelsen fra
  det
  rådgivende udvalg eller et udvalg for alternativ tvistbilæggelse. |
| --- | --- |

(6)

Ophævelse af dobbeltbeskatning bør opnås gennem en procedure
  , som er let at anvende.
  En sag
  indbringes
  i første omgang for skattemyndighederne i de berørte medlemsstater med henblik på at bilægge tvisten gennem en fælles aftaleprocedure. Hvis der ikke er opnået enighed inden for en vis frist, bør sagen overdrages til et rådgivende udvalg eller
  et udvalg
  for alternativ tvistbilæggelse, der både består af repræsentanter for de berørte skattemyndigheder og af uafhængige personer
  , der skal opføres i et offentligt tilgængeligt register over uafhængige personer
  . Skattemyndighederne bør træffe en endelig bindende afgørelse med henvisning til udtalelsen fra
  det
  rådgivende udvalg eller et udvalg for alternativ tvistbilæggelse.

Ændring 13

Forslag til direktiv

Betragtning 7 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (7a) | Proceduren for bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning, der er omhandlet i dette direktiv, består bl.a. i tvistbilæggelse for skattesubjekter. Dette omfatter procedurer med gensidig aftale i henhold til bilaterale dobbeltbeskatningsoverenskomster eller EU-voldgiftskonventionen. Den procedure for tvistbilæggelse, der er fastsat i dette direktiv, bør prioriteres i forhold til de øvrige løsningsmodeller, da den giver mulighed for en koordineret tilgang i hele Unionen til tvistbilæggelse, som omfatter klare og bindende regler, en pligt til at fjerne dobbeltbeskatning og en fast tidsramme. |

Kommissionens forslag

Ændring

(7a)

Proceduren for bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning, der er omhandlet i dette direktiv, består bl.a. i tvistbilæggelse for skattesubjekter. Dette omfatter procedurer med gensidig aftale i henhold til bilaterale dobbeltbeskatningsoverenskomster eller EU-voldgiftskonventionen. Den procedure for tvistbilæggelse, der er fastsat i dette direktiv, bør prioriteres i forhold til de øvrige løsningsmodeller, da den giver mulighed for en koordineret tilgang i hele Unionen til tvistbilæggelse, som omfatter klare og bindende regler, en pligt til at fjerne dobbeltbeskatning og en fast tidsramme.

Ændring 14

Forslag til direktiv

Betragtning 7 b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (7b) | For øjeblikket er det uklart, hvordan dette direktiv vedrører eksisterende voldgiftsbestemmelser i bilaterale skatteaftaler og den eksisterende voldgiftskonvention. Kommissionen bør derfor afklare disse forbindelser med henblik på, at skattesubjekter i givet fald kan vælge den procedure, der er bedst egnet til formålet. |

Kommissionens forslag

Ændring

(7b)

For øjeblikket er det uklart, hvordan dette direktiv vedrører eksisterende voldgiftsbestemmelser i bilaterale skatteaftaler og den eksisterende voldgiftskonvention. Kommissionen bør derfor afklare disse forbindelser med henblik på, at skattesubjekter i givet fald kan vælge den procedure, der er bedst egnet til formålet.

Ændring 15

Forslag til direktiv

Betragtning 7 c (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (7c) | Et stort antal tilfælde med dobbeltbeskatning omfatter tredjelande. Kommissionen bør derfor bestræbe sig på at skabe en global ramme og helst inden for rammerne af OECD. Kommissionen bør, indtil en sådan OECD-ramme er vedtaget, søge at indføre en obligatorisk og bindende aftaleprocedure i stedet for den nuværende frivillige procedure i alle eventuelle sager om grænseoverskridende dobbeltbeskatning. |

Kommissionens forslag

Ændring

(7c)

Et stort antal tilfælde med dobbeltbeskatning omfatter tredjelande. Kommissionen bør derfor bestræbe sig på at skabe en global ramme og helst inden for rammerne af OECD. Kommissionen bør, indtil en sådan OECD-ramme er vedtaget, søge at indføre en obligatorisk og bindende aftaleprocedure i stedet for den nuværende frivillige procedure i alle eventuelle sager om grænseoverskridende dobbeltbeskatning.

Ændring 16

Forslag til direktiv

Betragtning 10 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (10a) | Dette direktiv bør udvides snarest muligt. Direktivet fastlægger alene en ramme til løsning af tvister om dobbeltbeskatning af virksomhedsoverskud. Tvister om dobbeltbeskatning af indkomst som pensioner, lønninger er ikke blevet medtaget i direktivets anvendelsesområde, selv om indvirkningen på enkeltpersoners kan være betydelig. Medlemsstaternes forskellige fortolkninger af en skatteaftale kan føre til økonomisk dobbeltbeskatning, f.eks. hvis en medlemsstat fortolker en indtægtskilde som løn, mens den anden medlemsstat fortolker samme indtægtskilde som overskud. Derfor bør fortolkningen af forskellene i beskatning af indkomst mellem medlemsstaterne også være omfattet af dette direktiv. |

Kommissionens forslag

Ændring

(10a)

Dette direktiv bør udvides snarest muligt. Direktivet fastlægger alene en ramme til løsning af tvister om dobbeltbeskatning af virksomhedsoverskud. Tvister om dobbeltbeskatning af indkomst som pensioner, lønninger er ikke blevet medtaget i direktivets anvendelsesområde, selv om indvirkningen på enkeltpersoners kan være betydelig. Medlemsstaternes forskellige fortolkninger af en skatteaftale kan føre til økonomisk dobbeltbeskatning, f.eks. hvis en medlemsstat fortolker en indtægtskilde som løn, mens den anden medlemsstat fortolker samme indtægtskilde som overskud. Derfor bør fortolkningen af forskellene i beskatning af indkomst mellem medlemsstaterne også være omfattet af dette direktiv.

Ændring 17

Forslag til direktiv

Betragtning 11

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (11) | Kommissionen bør undersøge anvendelsen af direktivet efter en periode på fem år,
  og
  medlemsstaterne bør bistå Kommissionen ved at fremlægge relevant input til den pågældende revision — |

Kommissionens forslag

Ændring

(11)

Kommissionen bør undersøge anvendelsen af direktivet efter en periode på fem år,
  og
  medlemsstaterne bør bistå Kommissionen ved at fremlægge relevant input til den pågældende revision —

| (11) | Kommissionen bør undersøge anvendelsen af direktivet efter en periode på fem år,
  herunder en bestemmelse af, hvorvidt direktivet fortsat bør anvendes, eller om det bør ændres.
  Medlemsstaterne bør bistå Kommissionen ved at fremlægge relevant input til den pågældende revision
  . Ved revisionens afslutning bør Kommissionen forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet indeholdende en vurdering af udvidelsen af direktivets anvendelsesområde til at omfatte samtlige grænseoverskridende situationer med dobbeltbeskatning og dobbelt ikkebeskatning og, hvis dette er relevant, et forslag til ændring af lovgivningen
   — |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen bør undersøge anvendelsen af direktivet efter en periode på fem år,
  herunder en bestemmelse af, hvorvidt direktivet fortsat bør anvendes, eller om det bør ændres.
  Medlemsstaterne bør bistå Kommissionen ved at fremlægge relevant input til den pågældende revision
  . Ved revisionens afslutning bør Kommissionen forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet indeholdende en vurdering af udvidelsen af direktivets anvendelsesområde til at omfatte samtlige grænseoverskridende situationer med dobbeltbeskatning og dobbelt ikkebeskatning og, hvis dette er relevant, et forslag til ændring af lovgivningen
   —

Ændring 18

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 4

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Dette direktiv er ikke til hinder for anvendelsen af national lovgivning eller bestemmelser i internationale aftaler i tilfælde, hvor det er nødvendigt for at hindre skatteunddragelse, skattesvig eller misbrug. | Dette direktiv er ikke til hinder for anvendelsen af national lovgivning eller bestemmelser i internationale aftaler i tilfælde, hvor det er nødvendigt for at hindre skatteunddragelse,
  skatteundgåelse,
  skattesvig eller misbrug. |

Kommissionens forslag

Ændring

Dette direktiv er ikke til hinder for anvendelsen af national lovgivning eller bestemmelser i internationale aftaler i tilfælde, hvor det er nødvendigt for at hindre skatteunddragelse, skattesvig eller misbrug.

Dette direktiv er ikke til hinder for anvendelsen af national lovgivning eller bestemmelser i internationale aftaler i tilfælde, hvor det er nødvendigt for at hindre skatteunddragelse,
  skatteundgåelse,
  skattesvig eller misbrug.

Ændring 19

Forslag til direktiv

Artikel 3 — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   Ethvert skattesubjekt, der dobbeltbeskattes, har ret til at indgive en klage med anmodning om ophævelse af dobbeltbeskatningen til hver af de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater senest tre år efter modtagelsen af den første meddelelse om det forhold, der giver anledning til dobbeltbeskatning, hvad enten skattesubjektet anvender retsmidlerne i den berørte medlemsstats nationale lovgivning eller ej. I sin klage til hver af de kompetente myndigheder angiver skattesubjektet, hvilke andre medlemsstater, der er berørt. | 1.   Ethvert skattesubjekt, der dobbeltbeskattes, har ret til at indgive en klage med anmodning om ophævelse af dobbeltbeskatningen til hver af de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater senest tre år efter modtagelsen af den første meddelelse om det forhold, der giver anledning til dobbeltbeskatning, hvad enten skattesubjektet anvender retsmidlerne i den berørte medlemsstats nationale lovgivning eller ej. I sin klage, som skattesubjektet indgiver samtidigt til begge de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater, angiver skattesubjektet, hvilke andre medlemsstater, der er berørt.
  Kommissionen skal oprette et centralt kontaktpunkt på alle Unionens officielle sprog, som er let tilgængeligt for offentligheden med ajourførte kontaktoplysninger for alle kompetente myndigheder og en fuldstændig oversigt over gældende EU-lovgivning og skatteoverenskomster. |

Kommissionens forslag

Ændring

1.   Ethvert skattesubjekt, der dobbeltbeskattes, har ret til at indgive en klage med anmodning om ophævelse af dobbeltbeskatningen til hver af de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater senest tre år efter modtagelsen af den første meddelelse om det forhold, der giver anledning til dobbeltbeskatning, hvad enten skattesubjektet anvender retsmidlerne i den berørte medlemsstats nationale lovgivning eller ej. I sin klage til hver af de kompetente myndigheder angiver skattesubjektet, hvilke andre medlemsstater, der er berørt.

1.   Ethvert skattesubjekt, der dobbeltbeskattes, har ret til at indgive en klage med anmodning om ophævelse af dobbeltbeskatningen til hver af de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater senest tre år efter modtagelsen af den første meddelelse om det forhold, der giver anledning til dobbeltbeskatning, hvad enten skattesubjektet anvender retsmidlerne i den berørte medlemsstats nationale lovgivning eller ej. I sin klage, som skattesubjektet indgiver samtidigt til begge de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater, angiver skattesubjektet, hvilke andre medlemsstater, der er berørt.
  Kommissionen skal oprette et centralt kontaktpunkt på alle Unionens officielle sprog, som er let tilgængeligt for offentligheden med ajourførte kontaktoplysninger for alle kompetente myndigheder og en fuldstændig oversigt over gældende EU-lovgivning og skatteoverenskomster.

Ændring 20

Ændring 20

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 3 — stk. 2

Artikel 3 — stk. 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   
  De kompetente myndigheder
  bekræfter modtagelsen af klagen
  senest en måned efter at have modtaget den. De oplyser desuden
  de kompetente myndigheder i de øvrige berørte medlemsstater
  om
  modtagelse af klagen. | 2.   
  Hver kompetent myndighed
  bekræfter
  skriftligt
  modtagelsen af klagen
  og underretter
  de kompetente myndigheder i de øvrige berørte medlemsstater
  inden for to uger efter
  modtagelse af klagen. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2.   
  De kompetente myndigheder
  bekræfter modtagelsen af klagen
  senest en måned efter at have modtaget den. De oplyser desuden
  de kompetente myndigheder i de øvrige berørte medlemsstater
  om
  modtagelse af klagen.

2.   
  Hver kompetent myndighed
  bekræfter
  skriftligt
  modtagelsen af klagen
  og underretter
  de kompetente myndigheder i de øvrige berørte medlemsstater
  inden for to uger efter
  modtagelse af klagen.

Ændring 21

Ændring 21

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 3 — stk. 3 — litra a

Artikel 3 — stk. 3 — litra a

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| a) | navn, adresse, skatteidentifikationsnummer og andre oplysninger, der er nødvendige for at identificere den eller de skattesubjekter, der indgiver klagen til de kompetente myndigheder, og ethvert andet skattesubjekt, der er direkte berørt |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

a)

navn, adresse, skatteidentifikationsnummer og andre oplysninger, der er nødvendige for at identificere den eller de skattesubjekter, der indgiver klagen til de kompetente myndigheder, og ethvert andet skattesubjekt, der er direkte berørt

| a) | navn, adresse, skatteidentifikationsnummer og andre oplysninger, der er nødvendige for at identificere den eller de skattesubjekter, der indgiver klagen til de kompetente myndigheder, og ethvert andet skattesubjekt, der
  , så vidt det er skattesubjektet bekendt,
  er direkte berørt |
| --- | --- |

a)

navn, adresse, skatteidentifikationsnummer og andre oplysninger, der er nødvendige for at identificere den eller de skattesubjekter, der indgiver klagen til de kompetente myndigheder, og ethvert andet skattesubjekt, der
  , så vidt det er skattesubjektet bekendt,
  er direkte berørt

, så vidt det er skattesubjektet bekendt,

Ændring 22

Ændring 22

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 3 — stk. 3 — litra d

Artikel 3 — stk. 3 — litra d

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| d) | nationale bestemmelser og dobbeltbeskatningsoverenskomster, der finder anvendelse |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

d)

d)

nationale bestemmelser og dobbeltbeskatningsoverenskomster, der finder anvendelse

nationale bestemmelser og dobbeltbeskatningsoverenskomster, der finder anvendelse

udgår

udgår

Ændring 23

Ændring 23

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 3 — stk. 3 — litra e — nr. iii

Artikel 3 — stk. 3 — litra e — nr. iii

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| iii) | skattesubjektets tilsagn om at svare så fuldstændigt og hurtigt som muligt på alle relevante anmodninger fra en kompetent myndighed og om at indgive dokumentation som anmodet af de kompetente myndigheder |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

iii)

skattesubjektets tilsagn om at svare så fuldstændigt og hurtigt som muligt på alle relevante anmodninger fra en kompetent myndighed og om at indgive dokumentation som anmodet af de kompetente myndigheder

| iii) | skattesubjektets tilsagn om at svare så fuldstændigt og hurtigt som muligt på alle relevante anmodninger fra en kompetent myndighed og om at indgive dokumentation som anmodet
  om
  af de kompetente myndigheder
  , idet de kompetente myndigheder tager behørigt hensyn til begrænsninger i adgangen til de anmodede dokumenter og eksterne forsinkelser |
| --- | --- |

iii)

skattesubjektets tilsagn om at svare så fuldstændigt og hurtigt som muligt på alle relevante anmodninger fra en kompetent myndighed og om at indgive dokumentation som anmodet
  om
  af de kompetente myndigheder
  , idet de kompetente myndigheder tager behørigt hensyn til begrænsninger i adgangen til de anmodede dokumenter og eksterne forsinkelser

om

, idet de kompetente myndigheder tager behørigt hensyn til begrænsninger i adgangen til de anmodede dokumenter og eksterne forsinkelser

Ændring 24

Ændring 24

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 3 — stk. 3 — litra f

Artikel 3 — stk. 3 — litra f

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| f) | særlige supplerende oplysninger, som de kompetente myndigheder måtte udbede sig. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

f)

særlige supplerende oplysninger, som de kompetente myndigheder måtte udbede sig.

| f) | særlige supplerende oplysninger, som de kompetente myndigheder måtte udbede sig
  , og som er relevante for skattesagen
  . |
| --- | --- |

f)

særlige supplerende oplysninger, som de kompetente myndigheder måtte udbede sig
  , og som er relevante for skattesagen
  .

, og som er relevante for skattesagen

Ændring 25

Ændring 25

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 3 — stk. 5

Artikel 3 — stk. 5

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 5.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder træffer afgørelse om, hvorvidt et skattesubjekts klage kan antages til realitetsbehandling, og om hvorvidt der kan gives medhold i klagen senest
  seks
  måneder efter
  dens
  modtagelse
  . De kompetente myndigheder
  oplyser skattesubjektet og
  de
  kompetente
  myndigheder
  i de øvrige medlemsstater om deres afgørelse, | 5.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder træffer afgørelse om, hvorvidt et skattesubjekts klage kan antages til realitetsbehandling, og om hvorvidt der kan gives medhold i klagen senest
  tre
  måneder efter modtagelse
  af klagen, og de
  oplyser
  skriftligt
  skattesubjektet og
  den
  kompetente
  myndighed
  i de øvrige medlemsstater om deres afgørelse
  inden for to uger. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

5.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder træffer afgørelse om, hvorvidt et skattesubjekts klage kan antages til realitetsbehandling, og om hvorvidt der kan gives medhold i klagen senest
  seks
  måneder efter
  dens
  modtagelse
  . De kompetente myndigheder
  oplyser skattesubjektet og
  de
  kompetente
  myndigheder
  i de øvrige medlemsstater om deres afgørelse,

5.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder træffer afgørelse om, hvorvidt et skattesubjekts klage kan antages til realitetsbehandling, og om hvorvidt der kan gives medhold i klagen senest
  tre
  måneder efter modtagelse
  af klagen, og de
  oplyser
  skriftligt
  skattesubjektet og
  den
  kompetente
  myndighed
  i de øvrige medlemsstater om deres afgørelse
  inden for to uger.

Ændring 26

Ændring 26

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 4 — stk. 1 — afsnit 1

Artikel 4 — stk. 1 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder træffer afgørelse om at give medhold i klagen, jf. artikel 3, stk. 5, skal de bestræbe sig på at ophæve dobbeltbeskatningen gennem en gensidig aftaleprocedure inden for
  to
  år fra den seneste meddelelse om en af medlemsstaternes afgørelse om at give medhold i klagen. | Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder træffer afgørelse om at give medhold i klagen, jf. artikel 3, stk. 5, skal de bestræbe sig på at ophæve dobbeltbeskatningen gennem en gensidig aftaleprocedure inden for
  ét
  år fra den seneste meddelelse om en af medlemsstaternes afgørelse om at give medhold i klagen. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder træffer afgørelse om at give medhold i klagen, jf. artikel 3, stk. 5, skal de bestræbe sig på at ophæve dobbeltbeskatningen gennem en gensidig aftaleprocedure inden for
  to
  år fra den seneste meddelelse om en af medlemsstaternes afgørelse om at give medhold i klagen.

to

Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder træffer afgørelse om at give medhold i klagen, jf. artikel 3, stk. 5, skal de bestræbe sig på at ophæve dobbeltbeskatningen gennem en gensidig aftaleprocedure inden for
  ét
  år fra den seneste meddelelse om en af medlemsstaternes afgørelse om at give medhold i klagen.

ét

Ændring 27

Ændring 27

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 4 — stk. 1 — afsnit 2

Artikel 4 — stk. 1 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Den periode på
  to
  år, der er omhandlet i første afsnit, kan forlænges med op til
  seks
  måneder efter anmodning fra en kompetent myndighed i en berørt medlemsstat, hvis den anmodende kompetente myndighed fremlægger skriftlig begrundelse herfor. Forlængelse sker med forbehold af skattesubjekternes og de øvrige kompetente myndigheders samtykke. | Den periode på
  ét
  år, der er omhandlet i første afsnit, kan forlænges med op til
  tre
  måneder efter anmodning fra en kompetent myndighed i en berørt medlemsstat, hvis den anmodende kompetente myndighed fremlægger skriftlig begrundelse herfor. Forlængelse sker med forbehold af skattesubjekternes og de øvrige kompetente myndigheders samtykke. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Den periode på
  to
  år, der er omhandlet i første afsnit, kan forlænges med op til
  seks
  måneder efter anmodning fra en kompetent myndighed i en berørt medlemsstat, hvis den anmodende kompetente myndighed fremlægger skriftlig begrundelse herfor. Forlængelse sker med forbehold af skattesubjekternes og de øvrige kompetente myndigheders samtykke.

to

seks

Den periode på
  ét
  år, der er omhandlet i første afsnit, kan forlænges med op til
  tre
  måneder efter anmodning fra en kompetent myndighed i en berørt medlemsstat, hvis den anmodende kompetente myndighed fremlægger skriftlig begrundelse herfor. Forlængelse sker med forbehold af skattesubjekternes og de øvrige kompetente myndigheders samtykke.

ét

tre

Ændring 28

Ændring 28

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 4 — stk. 3

Artikel 4 — stk. 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 3.   Når medlemsstaternes kompetente myndigheder har indgået en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for den i stk. 1 anførte periode, giver de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater meddelelse herom til skattesubjektet i form af en afgørelse, som er bindende for myndigheden og kan håndhæves af skattesubjektet, forudsat at skattesubjektet giver afkald på retten til at benytte nationale retsmidler. Denne afgørelse fuldbyrdes uanset de tidsfrister, der er fastsat i de berørte medlemsstaters nationale lovgivning. | 3.   Når medlemsstaternes kompetente myndigheder har indgået en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for den i stk. 1 anførte periode, giver de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater
  inden for fem dage
  meddelelse herom til skattesubjektet i form af en afgørelse, som er bindende for myndigheden og kan håndhæves af skattesubjektet, forudsat at skattesubjektet giver afkald på retten til at benytte nationale retsmidler. Denne afgørelse fuldbyrdes
  straks
  uanset de tidsfrister, der er fastsat i de berørte medlemsstaters nationale lovgivning. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

3.   Når medlemsstaternes kompetente myndigheder har indgået en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for den i stk. 1 anførte periode, giver de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater meddelelse herom til skattesubjektet i form af en afgørelse, som er bindende for myndigheden og kan håndhæves af skattesubjektet, forudsat at skattesubjektet giver afkald på retten til at benytte nationale retsmidler. Denne afgørelse fuldbyrdes uanset de tidsfrister, der er fastsat i de berørte medlemsstaters nationale lovgivning.

3.   Når medlemsstaternes kompetente myndigheder har indgået en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for den i stk. 1 anførte periode, giver de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater
  inden for fem dage
  meddelelse herom til skattesubjektet i form af en afgørelse, som er bindende for myndigheden og kan håndhæves af skattesubjektet, forudsat at skattesubjektet giver afkald på retten til at benytte nationale retsmidler. Denne afgørelse fuldbyrdes
  straks
  uanset de tidsfrister, der er fastsat i de berørte medlemsstaters nationale lovgivning.

Ændring 29

Ændring 29

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 4 — stk. 4

Artikel 4 — stk. 4

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 4.   Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder ikke har indgået en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for den i stk. 1 anførte periode, oplyser de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder skattesubjekterne om årsagerne hertil. | 4.   Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder ikke har indgået en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for den i stk. 1 anførte periode, oplyser de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder
  inden for to uger
  skattesubjekterne om årsagerne hertil
  , og de oplyser skattesubjekterne om deres muligheder for at klage og giver de relevante kontaktoplysninger til klageinstanser
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

4.   Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder ikke har indgået en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for den i stk. 1 anførte periode, oplyser de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder skattesubjekterne om årsagerne hertil.

4.   Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder ikke har indgået en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for den i stk. 1 anførte periode, oplyser de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder
  inden for to uger
  skattesubjekterne om årsagerne hertil
  , og de oplyser skattesubjekterne om deres muligheder for at klage og giver de relevante kontaktoplysninger til klageinstanser
  .

Ændring 30

Ændring 30

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 5 — stk. 1

Artikel 5 — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe afgørelse om at afvise klagen, hvis klagen ikke kan antages til realitetsbehandling, hvis der ikke forekommer dobbeltbeskatning, eller hvis fristen på tre år, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, ikke er overholdt. | 1.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe afgørelse om at afvise klagen, hvis klagen ikke kan antages til realitetsbehandling, hvis der ikke forekommer dobbeltbeskatning, eller hvis fristen på tre år, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, ikke er overholdt.
  De kompetente myndigheder oplyser skattesubjektet om årsagerne til afvisningen af klagen. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

1.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe afgørelse om at afvise klagen, hvis klagen ikke kan antages til realitetsbehandling, hvis der ikke forekommer dobbeltbeskatning, eller hvis fristen på tre år, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, ikke er overholdt.

1.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe afgørelse om at afvise klagen, hvis klagen ikke kan antages til realitetsbehandling, hvis der ikke forekommer dobbeltbeskatning, eller hvis fristen på tre år, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, ikke er overholdt.
  De kompetente myndigheder oplyser skattesubjektet om årsagerne til afvisningen af klagen.

Ændring 31

Ændring 31

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 5 — stk. 2

Artikel 5 — stk. 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder ikke har truffet afgørelse om et skattesubjekts klage senest
  seks
  måneder efter modtagelsen, betragtes klagen som afvist. | 2.   Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder ikke har truffet afgørelse om et skattesubjekts klage senest
  tre
  måneder efter modtagelsen, betragtes klagen som afvist
  , og skattesubjektet underrettes inden for én måned efter denne tremånedersperiode
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2.   Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder ikke har truffet afgørelse om et skattesubjekts klage senest
  seks
  måneder efter modtagelsen, betragtes klagen som afvist.

2.   Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder ikke har truffet afgørelse om et skattesubjekts klage senest
  tre
  måneder efter modtagelsen, betragtes klagen som afvist
  , og skattesubjektet underrettes inden for én måned efter denne tremånedersperiode
  .

Ændring 32

Ændring 32

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 5 — stk. 3

Artikel 5 — stk. 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 3.   Ved afvisning af klagen har skattesubjektet ret til at påklage afvisningen over de berørte medlemsstaters kompetente myndigheders afgørelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser. | 3.   Hvis klagen afvises, har skattesubjektet ret til at påklage afvisningen over de berørte medlemsstaters kompetente myndigheders afgørelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser.
  Skattesubjektet har ret til at indgive klage til én af de kompetente myndigheder. Den kompetente myndighed, som klagen er indgivet til, underretter straks den anden kompetente myndighed om indgivelsen af klagen, og de to kompetente myndigheder koordinerer deres arbejde i forbindelse med behandlingen af klagen. I sager vedrørende SMV'er gælder, at hvis klagen antages, skal den finansielle byrde bæres af den kompetente myndighed, der oprindeligt har afvist klagen. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

3.   Ved afvisning af klagen har skattesubjektet ret til at påklage afvisningen over de berørte medlemsstaters kompetente myndigheders afgørelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser.

3.   Hvis klagen afvises, har skattesubjektet ret til at påklage afvisningen over de berørte medlemsstaters kompetente myndigheders afgørelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser.
  Skattesubjektet har ret til at indgive klage til én af de kompetente myndigheder. Den kompetente myndighed, som klagen er indgivet til, underretter straks den anden kompetente myndighed om indgivelsen af klagen, og de to kompetente myndigheder koordinerer deres arbejde i forbindelse med behandlingen af klagen. I sager vedrørende SMV'er gælder, at hvis klagen antages, skal den finansielle byrde bæres af den kompetente myndighed, der oprindeligt har afvist klagen.

Ændring 33

Ændring 33

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 6 — stk. 2 — afsnit 1

Artikel 6 — stk. 2 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Senest
  seks
  måneder efter datoen for meddelelse af den seneste afgørelse fra de berørte medlemsstaters kompetente myndigheders om afvisning af klagen efter artikel 5, stk. 1, træffer det rådgivende udvalg afgørelse om, hvorvidt klagen kan antages til realitetsbehandling, og hvorvidt der kan gives medhold i klagen. Hvis der ikke meddeles en afgørelse inden for
  seks
  måneder, betragtes klagen som afvist. | Senest
  tre
  måneder efter datoen for meddelelse af den seneste afgørelse fra de berørte medlemsstaters kompetente myndigheders om afvisning af klagen efter artikel 5, stk. 1, træffer det rådgivende udvalg afgørelse om, hvorvidt klagen kan antages til realitetsbehandling, og hvorvidt der kan gives medhold i klagen. Hvis der ikke meddeles en afgørelse inden for
  tre
  måneder, betragtes klagen som afvist. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Senest
  seks
  måneder efter datoen for meddelelse af den seneste afgørelse fra de berørte medlemsstaters kompetente myndigheders om afvisning af klagen efter artikel 5, stk. 1, træffer det rådgivende udvalg afgørelse om, hvorvidt klagen kan antages til realitetsbehandling, og hvorvidt der kan gives medhold i klagen. Hvis der ikke meddeles en afgørelse inden for
  seks
  måneder, betragtes klagen som afvist.

seks

seks

Senest
  tre
  måneder efter datoen for meddelelse af den seneste afgørelse fra de berørte medlemsstaters kompetente myndigheders om afvisning af klagen efter artikel 5, stk. 1, træffer det rådgivende udvalg afgørelse om, hvorvidt klagen kan antages til realitetsbehandling, og hvorvidt der kan gives medhold i klagen. Hvis der ikke meddeles en afgørelse inden for
  tre
  måneder, betragtes klagen som afvist.

tre

tre

Ændring 34

Ændring 34

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 6 — stk. 2 — afsnit 2

Artikel 6 — stk. 2 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Hvis det rådgivende udvalg bekræfter, at der er tale om dobbeltbeskatning, og at klagen kan antages til realitetsbehandling, indledes den gensidige aftaleprocedure, jf. artikel 4, efter anmodning af en af de kompetente myndigheder. De pågældende kompetente myndigheder giver det rådgivende udvalg, de øvrige berørte kompetente myndigheder og skattesubjekterne meddelelse om denne anmodning. Den periode på
  to
  år, som er fastsat i artikel 4, stk. 1, starter fra den dato, hvor det rådgivende udvalg træffer afgørelse om, hvorvidt klagen kan antages til realitetsbehandling, og hvorvidt der kan gives medhold i sagen. | Hvis det rådgivende udvalg bekræfter, at der er tale om dobbeltbeskatning, og at klagen kan antages til realitetsbehandling, indledes den gensidige aftaleprocedure, jf. artikel 4, efter anmodning af en af de kompetente myndigheder. De pågældende kompetente myndigheder giver det rådgivende udvalg, de øvrige berørte kompetente myndigheder og skattesubjekterne meddelelse om denne anmodning. Den periode på
  ét
  år, som er fastsat i artikel 4, stk. 1, starter fra den dato, hvor det rådgivende udvalg træffer afgørelse om, hvorvidt klagen kan antages til realitetsbehandling, og hvorvidt der kan gives medhold i sagen. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Hvis det rådgivende udvalg bekræfter, at der er tale om dobbeltbeskatning, og at klagen kan antages til realitetsbehandling, indledes den gensidige aftaleprocedure, jf. artikel 4, efter anmodning af en af de kompetente myndigheder. De pågældende kompetente myndigheder giver det rådgivende udvalg, de øvrige berørte kompetente myndigheder og skattesubjekterne meddelelse om denne anmodning. Den periode på
  to
  år, som er fastsat i artikel 4, stk. 1, starter fra den dato, hvor det rådgivende udvalg træffer afgørelse om, hvorvidt klagen kan antages til realitetsbehandling, og hvorvidt der kan gives medhold i sagen.

to

Hvis det rådgivende udvalg bekræfter, at der er tale om dobbeltbeskatning, og at klagen kan antages til realitetsbehandling, indledes den gensidige aftaleprocedure, jf. artikel 4, efter anmodning af en af de kompetente myndigheder. De pågældende kompetente myndigheder giver det rådgivende udvalg, de øvrige berørte kompetente myndigheder og skattesubjekterne meddelelse om denne anmodning. Den periode på
  ét
  år, som er fastsat i artikel 4, stk. 1, starter fra den dato, hvor det rådgivende udvalg træffer afgørelse om, hvorvidt klagen kan antages til realitetsbehandling, og hvorvidt der kan gives medhold i sagen.

ét

Ændring 35

Ændring 35

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 6 — stk. 3 — afsnit 1

Artikel 6 — stk. 3 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Det rådgivende udvalg nedsættes af
  kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater
  , når de
  ikke har kunnet nå frem til en aftale om ophævelse af dobbeltbeskatningen gennem den gensidige aftaleprocedure inden for den frist, der er fastsat i artikel 4, stk. 1. | Hvis de
  kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater ikke har kunnet nå frem til en aftale om ophævelse af dobbeltbeskatningen gennem den gensidige aftaleprocedure inden for den frist, der er fastsat i artikel 4, stk. 1
  , udsteder det rådgivende udvalg en udtalelse om fjernelsen af dobbeltbeskatningen i henhold til artikel 13, stk. 1
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Det rådgivende udvalg nedsættes af
  kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater
  , når de
  ikke har kunnet nå frem til en aftale om ophævelse af dobbeltbeskatningen gennem den gensidige aftaleprocedure inden for den frist, der er fastsat i artikel 4, stk. 1.

Det rådgivende udvalg nedsættes af

, når de

Hvis de
  kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater ikke har kunnet nå frem til en aftale om ophævelse af dobbeltbeskatningen gennem den gensidige aftaleprocedure inden for den frist, der er fastsat i artikel 4, stk. 1
  , udsteder det rådgivende udvalg en udtalelse om fjernelsen af dobbeltbeskatningen i henhold til artikel 13, stk. 1
  .

Hvis de

, udsteder det rådgivende udvalg en udtalelse om fjernelsen af dobbeltbeskatningen i henhold til artikel 13, stk. 1

Ændring 36

Ændring 36

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 6 — stk. 4 — afsnit 1

Artikel 6 — stk. 4 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Det rådgivende udvalg nedsættes senest
  50 kalenderdage
  regnet fra udløbet af perioden på
  seks
  måneder, som er fastsat i artikel 3, stk. 5, hvis det rådgivende udvalg er nedsat efter stk. 1. | Det rådgivende udvalg nedsættes senest
  en måned
  regnet fra udløbet af perioden på
  tre
  måneder, som er fastsat i artikel 3, stk. 5, hvis det rådgivende udvalg er nedsat efter stk. 1. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Det rådgivende udvalg nedsættes senest
  50 kalenderdage
  regnet fra udløbet af perioden på
  seks
  måneder, som er fastsat i artikel 3, stk. 5, hvis det rådgivende udvalg er nedsat efter stk. 1.

50 kalenderdage

seks

Det rådgivende udvalg nedsættes senest
  en måned
  regnet fra udløbet af perioden på
  tre
  måneder, som er fastsat i artikel 3, stk. 5, hvis det rådgivende udvalg er nedsat efter stk. 1.

en måned

tre

Ændring 37

Ændring 37

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 6 — stk. 4 — afsnit 2

Artikel 6 — stk. 4 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Det rådgivende udvalg nedsættes senest
  50 kalenderdage
  regnet fra udløbet af den i artikel 4, stk. 1, fastsatte periode, hvis det rådgivende udvalg er nedsat efter stk. 2. | Det rådgivende udvalg nedsættes senest
  en måned
  regnet fra udløbet af den i artikel 4, stk. 1, fastsatte periode, hvis det rådgivende udvalg er nedsat efter stk. 2. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Det rådgivende udvalg nedsættes senest
  50 kalenderdage
  regnet fra udløbet af den i artikel 4, stk. 1, fastsatte periode, hvis det rådgivende udvalg er nedsat efter stk. 2.

50 kalenderdage

Det rådgivende udvalg nedsættes senest
  en måned
  regnet fra udløbet af den i artikel 4, stk. 1, fastsatte periode, hvis det rådgivende udvalg er nedsat efter stk. 2.

en måned

Ændring 38

Ændring 38

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 7 — stk. 1 — afsnit 2

Artikel 7 — stk. 1 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder ikke har kunnet udpege mindst én uafhængig person og dennes stedfortræder, kan skattesubjektet anmode den kompetente domstol i den pågældende medlemsstat om at udpege en uafhængig person og dennes stedfortræder fra den liste, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4. | Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder ikke har kunnet udpege mindst én uafhængig person og dennes stedfortræder, kan skattesubjektet anmode den kompetente domstol i den pågældende medlemsstat om
  inden for tre måneder
  at udpege en uafhængig person og dennes stedfortræder fra den liste, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder ikke har kunnet udpege mindst én uafhængig person og dennes stedfortræder, kan skattesubjektet anmode den kompetente domstol i den pågældende medlemsstat om at udpege en uafhængig person og dennes stedfortræder fra den liste, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4.

Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder ikke har kunnet udpege mindst én uafhængig person og dennes stedfortræder, kan skattesubjektet anmode den kompetente domstol i den pågældende medlemsstat om
  inden for tre måneder
  at udpege en uafhængig person og dennes stedfortræder fra den liste, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4.

inden for tre måneder

Ændring 39

Ændring 39

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 7 — stk. 1 — afsnit 3

Artikel 7 — stk. 1 — afsnit 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Hvis de kompetente myndigheder i alle de berørte medlemsstater ikke har kunnet udpege mindst én uafhængig person og dennes stedfortræder, kan skattesubjektet anmode de kompetente domstole i hver medlemsstat om at udpege de to uafhængige personer i overensstemmelse med
  stk. 2 og stk. 3
  . De således udpegede uafhængige personer udpeger formanden ved lodtrækning fra listen over uafhængige personer, der kan komme i betragtning til formandsposten, jf. artikel 8, stk. 4. | Hvis de kompetente myndigheder i alle de berørte medlemsstater ikke har kunnet udpege mindst én uafhængig person og dennes stedfortræder, kan skattesubjektet anmode de kompetente domstole i hver medlemsstat om at udpege de to uafhængige personer i overensstemmelse med
  andet og tredje afsnit
  .
  Kommissionen stiller tydeligt kontaktoplysninger for de kompetente retter i hver medlemsstat til rådighed i et centralt informationspunkt på sit websted på alle Unionens officielle sprog.
  De således udpegede uafhængige personer udpeger formanden ved lodtrækning fra listen over uafhængige personer, der kan komme i betragtning til formandsposten, jf. artikel 8, stk. 4. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Hvis de kompetente myndigheder i alle de berørte medlemsstater ikke har kunnet udpege mindst én uafhængig person og dennes stedfortræder, kan skattesubjektet anmode de kompetente domstole i hver medlemsstat om at udpege de to uafhængige personer i overensstemmelse med
  stk. 2 og stk. 3
  . De således udpegede uafhængige personer udpeger formanden ved lodtrækning fra listen over uafhængige personer, der kan komme i betragtning til formandsposten, jf. artikel 8, stk. 4.

stk. 2 og stk. 3

Hvis de kompetente myndigheder i alle de berørte medlemsstater ikke har kunnet udpege mindst én uafhængig person og dennes stedfortræder, kan skattesubjektet anmode de kompetente domstole i hver medlemsstat om at udpege de to uafhængige personer i overensstemmelse med
  andet og tredje afsnit
  .
  Kommissionen stiller tydeligt kontaktoplysninger for de kompetente retter i hver medlemsstat til rådighed i et centralt informationspunkt på sit websted på alle Unionens officielle sprog.
  De således udpegede uafhængige personer udpeger formanden ved lodtrækning fra listen over uafhængige personer, der kan komme i betragtning til formandsposten, jf. artikel 8, stk. 4.

andet og tredje afsnit

Kommissionen stiller tydeligt kontaktoplysninger for de kompetente retter i hver medlemsstat til rådighed i et centralt informationspunkt på sit websted på alle Unionens officielle sprog.

Ændring 40

Ændring 40

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 7 — stk. 2

Artikel 7 — stk. 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   Udpegelsen af de uafhængige personer og deres stedfortrædere i henhold til stk. 1 indbringes først for en kompetent domstol i en medlemsstat efter udløbet af den
  50-dages periode
  , der er omhandlet i artikel 6, stk. 4, og senest to uger efter udløbet af denne periode. | 2.   Udpegelsen af de uafhængige personer og deres stedfortrædere i henhold til stk. 1 indbringes først for en kompetent domstol i en medlemsstat efter udløbet af den
  periode på en måned
  , der er omhandlet i artikel 6, stk. 4, og senest to uger efter udløbet af denne periode. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2.   Udpegelsen af de uafhængige personer og deres stedfortrædere i henhold til stk. 1 indbringes først for en kompetent domstol i en medlemsstat efter udløbet af den
  50-dages periode
  , der er omhandlet i artikel 6, stk. 4, og senest to uger efter udløbet af denne periode.

2.   Udpegelsen af de uafhængige personer og deres stedfortrædere i henhold til stk. 1 indbringes først for en kompetent domstol i en medlemsstat efter udløbet af den
  periode på en måned
  , der er omhandlet i artikel 6, stk. 4, og senest to uger efter udløbet af denne periode.

Ændring 41

Ændring 41

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 7 — stk. 3

Artikel 7 — stk. 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 3.   De kompetente myndigheder træffer en afgørelse efter stk. 1 og giver ansøgeren meddelelse herom. Den procedure, som finder anvendelse, når den kompetente domstol udpeger de uafhængige personer, hvis medlemsstaterne ikke har kunnet gøre det, er den samme, som den, der finder anvendelse efter de nationale bestemmelser om civil og handelsmæssig voldgift, når domstole udpeger voldgiftsmænd i sager, hvor parterne ikke kan blive enige herom. Den kompetente domstol meddeler desuden sin afgørelse til de kompetente myndigheder, som ikke kunne nedsætte det rådgivende udvalg. Den pågældende medlemsstat har ret til at påklage domstolens afgørelse, forudsat at dette er muligt efter national lov. Såfremt klagen afvises, har klageren ret til at påklage domstolens afgørelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser. | 3.   De kompetente myndigheder træffer
  inden for en måned
  en afgørelse efter stk. 1 og giver ansøgeren meddelelse herom. Den procedure, som finder anvendelse, når den kompetente domstol udpeger de uafhængige personer, hvis medlemsstaterne ikke har kunnet gøre det, er den samme, som den, der finder anvendelse efter de nationale bestemmelser om civil og handelsmæssig voldgift, når domstole udpeger voldgiftsmænd i sager, hvor parterne ikke kan blive enige herom. Den kompetente domstol meddeler desuden sin afgørelse til de kompetente myndigheder, som ikke kunne nedsætte det rådgivende udvalg. Den pågældende medlemsstat har ret til at påklage domstolens afgørelse, forudsat at dette er muligt efter national lov. Såfremt klagen afvises, har klageren ret til at påklage domstolens afgørelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

3.   De kompetente myndigheder træffer en afgørelse efter stk. 1 og giver ansøgeren meddelelse herom. Den procedure, som finder anvendelse, når den kompetente domstol udpeger de uafhængige personer, hvis medlemsstaterne ikke har kunnet gøre det, er den samme, som den, der finder anvendelse efter de nationale bestemmelser om civil og handelsmæssig voldgift, når domstole udpeger voldgiftsmænd i sager, hvor parterne ikke kan blive enige herom. Den kompetente domstol meddeler desuden sin afgørelse til de kompetente myndigheder, som ikke kunne nedsætte det rådgivende udvalg. Den pågældende medlemsstat har ret til at påklage domstolens afgørelse, forudsat at dette er muligt efter national lov. Såfremt klagen afvises, har klageren ret til at påklage domstolens afgørelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser.

3.   De kompetente myndigheder træffer
  inden for en måned
  en afgørelse efter stk. 1 og giver ansøgeren meddelelse herom. Den procedure, som finder anvendelse, når den kompetente domstol udpeger de uafhængige personer, hvis medlemsstaterne ikke har kunnet gøre det, er den samme, som den, der finder anvendelse efter de nationale bestemmelser om civil og handelsmæssig voldgift, når domstole udpeger voldgiftsmænd i sager, hvor parterne ikke kan blive enige herom. Den kompetente domstol meddeler desuden sin afgørelse til de kompetente myndigheder, som ikke kunne nedsætte det rådgivende udvalg. Den pågældende medlemsstat har ret til at påklage domstolens afgørelse, forudsat at dette er muligt efter national lov. Såfremt klagen afvises, har klageren ret til at påklage domstolens afgørelse i overensstemmelse med de nationale bestemmelser.

Ændring 42

Ændring 42

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 1 — afsnit 1 — litra c

Artikel 8 — stk. 1 — afsnit 1 — litra c

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| c) | en eller to uafhængige personer, som udpeges af hver af de kompetente myndigheder fra listen over personer, der er omhandlet i stk. 4. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

c)

en eller to uafhængige personer, som udpeges af hver af de kompetente myndigheder fra listen over personer, der er omhandlet i stk. 4.

| c) | en eller to uafhængige personer, som udpeges af hver af de kompetente myndigheder fra listen over personer, der er omhandlet i stk. 4
  , med undtagelse af de personer, som deres egen medlemsstat har foreslået
  . |
| --- | --- |

c)

en eller to uafhængige personer, som udpeges af hver af de kompetente myndigheder fra listen over personer, der er omhandlet i stk. 4
  , med undtagelse af de personer, som deres egen medlemsstat har foreslået
  .

, med undtagelse af de personer, som deres egen medlemsstat har foreslået

Ændring 43

Ændring 43

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 1 — afsnit 3 a (nyt)

Artikel 8 — stk. 1 — afsnit 3 a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Medlemsstaterne kan beslutte at udpege de repræsentanter, der er omhandlet i første afsnit, litra b), på et permanent grundlag. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Medlemsstaterne kan beslutte at udpege de repræsentanter, der er omhandlet i første afsnit, litra b), på et permanent grundlag.

Medlemsstaterne kan beslutte at udpege de repræsentanter, der er omhandlet i første afsnit, litra b), på et permanent grundlag.

Ændring 44

Ændring 44

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 3 — litra b

Artikel 8 — stk. 3 — litra b

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| b) | såfremt denne person besidder eller har besiddet betydelige interesser i den ene eller i begge de pågældende skattesubjekter, eller er eller har været ansat heri eller rådgiver herfor |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

b)

såfremt denne person besidder eller har besiddet betydelige interesser i den ene eller i begge de pågældende skattesubjekter, eller er eller har været ansat heri eller rådgiver herfor

| b) | såfremt denne person
  eller et af denne persons familiemedlemmer
  besidder eller har besiddet betydelige interesser i den ene eller i begge de pågældende skattesubjekter, eller er eller har været ansat heri eller rådgiver herfor |
| --- | --- |

b)

såfremt denne person
  eller et af denne persons familiemedlemmer
  besidder eller har besiddet betydelige interesser i den ene eller i begge de pågældende skattesubjekter, eller er eller har været ansat heri eller rådgiver herfor

eller et af denne persons familiemedlemmer

Ændring 45

Ændring 45

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 4 — afsnit 2

Artikel 8 — stk. 4 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Uafhængige personer skal være statsborgere i en medlemsstat og have bopæl i Unionen. De skal være kompetente og
  uafhængige
  . | Uafhængige personer skal være statsborgere i en medlemsstat og have bopæl i Unionen
  og skal fortrinsvis være tjenestemænd og ansatte, som arbejder på det skatteretlige område eller i en forvaltningsdomstol
  . De skal være kompetente
  , uafhængige, upartiske
  og
  have stor integritet
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Uafhængige personer skal være statsborgere i en medlemsstat og have bopæl i Unionen. De skal være kompetente og
  uafhængige
  .

uafhængige

Uafhængige personer skal være statsborgere i en medlemsstat og have bopæl i Unionen
  og skal fortrinsvis være tjenestemænd og ansatte, som arbejder på det skatteretlige område eller i en forvaltningsdomstol
  . De skal være kompetente
  , uafhængige, upartiske
  og
  have stor integritet
  .

og skal fortrinsvis være tjenestemænd og ansatte, som arbejder på det skatteretlige område eller i en forvaltningsdomstol

, uafhængige, upartiske

have stor integritet

Ændring 46

Ændring 46

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 4 — afsnit 3

Artikel 8 — stk. 4 — afsnit 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navnene på de uafhængige personer, som de har udpeget. Medlemsstaterne
  kan
  i meddelelsen specificere, hvilke af de fem udpegede personer, der kan udpeges som formand. De giver desuden Kommissionen fuldstændige og ajourførte oplysninger om deres faglige og akademiske kvalifikationer, kompetenceområder, sagkundskab og interessekonflikter. Medlemsstaterne underretter uden ophold Kommissionen om enhver ændring af listen over uafhængige personer. | Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navnene på de uafhængige personer, som de har udpeget. Medlemsstaterne
  skal
  i meddelelsen specificere, hvilke af de fem udpegede personer, der kan udpeges som formand. De giver desuden Kommissionen fuldstændige og ajourførte oplysninger om deres faglige og akademiske kvalifikationer, kompetenceområder, sagkundskab og interessekonflikter
  . Disse oplysninger skal ajourføres i tilfælde af ændringer i et curriculum vitae for de uafhængige personer
  . Medlemsstaterne underretter uden ophold Kommissionen om enhver ændring af listen over uafhængige personer. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navnene på de uafhængige personer, som de har udpeget. Medlemsstaterne
  kan
  i meddelelsen specificere, hvilke af de fem udpegede personer, der kan udpeges som formand. De giver desuden Kommissionen fuldstændige og ajourførte oplysninger om deres faglige og akademiske kvalifikationer, kompetenceområder, sagkundskab og interessekonflikter. Medlemsstaterne underretter uden ophold Kommissionen om enhver ændring af listen over uafhængige personer.

kan

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navnene på de uafhængige personer, som de har udpeget. Medlemsstaterne
  skal
  i meddelelsen specificere, hvilke af de fem udpegede personer, der kan udpeges som formand. De giver desuden Kommissionen fuldstændige og ajourførte oplysninger om deres faglige og akademiske kvalifikationer, kompetenceområder, sagkundskab og interessekonflikter
  . Disse oplysninger skal ajourføres i tilfælde af ændringer i et curriculum vitae for de uafhængige personer
  . Medlemsstaterne underretter uden ophold Kommissionen om enhver ændring af listen over uafhængige personer.

skal

. Disse oplysninger skal ajourføres i tilfælde af ændringer i et curriculum vitae for de uafhængige personer

Ændring 47

Ændring 47

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 4 — afsnit 3 a (nyt)

Artikel 8 — stk. 4 — afsnit 3 a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Kommissionen kontrollerer de oplysninger, der er omhandlet i tredje afsnit, vedrørende de uafhængige personer, der er udpeget af medlemsstaterne. Kontrollen foretages senest tre måneder efter modtagelsen af denne underretning fra medlemsstaterne. Hvis Kommissionen er i tvivl om uafhængigheden af de indstillede personer, kan den anmode en medlemsstat om at give yderligere oplysninger, og, hvis der fortsat hersker tvivl, kan den anmode medlemsstaten om at fjerne den pågældende fra listen og udpege en anden person. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Kommissionen kontrollerer de oplysninger, der er omhandlet i tredje afsnit, vedrørende de uafhængige personer, der er udpeget af medlemsstaterne. Kontrollen foretages senest tre måneder efter modtagelsen af denne underretning fra medlemsstaterne. Hvis Kommissionen er i tvivl om uafhængigheden af de indstillede personer, kan den anmode en medlemsstat om at give yderligere oplysninger, og, hvis der fortsat hersker tvivl, kan den anmode medlemsstaten om at fjerne den pågældende fra listen og udpege en anden person.

Kommissionen kontrollerer de oplysninger, der er omhandlet i tredje afsnit, vedrørende de uafhængige personer, der er udpeget af medlemsstaterne. Kontrollen foretages senest tre måneder efter modtagelsen af denne underretning fra medlemsstaterne. Hvis Kommissionen er i tvivl om uafhængigheden af de indstillede personer, kan den anmode en medlemsstat om at give yderligere oplysninger, og, hvis der fortsat hersker tvivl, kan den anmode medlemsstaten om at fjerne den pågældende fra listen og udpege en anden person.

Ændring 48

Ændring 48

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 4 — afsnit 3 b (nyt)

Artikel 8 — stk. 4 — afsnit 3 b (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Listen over uafhængige personer skal være offentligt tilgængelig. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Listen over uafhængige personer skal være offentligt tilgængelig.

Listen over uafhængige personer skal være offentligt tilgængelig.

Ændring 49

Ændring 49

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 9 — stk. 1

Artikel 9 — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe aftale om i stedet for det rådgivende udvalg at nedsætte et udvalg for alternativ tvistbilæggelse, der skal afgive udtalelse om ophævelse af dobbeltbeskatningen i overensstemmelse med artikel 13. | 1.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe aftale om i stedet for det rådgivende udvalg at nedsætte et udvalg for alternativ tvistbilæggelse, der skal afgive udtalelse om ophævelse af dobbeltbeskatningen i overensstemmelse med artikel 13.
  Anvendelse af udvalget for alternativ tvistbilæggelse bør dog fortsat være en undtagelse. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

1.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe aftale om i stedet for det rådgivende udvalg at nedsætte et udvalg for alternativ tvistbilæggelse, der skal afgive udtalelse om ophævelse af dobbeltbeskatningen i overensstemmelse med artikel 13.

1.   De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe aftale om i stedet for det rådgivende udvalg at nedsætte et udvalg for alternativ tvistbilæggelse, der skal afgive udtalelse om ophævelse af dobbeltbeskatningen i overensstemmelse med artikel 13.
  Anvendelse af udvalget for alternativ tvistbilæggelse bør dog fortsat være en undtagelse.

Ændring 50

Ændring 50

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 9 — stk. 2

Artikel 9 — stk. 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   Udvalget for alternativ tvistbilæggelse kan med hensyn til dets sammensætning og form afvige fra det rådgivende udvalg og benytte sig af forlig, mægling, ekspertskøn, domsafgørelse eller andre tvistbilæggelsesprocedurer eller -metoder til at bilægge tvisten. | 2.   Udvalget for alternativ tvistbilæggelse kan med hensyn til dets sammensætning og form afvige fra det rådgivende udvalg og benytte sig af forlig, mægling, ekspertskøn, domsafgørelse eller andre
  effektive og anerkendte
  tvistbilæggelsesprocedurer eller -metoder til at bilægge tvisten. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2.   Udvalget for alternativ tvistbilæggelse kan med hensyn til dets sammensætning og form afvige fra det rådgivende udvalg og benytte sig af forlig, mægling, ekspertskøn, domsafgørelse eller andre tvistbilæggelsesprocedurer eller -metoder til at bilægge tvisten.

2.   Udvalget for alternativ tvistbilæggelse kan med hensyn til dets sammensætning og form afvige fra det rådgivende udvalg og benytte sig af forlig, mægling, ekspertskøn, domsafgørelse eller andre
  effektive og anerkendte
  tvistbilæggelsesprocedurer eller -metoder til at bilægge tvisten.

Ændring 51

Ændring 51

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 9 — stk. 4

Artikel 9 — stk. 4

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 4.   Artikel 11-15 finder anvendelse på udvalget for alternativ tvistbilæggelse, undtagen reglerne om flertal, som er fastlagt i artikel 13, stk. 3. De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe aftale om andre regler om flertal i reglerne for det alternative udvalg for tvistbilæggelses funktion. | 4.   Artikel 11-15 finder anvendelse på udvalget for alternativ tvistbilæggelse, undtagen reglerne om flertal, som er fastlagt i artikel 13, stk. 3. De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe aftale om andre regler om flertal i reglerne for det alternative udvalg for tvistbilæggelses funktion
  , forudsat, at uafhængigheden af de personer, der er udpeget til at løse tvister, og fraværet af interessekonflikter er garanteret
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

4.   Artikel 11-15 finder anvendelse på udvalget for alternativ tvistbilæggelse, undtagen reglerne om flertal, som er fastlagt i artikel 13, stk. 3. De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe aftale om andre regler om flertal i reglerne for det alternative udvalg for tvistbilæggelses funktion.

4.   Artikel 11-15 finder anvendelse på udvalget for alternativ tvistbilæggelse, undtagen reglerne om flertal, som er fastlagt i artikel 13, stk. 3. De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan træffe aftale om andre regler om flertal i reglerne for det alternative udvalg for tvistbilæggelses funktion
  , forudsat, at uafhængigheden af de personer, der er udpeget til at løse tvister, og fraværet af interessekonflikter er garanteret
  .

Ændring 52

Ændring 52

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 10 — stk. 1 — indledning

Artikel 10 — stk. 1 — indledning

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Medlemsstaterne sørger for, at hver kompetent myndighed i de berørte medlemsstater inden for perioden på
  50 kalenderdage
  som fastsat i artikel 6, stk. 4, giver skattesubjekterne meddelelse om følgende: | Medlemsstaterne sørger for, at hver kompetent myndighed i de berørte medlemsstater inden for perioden på
  en måned
  som fastsat i artikel 6, stk. 4, giver skattesubjekterne meddelelse om følgende: |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Medlemsstaterne sørger for, at hver kompetent myndighed i de berørte medlemsstater inden for perioden på
  50 kalenderdage
  som fastsat i artikel 6, stk. 4, giver skattesubjekterne meddelelse om følgende:

50 kalenderdage

Medlemsstaterne sørger for, at hver kompetent myndighed i de berørte medlemsstater inden for perioden på
  en måned
  som fastsat i artikel 6, stk. 4, giver skattesubjekterne meddelelse om følgende:

en måned

Ændring 53

Ændring 53

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 10 — stk. 1 — afsnit 2

Artikel 10 — stk. 1 — afsnit 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Den i første afsnit, litra b), omhandlede dato fastsættes senest
  seks
  måneder efter nedsættelsen af det rådgivende udvalg eller af udvalget for alternativ tvistbilæggelse. | Den i første afsnit, litra b), omhandlede dato fastsættes senest
  tre
  måneder efter nedsættelsen af det rådgivende udvalg eller af udvalget for alternativ tvistbilæggelse. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Den i første afsnit, litra b), omhandlede dato fastsættes senest
  seks
  måneder efter nedsættelsen af det rådgivende udvalg eller af udvalget for alternativ tvistbilæggelse.

seks

Den i første afsnit, litra b), omhandlede dato fastsættes senest
  tre
  måneder efter nedsættelsen af det rådgivende udvalg eller af udvalget for alternativ tvistbilæggelse.

tre

Ændring 54

Ændring 54

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 10 — stk. 3

Artikel 10 — stk. 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 3.   Hvis reglerne for
  udvalget
  funktion ikke meddeles skattesubjektet eller ikke meddeles i deres helhed, sørger medlemsstaterne for, at de uafhængige personer og formanden færdiggør reglerne for udvalgets funktion i overensstemmelse med bilag II og sender dem til skattesubjektet senest to uger efter udløbet af
  den
  periode på
  50 kalenderdage
  , der er fastsat i artikel 6, stk. 4. Såfremt de uafhængige personer og formanden ikke kan nå til enighed om reglerne for udvalgets funktion eller ikke meddeler dem til skattesubjekterne, kan disse indbringe sagen for den kompetente domstol i den medlemsstat, hvor de har bopæl eller har driftssted, så alle retlige konsekvenser drages, og reglerne for udvalgets funktion gennemføres. | 3.   Hvis reglerne for
  udvalgets
  funktion ikke meddeles skattesubjektet eller ikke meddeles i deres helhed, sørger medlemsstaterne for, at de uafhængige personer og formanden færdiggør reglerne for udvalgets funktion i overensstemmelse med bilag II og sender dem til skattesubjektet senest to uger efter udløbet af periode på
  en måned
  , der er fastsat i artikel 6, stk. 4. Såfremt de uafhængige personer og formanden ikke kan nå til enighed om reglerne for udvalgets funktion eller ikke meddeler dem til skattesubjekterne, kan disse indbringe sagen for den kompetente domstol i den medlemsstat, hvor de har bopæl eller har driftssted, så alle retlige konsekvenser drages, og reglerne for udvalgets funktion gennemføres. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

3.   Hvis reglerne for
  udvalget
  funktion ikke meddeles skattesubjektet eller ikke meddeles i deres helhed, sørger medlemsstaterne for, at de uafhængige personer og formanden færdiggør reglerne for udvalgets funktion i overensstemmelse med bilag II og sender dem til skattesubjektet senest to uger efter udløbet af
  den
  periode på
  50 kalenderdage
  , der er fastsat i artikel 6, stk. 4. Såfremt de uafhængige personer og formanden ikke kan nå til enighed om reglerne for udvalgets funktion eller ikke meddeler dem til skattesubjekterne, kan disse indbringe sagen for den kompetente domstol i den medlemsstat, hvor de har bopæl eller har driftssted, så alle retlige konsekvenser drages, og reglerne for udvalgets funktion gennemføres.

3.   Hvis reglerne for
  udvalgets
  funktion ikke meddeles skattesubjektet eller ikke meddeles i deres helhed, sørger medlemsstaterne for, at de uafhængige personer og formanden færdiggør reglerne for udvalgets funktion i overensstemmelse med bilag II og sender dem til skattesubjektet senest to uger efter udløbet af periode på
  en måned
  , der er fastsat i artikel 6, stk. 4. Såfremt de uafhængige personer og formanden ikke kan nå til enighed om reglerne for udvalgets funktion eller ikke meddeler dem til skattesubjekterne, kan disse indbringe sagen for den kompetente domstol i den medlemsstat, hvor de har bopæl eller har driftssted, så alle retlige konsekvenser drages, og reglerne for udvalgets funktion gennemføres.

Ændring 55

Ændring 55

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 12 — stk. 1 — indledning

Artikel 12 — stk. 1 — indledning

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   Den eller de berørte skattesubjekter
  kan
  med hensyn til den procedure, der er omhandlet i artikel 6, indgive enhver oplysning, dokumentation eller ethvert dokument, der måtte være relevante for afgørelsen, til det rådgivende udvalg eller til udvalget for alternativ tvistbilæggelse. Skattesubjektet/-erne og de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder indgiver efter anmodning herom enhver oplysning, dokumentation eller ethvert dokument til det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse. De kompetente myndigheder i hver af disse medlemsstater kan nægte at indgive oplysninger til det rådgivende udvalg i følgende tilfælde: | 1.   Den eller de berørte skattesubjekter
  skal
  med hensyn til den procedure, der er omhandlet i artikel 6, indgive enhver oplysning, dokumentation eller ethvert dokument, der måtte være relevante for afgørelsen, til det rådgivende udvalg eller til udvalget for alternativ tvistbilæggelse. Skattesubjektet/-erne og de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder indgiver efter anmodning herom enhver oplysning, dokumentation eller ethvert dokument til det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse. De kompetente myndigheder i hver af disse medlemsstater kan nægte at indgive oplysninger til det rådgivende udvalg i følgende tilfælde: |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

1.   Den eller de berørte skattesubjekter
  kan
  med hensyn til den procedure, der er omhandlet i artikel 6, indgive enhver oplysning, dokumentation eller ethvert dokument, der måtte være relevante for afgørelsen, til det rådgivende udvalg eller til udvalget for alternativ tvistbilæggelse. Skattesubjektet/-erne og de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder indgiver efter anmodning herom enhver oplysning, dokumentation eller ethvert dokument til det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse. De kompetente myndigheder i hver af disse medlemsstater kan nægte at indgive oplysninger til det rådgivende udvalg i følgende tilfælde:

1.   Den eller de berørte skattesubjekter
  skal
  med hensyn til den procedure, der er omhandlet i artikel 6, indgive enhver oplysning, dokumentation eller ethvert dokument, der måtte være relevante for afgørelsen, til det rådgivende udvalg eller til udvalget for alternativ tvistbilæggelse. Skattesubjektet/-erne og de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder indgiver efter anmodning herom enhver oplysning, dokumentation eller ethvert dokument til det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse. De kompetente myndigheder i hver af disse medlemsstater kan nægte at indgive oplysninger til det rådgivende udvalg i følgende tilfælde:

Ændring 56

Ændring 56

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 13 — stk. 1

Artikel 13 — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   Det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse afgiver udtalelse senest
  seks
  måneder efter den dato, hvor det blev nedsat af de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder. | 1.   Det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse afgiver udtalelse senest
  tre
  måneder efter den dato, hvor det blev nedsat af de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

1.   Det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse afgiver udtalelse senest
  seks
  måneder efter den dato, hvor det blev nedsat af de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder.

1.   Det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse afgiver udtalelse senest
  tre
  måneder efter den dato, hvor det blev nedsat af de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder.

Ændring 57

Ændring 57

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 13 — stk. 2

Artikel 13 — stk. 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   Ved udarbejdelsen af sin udtalelse tager det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse hensyn til gældende nationale regler og dobbeltbeskatningsoverenskomster. Findes der ikke en dobbeltbeskatningsoverenskomst eller -aftale mellem de berørte medlemsstater, kan det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse ved udarbejdelsen af sin udtalelse henvise til international praksis på skatteområdet såsom OECD's seneste modeloverenskomst. | 2.   Ved udarbejdelsen af sin udtalelse tager det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse hensyn til gældende nationale regler og dobbeltbeskatningsoverenskomster. Findes der ikke en dobbeltbeskatningsoverenskomst eller -aftale mellem de berørte medlemsstater, kan det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse ved udarbejdelsen af sin udtalelse henvise til international praksis på skatteområdet såsom OECD's seneste modeloverenskomst
  såvel som FN's seneste model for dobbeltbeskatningsoverenskomst
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2.   Ved udarbejdelsen af sin udtalelse tager det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse hensyn til gældende nationale regler og dobbeltbeskatningsoverenskomster. Findes der ikke en dobbeltbeskatningsoverenskomst eller -aftale mellem de berørte medlemsstater, kan det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse ved udarbejdelsen af sin udtalelse henvise til international praksis på skatteområdet såsom OECD's seneste modeloverenskomst.

2.   Ved udarbejdelsen af sin udtalelse tager det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse hensyn til gældende nationale regler og dobbeltbeskatningsoverenskomster. Findes der ikke en dobbeltbeskatningsoverenskomst eller -aftale mellem de berørte medlemsstater, kan det rådgivende udvalg eller udvalget for alternativ tvistbilæggelse ved udarbejdelsen af sin udtalelse henvise til international praksis på skatteområdet såsom OECD's seneste modeloverenskomst
  såvel som FN's seneste model for dobbeltbeskatningsoverenskomst
  .

Ændring 58

Ændring 58

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 14 — stk. 1

Artikel 14 — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   De kompetente myndigheder træffer senest
  seks
  måneder efter meddelelse af udtalelsen fra det rådgivende udvalg eller fra udvalget for alternativ tvistbilæggelse aftale om ophævelse af dobbeltbeskatningen. | 1.   De kompetente myndigheder træffer senest
  tre
  måneder efter meddelelse af udtalelsen fra det rådgivende udvalg eller fra udvalget for alternativ tvistbilæggelse aftale om ophævelse af dobbeltbeskatningen. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

1.   De kompetente myndigheder træffer senest
  seks
  måneder efter meddelelse af udtalelsen fra det rådgivende udvalg eller fra udvalget for alternativ tvistbilæggelse aftale om ophævelse af dobbeltbeskatningen.

1.   De kompetente myndigheder træffer senest
  tre
  måneder efter meddelelse af udtalelsen fra det rådgivende udvalg eller fra udvalget for alternativ tvistbilæggelse aftale om ophævelse af dobbeltbeskatningen.

Ændring 59

Ændring 59

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 14 — stk. 3

Artikel 14 — stk. 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 3.   Medlemsstaterne sørger for, at hver af de kompetente myndigheder meddeler skattesubjekterne den endelige afgørelse om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for 30 kalenderdage efter vedtagelsen. Hvis
  skattesubjekterne
  ikke meddeles
  afgørelsen
  inden for perioden på 30 kalenderdage, kan
  de
  klage i den medlemsstat, hvor
  de
  har bopæl eller har fast driftssted, i overensstemmelse med de nationale regler. | 3.   Medlemsstaterne sørger for, at hver af de kompetente myndigheder meddeler skattesubjekterne den endelige afgørelse om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for 30 kalenderdage efter vedtagelsen. Hvis
  et skattesubjekt
  ikke meddeles
  denne afgørelse
  inden for perioden på 30 kalenderdage, kan
  skattesubjektet
  klage i den medlemsstat, hvor
  det
  har bopæl eller har fast driftssted, i overensstemmelse med de nationale regler. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

3.   Medlemsstaterne sørger for, at hver af de kompetente myndigheder meddeler skattesubjekterne den endelige afgørelse om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for 30 kalenderdage efter vedtagelsen. Hvis
  skattesubjekterne
  ikke meddeles
  afgørelsen
  inden for perioden på 30 kalenderdage, kan
  de
  klage i den medlemsstat, hvor
  de
  har bopæl eller har fast driftssted, i overensstemmelse med de nationale regler.

3.   Medlemsstaterne sørger for, at hver af de kompetente myndigheder meddeler skattesubjekterne den endelige afgørelse om at ophæve dobbeltbeskatningen inden for 30 kalenderdage efter vedtagelsen. Hvis
  et skattesubjekt
  ikke meddeles
  denne afgørelse
  inden for perioden på 30 kalenderdage, kan
  skattesubjektet
  klage i den medlemsstat, hvor
  det
  har bopæl eller har fast driftssted, i overensstemmelse med de nationale regler.

Ændring 60

Ændring 60

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 15 — stk. 2

Artikel 15 — stk. 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   Indbringelse af en tvist til bilæggelse gennem en gensidig aftaleprocedure eller tvistbilæggelsesproceduren forhindrer
  ikke
  en medlemsstat i at indlede eller videreføre retslige procedurer eller procedurer i forbindelse med administrative og strafferetlige sanktioner i relation til de samme forhold. | 2.   Indbringelse af en tvist til bilæggelse gennem en gensidig aftaleprocedure eller tvistbilæggelsesproceduren forhindrer en medlemsstat i at indlede eller videreføre retslige procedurer eller procedurer i forbindelse med administrative og strafferetlige sanktioner i relation til de samme forhold. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2.   Indbringelse af en tvist til bilæggelse gennem en gensidig aftaleprocedure eller tvistbilæggelsesproceduren forhindrer
  ikke
  en medlemsstat i at indlede eller videreføre retslige procedurer eller procedurer i forbindelse med administrative og strafferetlige sanktioner i relation til de samme forhold.

2.   Indbringelse af en tvist til bilæggelse gennem en gensidig aftaleprocedure eller tvistbilæggelsesproceduren forhindrer en medlemsstat i at indlede eller videreføre retslige procedurer eller procedurer i forbindelse med administrative og strafferetlige sanktioner i relation til de samme forhold.

Ændring 61

Ændring 61

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 15 — stk. 3 — litra a

Artikel 15 — stk. 3 — litra a

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| a) | seks
  måneder i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5 |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

a)

seks
  måneder i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5

seks

| a) | tre
  måneder i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5 |
| --- | --- |

a)

tre
  måneder i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5

tre

Ændring 62

Ændring 62

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 15 — stk. 3 — litra b

Artikel 15 — stk. 3 — litra b

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| b) | to
  år i 
  de tilfælde, der er omhandlet i
  artikel 4, stk. 1. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

b)

to
  år i 
  de tilfælde, der er omhandlet i
  artikel 4, stk. 1.

to

de tilfælde, der er omhandlet i

| b) | et
  år i 
  henhold til
  artikel 4, stk. 1. |
| --- | --- |

b)

et
  år i 
  henhold til
  artikel 4, stk. 1.

et

henhold til

Ændring 63

Ændring 63

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 15 — stk. 6

Artikel 15 — stk. 6

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 6.   Uanset artikel 6 kan berørte medlemsstater nægte adgang til tvistbilæggelsesproceduren i sager om skattesvig, forsætlig forsømmelse og grov uagtsomhed. | 6.   Uanset artikel 6 kan berørte medlemsstater nægte adgang til tvistbilæggelsesproceduren i sager om skattesvig, der er
  konstateret ved en retsgyldig dom i administrative eller strafferetlige sager,
  og forsætlig forsømmelse og grov uagtsomhed
  , der vedrører samme forhold. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

6.   Uanset artikel 6 kan berørte medlemsstater nægte adgang til tvistbilæggelsesproceduren i sager om skattesvig, forsætlig forsømmelse og grov uagtsomhed.

6.   Uanset artikel 6 kan berørte medlemsstater nægte adgang til tvistbilæggelsesproceduren i sager om skattesvig, der er
  konstateret ved en retsgyldig dom i administrative eller strafferetlige sager,
  og forsætlig forsømmelse og grov uagtsomhed
  , der vedrører samme forhold.

Ændring 64

Ændring 64

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 16 — stk. 2

Artikel 16 — stk. 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   De kompetente myndigheder offentliggør den i artikel 14 omhandlede endelige afgørelse,
  med forbehold
  af
  hver
  af de
  berørte skattesubjekters samtykke
  . | 2.   De kompetente myndigheder offentliggør den i artikel 14 omhandlede endelige afgørelse
  i sin fulde ordlyd. I tilfælde, hvor et af skattesubjekterne gør gældende, at nogle specifikke punkter i afgørelsen er følsomme handelsmæssige, industrielle eller erhvervsmæssige oplysninger, bør de kompetente myndigheder tage stilling til disse argumenter og offentliggøre så mange oplysninger som muligt og udelade følsomme dele.
  Samtidig med at skatteydernes
  forfatningsmæssige rettigheder beskyttes, især for så vidt angår oplysninger, hvis offentliggørelse klart og tydeligt ville vise industrielt og kommercielt følsomme oplysninger til konkurrenter, bestræber
  de
  kompetente myndigheder sig på at sikre størst mulig gennemsigtighed gennem offentliggørelse af den endelige afgørelse
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

2.   De kompetente myndigheder offentliggør den i artikel 14 omhandlede endelige afgørelse,
  med forbehold
  af
  hver
  af de
  berørte skattesubjekters samtykke
  .

2.   De kompetente myndigheder offentliggør den i artikel 14 omhandlede endelige afgørelse
  i sin fulde ordlyd. I tilfælde, hvor et af skattesubjekterne gør gældende, at nogle specifikke punkter i afgørelsen er følsomme handelsmæssige, industrielle eller erhvervsmæssige oplysninger, bør de kompetente myndigheder tage stilling til disse argumenter og offentliggøre så mange oplysninger som muligt og udelade følsomme dele.
  Samtidig med at skatteydernes
  forfatningsmæssige rettigheder beskyttes, især for så vidt angår oplysninger, hvis offentliggørelse klart og tydeligt ville vise industrielt og kommercielt følsomme oplysninger til konkurrenter, bestræber
  de
  kompetente myndigheder sig på at sikre størst mulig gennemsigtighed gennem offentliggørelse af den endelige afgørelse
  .

Ændring 65

Ændring 65

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 16 — stk. 3 — afsnit 1

Artikel 16 — stk. 3 — afsnit 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Hvis et berørt skattesubjekt ikke giver sit samtykke til offentliggørelse af den endelige afgørelse i sin helhed, offentliggør de kompetente myndigheder et kortfattet sammendrag af den endelige afgørelse med beskrivelse af problemet og emnet, dato, de relevante skatteperioder, retsgrundlaget, erhvervssektoren og en kortfattet beskrivelse af sagens udkomme. | udgår |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Hvis et berørt skattesubjekt ikke giver sit samtykke til offentliggørelse af den endelige afgørelse i sin helhed, offentliggør de kompetente myndigheder et kortfattet sammendrag af den endelige afgørelse med beskrivelse af problemet og emnet, dato, de relevante skatteperioder, retsgrundlaget, erhvervssektoren og en kortfattet beskrivelse af sagens udkomme.

Hvis et berørt skattesubjekt ikke giver sit samtykke til offentliggørelse af den endelige afgørelse i sin helhed, offentliggør de kompetente myndigheder et kortfattet sammendrag af den endelige afgørelse med beskrivelse af problemet og emnet, dato, de relevante skatteperioder, retsgrundlaget, erhvervssektoren og en kortfattet beskrivelse af sagens udkomme.

udgår

udgår

Ændring 67

Ændring 67

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 16 — stk. 4

Artikel 16 — stk. 4

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 4.   Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter standardformularer for meddelelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2
  og 3
  . Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 2. | 4.   Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter standardformularer for meddelelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 2. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

4.   Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter standardformularer for meddelelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2
  og 3
  . Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 2.

4.   Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter standardformularer for meddelelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 2.

Ændring 68

Ændring 68

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 16 — stk. 5

Artikel 16 — stk. 5

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 5.   De kompetente myndigheder meddeler i overensstemmelse med stk. 3 uden ophold de oplysninger, der tænkes offentliggjort, til Kommissionen. | 5.   De kompetente myndigheder meddeler i overensstemmelse med stk. 3 uden ophold de oplysninger, der tænkes offentliggjort, til Kommissionen.
  Kommissionen offentliggør disse oplysninger i et almindeligt anvendt format på en centralt forvaltede webside. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

5.   De kompetente myndigheder meddeler i overensstemmelse med stk. 3 uden ophold de oplysninger, der tænkes offentliggjort, til Kommissionen.

5.   De kompetente myndigheder meddeler i overensstemmelse med stk. 3 uden ophold de oplysninger, der tænkes offentliggjort, til Kommissionen.
  Kommissionen offentliggør disse oplysninger i et almindeligt anvendt format på en centralt forvaltede webside.

Ændring 69

Ændring 69

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 17 — stk. 1

Artikel 17 — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over de uafhængige personer, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4, online og angiver, hvilke af disse personer der kan blive udpeget som formand. Listen skal
  alene
  indeholde navnene på disse personer. | 1.   Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over de uafhængige personer, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4, online
  i et åbent dataformat
  og angiver, hvilke af disse personer der kan blive udpeget som formand. Listen skal indeholde navnene på disse personer
  , deres tilhørsforhold og cv'er, og oplysninger om deres kvalifikationer og praktiske erfaringer, ledsaget af erklæringer om interessekonflikter
  . |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

1.   Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over de uafhængige personer, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4, online og angiver, hvilke af disse personer der kan blive udpeget som formand. Listen skal
  alene
  indeholde navnene på disse personer.

1.   Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over de uafhængige personer, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4, online
  i et åbent dataformat
  og angiver, hvilke af disse personer der kan blive udpeget som formand. Listen skal indeholde navnene på disse personer
  , deres tilhørsforhold og cv'er, og oplysninger om deres kvalifikationer og praktiske erfaringer, ledsaget af erklæringer om interessekonflikter
  .

Ændring 70

Ændring 70

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Artikel 21 a (ny)

Artikel 21 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 21a |
| | Revision |
| | Senest ... [tre år efter dette direktivs ikrafttræden] indleder Kommissionen efter en offentlig høring og på baggrund af drøftelser med de kompetente myndigheder en revision af anvendelsen af og anvendelsesområdet for dette direktiv. Kommissionen skal også undersøge, om et rådgivende udvalg af permanent karakter (»Stående rådgivende udvalg«) vil øge effektiviteten af procedurerne for bilæggelse af tvister. |
| | Kommissionen forelægger en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, herunder, hvis det er relevant, et forslag til ændring af lovgivningen. |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Artikel 21a

Artikel 21a

Revision

Revision

Senest ... [tre år efter dette direktivs ikrafttræden] indleder Kommissionen efter en offentlig høring og på baggrund af drøftelser med de kompetente myndigheder en revision af anvendelsen af og anvendelsesområdet for dette direktiv. Kommissionen skal også undersøge, om et rådgivende udvalg af permanent karakter (»Stående rådgivende udvalg«) vil øge effektiviteten af procedurerne for bilæggelse af tvister.

Senest ... [tre år efter dette direktivs ikrafttræden] indleder Kommissionen efter en offentlig høring og på baggrund af drøftelser med de kompetente myndigheder en revision af anvendelsen af og anvendelsesområdet for dette direktiv. Kommissionen skal også undersøge, om et rådgivende udvalg af permanent karakter (»Stående rådgivende udvalg«) vil øge effektiviteten af procedurerne for bilæggelse af tvister.

Kommissionen forelægger en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, herunder, hvis det er relevant, et forslag til ændring af lovgivningen.

Kommissionen forelægger en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, herunder, hvis det er relevant, et forslag til ændring af lovgivningen.

Ændring 71

Ændring 71

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Bilag I — overskrift 5 — linje 2 a (ny)

Bilag I — overskrift 5 — linje 2 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Gewerbesteuer |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Gewerbesteuer

Gewerbesteuer

Ændring 72

Ændring 72

Forslag til direktiv

Forslag til direktiv

Bilag I — overskrift 12 — linje 2 a (ny)

Bilag I — overskrift 12 — linje 2 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Imposta regionale sulle attività produttive |

Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

Ændring

Ændring

Imposta regionale sulle attività produttive

Imposta regionale sulle attività produttive

---

(1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0408.

1

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0310.

2

(3)  EFT L 225 af 20.8.1990, s. 10.

3

(1a)  

  EFT L 225 af 20.8.1990, s. 10.

1a

EFT L 225 af 20.8.1990, s. 10.

(7)  

  EFT L 225 af 20.8.1990, s. 10.

7

EFT L 225 af 20.8.1990, s. 10.

(1a)  
  Forslag til Rådets direktiv om et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) (COM(2016)0683).

1a

Forslag til Rådets direktiv om et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) (COM(2016)0683).

---