# Az Európai Unió C 213/2018

| | ISSN 1977-0979 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | C 213 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Tájékoztatások és közlemények | 61. évfolyam2018. június 18. |

ISSN 1977-0979

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

C 213

Magyar nyelvű kiadás

Tájékoztatások és közlemények

61. évfolyam2018. június 18.

---

| Tartalom | Oldal |
| --- | --- |
| | IV   Tájékoztatások |
| | AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK |
| | Európai Bizottság |
| 2018/C 213/01 | A Bizottság közleménye: Útmutató az uniós természetvédelmi jogszabályokkal összefüggésben a vízenergia-termeléssel kapcsolatos követelményekről | 1 |
| 2018/C 213/02 | A Bizottság közleménye az energiaszállítási infrastruktúráról és az uniós természetvédelmi jogszabályokról | 62 |

Tartalom

Oldal

IV   Tájékoztatások

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK

Európai Bizottság

2018/C 213/01

A Bizottság közleménye: Útmutató az uniós természetvédelmi jogszabályokkal összefüggésben a vízenergia-termeléssel kapcsolatos követelményekről

1

2018/C 213/02

A Bizottság közleménye az energiaszállítási infrastruktúráról és az uniós természetvédelmi jogszabályokról

62

---

| HU | |
| --- | --- |

HU

---

IV Tájékoztatások

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK

Európai Bizottság

| 18.6.2018 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 213/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 213/1

---

A Bizottság közleménye: „Útmutató az uniós természetvédelmi jogszabályokkal összefüggésben a vízenergia-termeléssel kapcsolatos követelményekről”

(2018/C 213/01)

A kiadvány az Európai Bizottság véleményét tükrözi, jogi szempontból nem kötelező erejű.

Európai Bizottság, 2018. május

Katalógus hiv. ...

A sokszorosítás a forrás megnevezésével engedélyezett.

A dokumentum az N2K GROUP EEIG — Ecosystems LTD (Brüsszel) és a Beleco (Cseh Köztársaság) közreműködésével készült.

TARTALOMJEGYZÉK

| A dokumentum célja | 3 |
| --- | --- |

| 1. | Az uniós szakpolitika és jogszabályi keret áttekintése | 4 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1 | A madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv | 4 |
| --- | --- | --- |

1.1

| 1.2 | A víz-keretirányelv | 6 |
| --- | --- | --- |

1.2

| 1.3 | A víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek közötti összhang | 6 |
| --- | --- | --- |

1.3

| 1.4 | Az árvízvédelmi irányelv | 8 |
| --- | --- | --- |

1.4

| 1.5 | Az SKV- és a KHV-irányelv | 9 |
| --- | --- | --- |

1.5

| 1.6 | Az SKV, a KHV és a 6. cikk közötti kapcsolat | 10 |
| --- | --- | --- |

1.6

| 2. | Édesvízi ökoszisztémák és vízenergia az EU-ban | 10 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1 | Az EU folyami és tavi ökoszisztémáinak állapota | 10 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Az európai édesvízi ökoszisztémákat érő terhelések és veszélyek | 12 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.3 | A vízenergia-termelés hatása az édesvízi ökoszisztémákra | 14 |
| --- | --- | --- |

2.3

| 2.4 | Kumulatív hatások | 19 |
| --- | --- | --- |

2.4

| 2.5 | A jelentős és jelentéktelen hatások közötti különbségtétel | 21 |
| --- | --- | --- |

2.5

| 3. | Példák bevált gyakorlatokra a vízenergia-termelés hatásainak mérséklése és a vízenergia-termelésre alkalmazott ökológiai helyreállító intézkedések terén | 23 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1 | A folyók lehető legjobb ökológiai állapotának elérése a vízenergiával összefüggésben | 23 |
| --- | --- | --- |

3.1

| 3.2 | Valamely Natura 2000 területre negatív hatást gyakorló meglévő vízerőművek kezelése | 24 |
| --- | --- | --- |

3.2

| 3.3 | Ökológiai és helyreállító intézkedések bevezetése | 25 |
| --- | --- | --- |

3.3

| 3.4 | Példák az ökológiai helyreállítás bevált gyakorlataira | 29 |
| --- | --- | --- |

3.4

| 4. | Bevált gyakorlatok az integrált tervezési megközelítésre a vízenergia területén | 36 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1 | Az integrált tervezés előnyei | 36 |
| --- | --- | --- |

4.1

| 4.2 | Integrált nemzeti és regionális tervek | 40 |
| --- | --- | --- |

4.2

| 4.3 | A vadvilág érzékenysége és zónák meghatározása | 41 |
| --- | --- | --- |

4.3

| 4.4 | Korai konzultáció | 44 |
| --- | --- | --- |

4.4

| 5. | Az élőhelyvédelmi irányelv szerinti vizsgálati eljárás | 46 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1 | Bevezetés | 46 |
| --- | --- | --- |

5.1

| 5.2 | Mikor van szükség a 6. cikk szerinti eljárásra? | 46 |
| --- | --- | --- |

5.2

| 5.3 | A megfelelő vizsgálatok elvégzésének lépésenkénti eljárása | 47 |
| --- | --- | --- |

5.3

| 5.4 | A 6. cikk (4) bekezdése szerinti kivételek | 57 |
| --- | --- | --- |

5.4

| Rövidítések | 61 |
| --- | --- |

A DOKUMENTUM CÉLJA

E dokumentum útmutatást ad és számos gyakorlati esettanulmányt mutat be arról, hogy a vízenergiát hogyan lehet az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv követelményeinek megfelelően hasznosítani. Megvizsgálja a vízenergiával összefüggő tevékenységekből esetlegesen következő hatások típusait, és gyakorlati tapasztalatokon keresztül szemlélteti, hogy a vízenergia-termelés hatásai hogyan küszöbölhetők ki vagy legalábbis minimalizálhatók különféle körülmények között.

A dokumentum célja általánosabban, hogy utat nyisson az energetikai, természetvédelmi és vízügyi uniós szakpolitikák és gyakorlatok közötti szinergiák számára, hogy az uniós célokat összehangoltabban és – ahol lehetséges – e szakterületek egymást támogató hatását kihasználva lehessen elérni.

Az 1. fejezet áttekinti a vízenergia európai hasznosításának uniós szakpolitikai és jogszabályi keretét. A fejezet röviden összefoglalja az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv főbb rendelkezéseit, valamint annak a víz-keretirányelvvel, a stratégiai környezeti vizsgálatról (SKV) szóló irányelvvel és a környezeti hatásvizsgálatról (KHV) szóló irányelvvel való kapcsolatát.

A 2. fejezet vázolja az uniós folyami és tavi ökoszisztémák általánosan rossz állapotát, továbbá az azokat érő főbb terheléseket és veszélyeket, majd megvizsgálja, hogy a vízenergia-termelés milyen hatást gyakorolhat az édesvízi ökoszisztémákra, kiemelve különösen a lehetséges kumulatív hatások jelentőségét.

Európa vadon élő növény- és állatfajainak jelentős része, köztük a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv értelmében védett mintegy 400 édesvízi faj fennmaradása a folyami és tavi ökoszisztémáktól függ. Ugyanakkor napjainkban Európa folyóinak többsége rendkívül degradált állapotban van, és hatalmas terhelés éri számos társadalmi-gazdasági tevékenységből (a vízenergia-termelést is ideértve).

A környezet állapotáról szóló legutóbbi jelentésből (1) egyértelműen kiderül, hogy még sokat kell tennünk a víz-keretirányelv és a két természetvédelmi irányelv célkitűzéseinek elérése érdekében. Ez csak akkor valósítható meg, ha nemcsak azt kezeljük prioritásként, hogy folyóink további romlását megállítsuk, hanem azt is, hogy aktívan helyreállítsuk ökológiai állapotukat és elhárítsuk, vagy legalábbis jelentősen csökkentsük a folyókat érő terheléseket és veszélyeket.

A 3. fejezet feltárja, hogy ez hogyan érhető el, és példákat mutat az ökológiai helyreállítás bevált európai gyakorlataira.

A 4. fejezet a stratégiai tervezésre és az olyan integráltabb vízenergiatervek és -projektek kialakítására fektet különleges hangsúlyt, amelyek már a tervezés korai szakaszában figyelembe veszik a folyók ökológiai szükségleteit, és lehetőség szerint olyan intézkedéseket is magukban foglalnak, amelyekkel javítható a folyók ökológiai állapota.

A dokumentum annak részletes leírásával folytatódik (5. fejezet), hogy milyen eljárást kell követni egy vízenergiatervnek vagy -projektnek az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti megfelelő vizsgálata során. A fejezet pontosítja e jóváhagyási folyamat egyes főbb vonatkozásait, valamint a folyamat és más uniós környezeti vizsgálati eljárások közötti kapcsolatot. A tapasztalatok sokszor azt mutatják, hogy a 6. cikk szerinti jóváhagyási folyamattal kapcsolatos problémák nagyon gyakran abból erednek, hogy a megfelelő vizsgálatokat rosszul és hiányosan végzik.

Az útmutató elsődlegesen az illetékes hatóságok, a fejlesztők és a tanácsadók számára készült, de a nem kormányzati szervezetek és más, a vízenergia-ágazatában dolgozó érdekelt felek számára is hasznos lehet. A dokumentum megszövegezésére a tagállami hatóságokkal és más fontos érdekeltekkel és érdekcsoportokkal folytatott konzultációt követően került sor, amelyek mind értékes visszajelzéseket adtak a különböző tervezetekről.

Tartalmának kidolgozásakor a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv szövege volt az irányadó, amelyet – az Európai Unió környezetvédelmi és vízenergetikai szakpolitikájának alapját képező tágabb alapelvekkel egyetemben – hűen próbál követni. A bemutatott bevált gyakorlatok és javasolt módszerek nem előíró jellegűek; pusztán hasznos tanácsokkal, ötletekkel és javaslatokkal kívánnak szolgálni az ágazat képviselőivel, a nemzeti és nemzetközi hatóságokkal, a nem kormányzati szervezetekkel, tudományos szakértőkkel és más érdekelt felekkel folytatott széles körű megbeszélések alapján.

A dokumentum csak az Európai Bizottság véleményét tükrözi, és jogilag nem kötelező erejű. Az európai uniós irányelvek értelmezése az Európai Unió Bíróságának hatásköre. Adott esetben a szöveg az európai ítélkezési gyakorlatot is ismerteti. Ezért ajánlott az útmutatót a korábbi általános útmutatókkal és a Bíróság két irányelvvel kapcsolatos ítéleteivel együtt értelmezni (2).

1.   AZ UNIÓS SZAKPOLITIKA ÉS JOGSZABÁLYI KERET

A vízenergia fontos szerepet játszik a megújulóenergia-irányelv (3) végrehajtásában, és hozzájárul az EU energiával kapcsolatos, 2020–2030-ra szóló céljainak eléréséhez. Mint minden vízalapú tevékenységnek, a vízenergia-termelésnek is meg kell felelnie az uniós környezetvédelmi jognak, amely Európa folyóit és tavait hivatott védeni. E jogi követelményeket a víz-keretirányelv, az árvízvédelmi irányelv, a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv, valamint a környezeti vizsgálatokról szóló irányelvek (környezeti hatásvizsgálat – KHV és stratégiai környezeti vizsgálat – SKV) állapítják meg.

E fejezet bemutatja ezen uniós jogszabályoknak a vízenergia szempontjából fontos egyes főbb rendelkezéseit. A hangsúly elsődlegesen a természetvédelmi irányelveken van, mivel e dokumentumnak ez a fő témája.

1.1.   A madárvédelmi irányelv és az élőhelyvédelmi irányelv

Európa folyói a biodiverzitás fontos forrásai, és gazdag természeti örökségünk jelentős részét képezik. Ugyanakkor évtizedek alatt nagy változásokon mentek keresztül. Ez csökkentette rezilienciájukat és azt a képességüket, hogy gondoskodjanak a természetről és a vadvilágról. A legtöbb folyó jelenleg degradált állapotban van és helyreállításra szorul.

Felismerve a biológiai sokféleség riasztó csökkenését Európában, az uniós állam- és kormányfők nagyratörő célt tűztek ki azzal, hogy ezt a negatív tendenciát 2020-ig meg kívánják állítani, illetve vissza kívánják fordítani. Az Európai Bizottság 2011 májusában elfogadta a biodiverzitás 2020-as stratégiáját (4), amellyel létrehozta e célkitűzés elérésének szakpolitikai keretét. 2017 áprilisában a Bizottság új cselekvési tervet (5) indított, amelynek célja, hogy sürgősen javítsa az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv gyakorlati végrehajtását és felgyorsítsa a 2020-ra kitűzött uniós cél elérésére irányuló folyamatot, melynek célja a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások csökkenésének megállítása és visszafordítása.

A madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv az Európai Unió természetvédelemmel és biodiverzitással kapcsolatos politikájának sarokkövei. Lehetővé teszik, hogy az összes uniós tagállam egy közös jogi kereten belül működjön együtt Európa legveszélyeztetettebb, legsebezhetőbb és legértékesebb fajainak és élőhelyeinek – a politikai és közigazgatási határoktól függetlenül az Európai Unión belüli teljes természetes előfordulási területükön történő – megőrzése érdekében.

A két irányelv átfogó célkitűzése az általuk védett fajok és élőhelytípusok fennmaradásának biztosítása és kedvező védettségi helyzetének (6)
  helyreállítása az EU területén belül a teljes természetes előfordulási területükön.

Ez a célkitűzés pozitív szemszögből került meghatározásra: egy kedvező, elérendő és fenntartandó helyzet felé irányul. Így túlmutat a károsodás elkerülésének alapkövetelményén.

| A kedvező védettségi helyzet élőhelyvédelmi irányelv szerinti meghatározása

  1. cikk

  A természetes élőhelytípusok védettségi helyzete a természetes élőhelyet és jellegzetes fajait érintő azon hatások összessége, amelyek az EU területén hosszú távon befolyásolhatják az élőhely természetes kiterjedését, szerkezetét és funkcióit, csakúgy, mint jellegzetes fajainak hosszú távú fennmaradását.
  Egy természetes élőhely védettségi helyzete abban az esetben minősül „kedvezőnek”, ha:






  — | természetes kiterjedése és az azon belül található területek nagysága állandó vagy növekvő, továbbá |
| --- | --- |

A kedvező védettségi helyzet élőhelyvédelmi irányelv szerinti meghatározása

1. cikk

A természetes élőhelytípusok védettségi helyzete a természetes élőhelyet és jellegzetes fajait érintő azon hatások összessége, amelyek az EU területén hosszú távon befolyásolhatják az élőhely természetes kiterjedését, szerkezetét és funkcióit, csakúgy, mint jellegzetes fajainak hosszú távú fennmaradását.

Egy természetes élőhely védettségi helyzete abban az esetben minősül „kedvezőnek”, ha:

—

természetes kiterjedése és az azon belül található területek nagysága állandó vagy növekvő, továbbá

| — | hosszú távú fennmaradásához szükséges sajátos szerkezete és funkciói biztosítottak és valószínűleg a belátható jövőben is biztosítottak lesznek, továbbá |
| --- | --- |

—

hosszú távú fennmaradásához szükséges sajátos szerkezete és funkciói biztosítottak és valószínűleg a belátható jövőben is biztosítottak lesznek, továbbá

| — | jellegzetes fajainak védettségi helyzete kedvezőnek minősül. |
| --- | --- |

—

jellegzetes fajainak védettségi helyzete kedvezőnek minősül.

Egy faj védettségi helyzete: a fajt érintő azon hatások összessége, amelyek az EU területén belül hosszú távon befolyásolhatják a faj populációinak eloszlását és sűrűségét.

A védettségi helyzet abban az esetben minősül „kedvezőnek”, ha:

| — | az érintett faj populációinak dinamikájára vonatkozó adatok azt mutatják, hogy a faj képes hosszú távon fenntartani magát természetes élőhelyének életképes alkotórészeként, továbbá |
| --- | --- |

—

az érintett faj populációinak dinamikájára vonatkozó adatok azt mutatják, hogy a faj képes hosszú távon fenntartani magát természetes élőhelyének életképes alkotórészeként, továbbá

| — | a faj természetes előfordulási területe nem csökken, és valószínűleg a belátható jövőben sem fog csökkenni, továbbá |
| --- | --- |

—

a faj természetes előfordulási területe nem csökken, és valószínűleg a belátható jövőben sem fog csökkenni, továbbá

| — | kellő nagyságú élőhely áll rendelkezésre jelenleg és valószínűleg a jövőben is a faj populációinak hosszú távú fennmaradásához. |
| --- | --- |

—

kellő nagyságú élőhely áll rendelkezésre jelenleg és valószínűleg a jövőben is a faj populációinak hosszú távú fennmaradásához.

E célkitűzés eléréséhez az EU természetvédelmi irányelvei különösen két fő típusú intézkedés végrehajtását várják a tagállamoktól:

| — | Elsődleges természeti területek kijelölése és megőrzése az élőhelyvédelmi irányelv I. és II. mellékletében, valamint a madárvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt fajok és élőhelytípusok, továbbá a rendszeresen előforduló vonuló madarak védelmének céljára. Ezek a természeti területek adják együttesen az egész EU-ra kiterjedő Natura 2000 hálózatot, amely jelenleg 27 500 területet számlál. A Natura 2000 teljes területének megközelítőleg 4 %-át tavi és folyami ökoszisztémák teszik ki (Európai Környezetvédelmi Ügynökség, 2010, az EU-27 tekintetében). |
| --- | --- |

—

Elsődleges természeti területek kijelölése és megőrzése az élőhelyvédelmi irányelv I. és II. mellékletében, valamint a madárvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt fajok és élőhelytípusok, továbbá a rendszeresen előforduló vonuló madarak védelmének céljára. Ezek a természeti területek adják együttesen az egész EU-ra kiterjedő Natura 2000 hálózatot, amely jelenleg 27 500 területet számlál. A Natura 2000 teljes területének megközelítőleg 4 %-át tavi és folyami ökoszisztémák teszik ki (Európai Környezetvédelmi Ügynökség, 2010, az EU-27 tekintetében).

| — | Fajvédelmi rendszer létrehozása valamennyi vadon élő európai madárfaj, valamint az élőhelyvédelmi irányelv IV. mellékletében felsorolt egyéb fajok számára. Ezeket az intézkedéseket a fajok teljes természetes előfordulási területén kell alkalmazni az EU-ban, tehát mind a védett természeti területeken pl. a Natura 2000-en belül, mind azokon kívül. |
| --- | --- |

—

Fajvédelmi rendszer létrehozása valamennyi vadon élő európai madárfaj, valamint az élőhelyvédelmi irányelv IV. mellékletében felsorolt egyéb fajok számára. Ezeket az intézkedéseket a fajok teljes természetes előfordulási területén kell alkalmazni az EU-ban, tehát mind a védett természeti területeken pl. a Natura 2000-en belül, mind azokon kívül.

A Natura 2000 területekre vonatkozó védelmi rendelkezések

A Natura 2000 területek védelmét és kezelését az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének rendelkezései szabályozzák, amely cikk meghatározza a kapcsolatot a terület védelme és a más típusú területhasználat, például a vízenergia között, a területen belül és annak szomszédságában (7).

A 6. cikk kétféle intézkedést foglal magában:

| — | Az első a valamennyi Natura 2000 terület védelmére és kezelésére, továbbá az e területeket érintő védelmi célkitűzések meghatározására vonatkozik. A tagállamok számára előírja, hogy:






  a) | dolgozzanak ki és hajtsanak végre pozitív védelmi intézkedéseket, amelyek megfelelnek az I. mellékletben szereplő élőhelytípusok és az ezen élőhelyeken előforduló, II. mellékletben feltüntetett fajok ökológiai szükségleteinek (a 6. cikk (1) bekezdése); továbbá |
| --- | --- | --- |

—

Az első a valamennyi Natura 2000 terület védelmére és kezelésére, továbbá az e területeket érintő védelmi célkitűzések meghatározására vonatkozik. A tagállamok számára előírja, hogy:

a)

dolgozzanak ki és hajtsanak végre pozitív védelmi intézkedéseket, amelyek megfelelnek az I. mellékletben szereplő élőhelytípusok és az ezen élőhelyeken előforduló, II. mellékletben feltüntetett fajok ökológiai szükségleteinek (a 6. cikk (1) bekezdése); továbbá

| b) | tegyék meg a szükséges intézkedéseket az élőhelytípusok és a fajok élőhelyei károsodásának megakadályozására, valamint az ott élő fajok jelentős megzavarásának elkerülésére (a 6. cikk (2) bekezdése). |
| --- | --- |

b)

tegyék meg a szükséges intézkedéseket az élőhelytípusok és a fajok élőhelyei károsodásának megakadályozására, valamint az ott élő fajok jelentős megzavarásának elkerülésére (a 6. cikk (2) bekezdése).

Az élőhelyvédelmi irányelv Natura 2000 kezelési tervek kidolgozását ajánlja, amelyek segítségével nyilvános és átlátható módon azonosíthatók a Natura 2000 területek tekintetében szükséges védelmi intézkedések. Ezek hasznos eszközök a védelmi célkitűzések meghatározásában és annak elősegítésében, hogy egybehangzó álláspont szülessen a természeti területre vonatkozó kezelési megoldásokról az érdekeltek és érdekcsoportok között. Emellett mechanizmust is biztosítanak a Natura 2000-re vonatkozó védelmi intézkedéseknek a víz-keretirányelv szélesebb körű intézkedési programjaiba történő beépítéséhez.

| — | Az intézkedések második típusa (amelyeket a 6. cikk (3) bekezdése szabályoz) az egy vagy több Natura 2000 területet esetlegesen érintő bármely tervre vagy projektre vonatkozó vizsgálati eljárás (lásd az 5. fejezetet a részletek tekintetében). A vizsgálati eljárás során lényegében a Natura 2000 területekre valószínűleg jelentős hatást gyakorló minden tervet és projektet megfelelő vizsgálatnak vetnek alá a hatásoknak a terület védelmi célkitűzéseire tekintettel történő részletes tanulmányozása érdekében.
  Az illetékes hatóság csak akkor hagyhatja jóvá a tervet vagy a projektet, ha a megfelelő vizsgálat megállapításai alapján meggyőződött arról, hogy a terv vagy a projekt nem fog káros hatást gyakorolni az érintett természeti terület épségére. Fontos megjegyezni a bizonyítási terhet illetően, hogy a jelentős negatív hatások hiányát (és nem a meglétét) kell igazolni.
  Rendkívüli körülmények között eltérésre (6. cikk (4) bekezdés) lehet hivatkozni a Natura 2000 terület épségére káros hatást gyakorló terv vagy projekt jóváhagyásához, ha igazolható, hogy nincs kevésbé káros alternatíva és a terv vagy a projekt kiemelten fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokból szükségesnek tekinthető. Ebben az esetben megfelelő kiegyenlítő intézkedésekről kell gondoskodni a Natura 2000 hálózat általános egységességének megóvása érdekében.
  Meg kell jegyezni, hogy az élőhelyvédelmi irányelv szerinti vizsgálati eljárás nem azonos a KHV- vagy az SKV-irányelv (8), illetve a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerinti eljárással, jóllehet ezeket ideális esetben egymásba kellene építeni vagy legalábbis össze kellene hangolni. |
| --- | --- |

—

Az intézkedések második típusa (amelyeket a 6. cikk (3) bekezdése szabályoz) az egy vagy több Natura 2000 területet esetlegesen érintő bármely tervre vagy projektre vonatkozó vizsgálati eljárás (lásd az 5. fejezetet a részletek tekintetében). A vizsgálati eljárás során lényegében a Natura 2000 területekre valószínűleg jelentős hatást gyakorló minden tervet és projektet megfelelő vizsgálatnak vetnek alá a hatásoknak a terület védelmi célkitűzéseire tekintettel történő részletes tanulmányozása érdekében.

Az illetékes hatóság csak akkor hagyhatja jóvá a tervet vagy a projektet, ha a megfelelő vizsgálat megállapításai alapján meggyőződött arról, hogy a terv vagy a projekt nem fog káros hatást gyakorolni az érintett természeti terület épségére. Fontos megjegyezni a bizonyítási terhet illetően, hogy a jelentős negatív hatások hiányát (és nem a meglétét) kell igazolni.

Rendkívüli körülmények között eltérésre (6. cikk (4) bekezdés) lehet hivatkozni a Natura 2000 terület épségére káros hatást gyakorló terv vagy projekt jóváhagyásához, ha igazolható, hogy nincs kevésbé káros alternatíva és a terv vagy a projekt kiemelten fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokból szükségesnek tekinthető. Ebben az esetben megfelelő kiegyenlítő intézkedésekről kell gondoskodni a Natura 2000 hálózat általános egységességének megóvása érdekében.

Meg kell jegyezni, hogy az élőhelyvédelmi irányelv szerinti vizsgálati eljárás nem azonos a KHV- vagy az SKV-irányelv (8), illetve a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerinti eljárással, jóllehet ezeket ideális esetben egymásba kellene építeni vagy legalábbis össze kellene hangolni.

A fajok védelméről szóló rendelkezések

A természetvédelmi irányelvek rendelkezéseinek második köre egyes fajok EU-n belüli teljes természetes előfordulási területükön történő védelmét érinti, tehát őket védelemben kell részesíteni függetlenül attól, hogy Natura 2000 területen belül vagy kívül élnek-e. A fajvédelmi intézkedések az élőhelyvédelmi irányelv IV. mellékletében felsorolt fajokra, valamint az EU-ban előforduló valamennyi vadon élő madárfajra vonatkoznak. A pontos feltételeket a madárvédelmi irányelv 5. cikke határozza meg, továbbá (az állatokra vonatkozóan) az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikke és (a növényekre vonatkozóan) 13. cikke.

Lényegében a tagállamoknak a következőket kell megtiltaniuk e fajok tekintetében:

| — | szándékos zavarás, különösen párzás, utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején; |
| --- | --- |

—

szándékos zavarás, különösen párzás, utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején;

| — | a párzási, költő- vagy pihenőhelyek károsítása vagy elpusztítása; |
| --- | --- |

—

a párzási, költő- vagy pihenőhelyek károsítása vagy elpusztítása;

| — | tojások és fészkek szándékos elpusztítása, valamint védett növények gyökerestől való kiszedése vagy elpusztítása. |
| --- | --- |

—

tojások és fészkek szándékos elpusztítása, valamint védett növények gyökerestől való kiszedése vagy elpusztítása.

A fajvédelmi rendelkezésektől korlátozott körülmények között (pl. a termés vagy az állatállomány súlyos károsodásának elkerülése, vagy a közegészség és közbiztonság érdekében) el lehet térni, feltéve, ha más elfogadható megoldás nem létezik, és az eltérés hatása nem összeegyeztethetetlen az irányelvek általános céljaival. Az eltérések feltételeit a madárvédelmi irányelv 9. cikke és az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikke rögzíti (9).

A fajvédelmi rendelkezések rendkívül fontosak a Natura 2000 területeken kívül is működő vízerőművek szempontjából. Céljuk annak biztosítása, hogy az új fejlesztések ne rombolják le a vadon élő madarak vagy az élőhelyvédelmi irányelv IV. mellékletében felsorolt fajok párzási, költő- vagy pihenőhelyeit, hacsak nem kértek számukra eltérést az illetékes hatóságoktól az irányelv feltételei szerint. Ez a rendelkezés kifejezetten fontos lehet a vándorló fajoknak, köztük vándormadaraknak vagy halaknak (pl. az élőhelyvédelmi irányelv IV. mellékletében feltüntetett közönséges tok, Acipenser sturio vagy bucó, Zingel asper) otthont adó folyókon elhelyezkedő vízerőművek tekintetében.

1.2.   A víz-keretirányelv

A víz-keretirányelv létrehozza a szárazföldi felszíni vizek (folyók és tavak), átmeneti vizek, parti tengervizek és felszín alatti vizek védelmének és a velük folytatott fenntartható gazdálkodásnak a keretét. Célja annak garantálása, hogy minden víztest főszabályként elérje a „jó állapotot” 2015-re (kivéve a jelentősen módosított és mesterséges víztesteket, amelyek esetében a jó ökológiai potenciál elérése a cél). A természetvédelmi irányelvekhez hasonlóan a víz-keretirányelv túlmutat a víztestek, valamint a vízi ökoszisztémáktól közvetlenül függő szárazföldi ökoszisztémák és vizes élőhelyek további romlásának megakadályozásában álló alapkövetelményen.

E cél elérése érdekében a víz-keretirányelv előírja a tagállamok számára, hogy minden vízgyűjtő kerület tekintetében hozzanak létre vízgyűjtő-gazdálkodási tervet. Az irányelv ciklikus folyamatot ír le a vízgyűjtő-gazdálkodási terveket elkészítésére, végrehajtására és hatévenkénti felülvizsgálatára.

1.3.   A víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek közötti összhang

A víz-keretirányelv és a két természetvédelmi irányelv szorosan kapcsolódik egymáshoz, mivel mindegyikük célja Európa édesvízi ökoszisztémáinak védelme és helyreállítása. Ezeket ezért összehangoltan kell végrehajtani, biztosítva integrált működésüket. A következőkben kiemelünk a víz-keretirányelv és a két természetvédelmi irányelv közötti kölcsönhatásra utaló főbb pontokat, amelyek különösen a vízerőművek szempontjából relevánsak. Ezek „A víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek közötti kapcsolat” című, a Bizottság által összegyűjtött gyakori kérdésekben olvashatók (10).

A víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek eltérő célkitűzései

A víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek, legalábbis részben, ugyanabban a környezetben működnek, és nagyjából hasonló törekvéseik vannak a folyók romlásának megakadályozását és a vízi ökoszisztémák állapotának javítását illetően. Ugyanakkor, jóllehet általános céljai hasonlóak, különös céljaik egymástól eltérnek, még ha szorosan kapcsolódnak is egymáshoz.

A víz-keretirányelv célja az összes felszíni és felszín alatti víz minőségének védelme és javítása, hogy azok jó állapotot vagy potenciált érjenek el, és hogy elkerülhető legyen a romlásuk. Ezzel szemben a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv célja konkrét fajok és élőhelytípusok fenntartása és helyreállítása, hogy azok kedvező védettségi helyzetbe kerüljenek az EU-n belül természetes kiterjedésük/előfordulásuk területén.

A víz-keretirányelv szerinti jó ökológiai állapot elérése általában segít a Natura 2000 vizes élőhelyekkel és vízben élő fajokkal kapcsolatos védelmi célkitűzések megvalósításában és fordítva. Ugyanakkor a „jó ökológiai állapottal” kapcsolatos követelmény a víztestekre vonatkozik, míg a kedvező védettségi helyzet a konkrét élőhelytípusokra és fajokra.

Így a jó ökológiai állapot elérése nem feltétlenül elég a kedvező védettségi helyzet eléréséhez, még akkor sem, ha minden víztest esetében megvalósulna a jó ökológiai állapot. Ezért aztán szükség lehet további védelmi intézkedésekre a Natura 2000 területek védelmi célkitűzéseinek eléréséhez azon fajok és élőhelyek tekintetében, amelyek számára a területet kijelölték.

Ezt a víz-keretirányelv kifejezetten elismeri. A víz-keretirányelv 4. cikkének (2) bekezdése szerint „ahol a [...] célkitűzések közül egynél több vonatkozik egy meghatározott víztestre,

  a legszigorúbbat alkalmazzák
  ”. Ha például Natura 2000 területet jelölnek ki vidrák vagy folyami gyöngykagylók számára, a túlhalászás szabályozására is szükség lehet, még ha ez nem is feltétlenül kellene a víz-keretirányelv szerinti jó ökológiai állapot eléréséhez.

Ezeket a további követelményeket ideális esetben a víz-keretirányelv szerinti vízgyűjtő-gazdálkodási terv tartalmazza, vagy legalább hivatkozik rá a védett területekre vonatkozó konkrét rendelkezések formájában, hogy biztosított legyen a víz-keretirányelv szerinti intézkedések és a Natura 2000 intézkedések közötti összhang (és elkerülhető legyen a kollízió) (lásd a 4. cikk (1) bekezdésének c) pontját).

Jelentősen módosított víztestek vagy mesterséges víztestek és a Natura 2000

A víz-keretirányelv 4. cikkének (3) bekezdése szerint egyes víztestek, amelyek fizikai jellemzői emberi tevékenység következtében jelentősen módosultak, jelentősen módosított víztestnek jelölhetők ki, ha teljesülnek a 4. cikk (3) bekezdésében foglalt feltételek (11). Az emberi tevékenységgel létrehozott víztestek, amelyek esetében korábban nem volt víztest (pl. ember alkotta tározó vagy mesterséges hajózási csatorna) mesterséges víztestnek jelölhetők ki.

A jelentősen módosított víztestek és a mesterséges víztestek esetében a víz-keretirányelv jó ökológiai potenciálra vonatkozó célkitűzését kell alkalmazni (a jó ökológiai állapot helyett), ha a kevésbé szigorú célkitűzésekkel kapcsolatos követelmények, például a megfelelő ökológiai potenciál nem alkalmazhatók. Ez magyarán azt a megvalósítható legjobb ökológiai állapotot jelenti, amely összeegyeztethető a jelentősen módosított víztestkénti vagy mesterséges víztestkénti kijelölés alapjául szolgáló jogszerű használattal (12).

A jelentősen módosított víztest vagy a mesterséges víztest Natura 2000 területként is kijelölhető, ha a madárvédelmi irányelv I. mellékletében vagy az élőhelyvédelmi irányelv I. vagy II. mellékletében felsorolt fajoknak vagy élőhelytípusoknak ad otthont. Ezekben az esetekben megfelelő védelmi intézkedéseket kell végrehajtani az adott faj vagy élőhely tekintetében, továbbá a természeti terület védelmi célkitűzéseivel összhangban. Ezek az intézkedések ebben az esetben is szigorúbbak lehetnek a jó ökológiai potenciál eléréshez szükséges intézkedéseknél. Ezeket a víz-keretirányelv szerinti vízgyűjtő-gazdálkodási tervbe is bele kell foglalni a védett területekre vonatkozó konkrét intézkedésekkel (lásd a 4. cikk (1) bekezdésének c) pontját összefüggésben a 4. cikk (2) bekezdésével).

Az új fejlesztések víz-keretirányelv szerinti értékelése

A természetvédelmi irányelvekhez hasonlóan a víz-keretirányelv is konkrét rendelkezések fogalmaz meg a víztestekre alkalmazott új fejlesztések értékelését érintően. A víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerint a hatóságok bizonyos feltételek mellett mentességet adhatnak egyes olyan új módosítások és fenntartható emberi fejlesztési tevékenységek számára, amelyek a víztest állapotromlását eredményezik vagy megakadályozzák a jó ökológiai állapot vagy potenciál, illetve a felszín alatti vizek jó állapotának elérését. Ez kiterjedhet a vízenergiával összefüggő új fejlesztésekre is (13).

Ha a fejlesztés potenciálisan érint mind egy víz-keretirányelv szerinti célkitűzést, mind egy Natura 2000 területet, akkor le kell folytatni mind a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdésében szereplő eljárást, mind az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében előírt Natura 2000 vizsgálati eljárást (ideális esetben összehangoltan és integráltan). A két eljárásnak jogilag más áll a középpontjában: az egyik azt vizsgálja, hogy a projekt valószínűsíthetően veszélyezteti-e a víz-keretirányelv szerinti elsődleges célkitűzéseket, a másik pedig azt, hogy a projekt káros hatással lesz-e egy Natura 2000 terület épségére. Ez azonban nem akadálya annak, hogy a vizsgálat bizonyos aspektusait összehangolják, pl. felmérések és konzultációk útján.

A víz-keretirányelv egyértelművé teszi, hogy egy fejlesztésre nem kerülhet sor akkor, ha az nincs összhangban az egyéb uniós környezetvédelmi jogszabályokkal. Más szóval, ha a projekt nem veszélyezteti a víz-keretirányelv céljait, viszont káros hatással lesz egy Natura 2000 terület épségére, akkor az a víz-keretirányelv értelmében nem hagyható jóvá, kivéve, ha az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (4) bekezdése szerinti mentességet is elfogadták. A víz-keretirányelv 4. cikke (7) bekezdésének alkalmazásáról, a környezetvédelmi célkitűzésekkel kapcsolatos mentességről, ideértve a természetvédelmi irányelvekhez fűződő kapcsolatot, pontosabb információ olvasható a közös végrehajtási stratégiának a víz-keretirányelv 4. cikke (7) bekezdéséről szóló, 2017-ben jóváhagyott 36. sz. útmutatójában (14).

| A folyami gyöngykagyló megóvása Írország részvízgyűjtőiben

  A folyami gyöngykagyló (Margaritifera margaritifera) a leghosszabb életű gerinctelenek egyike a Földön. Az életében bekövetkező összetett változásoknak és annak köszönhetően, hogy majdnem természetes, tiszta folyóvízre van szüksége, fontos biológiai indikátora a folyami ökoszisztémák minőségének. A faj az élőhelyvédelmi irányelv szerint védett, de egész Írországban kedvezőtlen védettségi helyzetben van. Ennek legfőbb okaként az üledékképződést, illetve a tápanyagok feldúsulásával járó üledékképződést határozták meg.
  2009-ben kidolgoztak egy nemzeti jogszabályt a folyami gyöngykagyló kedvező védettségi helyzete elérésének támogatására. A jogszabály kötelező környezetvédelmi minőségi célkitűzéseket állapított meg a folyami gyöngykagyló Natura 2000 területeken belüli élőhelyei tekintetében. Azt is előírta, hogy részvízgyűjtő-gazdálkodási tervek készüljenek, intézkedési programok mellett. E tervek célja az volt, hogy kezeljék az egész vízgyűjtőt érintő problémákat, amelyek hozzájárulnak a faj egyedszámának csökkenéséhez. Az alkalmazott formátum a víz-keretirányelv szerinti vízgyűjtő-gazdálkodási tervekéhez hasonló, így a részvízgyűjtő-gazdálkodási tervek a továbbiakban a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek keretében működhetnek.
  Írországban az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv, valamint a víz-keretirányelv közötti szoros összefüggés már a kezdetekkor hangsúlyt kapott. 2009-ben a Víz-keretirányelvvel Foglalkozó Nemzeti Műszaki Koordinációs Csoport albizottságot hozott létre, a Nemzeti Természetvédelmi Munkacsoportot, hogy a víz-keretirányelv természetvédelmi vonatkozásainak fejlesztésén dolgozzon. A munkacsoport legfontosabb célkitűzése egyfelől az volt, hogy gondoskodjon arról, hogy a víz-keretirányelv természetvédelmi vonatkozásainak e kimunkálása jól összehangolt és támogatott legyen Írországban, másfelől pedig, hogy megkönnyítse a megfelelő kormányzati hivatalok közötti hatékony kommunikációt.
  A folyami gyöngykagylóra vonatkozó részvízgyűjtő-tervek tekintetében a csoport kiemelt szerepet játszott a folyami gyöngykagylókat illetően kidolgozott, a vízgyűjtő területet érintő megvalósítható, gyakorlati és költséghatékony nemzeti szabványos intézkedések (eszköztár) továbbfejlesztésében. A csoport emellett felülvizsgálta a terveket, hogy garantálja azok megvalósíthatóságát és hatékonyságát, továbbá azonosította a szakpolitikai és útmutatási hiányosságokat, amelyek gátolhatják a tervek végrehajtását.
  http://www.wfdireland.ie/docs/5_FreshwaterPearlMusselPlans/
  http://kerrylife.ie
  http://www.environ.ie/en/Environment/Water/WaterQuality/WaterFrameworkDirective/ |
| --- |

A folyami gyöngykagyló megóvása Írország részvízgyűjtőiben

A folyami gyöngykagyló (Margaritifera margaritifera) a leghosszabb életű gerinctelenek egyike a Földön. Az életében bekövetkező összetett változásoknak és annak köszönhetően, hogy majdnem természetes, tiszta folyóvízre van szüksége, fontos biológiai indikátora a folyami ökoszisztémák minőségének. A faj az élőhelyvédelmi irányelv szerint védett, de egész Írországban kedvezőtlen védettségi helyzetben van. Ennek legfőbb okaként az üledékképződést, illetve a tápanyagok feldúsulásával járó üledékképződést határozták meg.

2009-ben kidolgoztak egy nemzeti jogszabályt a folyami gyöngykagyló kedvező védettségi helyzete elérésének támogatására. A jogszabály kötelező környezetvédelmi minőségi célkitűzéseket állapított meg a folyami gyöngykagyló Natura 2000 területeken belüli élőhelyei tekintetében. Azt is előírta, hogy részvízgyűjtő-gazdálkodási tervek készüljenek, intézkedési programok mellett. E tervek célja az volt, hogy kezeljék az egész vízgyűjtőt érintő problémákat, amelyek hozzájárulnak a faj egyedszámának csökkenéséhez. Az alkalmazott formátum a víz-keretirányelv szerinti vízgyűjtő-gazdálkodási tervekéhez hasonló, így a részvízgyűjtő-gazdálkodási tervek a továbbiakban a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek keretében működhetnek.

Írországban az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv, valamint a víz-keretirányelv közötti szoros összefüggés már a kezdetekkor hangsúlyt kapott. 2009-ben a Víz-keretirányelvvel Foglalkozó Nemzeti Műszaki Koordinációs Csoport albizottságot hozott létre, a Nemzeti Természetvédelmi Munkacsoportot, hogy a víz-keretirányelv természetvédelmi vonatkozásainak fejlesztésén dolgozzon. A munkacsoport legfontosabb célkitűzése egyfelől az volt, hogy gondoskodjon arról, hogy a víz-keretirányelv természetvédelmi vonatkozásainak e kimunkálása jól összehangolt és támogatott legyen Írországban, másfelől pedig, hogy megkönnyítse a megfelelő kormányzati hivatalok közötti hatékony kommunikációt.

A folyami gyöngykagylóra vonatkozó részvízgyűjtő-tervek tekintetében a csoport kiemelt szerepet játszott a folyami gyöngykagylókat illetően kidolgozott, a vízgyűjtő területet érintő megvalósítható, gyakorlati és költséghatékony nemzeti szabványos intézkedések (eszköztár) továbbfejlesztésében. A csoport emellett felülvizsgálta a terveket, hogy garantálja azok megvalósíthatóságát és hatékonyságát, továbbá azonosította a szakpolitikai és útmutatási hiányosságokat, amelyek gátolhatják a tervek végrehajtását.

http://www.wfdireland.ie/docs/5_FreshwaterPearlMusselPlans/

http://kerrylife.ie

http://www.environ.ie/en/Environment/Water/WaterQuality/WaterFrameworkDirective/

1.4.   Az árvízvédelmi irányelv

2007 novemberében elfogadták a 2007/60/EK irányelvet. Az irányelv létrehozza az árvízkockázat vizsgálatának és kezelésének keretét, és a következők elkészítését írja elő a tagállamok számára:

| — | Árvízveszély- és árvízkockázati térképek, amelyek vízgyűjtőkre (vagy más közösen megállapított kezelési egységekre) bontva térképen ábrázolják az árvízkockázat tekintetében azonosított területeket. Ezeknek a térképeknek tartalmazniuk kell a különböző árvízforgatókönyvek potenciális káros következményeit is, beleértve az árvizek esetén felmerülő lehetséges környezetszennyezési forrásokkal kapcsolatos információkat, továbbá a védett területeket, például a Natura 2000 területeket (határidő: 2013. december). |
| --- | --- |

—

Árvízveszély- és árvízkockázati térképek, amelyek vízgyűjtőkre (vagy más közösen megállapított kezelési egységekre) bontva térképen ábrázolják az árvízkockázat tekintetében azonosított területeket. Ezeknek a térképeknek tartalmazniuk kell a különböző árvízforgatókönyvek potenciális káros következményeit is, beleértve az árvizek esetén felmerülő lehetséges környezetszennyezési forrásokkal kapcsolatos információkat, továbbá a védett területeket, például a Natura 2000 területeket (határidő: 2013. december).

| — | Árvízkockázat-kezelési tervek az árvizek potenciális káros következményeinek kezelésére és enyhítésére. Ezeknek a terveknek fontossági sorrendben meg kell határozniuk a különböző árvízkockázat-kezelési intézkedéseket a megelőzéstől és a védelemtől kezdve a felkészültségig, figyelembe véve az adott vízgyűjtő vagy részvízgyűjtő jellemzőit (határidő: 2015. december). |
| --- | --- |

—

Árvízkockázat-kezelési tervek az árvizek potenciális káros következményeinek kezelésére és enyhítésére. Ezeknek a terveknek fontossági sorrendben meg kell határozniuk a különböző árvízkockázat-kezelési intézkedéseket a megelőzéstől és a védelemtől kezdve a felkészültségig, figyelembe véve az adott vízgyűjtő vagy részvízgyűjtő jellemzőit (határidő: 2015. december).

Az árvízvédelmi irányelv szerinti tevékenységeknek összhangban kell állniuk a természetvédelmi irányelvek követelményeivel. Ha például egy árvízvédelmi intézkedés egy vagy több Natura 2000 területet érinthet, ezen intézkedés keretében is követni kell az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti eljárást, és megfelelő vizsgálatot kell végezni a terv vagy projekt Natura 2000 terület(ek) épségére gyakorolt esetleges hatásainak értékelése érdekében.

1.5.   Az SKV- és a KHV-irányelv

Az SKV-irányelv

A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 2001/42/EK irányelv (az SKV-irányelv) célja, hogy biztosítsa a környezet magas szintű védelmét. Ezt úgy kívánja elérni, hogy gondoskodik arról, hogy bizonyos tervek vagy programok környezeti következményeit már az előkészítés során és az elfogadás előtt azonosítsák, értékeljék és vegyék figyelembe.

A stratégiai környezeti vizsgálat kötelező azon különböző tervek és programok esetében, amelyek meghatározzák a KHV-irányelvben felsorolt projektek jövőbeli engedélyeinek kereteit. Kötelező azon tervek és programok esetében is, amelyeket a Natura 2000 területekre gyakorolt valószínűleg jelentős hatásuk miatt az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti vizsgálat alá kell vonni.

Az SKV-folyamat során a tagállamoknak környezeti jelentést kell készíteniük, amelyben értékelik, hogy a tervek és programok, illetve észszerű alternatíváik valószínűsíthetően milyen jelentős környezeti hatásokkal járnak. Ezenfelül konzultálniuk kell azokkal a hatóságokkal, amelyeket konkrét környezeti felelősségük folytán a tervek és programok megvalósításának környezeti hatásai valószínűleg érintenek (azaz a környezetvédelmi hatóságokkal), valamint a nyilvánossággal.

A konzultációt kellően korán és hatékony módon kell végezni, hogy a környezetvédelmi hatóságok és a nyilvánosság a terv vagy a program tervezetéről és a kísérő környezeti jelentésről még a terv vagy a program elfogadása előtt kinyilváníthassák véleményüket. Az SKV kidolgozásának folyamatát össze kell hangolni a terv kidolgozásával, hogy a terv végleges változatába környezeti megfontolásokat is bele lehessen foglalni.

Az SKV célja összességében az, hogy integráltabb és hatékonyabb megközelítést ösztönözzön a területfejlesztésben, amely megközelítés a tervezési folyamat sokkal korábbi szakaszában és hosszabb távú stratégiai szinten veszi figyelembe a környezetvédelemmel, így többek között a biodiverzitással kapcsolatos szempontokat. Ennek eredményeképpen kevesebb konfliktus keletkezik a későbbi szakaszokban az egyes projektek szintjén. Emellett azt is lehetővé teszi, hogy a jövőbeli fejlesztésekre megfelelőbb helyszínen kerüljön sor, távol azoktól a területektől, például a Natura 2000 területektől, ahol konfliktus alakulhat ki.

A KHV-irányelv

Míg az SKV-folyamat a tervekre és programokra irányul, a 2014/52/EU irányelvvel módosított 2011/92/EU irányelv (szokásos megnevezésével a KHV-irányelv) az egyedi köz- és magánprojektekre vonatkozik. Így a környezetre valószínűleg jelentős hatást kifejtő projektekre (15) csak azt követően adható fejlesztési engedély, hogy elvégezték az azok valószínű környezeti hatásaira vonatkozó vizsgálatot.

A KHV-irányelv megkülönbözteti a kötelező környezeti hatásvizsgálatot igénylő projekteket (az „I. melléklet szerinti projektek” (16)) és azokat a projekteket, amelyeknél a tagállami hatóságoknak kell meghatározniuk, hogy a projektnek valószínűsíthetően lesznek-e jelentős hatásai („II. melléklet szerinti projektek”). Erre előzetes vizsgálati eljárással kerül sor, amelynek során figyelembe veszik az irányelv III. mellékletének kritériumait. A legtöbb vízerőmű II. melléklet szerinti projekt (17).

1.6.   Kapcsolat az SKV-, a KHV- és az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése között

A (2014/52/EU irányelvvel módosított) KHV-irányelv szerint összevont és/vagy koordinált eljárást kell lefolytatni, ha a projekt vizsgálatát mind a KHV-irányelv, mind a természetvédelmi irányelvek előírják. A Bizottság iránymutatást tett közzé az összevont és/vagy koordinált eljárásokról azon projektek tekintetében (18), amelyeket egyidejűleg kell vizsgálni a KHV-, az élőhelyvédelmi, a madárvédelmi, a víz-keretirányelv és az ipari kibocsátásokról szóló irányelv értelmében.

A koordinált eljárás keretében a tagállamoknak hatáskörrel rendelkező hatóság kijelölése révén kell összehangolniuk a vonatkozó uniós jogi aktusok által előírt, az adott projekt környezeti hatásainak vizsgálatára irányuló egyedi vizsgálatokat. Az összevont eljárás során a tagállamoknak egyetlen, a vonatkozó uniós jogi aktusok által előírt vizsgálatot kell lefolytatniuk az adott projekt környezeti hatásait illetően.

Az uniós természetvédelmi jogszabályok szerinti megfelelő vizsgálatnak mindazonáltal a teljes környezeti jelentés egyértelműen megkülönböztethető és azonosítható részét kell képeznie. Ez azért van így, mert az élőhelyvédelmi irányelv szerinti megfelelő vizsgálat a természeti környezet más vonatkozásait méri, és más kritériumokat alkalmaz a jelentőség meghatározására, mint a KHV-k vagy az SKV-k. A KHV-k/SKV-k a környezet valamennyi vonatkozását vizsgálják, ideértve a biodiverzitást, míg a természetvédelmi irányelvek kifejezetten az azokat a fajokat és élőhelytípusokat érő lehetséges káros hatásokra összpontosítanak, amelyek tekintetében Natura 2000 területet jelöltek ki.

Eltérés látható az egyes vizsgálatok eredményeiben is. A stratégiai környezeti vizsgálat és a környezeti hatásvizsgálat során készített értékelések eljárási követelményeket határoznak meg, de nem állapítanak meg kötelező környezetvédelmi előírásokat. Az élőhelyvédelmi irányelv szerinti vizsgálat eredménye ezzel szemben azonnali hatállyal kötelezővé válik az illetékes hatóság számára, és feltételekhez köti annak végleges döntését.

Más szóval, ha a megfelelő vizsgálat nem tudja teljes bizonyossággal megállapítani, hogy a terv vagy projekt nem lesz káros hatással valamely Natura 2000 terület épségére, a hatóság annak aktuális állapotában nem hagyhatja jóvá a tervet vagy a projektet, kivéve, ha speciális esetekben az megfelel a 6. cikk (4) bekezdése szerinti eltérés feltételeinek.

Ha az élőhelyvédelmi irányelv szerint vizsgálatot kell lefolytatni, az Európai Unió Bírósága tisztázta, hogy a SKV-irányelv saját jogán alkalmazandó a tervekre és a programokra (19).

| Útmutató a közösségi érdekű energia-infrastruktúrával kapcsolatos projektek környezeti vizsgálati eljárásainak egyszerűsítéséhez

  A többi fejlesztési projekthez hasonlóan a vízenergia-termelést is számos környezeti vizsgálatnak kell alávetni. A Bizottság útmutatót adott ki arról, hogy hogyan lehet ezen eljárásokat egyszerűsíteni, különösen a TEN-E rendelet szerinti közösségi érdekű projektek vonatkozásában, és egyúttal a környezet lehető legmagasabb szintű védelmét biztosítani az uniós környezetvédelmi joggal összhangban.
  A bizottsági útmutató számos ajánlást megfogalmaz, amelyek, jóllehet a közösségi érdekű projektekre összpontosítanak, az energetikai tervek és projektek, köztük a vízenergia-fejlesztések szempontjából is relevánsak. Az ajánlások középpontjában főként a következők állnak:






  — | korai tervezés, feltérképezés és a vizsgálatok hatókörének meghatározása; |
| --- | --- |

Útmutató a közösségi érdekű energia-infrastruktúrával kapcsolatos projektek környezeti vizsgálati eljárásainak egyszerűsítéséhez

A többi fejlesztési projekthez hasonlóan a vízenergia-termelést is számos környezeti vizsgálatnak kell alávetni. A Bizottság útmutatót adott ki arról, hogy hogyan lehet ezen eljárásokat egyszerűsíteni, különösen a TEN-E rendelet szerinti közösségi érdekű projektek vonatkozásában, és egyúttal a környezet lehető legmagasabb szintű védelmét biztosítani az uniós környezetvédelmi joggal összhangban.

A bizottsági útmutató számos ajánlást megfogalmaz, amelyek, jóllehet a közösségi érdekű projektekre összpontosítanak, az energetikai tervek és projektek, köztük a vízenergia-fejlesztések szempontjából is relevánsak. Az ajánlások középpontjában főként a következők állnak:

—

korai tervezés, feltérképezés és a vizsgálatok hatókörének meghatározása;

| — | a környezeti vizsgálatok és más környezeti követelmények korai és hatékony integrációja; |
| --- | --- |

—

a környezeti vizsgálatok és más környezeti követelmények korai és hatékony integrációja;

| — | az eljárások összehangolása és határidők; |
| --- | --- |

—

az eljárások összehangolása és határidők;

| — | adatgyűjtés, adatok megosztása és minőség-ellenőrzés; |
| --- | --- |

—

adatgyűjtés, adatok megosztása és minőség-ellenőrzés;

| — | határokon átnyúló együttműködés; és |
| --- | --- |

—

határokon átnyúló együttműködés; és

| — | a nyilvánosság korai és hatékony részvétele. |
| --- | --- |

—

a nyilvánosság korai és hatékony részvétele.

http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/PCI_guidance.pdf

2.   ÉDESVÍZI ÖKOSZISZTÉMÁK ÉS VÍZENERGIA AZ EU-BAN

2.1.   Az EU folyami és tavi ökoszisztémáinak állapota

A folyók és tavak szerkezeti összetettsége és rendkívül dinamikus természete különlegesen gazdag ökoszisztémává teszi őket, egyúttal biztosítják a környező vidék vér- (illetve ez esetben víz-) ellátását. Amellett, hogy saját jogon értékes élőhelyek, életbe vágó ökofolyosóként működnek, amelyek ösztönzik a fajok nagy távolságra történő elterjedését és vándorlását. Felelősek egyúttal az egymással összefüggő, víztől függő vizes élőhelyek, így például ártéri erdők, mocsarak, lápok, nedves rétek stb. gazdag hálózatának kialakulásért, amelyek mindegyike tovább bővíti e természetes rendszerek általános biodiverzitását.

Európa vadon élő növény- és állatfajainak jelentős része, köztük a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv értelmében védett mintegy 400 édesvízi faj fennmaradása a folyami és tavi ökoszisztémáktól függ. A tavak és folyók együttesen a Natura 2000 területek felszínének 4 %-át adják (mintegy 31 560 km2, azaz Belgiumnál nagyobb a kiterjedésük), amely területeket például olyan fajok tekintetében jelölték ki, mint a lazac (Salmo salar), a vidra (Lutra lutra), a jégmadár (Alcedo atthis), a csókarák (Austropotamobius pallipes), a tompa folyamkagyló (Unio crassus), továbbá olyan élőhelytípusok számára, mint a síkvidéktől a hegyvidékekig megtalálható vízfolyások, ligeterdők, nedves rétek és lápok.

A folyók emellett létfontosságú többfunkciós erőforrások Európa gazdasága és szociális jólléte számára, mivel számos különböző ágazatot látnak el, és sok fontos árut és szolgáltatást kínálnak a társadalom számára. Ugyanakkor, intenzív felhasználása hatalmas nyomás alá helyezte ezt az értékes erőforrást az elmúlt 150 évben, aminek eredményeképpen mára kevés jelentősebb folyó természetes állapotát sikerült megőrizni. A változó fokú szennyeződésnek és a magas tápanyagterhelésnek való kitettség mellett, amelyek a vízminőség jelentős romlásához vezetnek, sok folyó mélyreható hidromorfológiai, a természetes áramlási dinamikát és az ökológiai konnektivitást érintő változásokon is keresztülment.

2015-ben az Európai Környezetvédelmi Ügynökség Európa környezetének állapotáról szóló jelentése (20) azt állapította meg, hogy Európa folyóinak és tavainak több mint fele nem érte el a jó ökológiai állapotot vagy potenciált. 2009-ben a felszíni víztestek mindössze 43 %-a volt jó vagy kiváló ökológiai állapotban. Nem volt várható, hogy a helyzet sokat javul 2015-ig, amikor a víztestek 53 %-a esetében számoltak a jó ökológiai állapot elérésével. Ez elég távol van a víz-keretirányelv által kitűzött céloktól.

A védett uniós édesvízi fajok és élőhelyek vonatkozásában a helyzet még ennél is súlyosabb. A két természetvédelmi irányelv által védett élőhelyek és fajok védettségi helyzetéről szóló, a természet állapotáról a 2007 és 2012 közötti időszak vonatkozásában készült legutóbbi bizottság jelentés (21) szerint az édesvízi fajok és az édesvízi élőhelytípusok közel háromnegyede (74 %, illetve 73 %) volt kedvezőtlen–nem kielégítő vagy kedvezőtlen–rossz helyzetben. Ezzel szemben mindössze 17, illetve 16 %-uk volt kedvező helyzetben.

Védettségi helyzet

Védettségi helyzet

a) Fajok (5615 vizsgálat)

b) Élőhelyek (94 vizsgálat)

Kedvező

Nem ismert

Kedvezőtlen–nem kielégítő

Kedvezőtlen–rossz

A fajok a) és élőhelyek b) (élőhelyvédelmi irányelv szerinti) védettségi helyzete és tendenciái a folyami és tavi ökoszisztémákban. Forrás: EEA, 2015b, 17. cikk szerinti jelentések és vizsgálatok.

Az európai folyók általánosságban véve rossz állapota komoly aggodalomra ad okot. Egyértelmű, hogy számos európai folyó rendkívül degradált állapotban van, és még sokat kell tenni a víz-keretirányelv és a két természetvédelmi irányelv célkitűzéseinek eléréséhez. Ez csak akkor valósítható meg, ha nemcsak a további romlás megakadályozásához rendelünk prioritást, hanem az ökológiai állapotuk tevőleges javításához is.

2.2.   Az európai édesvízi ökoszisztémákat érő terhelések és veszélyek

A víztesteket érő terhelés számos különböző tevékenységből származik. A hidromorfológiai terhelések különösen nagy hatást gyakoroltak, és a folyami és átmeneti víztestek több mint 40 %-át érintették. A vízgyűjtők víz-keretirányelvvel kapcsolatos első jellemzése alapján (22), a legtöbb EU-tagállam azt jelezte, hogy a víztestek hidromorfológiai állapotát legerőteljesebben befolyásoló alapvető tényezők a városfejlesztéssel, az árvízvédelemmel, az energiatermeléssel, beleértve a vízenergiát is, a belvízi hajózással, valamint a mezőgazdasági célú kiegyenesítéssel és lecsapolással kapcsolatos terhelések.

A folyókat érő terhelések

A folyókat érő hatások

Nincs terhelés (22)

Nincs hatás (19)

Pontszerű források (22)

Szerves anyagok feldúsulása (16)

Diffúz források (22)

Tápanyagok feldúsulása (19)

Szennyeződés (18)

Vízkivétel (19)

Elsavasodás (10)

Hidromorfológia (22)

Megváltozott élőhelyek (16)

Más terhelések (19)

Más hatások (14)

A víztestek százalékos aránya

A víztestek százalékos aránya

A folyókat érő jelentős terhelések (balra) és hatások (jobbra); a bevont tagállamok száma zárójelben (Az európaivizek – állapot és terhelés értékelése, 2012)

A Natura 2000 édesvízi víztesteket érő veszélyeket és fenyegetéseket illetően a természet állapotáról szóló jelentés a víztestek állapotában bekövetkezett változásokat messze a leggyakoribbként azonosítja más veszélyekhez és fenyegetésekhez képest.

4.37. ábra: A(z élőhelyvédelmi irányelv szerinti) fajokat érő 10 (a gyakoriság %-ában) legmagasabban rangsorolt terhelés és veszély a folyami és tavi ökoszisztémákban

J02 A víztestek állapotában bekövetkezett változás

J03 Az ökoszisztémában bekövetkezett más változások

H01 Felszíni vizek szennyeződése

I01 Idegenhonos inváziós fajok

A02 A talajművelési gyakorlat megváltozása

K03 Fajok közötti kapcsolat az állatvilágban

F02 Halászat és a vízi erőforrások betakarítása

A07 Növényvédő szerek alkalmazása a mezőgazdaságban

D01 Közutak, vasutak és ösvények

K02 Vegetációszukcesszió/Az életközösségek alakulása

Terhelések

Veszélyek

A természet állapotáról szóló jelentés, EEA, 2015

| Vízenergia az EU-ban

  Az EU-ban 2011-ben megközelítőleg 23 000 vízerőművet tartottak nyilván. Ezek túlnyomó többsége (91 %) kis erőmű (10 MWH alatti), amelyek a vízenergiából származó teljes villamosenergia-termelés 13 %-át adják. A nagy vízerőművek ezzel szemben az ilyen létesítmények csak 9 %-át képviselik, viszont a vízenergiából származó teljes villamosenergia-termelés 87 %-áért felelnek. (23)

  A vízerőművek gyakorlati okokból gyakran a hegyvidéki területekre összpontosulnak, de nagyobb, messze elérő hatással vannak mind a kisebb, mind a nagyobb folyókra és tavakra a régiók minden típusában. A kisebb folyókban a vízhozam kisebb mértékű csökkenése vagy a természetes ökológiai állapot romlása is jelentősen kedvezőtlen kihatásokkal járhat a folyóra nézve.
  A leggyakrabban az alábbi vízerőművek használatosak: | Tározás nélküli folyami erőmű:
  A tározás nélküli vízerőmű-rendszerekben a villamosenergia-termelést a folyó meglévő vízhozama és esése adja. Az erőművek e típusa a vízfolyások természetes áramlása révén termel villamos energiát. Nem kívánja a vizet tározni vagy később felhasználni. Ez a típus a kis erőművek esetében a leggyakoribb, de a nagyobbak között is megtalálható. |
| --- | --- |

Vízenergia az EU-ban

Az EU-ban 2011-ben megközelítőleg 23 000 vízerőművet tartottak nyilván. Ezek túlnyomó többsége (91 %) kis erőmű (10 MWH alatti), amelyek a vízenergiából származó teljes villamosenergia-termelés 13 %-át adják. A nagy vízerőművek ezzel szemben az ilyen létesítmények csak 9 %-át képviselik, viszont a vízenergiából származó teljes villamosenergia-termelés 87 %-áért felelnek. (23)

A vízerőművek gyakorlati okokból gyakran a hegyvidéki területekre összpontosulnak, de nagyobb, messze elérő hatással vannak mind a kisebb, mind a nagyobb folyókra és tavakra a régiók minden típusában. A kisebb folyókban a vízhozam kisebb mértékű csökkenése vagy a természetes ökológiai állapot romlása is jelentősen kedvezőtlen kihatásokkal járhat a folyóra nézve.

A leggyakrabban az alábbi vízerőművek használatosak:

Tározás nélküli folyami erőmű:
  A tározás nélküli vízerőmű-rendszerekben a villamosenergia-termelést a folyó meglévő vízhozama és esése adja. Az erőművek e típusa a vízfolyások természetes áramlása révén termel villamos energiát. Nem kívánja a vizet tározni vagy később felhasználni. Ez a típus a kis erőművek esetében a leggyakoribb, de a nagyobbak között is megtalálható.

| | Tározással kombinált folyami vízerőmű:
  A tározó lehetőséget kínál arra, hogy az alacsony kereslet időszakában tározza a vizet, majd a csúcsidőszakokban kiengedje. A termelési kapacitás tehát kevésbé függ a vízhozamtól. Az ilyen tározók alkalmasak lehetnek napi, szezonális vagy éves tározásra, így lehetővé teszik a villamosenergia-kereslet csúcsidőszakaiban a kereslet kielégítését és megkönnyítik az ingadozó teljesítményű megújuló energiaforrások, pl. a szél energiatermelésének beépítését a rendszerbe. |
| --- | --- |

Tározással kombinált folyami vízerőmű:
  A tározó lehetőséget kínál arra, hogy az alacsony kereslet időszakában tározza a vizet, majd a csúcsidőszakokban kiengedje. A termelési kapacitás tehát kevésbé függ a vízhozamtól. Az ilyen tározók alkalmasak lehetnek napi, szezonális vagy éves tározásra, így lehetővé teszik a villamosenergia-kereslet csúcsidőszakaiban a kereslet kielégítését és megkönnyítik az ingadozó teljesítményű megújuló energiaforrások, pl. a szél energiatermelésének beépítését a rendszerbe.

| | Tározós vízerőmű
  : A hagyományos tározós vízerőmű egy kellően nagy méretű tározót tartalmaz, amely lehetővé teszi a víz tározását a nedves és száraz időszakokban. A vizet duzzasztógát mögött tározzák, és azt igény szerint bocsátják az erőmű rendelkezésére. Az ilyen típusú erőmű hatékonyan használható egész évben, alaperőműként vagy csúcserőműként, a szükségleteknek megfelelően. |
| --- | --- |

Tározós vízerőmű
  : A hagyományos tározós vízerőmű egy kellően nagy méretű tározót tartalmaz, amely lehetővé teszi a víz tározását a nedves és száraz időszakokban. A vizet duzzasztógát mögött tározzák, és azt igény szerint bocsátják az erőmű rendelkezésére. Az ilyen típusú erőmű hatékonyan használható egész évben, alaperőműként vagy csúcserőműként, a szükségleteknek megfelelően.

| | Szivattyús-tározós vízerőmű
  : Ennek alapját a különböző tengerszint feletti magasságokban elhelyezett víztározók adják, amelyek lehetővé teszik többletenergia termelését a csúcsidőszakban. A vizet a magasabban elhelyezkedő tározóba szivattyúzzák, ha a kereslet alacsonyabb, és ráengedik a turbinákra, ha a kereslet nagy. A szivattyús-tározós vízerőműveket ugyan nem veszik ki a megújulóenergia-irányelv hatálya alól, de a megújuló energiákra vonatkozó statisztikákban figyelmen kívül hagyják őket. |
| --- | --- |

Szivattyús-tározós vízerőmű
  : Ennek alapját a különböző tengerszint feletti magasságokban elhelyezett víztározók adják, amelyek lehetővé teszik többletenergia termelését a csúcsidőszakban. A vizet a magasabban elhelyezkedő tározóba szivattyúzzák, ha a kereslet alacsonyabb, és ráengedik a turbinákra, ha a kereslet nagy. A szivattyús-tározós vízerőműveket ugyan nem veszik ki a megújulóenergia-irányelv hatálya alól, de a megújuló energiákra vonatkozó statisztikákban figyelmen kívül hagyják őket.

2.3.   A vízenergia-termelés hatása az édesvízi ökoszisztémákra

A vízerőműveknek az uniós természetvédelmi irányelvek által védett fajokra és élőhelytípusokra gyakorolt hatásai terjedelmüket tekintve természeti területenként nagyon különbözőek lehetnek. Egyrészt függnek a folyó egyedi jellemzőitől, fizikai és ökológiai állapotától – hogy már degradált vagy még őrzi eredeti állapotát, kicsi vagy nagy, hegyi vagy síkvidéki stb. –, valamint a vízerőművek típusától és méretétől, továbbá azoktól a fajoktól és élőhelyektől, amelyek tekintetében a természeti területet kijelölték. Az egyes létesítményeket tehát esetről esetre kell megvizsgálni.

A hatások a vízerőmű életciklusában bármikor bekövetkezhetnek, kezdeti építésétől a felújításán át a leszereléséig, vagy a mindennapi működése és irányítása során. Jelentkezhetnek a természetes élőhelyek és a fennmaradásuk tekintetében ezen élőhelyektől függő populációk csökkenésében, degradációjában és elaprózódásában. A veszteség jelentősége a hatások mértékétől, továbbá az érintett élőhelyek és fajok ritkaságától és sebezhetőségétől függ.

E fejezet további részében vázoljuk azokat a hatásokat, amelyeket a vízerőművek jelenthetnek a különösen az uniós természetvédelmi irányelvek hatálya alatt álló élőhelyekre és fajokra. Azok az üzemeltetők, akik tisztában vannak a hatások típusával és megértik a folyami ökoszisztémák összetettségét, jobb helyzetben vannak annak garantálásához, hogy tevékenységeik összeegyeztethetők legyenek a víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek követelményeivel. Emellett jobban be tudják azonosítani azokat a lehetséges helyzeteket a már degradált folyók helyreállításának elősegítésében, amelyekből mindenki győztesen kerül ki.

A folyók morfológiája és a folyami élőhelyek megváltozása

A víztestek bármely fizikai megváltozása befolyásolja a szokásos hidrológiai folyamatokat és megszakítja az édesvízi rendszerek ökológiai folytonosságát (24), mind hosszanti, mind oldalirányban, pl. azáltal, hogy elvágják a folyókat a környező árterületektől és vizes élőhelyektől, vagy azzal, hogy az erőművek környékén a víz felgyülemlését idézik elő.

Az élőhelyek eltűnésének legnyilvánvalóbb formája maguknak az élőhelyeknek a közvetlen fizikai elpusztítása a felvízi vagy alvízi oldalon, vagy a környező területeken (pl. földfoglalás, elárasztás, a part menti vegetáció eltávolítása vagy fizikai struktúrák a folyóban). A természetes hidromorfológiai folyamatok megbontása ugyanakkor fizikai földfoglalás nélkül is leronthatja vagy megváltoztathatja azokat a biotikus és abiotikus körülményeket, amelyek nélkülözhetetlenek az élőhely struktúrája és működése szempontjából. Ezenfelül, a degradált élőhelyek idegenhonos inváziós fajok általi kolonizációjához vezethet, ami a természetes állatvilág kiszorulásával végződhet.

A védett fajok vándorlásának és terjedésének akadályai

A folyók, tavak és a part menti zónák fontos szerepet játszanak az édesvízi fajok terjedésében és vándorlásában, valamint a különféle táplálékszerzési, párzási, költő-, pihenő- és fészkelőhelyek közötti rövidebb távú mozgásokban. Létfontosságú ökológiai folyosóként vagy tranzithelyként szolgálnak a természetes környezetben. Bármilyen, a folyón felfelé vagy lefelé a szabad mozgás útjában álló akadály vagy gát, legyen bármilyen csekély is, jelentős következményekkel jár e fajok fennmaradására nézve.

| A különböző vízerőművek által okozott hatások.

  Forrás: Veronika Koller-Kreimel. |
| --- |

Image

Image

Image

A különböző vízerőművek által okozott hatások.

Forrás: Veronika Koller-Kreimel.

A vízerőművek közvetlenül vagy közvetve megzavarhatják vagy megakadályozhatják a fajok terjedését és vándorlását. A legnyilvánvalóbbak a gátak és a felduzzasztott területek, amelyek fizikailag akadályozzák a halak vándorlását, lehetetlenné téve azok szabad közlekedését a folyóban. Ez jelentős hatást gyakorol számos édesvízi halfaj fennmaradására; eredményeként különösen egyes édesvízi halpopulációk elaprózódnak, elszigetelődnek és végül eltűnnek.

A gáthatás különösen súlyos ott, ahol egynél több akadály található adott folyószakaszon. Még az egészen kicsi struktúrák vagy fizikai akadályok is gyorsan járhatatlanná teszik a folyókat. A mesterséges csatornák is akadályozhatják a fajok mozgását azáltal, hogy a szárazföldi élőhelyeket keresztülvágják és ezért azok szétaprózódását okozzák. Emellett mesterséges kapcsolatot hoznak létre a vízgyűjtő területek között, ami felgyorsíthatja az idegenhonos fajok elterjedését az őshonos fajok kárára.

Noha a felfelé és lefelé irányuló vándorlás valamennyi halfaj számára fontos, a folytonosság különösen a diadróm halfajok számára alapvető. A folyásiránnyal szembeni vándorlás az anadróm halak és az ingolafélék, köztük a lazacok (Salmo salar), a tengeri ingolák (Petromyzon marinus), a folyami ingolák (Lampetra fluviatilis) és egyes tokfélék (például a közönséges tok, Acipenser sturio) szempontjából a legjelentősebb, mivel e fajoknak időszakonként (optimálisan évente) nagy távolságot kell megtenniük. A folyásiránnyal megegyező vándorlás ezek növendékeinek, illetve a katadróm halak (például az angolnáról szóló rendelet által védett angolna (Anguilla anguilla) felnőtt egyedei számára fontos (25).

A hordalékmozgás megszakítása

A hordalék a vízi ökoszisztémák természetes része, és e rendszerek hidrológiai, geomorfológiai és ökológiai működéséhez nélkülözhetetlen. A hordalék élőhelyek egész sorát adja, amelyek közvetve vagy közvetlenül számos fajt tartanak el. Természetes körülmények között a hordalék (főként homok) a folyásirány mentén állandó mozgásban van, ami fenntartja a folyók ökológiai struktúráját és működését. A keresztirányú struktúrák, például a gátak és duzzasztógátak megszakíthatják a természetes hordalékmozgást.

A nagy víztározók a beérkező hordalék több mint 90 %-át megfoghatják, ennek eredményeként az alvízi oldalon fokozottan erodálódik a folyómeder és a part, továbbá elpusztulnak a helyben jelentős hidromorfológiai struktúrák, köztük a kavicspadok. A gátakon és duzzasztógátakon végzett karbantartási munkák, amelyek az üledék időszakos kimosódásával járnak (különösen nyáron, amikor vízhiány tapasztalható), szintén árthatnak az élőhelyeknek és a fajoknak, ha nem megfelelően végzik őket.

A duzzasztógátak felvízi oldalán, a víztározóban vagy a felduzzasztott területeken a hordalékszállítási kapacitás csökkenésének eredményeként felhalmozódhat az üledék, ami káros hatással járhat mind a fajokra, mind az élőhelyekre nézve, pl. azáltal, hogy előmozdítja az algák és más olyan vízi gyomnövények elszaporodását, amelyek kiszorítják a védett fajokat. A kavics és más iszapos üledék folyómederben vagy vízoszlopban való felhalmozódása kifejezetten árthat a litofil fajoknak, mint például a pénzes pér (Thymallus thymallus), amely ezeket a területeket ívóhelyként használja, továbbá a folyami gyöngykagyló (Margaritifera margaritifera) és a tompa folyamkagyló (Unio crassus). Káros az olyan madárfajok számára is, mint a lile és a szalonka, amelyek a száraz kavicságyon raknak fészket.

| A dunai vízgyűjtő kerület akadályainak felszámolása

  A vízenergia-termelés a dunai vízgyűjtő kerületben a folyók és élőhelyek folytonossága megszakadásának körülbelül 45 %-áért felel. A kerület több mint 4 000 km-es vízgyűjtővel rendelkező folyóin összesen 1 688 akadály található. Ezek közül 600 duzzasztógát/gát, 729 rámpa/küszöb és 359 más típusú megszakítás. A jelentések szerint 756 van ellátva a halak vándorlását segítő funkciókkal. A folytonosságot megszakító tényezők közül 932 (55 %) 2009 óta jelent akadályt a halak vándorlása számára; ezeket jelenleg jelentős terhelésként osztályozzák. A legutóbbi dunai vízgyűjtő-gazdálkodási terv szerint a Duna menti országok azt tervezik, hogy 2021-ig lényegesen csökkentik a gátak jelentette folytonosságmegszakításokat.



  Dunai vízgyűjtő kerület: A folyó és az élőhelyek folytonosságának megszakításai – (fent) aktuális helyzet, 2015, (1. térkép) várható javulás 2021-re (2. térkép)

  Forrás: Dunai vízgyűjtőgazdálkodási-terv
  https://www.icpdr.org/main/management-plans-danube-river-basin-published |
| --- |

A dunai vízgyűjtő kerület akadályainak felszámolása

A vízenergia-termelés a dunai vízgyűjtő kerületben a folyók és élőhelyek folytonossága megszakadásának körülbelül 45 %-áért felel. A kerület több mint 4 000 km-es vízgyűjtővel rendelkező folyóin összesen 1 688 akadály található. Ezek közül 600 duzzasztógát/gát, 729 rámpa/küszöb és 359 más típusú megszakítás. A jelentések szerint 756 van ellátva a halak vándorlását segítő funkciókkal. A folytonosságot megszakító tényezők közül 932 (55 %) 2009 óta jelent akadályt a halak vándorlása számára; ezeket jelenleg jelentős terhelésként osztályozzák. A legutóbbi dunai vízgyűjtő-gazdálkodási terv szerint a Duna menti országok azt tervezik, hogy 2021-ig lényegesen csökkentik a gátak jelentette folytonosságmegszakításokat.

Image

Dunai vízgyűjtő kerület: A folyó és az élőhelyek folytonosságának megszakításai – (fent) aktuális helyzet, 2015, (1. térkép) várható javulás 2021-re (2. térkép)

Forrás: Dunai vízgyűjtőgazdálkodási-terv

https://www.icpdr.org/main/management-plans-danube-river-basin-published

Az ökológiai vízhozam változásai

Az ökológiai vízhozam az EU által védett fajokat és élőhelyeket eltartó egészséges folyami ökoszisztémák lényeges folyamatainak fenntartásához nélkülözhetetlen mechanizmus, amely biztosítja a víztestek jó ökológiai állapotát (26). Az ökológiai vízhozam megváltozása csökkentheti vagy degradálhatja a vizes élőhelyek kiterjedését, továbbá a part menti élőhelyekhez való kapcsolódásukat.

Ha például túl kicsi a vízhozam, annak számos kedvezőtlen hatása lehet, ideértve a halak és ingolafélék ívóhelyeinek kiszáradását vagy az ikrák és növendékek kifejlődésének megakadályozását. A halak folyásiránnyal szembeni vándorlása is nehézkes lehet a kimerült folyószakaszon, akár a csekély vízhozam keltette akadályok, akár a halak vándorlásra való csekély ösztönzöttsége miatt.

Az eredeti folyómeder elégtelen vízhozama következtében a víz túlmelegedhet és nem tartalmaz kellő mennyiségű oxigént (a fent leírtak szerint). Ezzel számos faj, köztük halak, rákok és ingolafélék, kéthéjú kagylók vagy a folyóvízi élőhelyektől függő szitakötők számára kedvezőtlenül alakulnak az életkörülmények.

A vízjárás módosulása az erőművek vízhozamának mesterséges megváltoztatása miatt

A vízhozam erőteljes ingadozása nagy kárt okozhat mind a fajok, mind az élőhelyeik számára, különösen a kisebb folyókban. A vízhozam mesterséges és gyors változtatásai (hydropeaking) nagy terhet rónak a vízfolyás érintett részén élő fajokra, különösen azokra, amelyek képtelenek kezelni a vízszint hirtelen megváltoztatását, mint a növendék halak, vagy más lassan mozgó, vagy statikus organizmusok (különösen növényfajok). A hydropeaking a védett fajok zsákmányainak magatartását is befolyásolja, és ennek következtében érinti állóképességüket is.

Image

Hatásai különösen akutak az érzékeny időszakokban (pl. aszály vagy fagy idején), és különösen relevánsak az éghajlatváltozásra tekintettel. A vízerőművek vízhozama mesterséges megváltoztatásának másik káros következménye gyakran az, hogy a csúcsidőben kiengedett víz hőmérséklete nagymértékben eltérő (jóval alacsonyabb). Az állandó vízhőmérséklethez szokott fajok nem élik túl a naponta több órán át tartó hirtelen változásokat.

A szezonális áramlási ciklusok megváltozása

Néha intézkedéseket hoznak a folyómeder megváltoztatására, hogy jobban tudják szabályozni a vízhozamot. A vízhozamba való beavatkozás megszakíthatja a szezonális áramlási ciklusokat, amelyek eredményeként az e ciklusokba kapcsolódó célzott élőhelytípusok és célfajok teljesen eltűnhetnek. Az érintett élőhelyekre példa többek között a ligeterdők, az időszakos tavak, a holtági tavak és a folyók, valamint a hozzájuk társuló fajok.

| RIPEAK — UNIÓS KUTATÁSI PROJEKT: Miként reagálnak a part menti erdők a vízhozam mesterséges és gyors megváltoztatására: a fenntartható vízenergia-gazdálkodás felé

  A hydropeaking a folyó vízhozamának rövid távú, egy nap alatti megváltoztatására utal, amelyet a vízturbinák be- és kikapcsolásával idéznek elő, hogy a piaci kereslet ingadozásának megfelelően termeljenek villamos energiát. Ennek eredményeként módosul a felvízi és alvízi hidrológia, a hidraulikai paraméterek, a vízminőség, a folyó morfológiája és végső soron a folyami ökoszisztémák is. A hydropeaking hatásairól szóló tudományos vizsgálatok szűkösek, és legtöbbjük a halfaunára összpontosít. Ráadásul egy tanulmány sem foglalkozik a part menti vegetációval.
  A hydropeaking eredményeként a part menti fajok nem tudnak megerősödni, ez pedig érinti a part menti populációk fennmaradását. A magok csírázását és a magoncképződési teljesítményt elemezve meg lehet határozni a hydropeaking és a vegetáció reakciója közötti kapcsolatokat, ami segít a hydropeakingre adott biológiai válaszok számszerűsítésében, viszonyításában és előrejelzésében. Az ilyen kapcsolatok döntő fontosságúak azon határértékek objektív meghatározásában, amelyek segítenek a vízenergia-termelés ökológiai hatásainak a lehető legkisebbre csökkentésében, jelentős termelési veszteségek nélkül.
  E projekt célja, hogy némiképp megvilágítsa a vízenergia-termeléssel érintett folyók fenntartható gazdálkodását. Ennek érdekében tervezik a szakirodalom mélységi felülvizsgálatát, a napi szint alatti áramlási sorok elemzését, a helyszíni kísérleteket és a számítógépes modellezést. A projekt várható végső eredményei a következők lesznek: (1) a hydropeaking hatásainak új hidrológiai és ökológiai (azaz a part menti vegetációval kapcsolatos) mérési rendszere, (2) új hidrológiai–ökológiai modellek e hatások számszerűsítésére és (3) új hatékony intézkedések a vízerőművek duzzasztógátjai fenntartható üzemeltetéséhez.
  http://www.emg.umu.se/english/research/research-projects/responses-of-riparian-forests-to-hydropeaking/ |
| --- |

RIPEAK — UNIÓS KUTATÁSI PROJEKT: Miként reagálnak a part menti erdők a vízhozam mesterséges és gyors megváltoztatására: a fenntartható vízenergia-gazdálkodás felé

A hydropeaking a folyó vízhozamának rövid távú, egy nap alatti megváltoztatására utal, amelyet a vízturbinák be- és kikapcsolásával idéznek elő, hogy a piaci kereslet ingadozásának megfelelően termeljenek villamos energiát. Ennek eredményeként módosul a felvízi és alvízi hidrológia, a hidraulikai paraméterek, a vízminőség, a folyó morfológiája és végső soron a folyami ökoszisztémák is. A hydropeaking hatásairól szóló tudományos vizsgálatok szűkösek, és legtöbbjük a halfaunára összpontosít. Ráadásul egy tanulmány sem foglalkozik a part menti vegetációval.

A hydropeaking eredményeként a part menti fajok nem tudnak megerősödni, ez pedig érinti a part menti populációk fennmaradását. A magok csírázását és a magoncképződési teljesítményt elemezve meg lehet határozni a hydropeaking és a vegetáció reakciója közötti kapcsolatokat, ami segít a hydropeakingre adott biológiai válaszok számszerűsítésében, viszonyításában és előrejelzésében. Az ilyen kapcsolatok döntő fontosságúak azon határértékek objektív meghatározásában, amelyek segítenek a vízenergia-termelés ökológiai hatásainak a lehető legkisebbre csökkentésében, jelentős termelési veszteségek nélkül.

E projekt célja, hogy némiképp megvilágítsa a vízenergia-termeléssel érintett folyók fenntartható gazdálkodását. Ennek érdekében tervezik a szakirodalom mélységi felülvizsgálatát, a napi szint alatti áramlási sorok elemzését, a helyszíni kísérleteket és a számítógépes modellezést. A projekt várható végső eredményei a következők lesznek: (1) a hydropeaking hatásainak új hidrológiai és ökológiai (azaz a part menti vegetációval kapcsolatos) mérési rendszere, (2) új hidrológiai–ökológiai modellek e hatások számszerűsítésére és (3) új hatékony intézkedések a vízerőművek duzzasztógátjai fenntartható üzemeltetéséhez.

http://www.emg.umu.se/english/research/research-projects/responses-of-riparian-forests-to-hydropeaking/

A víz kémiai és hőmérséklet-változásai

A duzzasztógátak alapvetően meg tudják változtatni a folyó kémiai minőségét, ásványianyag-összetételét és pH-ját, mind a felvízi, mind az alvízi oldalon, például azzal, hogy az üledékben szennyezőanyagot halmoznak fel. Mindezek a változások hatással lehetnek a jelen lévő növényi és állati közösségek összetételére. Az organizmusokat szintén befolyásolja a vízhőmérséklet változása és az oxigénkoncentráció ezzel összefüggő módosulása. A víztározók jelentősen növelhetik a hőmérsékletet, de csökkenthetik is, ha a vizet a tározó aljáról nyerik ki.

Az állatok egyedeinek sérülése és elpusztulása

A vízerőművön áthaladó halak és más fajok megsérülhetnek és el is pusztulhatnak. A vízerőművek a következőket idézhetik elő (27):

| — | a vezetőlapáttal, a turbinakerékkel vagy a turbinaházzal létrejött fizikai kontaktus okozta sérülés, |
| --- | --- |

—

a vezetőlapáttal, a turbinakerékkel vagy a turbinaházzal létrejött fizikai kontaktus okozta sérülés,

| — | a turbinán történő áthaladás során a nyomásingadozásból eredő károsodás, |
| --- | --- |

—

a turbinán történő áthaladás során a nyomásingadozásból eredő károsodás,

| — | beékelődés a beeresztőnyílás rácsaiba vagy a tisztító gépek által okozott sérülések, |
| --- | --- |

—

beékelődés a beeresztőnyílás rácsaiba vagy a tisztító gépek által okozott sérülések,

| — | az intenzív áramlás és a kifolyóban található túlfolyó szerkezetek okozta sérülések, |
| --- | --- |

—

az intenzív áramlás és a kifolyóban található túlfolyó szerkezetek okozta sérülések,

| — | a zsákmánnyá válás kockázata az irányérzék elvesztése miatt. |
| --- | --- |

—

a zsákmánnyá válás kockázata az irányérzék elvesztése miatt.

A mortalitás foka 0-tól 100 %-ig terjedhet egyetlen vízerőmű esetében is (28). Sok függ a jelen lévő halak típusától, a vízerőmű felépítésétől és az alkalmazott mérséklő intézkedésektől. A turbinák által előidézett mortalitás a lapátok lineáris sebességével és számával és a lapátok közötti távolság csökkenésével arányosan növekszik (Kaplan). A mortalitás a 100 %-ot is elérheti, ha a hal áthalad a főként nagynyomású erőművek turbináin (pl. Pelton turbina).

Kiszorítás és megzavarás

A folyami gépészeti munkák megzavarhatnak bizonyos fajokat, megszakíthatják életciklusukat, mind a Natura 2000 területeken belül, mind azokon kívül, különösen a bentikus állat- és növényvilág esetében, amelyeknek jó vízminőségre van szükségük. Mindez befolyásolhatja a fajok szaporodási, táplálkozási, visszavonulási, terjedési és vándorlási képességét.

Ha a zavarás mértéke számottevő, az az érintett fajok adott területről való eltűnését és az élőhelyhasználat megszűnését is maga után vonhatja, illetve rosszabb eredményekhez vezethet a fennmaradás és/vagy a szaporodás tekintetében. A ritka és veszélyeztetett fajok esetében a kisebb és átmeneti zavaroknak is súlyos következményei lehetnek az adott régióban való hosszú távú fennmaradás szempontjából. Ezek a helyzetek összeegyeztethetetlenek a két természetvédelmi irányelv fajvédelmi rendelkezéseivel.

A szárazföldi fajokra és élőhelyekre gyakorolt hatások

A vízenergia-termelés nemcsak az édesvízi fajokra és élőhelyekre van hatással, hanem a szárazföldiekre is. E hatások előállhatnak ez esetben is bármikor, azaz a vízerőmű építése, leszerelése vagy felújítása során. Okozhatják őket a kapcsolódó infrastruktúrák, például az útcsatlakozások, csővezetékek nyomvonala, vagy a vízerőművet a villamosenergia-hálózathoz kapcsoló villamos vezetékek.

Az érintett élőhelyek eltűnése, degradálódása vagy elaprózódása mellett e struktúrák szárazföldi fajok pusztulását idézhetik elő vagy jelentősen megzavarhatják őket. A madarak például beleütközhetnek a villamos légvezetékekbe, ahol akár áramütés is érheti őket, illetve költőhelyeiket is súlyosan megzavarhatja a csatlakozó utak rendszeres forgalma. Ezek a hatások különösen jelentősek ott, ahol a vízerőmű és a kapcsolódó infrastruktúra a vándorlási útvonalon helyezkedik el, vagy olyan szűk völgyekben, ahol a ragadozómadarak által használt sziklák is találhatók, vagy a madarak szempontjából fontos vizes élőhelyek közelében.

2.4.   Kumulatív hatások

Amint az EEA környezet állapotáról szóló jelentése rámutatott, a legtöbb európai folyó jelenleg degradált, és többségük olyan telítettségi szintet ért el, hogy már több új fejlesztést vagy tevékenységet nem tud kiszolgálni anélkül, hogy ne következne be további jelentős romlás a folyó állapotában. Különös figyelmet kell tehát fordítani a potenciális kumulatív hatások értékelésére bármely új tevékenység esetében, ideértve az általában folyókon és különösen a Natura 2000 terület(ek)en elhelyezkedő vízerőműveket is.

A kumulatív hatások vizsgálata nagyon fontos a közel természetes folyókon, különösen a kis folyók esetében, amelyek nagyon sebezhetőek a hidromorfológiájuk bármely megváltozása szempontjából. Akár egy vagy két kis létesítmény is előidézhet elfogadhatatlanul erőteljes hatásokat, amelyek ütköznek a víz-keretirányelv és a két természetvédelmi irányelv jogi követelményeivel.

A kumulatív hatások vizsgálata során figyelembe kell venni minden vízerőművet és más fejlesztést a vízgyűjtő területen, függetlenül attól, hogy Natura 2000 területen helyezkednek-e el vagy sem. Előfordulhat, hogy egy vízenergia-projekt önmagában nem gyakorolna jelentős hatást, de ha hatása hozzáadódik a már meglévő tevékenységekéhez vagy jóváhagyott projektekéhez, együttesen hatásuk komoly lehet.

A kumulatív hatások gyakran csak bizonyos idő elteltével jelentkeznek. Ezért a vizsgálat során fontos figyelembe venni minden tervet és projektet; ideértve a múltban már jóváhagyott, de még meg nem valósított vagy le nem zárt terveket és projekteket, továbbá a meglévő terheléseket és veszélyeket. Ezzel összefüggésben a víz-keretirányelv szerinti vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben és a Natura 2000 kezelési tervekben rendelkezésre álló információ hasznos lehet ebből a célból.

Fontos emellett megjegyezni, hogy egy már jóváhagyott terv vagy projekt nem keletkeztet vélelmet a jövőben javasolt egyetlen terv vagy projekt javára sem. Ha például egy vízenergia-fejlesztés nem vált ki jelentős hatásokat, és ezért jóváhagyják, a jóváhagyásból nem következik vélelem a jövőbeni vízerőmű-fejlesztések javára. Ezzel szemben, e projekt jóváhagyása jelentheti azt, hogy a folyó elérte a teherbíró képességének határát, és további fejlesztéseket már nem bír el, legyenek azok bármilyen csekélyek is.

Emellett a kumulatív és együttes hatások vizsgálata nem korlátozódik az adott ágazat hasonló típusú terveinek vagy projektjeinek vizsgálatára. A vizsgálat során figyelembe kell venni bármely más projektet vagy tervet, amely a vizsgált projekttel együtt jelentős hatást gyakorolhat. A potenciális kumulatív hatásokat megbízható alapadatok segítségével kell értékelni, és nem szabad pusztán minőségi kritériumokra támaszkodni. E hatásokat az átfogó vizsgálat elválaszthatatlan részeként kell értékelni, és nem csak a vizsgálati folyamat végén utólagos megfontolásként.

Végezetül, a kumulatív vizsgálatban ki kell térni a folyón már meglévő létesítményekre is (az úgynevezett előzetes terhelés) (29). Ha például új projektet vesznek tervbe új turbinával, annak hatását a meglévő vízerőműre tekintettel kell vizsgálni, akkor is, ha az évtizedekkel korábban épült. Ha a kumulatív hatások jelentősek, az új projektet el kell utasítani.

| A németországi Szövetségi Környezetvédelmi Ügynökség (Umweltbundesamt) kis vízerőművekkel kapcsolatos ajánlása

  Németországban a felhasználható vízenergia-potenciál körülbelül 80 %-át már kiaknázták. A technológiai potenciált is jórészt kimerítették. Ez tükröződött abban, hogy a vízenergia-felhasználás számára a támogatási programokban viszonylag alacsony mértékű támogatás áll rendelkezésre. A fennmaradó, még kiaknázható potenciál ezért főként a kis területű, korábban fejlesztéssel nem érintett, gyakorlatilag háborítatlan vizekhez köthető. Ugyanakkor, a Németországban fennmaradó kevés kis területű, háborítatlan vízfolyást érő lehetséges káros ökológiai hatások tekintélyesek lehetnek.
  A makroökonómiai költség-haszon elemzés is azt mutatta, hogy a gazdasági költségek a haszonhoz viszonyítva figyelemreméltóak lehetnek. Minél kisebb a létesítmény kapacitása és minél természetesebb a vízfolyás, annál kedvezőtlenebb eredményt ad a költség-haszon elemzés. A gazdasági értékelések tanúsítják, hogy különösen a kis méretű, legfeljebb 100 kW kapacitású vízerőműveknél az új építés, a korszerűsítés és a reaktiváció mindhárom esetében magasabb az energiatermelés költsége, mint a megújuló energiáról szóló törvény szerint fizetendő díjak. Ezért számos esetben, még kedvezőbb körülmények között is alig lehet villamos energiát gazdaságosan előállítani.

  A gazdasági megfontolások azt mutatják, hogy egy – különösen 100 kW kapacitás alatti – kis vízerőmű működési költségeit fedező támogatás óriási makroökonómiai költségeket idéz elő a CO
  2
  -kibocsátások elkerülése terén. A negatív ökológiai hatások ismeretében a kis vízerőművek potenciáljának további kiaknázása nem prioritás az éghajlatvédelem szempontjából.

  Ami a hatályos jogi rendelkezéseket és az EU víz-keretirányelvének rendelkezéseit illeti, a következő ajánlásokat tették:






  — | Nagyobb hatékonyságuk okán a nagy méretű vízerőműveket részesítik előnyben a kisebb és a mikrolétesítményekkel szemben a már fejlesztéssel érintett és duzzasztott vizeken másodlagos használatra. A vízerőmű kapacitásának kialakításakor az optimalizációra kell összpontosítani. |
| --- | --- |

A németországi Szövetségi Környezetvédelmi Ügynökség (Umweltbundesamt) kis vízerőművekkel kapcsolatos ajánlása

Németországban a felhasználható vízenergia-potenciál körülbelül 80 %-át már kiaknázták. A technológiai potenciált is jórészt kimerítették. Ez tükröződött abban, hogy a vízenergia-felhasználás számára a támogatási programokban viszonylag alacsony mértékű támogatás áll rendelkezésre. A fennmaradó, még kiaknázható potenciál ezért főként a kis területű, korábban fejlesztéssel nem érintett, gyakorlatilag háborítatlan vizekhez köthető. Ugyanakkor, a Németországban fennmaradó kevés kis területű, háborítatlan vízfolyást érő lehetséges káros ökológiai hatások tekintélyesek lehetnek.

A makroökonómiai költség-haszon elemzés is azt mutatta, hogy a gazdasági költségek a haszonhoz viszonyítva figyelemreméltóak lehetnek. Minél kisebb a létesítmény kapacitása és minél természetesebb a vízfolyás, annál kedvezőtlenebb eredményt ad a költség-haszon elemzés. A gazdasági értékelések tanúsítják, hogy különösen a kis méretű, legfeljebb 100 kW kapacitású vízerőműveknél az új építés, a korszerűsítés és a reaktiváció mindhárom esetében magasabb az energiatermelés költsége, mint a megújuló energiáról szóló törvény szerint fizetendő díjak. Ezért számos esetben, még kedvezőbb körülmények között is alig lehet villamos energiát gazdaságosan előállítani.

A gazdasági megfontolások azt mutatják, hogy egy – különösen 100 kW kapacitás alatti – kis vízerőmű működési költségeit fedező támogatás óriási makroökonómiai költségeket idéz elő a CO
  2
  -kibocsátások elkerülése terén. A negatív ökológiai hatások ismeretében a kis vízerőművek potenciáljának további kiaknázása nem prioritás az éghajlatvédelem szempontjából.

Ami a hatályos jogi rendelkezéseket és az EU víz-keretirányelvének rendelkezéseit illeti, a következő ajánlásokat tették:

—

Nagyobb hatékonyságuk okán a nagy méretű vízerőműveket részesítik előnyben a kisebb és a mikrolétesítményekkel szemben a már fejlesztéssel érintett és duzzasztott vizeken másodlagos használatra. A vízerőmű kapacitásának kialakításakor az optimalizációra kell összpontosítani.

| — | A gyakorlatilag háborítatlan vizeken, vagy ahol a renaturalizációt tervezik, a vízerőművek használatáról le kell mondani. |
| --- | --- |

—

A gyakorlatilag háborítatlan vizeken, vagy ahol a renaturalizációt tervezik, a vízerőművek használatáról le kell mondani.

| — | Kis vízerőművek építése és reaktiválása nem jelent gondot meglévő gátaknál, amelyeket nem lehet lerombolni, különösen, ha ezzel egyidejűleg ökológiai javulás érhető el, például helyreáll a szabad átjárás. |
| --- | --- |

—

Kis vízerőművek építése és reaktiválása nem jelent gondot meglévő gátaknál, amelyeket nem lehet lerombolni, különösen, ha ezzel egyidejűleg ökológiai javulás érhető el, például helyreáll a szabad átjárás.

| — | A jelenleg nem működő létesítmények reaktiválása és a vízjogok megújítása esetén a vízvédelmi szempontokat határozottabban figyelembe kell venni, és feltételeket kell megállapítani (például funkcionális hallépcsők, strukturálisan biztosított dinamikus minimális vízhozam, a hirtelen elárasztás kizárása a gátak alvízi oldalán). |
| --- | --- |

—

A jelenleg nem működő létesítmények reaktiválása és a vízjogok megújítása esetén a vízvédelmi szempontokat határozottabban figyelembe kell venni, és feltételeket kell megállapítani (például funkcionális hallépcsők, strukturálisan biztosított dinamikus minimális vízhozam, a hirtelen elárasztás kizárása a gátak alvízi oldalán).

| — | Új létesítmények esetében kerülni kell a víztest elterelési célú felduzzasztását. Olyan konstrukciót kell választani, amely a vizet oly módon tereli el, hogy fennmaradjon a szabad átjárás lehetősége és megőrizzék a vízfolyás jellegét (pl. oldalirányú vízkivétel a víztestben alkalmazott terelő szerkezettel). Követelményeket kell megfogalmazni a minimális vízhozamra és a halak turbinák okozta károsodásának elkerülését szolgáló intézkedésekre vonatkozóan. A gátak alvízi oldalának hirtelen elárasztását meg kell tiltani. |
| --- | --- |

—

Új létesítmények esetében kerülni kell a víztest elterelési célú felduzzasztását. Olyan konstrukciót kell választani, amely a vizet oly módon tereli el, hogy fennmaradjon a szabad átjárás lehetősége és megőrizzék a vízfolyás jellegét (pl. oldalirányú vízkivétel a víztestben alkalmazott terelő szerkezettel). Követelményeket kell megfogalmazni a minimális vízhozamra és a halak turbinák okozta károsodásának elkerülését szolgáló intézkedésekre vonatkozóan. A gátak alvízi oldalának hirtelen elárasztását meg kell tiltani.

Kivonat: Vízerőművek, mint a megújuló energia forrásai – jogi és gazdasági szempontok – Umweltbundesamt, 2003. november.http://www.umweltbundesamt.de/sites/default/files/medien/publikation/long/2544.pdf

2.5.   A jelentős és jelentéktelen hatások közötti különbségtétel

A hatásvizsgálat első lépése a vízenergia-fejlesztési tervvel vagy projekttel esetlegesen érintett fajokat és élőhelyeket érő hatások tartományának meghatározása. Ezt követően meg kell állapítani, hogy a hatás a Natura 2000 terület védelmi célkitűzéseinek fényében jelentős-e vagy sem. Egyértelmű, hogy a jelentőséget esetről esetre kell értékelni, a természeti területre jellemző fajok és élőhelyek, továbbá maga a projekt pontos jellemzői függvényében, megbízható tudományos szakértelem alapján (lásd az 5. fejezetet).

Néhány egyed pusztulása jelentéktelen lehet egyes fajok esetében, míg másoknál súlyos következményekkel járhat. A hatások jelentőségét befolyásolja a populáció mérete, eloszlása, elterjedése, a reprodukciós stratégia és az élettartam, ez pedig Natura 2000 területenként változik, még akkor is, ha e területeket ugyanazon fajok tekintetében jelölték ki. A hatások összefüggését is figyelembe kell venni. A földfoglalás önmagában nem feltétlenül fontos egy faj szempontjából, de ha a természetes vízáramlásban nagyobb zavarokat okoz, hatása jelentős lehet.

A jelentőséget megfelelő földrajzi léptékben kell vizsgálni. A nagy távolságra jutó vándorló fajok (például a lazac, Salmo salar) esetében egy konkrét természeti területre gyakorolt hatás nagyobb földrajzi területen (vízgyűjtő) is érvényesülhet. Ugyanígy, a nagy területen élő vagy élőhelyhasználatukat változtató fajok tekintetében szükség lehet a helyi lépték helyett a potenciális hatások regionális léptékét áttekinteni.

A Natura 2000 területek védelmi célkitűzései szintén lényegesek annak megállapítása szempontjából, hogy valószínűsíthető-e jelentős hatás. Ezt a Bíróság is megerősíti a Waddenzee-ítélet (30) 49. pontjában, amelyben kimondja, hogy „...valamely, a természeti terület kezeléséhez közvetlenül nem kapcsolódó vagy ahhoz nem nélkülözhetetlen terv vagy projekt veszélyezteti a természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket, akkor olyan tervnek vagy projektnek tekintendő, amely jelentős hatást gyakorolhat az adott természetei területre. Ennek kockázatát a terv vagy projekt által érintett természeti terület egyedi környezeti jellemzőinek és feltételeinek figyelembevételével kell megítélni.”

A megfelelő vizsgálatnak a rendelkezésre álló legjobb adatokon kell alapulnia. Ehhez külön e célra rendelt helyszíni felmérésekre vagy monitoringprogramokra lehet szükség, valamennyivel a projekt előtt. A befektetőknek előre kell tudniuk jelezni ezt a tervezésben, és gondoskodniuk kell arról, hogy a biológiai és hidrológiai felügyelet kiterjedjen valamennyi fontos szempontot érintő információra (életcikluson belüli és szezonális variabilitás). Az ilyen tanulmányok adott esetben több évig is tarthatnak, mire kellően át tudják fogni az adott fajok és élőhelytípusok életciklusát (lásd az 5. fejezetet a részletek tekintetében).

| Jelentőségi határértékek megállapításáról szóló iránymutatás Németországban

  Németországban, csakúgy, mint máshol, a szubjektivitás magas foka miatt nehéz volt a Natura 2000 célelemekre gyakorolt hatás jelentőségének vizsgálata, amely a megfelelő vizsgálat középpontja. Ennek eredményeként az illetékes hatóságok gyakran nem rendelkeztek megalapozott tudományos bizonyossággal azon döntéseik alátámasztásához, hogy engedélyezzenek-e egy tervet vagy projektet, vagy sem. Ez jogviták elé is állította őket. E probléma feloldására, és hogy egységesebb és következetesebb megközelítést biztosítsanak a hatások jelentőségének gyakorlati vizsgálata során, a Német Szövetségi Természetvédelmi Hivatal (BfN) kutatási projektet rendelt meg, hogy tudományosan kipróbált szabályokat és konvenciókat adjon minden, a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvben felsorolt és Németországban előforduló élőhelytípus és faj vonatkozásában (31). Az ennek eredményeként kidolgozott útmutatót 2007-ben tették közzé.
  Az útmutató első előfeltételezése, hogy egy Natura 2000 területen az élőhelytípusok és a fajok élőhelyeinek végleges eltűnése jelentős hatásnak tekinthető. Ugyanakkor, a veszteség bizonyos mértékben jelentéktelennek tekinthető egyes élőhelytípusok és fajok esetében, adott körülmények között. Az útmutató tudományosan elfogadott határértékeket és kritériumokat ad meg a jelentőség meghatározásához, amely értékek és kritériumok minőségi és funkcionális szempontúak is, nem csak mennyiségiek.
  Így ahhoz, hogy egy hatást jelentéktelennek lehessen minősíteni, az összes következő feltételnek meg kell felelni:






  — | az adott élőhely/a fajok élőhelye vagy a tipikus faj kulcsfontosságú élőhelye egyedi elemei nem változhatnak, |
| --- | --- |

Jelentőségi határértékek megállapításáról szóló iránymutatás Németországban

Németországban, csakúgy, mint máshol, a szubjektivitás magas foka miatt nehéz volt a Natura 2000 célelemekre gyakorolt hatás jelentőségének vizsgálata, amely a megfelelő vizsgálat középpontja. Ennek eredményeként az illetékes hatóságok gyakran nem rendelkeztek megalapozott tudományos bizonyossággal azon döntéseik alátámasztásához, hogy engedélyezzenek-e egy tervet vagy projektet, vagy sem. Ez jogviták elé is állította őket. E probléma feloldására, és hogy egységesebb és következetesebb megközelítést biztosítsanak a hatások jelentőségének gyakorlati vizsgálata során, a Német Szövetségi Természetvédelmi Hivatal (BfN) kutatási projektet rendelt meg, hogy tudományosan kipróbált szabályokat és konvenciókat adjon minden, a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvben felsorolt és Németországban előforduló élőhelytípus és faj vonatkozásában (31). Az ennek eredményeként kidolgozott útmutatót 2007-ben tették közzé.

Az útmutató első előfeltételezése, hogy egy Natura 2000 területen az élőhelytípusok és a fajok élőhelyeinek végleges eltűnése jelentős hatásnak tekinthető. Ugyanakkor, a veszteség bizonyos mértékben jelentéktelennek tekinthető egyes élőhelytípusok és fajok esetében, adott körülmények között. Az útmutató tudományosan elfogadott határértékeket és kritériumokat ad meg a jelentőség meghatározásához, amely értékek és kritériumok minőségi és funkcionális szempontúak is, nem csak mennyiségiek.

Így ahhoz, hogy egy hatást jelentéktelennek lehessen minősíteni, az összes következő feltételnek meg kell felelni:

—

az adott élőhely/a fajok élőhelye vagy a tipikus faj kulcsfontosságú élőhelye egyedi elemei nem változhatnak,

| — | a mennyiségi – abszolút területveszteség irányadó értékeit nem lehet túllépni, |
| --- | --- |

—

a mennyiségi – abszolút területveszteség irányadó értékeit nem lehet túllépni,

| — | az 1 %-os mennyiségi – relatív területveszteség kiegészítő értékeit nem lehet túllépni, |
| --- | --- |

—

az 1 %-os mennyiségi – relatív területveszteség kiegészítő értékeit nem lehet túllépni,

| — | a más projektekkel együtt fennálló kumulatív hatások nem léphetik túl a fenti határértékeket, és |
| --- | --- |

—

a más projektekkel együtt fennálló kumulatív hatások nem léphetik túl a fenti határértékeket, és

| — | más tényezőkkel együttesen fennálló kumulatív hatások nem fordulhatnak elő. |
| --- | --- |

—

más tényezőkkel együttesen fennálló kumulatív hatások nem fordulhatnak elő.

A 2. franciabekezdést illetően 7 méretosztályt alakítottak ki az élőhelyek és 8-at a fajok tekintetében, amelyek megadják azokat a tartományokat, amelyekbe az élőhelytípusokra/fajokra vonatkozó határértékek tartoznak; minden osztály esetében három határmértéket állapítottak meg. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy a Németországban előforduló 91 élőhelytípus közül 21 esetében nem fogadható el veszteség, míg a fennmaradó élőhelyek tekintetében bizonyos veszteség jelentéktelennek tekinthető, ha azok a méretosztályoknak és mértékeknek megfelelő tartományban mérik. A II. mellékletben szereplő 53 fajt érintően 16 esetében, továbbá a madárvédelmi irányelv 98 madárfaja közül 20 esetében nincs kísérleti határérték. Ez azt jelenti, hogy semmilyen hatás nem fogadható el. Mindezek a következtetések/számadatok/határértékek csak iránymutató jellegűek. Eszerint minden megfelelő vizsgálat esetén továbbra is eseti megközelítést kell alkalmazni.

Közzététele óta az útmutató sikerrel vizsgázott a német bíróságok előtt, és most már az egész országban alkalmazzák.

http://www.bfn.de/0306_ffhvp.html

| A megfelelő vizsgálatra engedéllyel rendelkező szakértők által használt léptékek a Cseh Köztársaságban

  Gyakorlati probléma, hogy milyen léptéket használjanak a hatások jelentőségének értékeléséhez a megfelelő vizsgálat során. Nincs előírás, de régi tapasztalat alapján a következő léptéket ajánlják a megfelelő vizsgálatra jogszabály szerinti engedéllyel rendelkező szakértők számára a Cseh Köztársaságban (32). A hatás jelentőségét az adott terület minden céleleme alapján értékelni kell. Ha a hatást csak egyetlen célelem esetében is –2-re értékelik, az automatikusan azt jelenti, hogy a terület épségét káros hatás éri, és az ilyen projektet nem lehet engedélyezni a 6. cikk (3) bekezdése szerinti eljárásban.








  Érték | Megnevezés | Leírás | Példa |
| --- | --- | --- | --- |
| -2 | Jelentős káros hatás | Jelentős káros hatás.


  Kizárja a terv/projekt végrehajtását

  Jelentős zavaró vagy pusztító hatás az élőhelyre vagy populációra, illetve azok lényeges részére; az élőhely vagy faj ökológiai szükségleteinek jelentős megzavarása; az élőhelyre vagy a faj természetes fejlődésére gyakorolt jelentős hatás. Bizonyos körülmények között a hatást mérséklő intézkedések enyhíthetik. | Az anadróm fajok ívóhelyeire történő vándorlás útvonalainak megszakítása
  Az élőhely pusztulása új duzzasztógát miatt történő elárasztása következtében.
  Hidrológiai változások a populációra jelentős hatással lévő elágazás miatt. |
| -1 | Mérsékelten káros hatás | Korlátozott/mérsékelt/nem jelentős káros hatás. A terv/projekt végrehajtása nem kizárt.

  Mérsékelt zavaró hatás az élőhelyre vagy a populációra; az élőhely vagy faj ökológiai szükségleteinek mérsékelt megzavarása; az élőhelyre vagy a faj természetes fejlődésére gyakorolt elhanyagolható hatás.
  E hatások elhárítása mérséklő intézkedésekkel lehetséges, de ezen intézkedések alkalmazása nem kényszeríthető ki, nemzeti jogszabály eltérő rendelkezése hiányában. | Korszerűsítés – a halak számára kevésbé káros technológia alkalmazása, hallépcsők kiépítése a meglévő akadályokon.
  A hatás a populáció csekély részén érvényesül.
  A környező térségben általánosan jellemző élőhelyre gyakorolt hatás. |
| 0 | Zéró hatás. | A tervnek/projektnek nincs mérhető hatása. | A bekövetkezés helyén kívül. |
| +1 | Mérsékelt pozitív hatás | Mérsékelt kedvező hatás az élőhelyre vagy a populációra; az élőhely vagy faj ökológiai szükségleteinek mérsékelt javulása; az élőhelyre vagy a faj természetes fejlődésére gyakorolt mérsékelt kedvező hatás. | A csúcserőmű átalakítása folyami vízerőművé gát vagy duzzasztó nélkül. |
| +2 | Jelentős pozitív hatás | Jelentősen kedvező hatás az élőhelyre vagy a populációra; az élőhely vagy faj ökológiai szükségleteinek jelentős javulása; az élőhelyre vagy a faj természetes fejlődésére gyakorolt jelentős kedvező hatás. | Vízerőmű lebontása. |

A megfelelő vizsgálatra engedéllyel rendelkező szakértők által használt léptékek a Cseh Köztársaságban

Gyakorlati probléma, hogy milyen léptéket használjanak a hatások jelentőségének értékeléséhez a megfelelő vizsgálat során. Nincs előírás, de régi tapasztalat alapján a következő léptéket ajánlják a megfelelő vizsgálatra jogszabály szerinti engedéllyel rendelkező szakértők számára a Cseh Köztársaságban (32). A hatás jelentőségét az adott terület minden céleleme alapján értékelni kell. Ha a hatást csak egyetlen célelem esetében is –2-re értékelik, az automatikusan azt jelenti, hogy a terület épségét káros hatás éri, és az ilyen projektet nem lehet engedélyezni a 6. cikk (3) bekezdése szerinti eljárásban.

Érték

Megnevezés

Leírás

Példa

-2

Jelentős káros hatás

Jelentős káros hatás.

Kizárja a terv/projekt végrehajtását

Jelentős zavaró vagy pusztító hatás az élőhelyre vagy populációra, illetve azok lényeges részére; az élőhely vagy faj ökológiai szükségleteinek jelentős megzavarása; az élőhelyre vagy a faj természetes fejlődésére gyakorolt jelentős hatás. Bizonyos körülmények között a hatást mérséklő intézkedések enyhíthetik.

Az anadróm fajok ívóhelyeire történő vándorlás útvonalainak megszakítása

Az élőhely pusztulása új duzzasztógát miatt történő elárasztása következtében.

Hidrológiai változások a populációra jelentős hatással lévő elágazás miatt.

-1

Mérsékelten káros hatás

Korlátozott/mérsékelt/nem jelentős káros hatás. A terv/projekt végrehajtása nem kizárt.

Mérsékelt zavaró hatás az élőhelyre vagy a populációra; az élőhely vagy faj ökológiai szükségleteinek mérsékelt megzavarása; az élőhelyre vagy a faj természetes fejlődésére gyakorolt elhanyagolható hatás.

E hatások elhárítása mérséklő intézkedésekkel lehetséges, de ezen intézkedések alkalmazása nem kényszeríthető ki, nemzeti jogszabály eltérő rendelkezése hiányában.

Korszerűsítés – a halak számára kevésbé káros technológia alkalmazása, hallépcsők kiépítése a meglévő akadályokon.

A hatás a populáció csekély részén érvényesül.

A környező térségben általánosan jellemző élőhelyre gyakorolt hatás.

0

Zéró hatás.

A tervnek/projektnek nincs mérhető hatása.

A bekövetkezés helyén kívül.

+1

Mérsékelt pozitív hatás

Mérsékelt kedvező hatás az élőhelyre vagy a populációra; az élőhely vagy faj ökológiai szükségleteinek mérsékelt javulása; az élőhelyre vagy a faj természetes fejlődésére gyakorolt mérsékelt kedvező hatás.

A csúcserőmű átalakítása folyami vízerőművé gát vagy duzzasztó nélkül.

+2

Jelentős pozitív hatás

Jelentősen kedvező hatás az élőhelyre vagy a populációra; az élőhely vagy faj ökológiai szükségleteinek jelentős javulása; az élőhelyre vagy a faj természetes fejlődésére gyakorolt jelentős kedvező hatás.

Vízerőmű lebontása.

3.   PÉLDÁK BEVÁLT GYAKORLATOKRA A VÍZENERGIA-TERMELÉS HATÁSAINAK MÉRSÉKLÉSE ÉS A VÍZENERGIA-TERMELÉSRE ALKALMAZOTT ÖKOLÓGIAI HELYREÁLLÍTÓ INTÉZKEDÉSEK TERÉN

3.1.   A folyók lehető legjobb ökológiai állapotának elérése a vízenergiával összefüggésben

Amint arról az előző fejezetben is szó volt, Európában csak néhány nagy folyó maradt viszonylag természetes állapotban. A fizikai változások az évek során számos okból következtek be, többek között a vízenergia-termelés miatt. A meglévő vízerőművek korszerűsítését ezért előnyben kell részesíteni az újak építése helyett, hogy ökológiai lábnyomukat javítsuk.

Egy sor intézkedést lehet hozni a vízerőművek folyami ökoszisztémákra és a környező élőhelyekre és fajokra gyakorolt kedvezőtlen hatásainak mérséklésére és a fajok és élőhelyek védettségi helyzetének javítására. Ez fontos szerepet játszik a víz-keretirányelv és a két természetvédelmi irányelv célkitűzéseinek elérésében.

Keresni kell a lehetőségeket a nem hatékony vagy elavult létesítmények leszerelésére és arra, hogy teljesen eltávolítsák őket a folyami rendszerekből. Meg kell jegyezni, hogy a víz-keretirányelv szerinti alapértelmezett intézkedés a víztest meglévő létesítmény általi degradálása esetén a folyó jó ökológiai állapotának helyreállítása. Jelentős fizikai módosításokra csak akkor kerülhet sor, ha olyan törvényes célt is szolgálnak, amely más, jobb környezetvédelmi alternatívákkal nem érhető el (lásd a víz-keretirányelv 4. cikkének (3) bekezdését a mesterségesen vagy jelentősen módosított víztestek kijelölésének követelményeivel kapcsolatos további részletek tekintetében és a megfelelő útmutatót).

A vízerőművek műszaki korszerűsítésének és az ökológiai helyreállító intézkedések bevezetésének lehetőségeit esetről esetre kell értékelni, kumulatív hatásukra is figyelemmel. A végrehajtható ökológiai intézkedések nagyban függnek majd a helyi körülményektől, például a folyó állapotától, a folyó mentén tapasztalható folyamatos terhelésektől, a már telepített létesítményektől, és a jelen lévő fajoktól és élőhelyektől.

3.2.   Valamely Natura 2000 területre negatív hatást gyakorló meglévő vízerőművek kezelése

A Natura 2000 területeken vagy azok közelében található, vagy azokra kedvezőtlen hatást gyakorló meglévő vízerőműveknek mindig meg kell felelniük az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének. Közelebbről, a 6. cikk (2) bekezdése azt a kötelezettséget írja elő, hogy garantálni kell, a természeti terület ne romoljon ahhoz az állapothoz képest, amelyben Natura 2000 területté történő első kijelölésekor volt. Ez azt jelenti, hogy a tagállamoknak minden észszerűen várható megfelelő intézkedést meg kell tenniük annak biztosítása érdekében, hogy ne károsodjanak az élőhelyek, és/vagy a fajokat ne zavarják jelentősen.

Eszerint a tagállamok jogilag kötelesek a következőre:

| — | kivizsgálni a vízerőművek jelenlétével azon fajok és élőhelytípusok tekintetében előidézett veszélyeket és terheléseket, amelyeket illetően a területet kijelölték, és |
| --- | --- |

—

kivizsgálni a vízerőművek jelenlétével azon fajok és élőhelytípusok tekintetében előidézett veszélyeket és terheléseket, amelyeket illetően a területet kijelölték, és

| — | meghozni a szükséges kármentési intézkedéseket, ha ezek a terhelések a területen előforduló célfajok és élőhelyek csökkenéséhez vagy degradációjához vezetnek. |
| --- | --- |

—

meghozni a szükséges kármentési intézkedéseket, ha ezek a terhelések a területen előforduló célfajok és élőhelyek csökkenéséhez vagy degradációjához vezetnek.

A Bíróság megerősítette ez a követelményt az Owenduff-ügyben (C-117/00) (33), amelyben kimondta a 6. cikk (2) bekezdésének abból az okból történő megsértését, hogy nem fogadtak el intézkedéseket azon élőhelyek vagy fajok károsodásának megakadályozására, amelyek tekintetében kmt-t jelöltek ki. Több bírósági ítélet (34) is pontosította, hogy milyen típusú jogi védelmi rendszert kell bevezetni a madárvédelmi irányelv 4. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában. Különösen hangsúlyozzák, hogy a jogi rendszernek egyedinek, koherensnek és teljesnek kell lennie, és képesnek az érintett területekkel való fenntartható gazdálkodás és a területek hatékony védelmének biztosítására (C-293/07).

A Bíróság jogsértést állapított meg akkor is, amikor a bevezetett rendszer „túl általános volt, és nem vonatkozott kifejezetten a kmt-re és az ott élő fajokra” (C-166/04), vagy amikor az intézkedések túlságosan „részlegesek és szórványosak [voltak], amelyek közül csak néhány mozdítja elő az érintett madárállományok védelmét, [ily módon] összességükben nem minősülnek egységesnek” (C-418/04), vagy amikor a kmt-ket olyan „heterogén jogi rendszereknek vetették alá, amelyek nem garantáltak kellő védelmet a kmt számára” (C-293/07). A Bíróság úgy tekinti emellett, hogy a tisztán közigazgatási vagy önkéntes intézkedések nem elegendők a 6. cikk (2) bekezdésének alkalmazásában (C-96/98).

Meg kell jegyezni, hogy a Natura 2000 területek vonatkozásában az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (1) bekezdése azt is előírja a tagállamok számára, hogy megállapítsanak olyan védelmi intézkedéseket, amelyek az adott területen megtalálható, I. mellékletben szereplő élőhelytípusok, illetve II. mellékletben szereplő fajok ökológiai szükségleteinek megfelelnek. Ez azt jelenti, hogy a vízerőműveknek meg kell felelniük a károsodás megelőzésének 6. cikk (2) bekezdése szerinti célkitűzésén túlmenő, nagyratörőbb védelmi célkitűzéseknek is. Ezeket a vízgyűjtő-gazdálkodási terven belüli intézkedési programba is bele kell foglalni.

Az élőhelyvédelmi irányelv, jóllehet nem kötelező jelleggel, a természetvédelmi hatóságokat arra ösztönzi, hogy a Natura 2000 kezelési terveket a helyi érdekeltekkel és az érintett földtulajdonosokkal fokozottan együttműködve dolgozzák ki, hogy azonosítsák minden egyes Natura 2000 területen a veszélyeket és terheléseket és együtt határozzák meg a végrehajtandó védelmi intézkedéseket.

A vízerőművek üzemeltetői és a kezelési tervezésért felelős hatóságok és/vagy testületek közötti megfelelő kommunikáció elengedhetetlen, mivel olyan intézkedések beépítéséhez vezethet, amelyek mind a védelmi célkitűzések, mind a vízerőmű üzemeltetése szempontjából előnyösek.

3.3.   Ökológiai mérséklő és helyreállító intézkedések bevezetése

Sokféle intézkedést lehet bevezetni mind a meglévő, mind az új vízerőművek tekintetében, ökológiai hatásaik csökkentésére (35). Ezek mérséklik a potenciális hatásokat, mielőtt azok bekövetkeznének, vagy helyreállítják az okozott kárt. Ezek az intézkedések kiterjedhetnek például a következőkre:

| — | a vízfolyás folytonosságának és a halak vándorlásának helyreállítása, például a régi vagy elavult struktúrák eltávolításával vagy hallépcsők kialakításával; |
| --- | --- |

—

a vízfolyás folytonosságának és a halak vándorlásának helyreállítása, például a régi vagy elavult struktúrák eltávolításával vagy hallépcsők kialakításával;

| — | a halak mortalitásának csökkentése, például szűrők elhelyezése a bevezető csöveknél és egyedi kialakítású turbinák; |
| --- | --- |

—

a halak mortalitásának csökkentése, például szűrők elhelyezése a bevezető csöveknél és egyedi kialakítású turbinák;

| — | megfelelően ingadozó ökológiai vízhozam helyreállítása (köztük az alacsony vízhozam, a dinamikus vízhozam, a halak áramlásai és a gyorsan változó vízhozam mérséklése) és olyan hordalékmozgás kialakítása, amely javítja az édesvízi élőhelyek szerkezetét és működését. |
| --- | --- |

—

megfelelően ingadozó ökológiai vízhozam helyreállítása (köztük az alacsony vízhozam, a dinamikus vízhozam, a halak áramlásai és a gyorsan változó vízhozam mérséklése) és olyan hordalékmozgás kialakítása, amely javítja az édesvízi élőhelyek szerkezetét és működését.

Sokféle intézkedést lehet bevezetni az értékes természetes folyami élőhelyek, illetve a ritka és veszélyeztetett fajoknak otthont adó élőhelyek helyreállítására, újraegyesítésére és rekonstrukciójára, a folyó ökológiai állapotának javításában való nettó pozitív közreműködés érdekében, összhangban a víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek célkitűzéseivel. A választott intézkedések típusa nagymértékben függ a szóban forgó víztest ökológiai állapotától, az ott található vízerőmű típusától, egyéb terhelésektől és veszélyektől, továbbá a vízerőmű hatékonyságának és energiatermelő kapacitásának javításával összefüggő teljes költségtől és e javítás lehetőségétől.

Az intézkedések megvalósítását követően monitoringrendszereket kell bevezetni, hogy garantálni lehessen, az intézkedések elérték a kívánt hatást, és ha nem így van, kármentési intézkedéseket kell hozni a hibák orvoslására.

| A mérséklő, a kiegyenlítő és az ökológia helyreállító intézkedések közötti különbség


  A mérséklő intézkedések közvetlenül kapcsolódnak a projekt várható hatásaihoz, a projekt részét képezik, vagy azokat a hatóság vezeti be a terv vagy projekt engedélyezésének feltételeként. Az elővigyázatosság elve alapján úgy alakítják ki őket, hogy a lehetséges negatív hatásokat elhárítsák, megelőzzék vagy olyan szintre csökkentsék, hogy többé ne befolyásolják károsan a természeti terület épségét. A projekt kivitelezését engedélyező határozat meghozatalának időpontjában a projekt szerinti mérséklő intézkedésnek garantálnia kell, hogy tudományos szempontok alapján ne maradjon semmilyen észszerű kétség a tekintetben, hogy a projekt nem jár az érintett természeti terület épségét veszélyeztető káros hatásokkal (36).

  A kiegyenlítő intézkedések célja a projekt által esetlegesen okozott károk kompenzálása. Csak abban az esetben jöhetnek számításba a 6. cikk (4) bekezdése alapján, ha a tervet vagy projektet kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indok miatt minősítették szükségesnek és hagyták jóvá, és nem léteznek alternatív megoldások (lásd az 5. pontot).

  Az ökológiai helyreállító intézkedések nem feltétlenül kapcsolódnak egy környezeti hatásvizsgálathoz, és céljuk nettó pozitív hozzájárulást biztosítani egy már degradált folyó ökológiai állapotának javításához, a víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek célkitűzéseivel összhangban. |
| --- |

A mérséklő, a kiegyenlítő és az ökológia helyreállító intézkedések közötti különbség

A mérséklő intézkedések közvetlenül kapcsolódnak a projekt várható hatásaihoz, a projekt részét képezik, vagy azokat a hatóság vezeti be a terv vagy projekt engedélyezésének feltételeként. Az elővigyázatosság elve alapján úgy alakítják ki őket, hogy a lehetséges negatív hatásokat elhárítsák, megelőzzék vagy olyan szintre csökkentsék, hogy többé ne befolyásolják károsan a természeti terület épségét. A projekt kivitelezését engedélyező határozat meghozatalának időpontjában a projekt szerinti mérséklő intézkedésnek garantálnia kell, hogy tudományos szempontok alapján ne maradjon semmilyen észszerű kétség a tekintetben, hogy a projekt nem jár az érintett természeti terület épségét veszélyeztető káros hatásokkal (36).

A kiegyenlítő intézkedések célja a projekt által esetlegesen okozott károk kompenzálása. Csak abban az esetben jöhetnek számításba a 6. cikk (4) bekezdése alapján, ha a tervet vagy projektet kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indok miatt minősítették szükségesnek és hagyták jóvá, és nem léteznek alternatív megoldások (lásd az 5. pontot).

Az ökológiai helyreállító intézkedések nem feltétlenül kapcsolódnak egy környezeti hatásvizsgálathoz, és céljuk nettó pozitív hozzájárulást biztosítani egy már degradált folyó ökológiai állapotának javításához, a víz-keretirányelv és a természetvédelmi irányelvek célkitűzéseivel összhangban.

Táblázat

A víztározás mérséklése legelterjedtebb intézkedéseinek áttekintése

| Hidromorfológiai elváltozások | Elsődleges ökológiai hatás | Minek a mérséklését szolgálja | Lehetséges mérséklő intézkedések |
| --- | --- | --- | --- |
| A felvízi oldali halak szempontjából a vízfolyás folytonossága, illetve a vándorlás csökken vagy megszakad | Halak: A vándorló és egyéb folyami halak populációinak hiánya vagy csökkent abundanciája | Felvízi folytonosság a halak számára | — | rámpa |

Hidromorfológiai elváltozások

Elsődleges ökológiai hatás

Minek a mérséklését szolgálja

Lehetséges mérséklő intézkedések

A felvízi oldali halak szempontjából a vízfolyás folytonossága, illetve a vándorlás csökken vagy megszakad

Halak: A vándorló és egyéb folyami halak populációinak hiánya vagy csökkent abundanciája

Felvízi folytonosság a halak számára

—

rámpa

| — | hallépcső |
| --- | --- |

—

hallépcső

| — | megkerülő csatorna |
| --- | --- |

—

megkerülő csatorna

Az alvízi oldali halak szempontjából a vízfolyás folytonossága, illetve a vándorlás csökken vagy megszakad

Halak: A vándorló és egyéb folyami halak populációinak hiánya vagy csökkent abundanciája

Alvízi folytonosság a halak számára

| — | a halakat kevésbé károsító turbinák |
| --- | --- |

—

a halakat kevésbé károsító turbinák

| — | halszűrők |
| --- | --- |

—

halszűrők

| — | megkerülő csatorna |
| --- | --- |

—

megkerülő csatorna

| — | hallépcső |
| --- | --- |

—

hallépcső

Mesterségesen extrém alacsony vízhozam vagy hosszabb ideig tartó alacsony vízhozam

A növény- és állatfajok abundanciájának csökkenése.

A növény- és állatfajok összetételének megváltozása

Alacsony vízhozam

| — | további vízhozam biztosítása |
| --- | --- |

—

további vízhozam biztosítása

| — | morfológiai változtatások a folyón |
| --- | --- |

—

morfológiai változtatások a folyón

A vízhozam olyan mértékű csökkenése vagy megszűnése, hogy az már nem elegendő a halak vándorlásának kiváltásához és fenntartásához.

A vándorló halak hiánya vagy abundanciájának csökkenése

Halak áramlása

a halak áramlásának biztosítása

A tisztuláshoz elegendő ingadozó vízhozam megszűnése, csökkenése vagy hiánya

A halak és a gerinctelen fajok abundanciájának megváltozása/csökkenése

Ingadozó vízhozam

| — | a vízhozam ingadozásának passzív kihasználása |
| --- | --- |

—

a vízhozam ingadozásának passzív kihasználása

| — | a vízhozam ingadozásának aktív kezelése |
| --- | --- |

—

a vízhozam ingadozásának aktív kezelése

Gyorsan változó vízhozamok (ideértve a vízhozam mesterséges megváltoztatását)

Az állat- és növényfajok abundanciájának csökkenése partra vetődés és kimosódás miatt

Gyorsan változó vízhozam

| — | kiegyenlítő (belső) víztározó(k) |
| --- | --- |

—

kiegyenlítő (belső) víztározó(k)

| — | az alvízcsatorna áthelyezése |
| --- | --- |

—

az alvízcsatorna áthelyezése

| — | a vízhozam csökkentése |
| --- | --- |

—

a vízhozam csökkentése

| — | a folyó morfológiájának módosítása |
| --- | --- |

—

a folyó morfológiájának módosítása

| — | kiegyenlítő (külső) víztározó(k) |
| --- | --- |

—

kiegyenlítő (külső) víztározó(k)

Az általános fizikai-kémiai feltételek megváltozása mind az alvízi, mind a felvízi oldalon (hőmérséklet, túltelítettség stb.)

A makrogerinctelenek közösségei és a halak megváltozott összetétele vagy rendellenes növekedése, vagy a halállomány pusztulása

Fizikai-kémiai elváltozás

| — | rugalmas beeresztőnyílás |
| --- | --- |

—

rugalmas beeresztőnyílás

| — | több beeresztőnyílás |
| --- | --- |

—

több beeresztőnyílás

| — | a tározó szintjének szabályozása |
| --- | --- |

—

a tározó szintjének szabályozása

A vízfolyás folytonossága az üledék szempontjából megszakad vagy csökken, ami változást idéz elő a szubsztrát-összetételben

A halak és gerinctelenek abundanciájának csökkenése és a fajok összetételének megváltozása

Az üledék megváltozása

| — | a folyóágy durva felületének mechanikus feltörése |
| --- | --- |

—

a folyóágy durva felületének mechanikus feltörése

| — | az üledék eltávolítása |
| --- | --- |

—

az üledék eltávolítása

| — | az üledék újratelepítése (vízkivételi struktúrák) |
| --- | --- |

—

az üledék újratelepítése (vízkivételi struktúrák)

| — | az üledék újratelepítése (tározók) |
| --- | --- |

—

az üledék újratelepítése (tározók)

| — | az oldalirányú eróziós folyamatok helyreállítása |
| --- | --- |

—

az oldalirányú eróziós folyamatok helyreállítása

| — | mobilizáló áramlások bevezetése |
| --- | --- |

—

mobilizáló áramlások bevezetése

Mesterségesen extrém változások a tavak vízszintjében, a sekély víz és a part menti élőhelyek minőségének romlása és kiterjedésének csökkenése

A növény- és állatfajok abundanciájának csökkenése.

A fajok összetételének megváltozása.

A tavak szintjének megváltozása

| — | a vízkivétel csökkentése |
| --- | --- |

—

a vízkivétel csökkentése

| — | a beáramlás növelése |
| --- | --- |

—

a beáramlás növelése

| — | öblök kialakítása |
| --- | --- |

—

öblök kialakítása

| — | a part menti/sekély vízi élőhelyek kezelése |
| --- | --- |

—

a part menti/sekély vízi élőhelyek kezelése

| — | kapcsolódás a mellékfolyókhoz |
| --- | --- |

—

kapcsolódás a mellékfolyókhoz

| — | mesterséges úszó szigetek |
| --- | --- |

—

mesterséges úszó szigetek

Víz nélkül maradt partvonal és csökkent vízhozam – eliszaposodott folyók

A növény- és állatfajok összetételének megváltozása (pl. a zavarást nem toleráló fajok/állóvízi fajok számára előnyös módon)

Eliszaposodott folyók (duzzasztások)

| — | megkerülő csatorna |
| --- | --- |

—

megkerülő csatorna

| — | a tározási szint csökkentése |
| --- | --- |

—

a tározási szint csökkentése

| — | az élőhelyek javítása a csatornán belül |
| --- | --- |

—

az élőhelyek javítása a csatornán belül

| — | oldalágak újbóli bekötése |
| --- | --- |

—

oldalágak újbóli bekötése

Forrás: Az ECOSTAT munkacsoportnak a jelentősen módosított víztestek jó ökológiai potenciáljának elérésére szolgáló mérséklő intézkedések alkalmazásával kapcsolatos egyetértésről szóló jelentésének (37) „A víztározás általi érintettség” című 2. része 3. táblázata alapján.

A vízerőművekben gyakran különös figyelmet fordítanak azon technikák lehetséges körére, amelyeket a folyami rendszereken belül a halak és más vízi állatok felvízi és alvízi mozgásainak helyreállítására vagy megkönnyítésére lehet használni. Ez fejlődő tudományág, amelyben számos technikával és innovatív megoldással kísérleteznek rendszeresen, majd újraértékelik őket. Ugyanakkor nem jelentenek mindenre orvosságot.

A halak vándorlását elősegítő, feltételezett mérséklő intézkedésként bevezetett eszközök között túl sok a példa olyanokra, amelyek hatástalannak vagy kifejezetten ártalmasnak bizonyultak azokra a halpopulációkra, amelyeket segíteni voltak hivatottak. Ez azért fordulhatott elő, mert rosszul tervezték meg az eszközöket és azok nem feleltek meg a célnak, vagy mert nem vették figyelembe a folyószakaszon már meglévő akadályok kumulatív hatását. Azért is megtörténhetett, mert az eszközök karbantartásának vagy kezelésének feltételeit nem tartották be, vagy mert nem volt olyan monitoringrendszer, amely ellenőrizte volna, hogy az eszköz ténylegesen ellátja-e a rendeltetés szerinti feladatát.

Ezért fontos nemcsak annak biztosítása, hogy a hallépcső vagy az egyedi kialakítású turbina az ágazatban a technika állása és az aktuális legjobb gyakorlatok szerinti fejlesztéseknek megfelelően készüljön el, hanem annak is, hogy megbízható monitoringrendszert vezessenek be, amely visszajelzést ad ezen eszközök hatékonyságáról. A monitoringnak általában ki kell mutatnia, hogy az eszköz lehetővé teszi valamennyi folyami faj belépését a lépcsőbe, és azt, hogy döntő többségük (pl. 85 %) azon élve is lép ki.

A hallépcsők esetében, ahol lehetséges, a természeteshez hasonlót kell előnyben részesíteni, mivel az a főszabály, hogy minél inkább közelít a lépcső a természeteshez, annál jobban működik. A hallépcső legmegfelelőbb típusának megválasztása (pl. függőleges rés, átjáró, sziklarámpa, lift) erőteljesen függ a helyi körülményektől (az akadály magassága, a folyó jellege, a szomszédos területek használhatósága stb.) és gondos, eseti tanulmányozást igényel.

Hasonlóan, a turbinák halakra gyakorolt hatása szokásosan jelentős, de néha a turbinák geometriájának és működési módjának bizonyos kiigazításaival csökkenthető. Az ilyen egyedi kialakítású turbinák ugyanakkor eddig nem bizonyultak garanciának arra, hogy egyetlen hal sem pusztul el, vagy hogy a turbina nem áll a vándorlásuk útjába. A hatékonyságot itt is eseti alapon kell megvizsgálni és nyomon követni.

A hallépcsők és egyedi kialakítású turbinák tervezése a tágabb folyami rendszerben található akadályok kumulatív hatásának értékelésén is múlik. Ha hallépcsőt építenek egy akadályokkal szabdalt folyón, az költséges és hatástalan is lehet. Ezért fontos stratégiai szempontból megvizsgálni a szóban forgó folyószakasz minden akadályát annak eldöntéséhez, hogy mi lenne a legmegfelelőbb kármentési intézkedés.

Végül, fontos, hogy minden új konstrukciónak legyen rendszeres karbantartásról szóló terve. Sok hallépcső vagy turbina hatásossága csökken közép- vagy hosszú távon, ha nem tartják karban kellő rendszerességgel.

| Mikor tekinthető a hallépcső megfelelő mérséklő intézkedésnek?


  A Bíróság moorburgi széntüzelésű erőmű tekintetében hozott C-142/16 ítéletének megállapításai

  A moorburgi széntüzelésű erőmű Hamburg kikötőjében, az Elba déli szakaszának déli partján helyezkedik el. Ez a szakasz bizonyos, az élőhelyvédelmi irányelv II. mellékletében felsorolt, és ekként számos, a Geesthacht gát (Németország) felvízi oldalán elhelyezkedő, olyan Natura 2000 területen fontos szerepet játszó halfaj migrációs útvonala, amely terület védelmi célkitűzései e fajokat érintik. E területek megközelítőleg 600 km távolságban találhatók az erőműtől. A Geesthacht gát az Elba folyosón helyezkedik el, a moorburgi erőmű és a Natura 2000 területek között.
  A moorburgi erőmű megépítésére 2008. szeptember 30-án adták ki az engedélyt, ezt megelőzően környezeti hatásvizsgálatot folytattak le a német vízjogi jogszabályok értelmében. A vizsgálat azt állapította meg, hogy az engedélyezés összeegyeztethető a Natura 2000 területek védelmi célkitűzéseivel, mivel az üzemeltető beleegyezett abba, hogy az erőműtől nagyjából 30 km-re egy második hallépcsőt is megépít a Geesthacht gátnál. A szándék tehát megvolt arra, hogy kiegyenlítsék a hűtőmechanizmus működése során előállít halpusztulást, amely mechanizmus nagy mennyiségű vizet szivattyúz be a folyóból, hogy a moorburgi erőművet lehűtse (a hallépcső). A hatásvizsgálat emellett többszakaszos monitoringot írt elő, hogy ellenőrizzék a hallépcső hatékonyságát. A Bizottság úgy vélte, hogy az érintett hatóság helytelenül minősítette a hallépcsőt mérséklő intézkedésnek.
  A Bíróság megállapításai:

  „Annak biztosítása érdekében, hogy a moorburgi erőmű megépítésére vonatkozó projekt nem veszélyezteti az érintett Natura 2000 területek épségét, a német hatóságoknak figyelembe kellett venniük az említett építési projekt részét képező védelmi intézkedéseket. E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az elővigyázatosság elvének az élőhelyirányelv 6. cikke (3) bekezdésének végrehajtásával összefüggésben történő alkalmazása az illetékes nemzeti hatóságtól többek között azt követeli meg, hogy vegye figyelembe

  az említett projekt részét képező, az esetleges közvetlen káros hatások elkerülését vagy csökkentését célzó védelmi intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a projekt nem veszélyezteti az említett terület épségét

  (...C-521/12,..C-387/15 és C-388/15...).


  A jelen ügyben meg kell állapítani, hogy a Bíróság előtti iratokból az tűnik ki, hogy ... [a] hallétra lehetővé teszi a vándorló halak állományainak az erősítését, mivel e fajok számára lehetőséget biztosít arra, hogy gyorsabban elérjenek az Elba középső vagy felső folyásán elhelyezkedő szaporodási területükre. Az állományok erősítése ellensúlyozza a moorburgi erőmű melletti veszteségeket, és emiatt az ezen erőműhöz képest feljebbi folyószakaszon elhelyezkedő Natura 2000 területek megőrzési céljai nem sérülnek jelentős mértékben.


  A hatásvizsgálatból azonban az következik, hogy az nem tartalmaz végleges megállapításokat a hallétra hatékonyságára vonatkozóan, hanem

  annak a megállapítására szorítkozik, hogy e hatékonyságot csak többéves felügyelet erősítheti meg
  .

  Meg kell tehát állapítani, hogy az engedély kiadásakor a hallétra – még ha a moorburgi erőmű felett elhelyezkedő Natura 2000 területek tekintetében közvetlenül okozott jelentős hatások csökkentését célozza is –

  nem tudja biztosítani

  a jelen ítélet 35. pontjában említett egyéb intézkedésekkel együtt,

  hogy kizárt legyen mindenfajta észszerű kétség

  azt illetően, hogy az említett erőmű az élőhelyirányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében nem befolyásolja hátrányosan a terület épségét.


  Ami azokat az előrejelzéseket illeti, amelyeken a hatásvizsgálat alapul, meg kell állapítani, hogy a 2011 és 2014 közötti évekre vonatkozóan benyújtott megállapításokat a Németországi Szövetségi Köztársaság a 2008. szeptember 30-i engedély kiadását követően bocsátotta rendelkezésre.


  E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy

  a projekt kivitelezését engedélyező határozat meghozatalának időpontjában kell, hogy tudományos szempontok alapján ne maradjon semmilyen észszerű kétség

  a tekintetben, hogy az nem jár az érintett természeti terület épségét veszélyeztető káros hatásokkal (2006. október 26-i Bizottság kontra Portugália ítélet, C-239/04, EU:C:2006:665, 24. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).”

  A Bizottság azt is kifejtette, hogy Hamburg városa anélkül adta ki az engedélyt, hogy a moorburgi erőműre vonatkozó hatásvizsgálatban figyelembe vette volna a Geesthacht szivattyús-tározós erőműből eredő hatásokkal kumulatív hatásokat, amely erőmű 1958-ban épült és nincs semmilyen sajátos halvédelmi mechanizmusa. A Bizottság szerint nincs jelentősége, hogy a Geesthacht szivattyús-tározós erőmű az élőhelyvédelmi irányelv átültetési időszakának lejártát megelőzően épült, mivel az említett irányelv 6. cikke (3) bekezdésének rendelkezései nem korlátozódnak az e határidőt követően jóváhagyott vagy lezárult tervekre és projektekre.

  A Bíróság megállapításai

  Az élőhelyirányelv 6. cikkének (3) bekezdése megköveteli a nemzeti hatóságoktól, hogy a halmozott hatások vizsgálata keretében vegyenek figyelembe minden olyan projektet, amely azon projekttel együtt, amelynek az engedélyezését kérelmezik, jelentős hatást gyakorolhat az ezen irányelv által követett célok tekintetében, akkor is, ha e projektek az említett irányelv átültetésének az időpontját megelőzik.
  Az olyan projektek ugyanis, amelyek a geesthachti szivattyús erőműhöz hasonlóan a hatásvizsgálat tárgyát képező projekttel kombinálva olyan károsítást vagy megzavarást okozhatnak, amely hatást gyakorolhat a folyóban élő vándorló halakra, és következésképpen károsíthatja az érintett területet, az élőhelyirányelv által követett célokra tekintettel nem hagyható figyelmen kívül az ezen irányelv 6. cikkének (3) bekezdése alapján végzett hatásvizsgálat keretében.
  http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16 |
| --- |

Mikor tekinthető a hallépcső megfelelő mérséklő intézkedésnek?

A Bíróság moorburgi széntüzelésű erőmű tekintetében hozott C-142/16 ítéletének megállapításai

A moorburgi széntüzelésű erőmű Hamburg kikötőjében, az Elba déli szakaszának déli partján helyezkedik el. Ez a szakasz bizonyos, az élőhelyvédelmi irányelv II. mellékletében felsorolt, és ekként számos, a Geesthacht gát (Németország) felvízi oldalán elhelyezkedő, olyan Natura 2000 területen fontos szerepet játszó halfaj migrációs útvonala, amely terület védelmi célkitűzései e fajokat érintik. E területek megközelítőleg 600 km távolságban találhatók az erőműtől. A Geesthacht gát az Elba folyosón helyezkedik el, a moorburgi erőmű és a Natura 2000 területek között.

A moorburgi erőmű megépítésére 2008. szeptember 30-án adták ki az engedélyt, ezt megelőzően környezeti hatásvizsgálatot folytattak le a német vízjogi jogszabályok értelmében. A vizsgálat azt állapította meg, hogy az engedélyezés összeegyeztethető a Natura 2000 területek védelmi célkitűzéseivel, mivel az üzemeltető beleegyezett abba, hogy az erőműtől nagyjából 30 km-re egy második hallépcsőt is megépít a Geesthacht gátnál. A szándék tehát megvolt arra, hogy kiegyenlítsék a hűtőmechanizmus működése során előállít halpusztulást, amely mechanizmus nagy mennyiségű vizet szivattyúz be a folyóból, hogy a moorburgi erőművet lehűtse (a hallépcső). A hatásvizsgálat emellett többszakaszos monitoringot írt elő, hogy ellenőrizzék a hallépcső hatékonyságát. A Bizottság úgy vélte, hogy az érintett hatóság helytelenül minősítette a hallépcsőt mérséklő intézkedésnek.

A Bíróság megállapításai:

„Annak biztosítása érdekében, hogy a moorburgi erőmű megépítésére vonatkozó projekt nem veszélyezteti az érintett Natura 2000 területek épségét, a német hatóságoknak figyelembe kellett venniük az említett építési projekt részét képező védelmi intézkedéseket. E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az elővigyázatosság elvének az élőhelyirányelv 6. cikke (3) bekezdésének végrehajtásával összefüggésben történő alkalmazása az illetékes nemzeti hatóságtól többek között azt követeli meg, hogy vegye figyelembe

  az említett projekt részét képező, az esetleges közvetlen káros hatások elkerülését vagy csökkentését célzó védelmi intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a projekt nem veszélyezteti az említett terület épségét

  (...C-521/12,..C-387/15 és C-388/15...).

A jelen ügyben meg kell állapítani, hogy a Bíróság előtti iratokból az tűnik ki, hogy ... [a] hallétra lehetővé teszi a vándorló halak állományainak az erősítését, mivel e fajok számára lehetőséget biztosít arra, hogy gyorsabban elérjenek az Elba középső vagy felső folyásán elhelyezkedő szaporodási területükre. Az állományok erősítése ellensúlyozza a moorburgi erőmű melletti veszteségeket, és emiatt az ezen erőműhöz képest feljebbi folyószakaszon elhelyezkedő Natura 2000 területek megőrzési céljai nem sérülnek jelentős mértékben.

A hatásvizsgálatból azonban az következik, hogy az nem tartalmaz végleges megállapításokat a hallétra hatékonyságára vonatkozóan, hanem

  annak a megállapítására szorítkozik, hogy e hatékonyságot csak többéves felügyelet erősítheti meg
  .

Meg kell tehát állapítani, hogy az engedély kiadásakor a hallétra – még ha a moorburgi erőmű felett elhelyezkedő Natura 2000 területek tekintetében közvetlenül okozott jelentős hatások csökkentését célozza is –

  nem tudja biztosítani

  a jelen ítélet 35. pontjában említett egyéb intézkedésekkel együtt,

  hogy kizárt legyen mindenfajta észszerű kétség

  azt illetően, hogy az említett erőmű az élőhelyirányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében nem befolyásolja hátrányosan a terület épségét.

Ami azokat az előrejelzéseket illeti, amelyeken a hatásvizsgálat alapul, meg kell állapítani, hogy a 2011 és 2014 közötti évekre vonatkozóan benyújtott megállapításokat a Németországi Szövetségi Köztársaság a 2008. szeptember 30-i engedély kiadását követően bocsátotta rendelkezésre.

E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy

  a projekt kivitelezését engedélyező határozat meghozatalának időpontjában kell, hogy tudományos szempontok alapján ne maradjon semmilyen észszerű kétség

  a tekintetben, hogy az nem jár az érintett természeti terület épségét veszélyeztető káros hatásokkal (2006. október 26-i Bizottság kontra Portugália ítélet, C-239/04, EU:C:2006:665, 24. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).”

A Bizottság azt is kifejtette, hogy Hamburg városa anélkül adta ki az engedélyt, hogy a moorburgi erőműre vonatkozó hatásvizsgálatban figyelembe vette volna a Geesthacht szivattyús-tározós erőműből eredő hatásokkal kumulatív hatásokat, amely erőmű 1958-ban épült és nincs semmilyen sajátos halvédelmi mechanizmusa. A Bizottság szerint nincs jelentősége, hogy a Geesthacht szivattyús-tározós erőmű az élőhelyvédelmi irányelv átültetési időszakának lejártát megelőzően épült, mivel az említett irányelv 6. cikke (3) bekezdésének rendelkezései nem korlátozódnak az e határidőt követően jóváhagyott vagy lezárult tervekre és projektekre.

A Bíróság megállapításai

A Bíróság megállapításai

Az élőhelyirányelv 6. cikkének (3) bekezdése megköveteli a nemzeti hatóságoktól, hogy a halmozott hatások vizsgálata keretében vegyenek figyelembe minden olyan projektet, amely azon projekttel együtt, amelynek az engedélyezését kérelmezik, jelentős hatást gyakorolhat az ezen irányelv által követett célok tekintetében, akkor is, ha e projektek az említett irányelv átültetésének az időpontját megelőzik.

e projektek az említett irányelv átültetésének az időpontját megelőzik

Az olyan projektek ugyanis, amelyek a geesthachti szivattyús erőműhöz hasonlóan a hatásvizsgálat tárgyát képező projekttel kombinálva olyan károsítást vagy megzavarást okozhatnak, amely hatást gyakorolhat a folyóban élő vándorló halakra, és következésképpen károsíthatja az érintett területet, az élőhelyirányelv által követett célokra tekintettel nem hagyható figyelmen kívül az ezen irányelv 6. cikkének (3) bekezdése alapján végzett hatásvizsgálat keretében.

nem hagyható figyelmen kívül az ezen irányelv 6. cikkének (3) bekezdése alapján végzett hatásvizsgálat keretében

http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16

| Az ICPDR technikai dokumentuma: A halak vándorlásának garantálását szolgáló intézkedések transzverzális struktúrák esetén

  E dokumentum célja, hogy tájékoztassa a Duna menti országokat a meglévő technikai megoldásokról, amelyekkel helyreállítható a vízfolyás halak vándorlásához szükséges folytonossága. A Duna felső szakaszán jelenleg rendelkezésre álló valamennyi iránymutatást figyelembe vették. Ezek összevetése azt mutatta, hogy általános felépítésük és tartalmuk alapvetően összhangban van, és az eltérések a legtöbb esetben elhanyagolhatók. Mivel a legtöbb útmutató csak német nyelven áll rendelkezésre, e dokumentum célja, hogy a legfontosabb tényeket angolul mutassa be.
  https://www.icpdr.org/main/practical-advice-building-fish-migration-aids |
| --- |

Az ICPDR technikai dokumentuma: A halak vándorlásának garantálását szolgáló intézkedések transzverzális struktúrák esetén

Az ICPDR technikai dokumentuma: A halak vándorlásának garantálását szolgáló intézkedések transzverzális struktúrák esetén

E dokumentum célja, hogy tájékoztassa a Duna menti országokat a meglévő technikai megoldásokról, amelyekkel helyreállítható a vízfolyás halak vándorlásához szükséges folytonossága. A Duna felső szakaszán jelenleg rendelkezésre álló valamennyi iránymutatást figyelembe vették. Ezek összevetése azt mutatta, hogy általános felépítésük és tartalmuk alapvetően összhangban van, és az eltérések a legtöbb esetben elhanyagolhatók. Mivel a legtöbb útmutató csak német nyelven áll rendelkezésre, e dokumentum célja, hogy a legfontosabb tényeket angolul mutassa be.

https://www.icpdr.org/main/practical-advice-building-fish-migration-aids

3.4.   Példák a mérséklés és/vagy az ökológiai helyreállítás bevált gyakorlataira

Példák a mérséklés és/vagy az ökológiai helyreállítás bevált gyakorlataira

A bevált gyakorlat következő példái bemutatják, hogy a különböző típusú mérséklő és/vagy ökológiai helyreállító intézkedéseket miként vezették be vízerőművek esetében más-más körülmények között.

| Az édesvízi Natura 2000 területek kezelése Angliában, különös tekintettel a vízenergiára és a folyami különleges természetmegőrzési területekre.

  A Natural England a törvényes hivatal, amely felelős az angliai védett területekkel, különösen a Natura 2000 területekkel kapcsolatos tanácsadásért. A Natural England védett édesvízi területekkel kapcsolatos döntéshozatali megközelítése az élőhelyekre összpontosít, de tájékozott a fajokat illetően. A célkitűzések a természetes ökoszisztéma funkcióján alapulnak, és az édesvízi fajokat a természetesen működő ökoszisztéma jellegzetes alkotóelemeként védik, ahol lehetséges.
  A védett édesvízi élőhelyek elemeire holisztikus megközelítést alkalmaznak, a folyami élőhely (például az élőhelyvédelmi irányelv II. melléklete szerinti elem, H3260: Alföldektől a hegyvidékekig előforduló vízfolyások Ranunculion fluitantis és Callitricho-Batrachion növényzettel) kiterjed a folyó teljes folyására, és magában foglal valamennyi kis biotópot. A természetes élőhely funkció fő alkotóelemei (a vízjárás, a természetes morfológia és a hordalékrezsim, a vízkémia és a közvetlen biológiai terhelések, mint például az idegenhonos fajok) szerves részei az élőhely adott eleme tekintetében elfogadott célkitűzéseknek. Az ezen alkotóelemek természetességére vonatkozó célértékeket az Egyesült Királyság védett területekhez kiadott útmutatója határozza meg. A természetes funkció ezen alkotóelemeire gyakorolt hatásokat számos védelmi és helyreállító intézkedésekkel kezelik.
  A megközelítés sokban hasonlít a víz-keretirányelv szerinti ökológiai állapottal kapcsolatos célkitűzések elveihez, de különbözik a döntéshozatalra alkalmazott elővigyázatossági szintet, a természetes funkció védelmével és a korábbi károsodás kezelésével kapcsolatos törekvéseket és az ökoszisztéma természetes működésével kapcsolatos megfontolásokat illetően. Ez a megközelítés emellett összhangban van az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás édesvízi ökoszisztémákra alkalmazandó elveivel, amelyek a természetes funkció helyreállítását állítják középpontba.
  A felszíni vizek angliai hálózata (ideértve az édesvízi különleges természetmegőrzési területeket) több ezer, csatornán belüli struktúrát foglal magában, amelyek jelentősen érintik a folyami és tavi ökoszisztémák természetes működését. Ezek közül némelyik nagy méretű struktúra, amely jelentős ökológiai hatással jár, míg mások kisebbek, de sok van belőlük, így tekintélyes kumulatív hatásokat idéznek elő. Sok a meglévő vízkivételi engedélyekkel függ össze, amelyeket nem feltétlenül vesznek igénybe. Egyeseket vízerőműnek építettek, míg sokat át lehetne alakítani utólag.

  Helyreállító terveket készítettek, hogy ahol lehetséges, felszámolják a folyami különleges természetmegőrzési területek fizikai módosításait, az élőhely természetes működésének helyreállítása érdekében. Ez egy nagyratörő, hosszú távú program, amely tíz évvel ezelőtt kezdődött (Wheeldon et al. 2015). Léteznek programok a vízkivétellel járó terhelés és szennyezés enyhítésére és az idegenhonos fajok okozta problémák leküzdésére.

  Megfogalmaztak egy közös szabályozói nyilatkozatot a vízenergiáról, az angliai vízügyi szabályozó hatósággal (azaz a Környezetvédelmi Hivatallal), hogy megállapítsák a védett területekkel kapcsolatos döntéshozatali eljárásokat. E nyilatkozat elismeri a környezeti elővigyázatosságnak és a kumulatív hatások megfelelő figyelembevételének szükségességét, valamint azt, hogy a döntéseket a természeti terület és a kapcsolódó helyreállítási tervek konkrét védelmi célkitűzéseinek fényében kell meghozni.
  Ahol a Natura 2000 folyóra vonatkozó helyreállítási terv úgy véli, a csatornán belüli struktúra nem mozdítható, vagy ahol sok időbe telne azt eltávolítani, ott lehetőség adódhat a vízenergia-termelésre (állandó vagy időszakos jelleggel). Ugyanakkor, a struktúrát módosítani kell, hogy a lehető legkisebbre csökkentsék az élőhely természetes működésére gyakorolt hatását, és a természetes vízjárásra vonatkozó célértékeket tartani kell (ideértve a folyószakaszok vízkivétellel okozott kimerülésének kumulatív hatásaival kapcsolatos határokat). Tekintettel az angliai védett édesvízi területekre vonatkozó célkitűzésekre és az élőhely természetes működésének helyreállításához társuló törekvésekre, az édesvízi Natura 2000 hálózat jellegéből adódóan nem a vízenergia-fejlesztések célterülete. Noha adódhatnak helyi körülmények, ahol a vízenergia-termelés összeegyeztethető lehet a Natura 2000 célkitűzéseivel, nagyobb lehetőségek nyílhatnak a védett területen kívül, a felszíni vizek tágabb hálózatában.
  Ha a vízenergia-fejlesztések különösen fontosak a Natura 2000 hálózaton, de ütköznek a védelmi célkitűzésekkel, kiemelkedően fontos közérdekből kivételt lehet tenni. Ugyanakkor a megújuló energiák más formáira kiterjedő, a természetvédelem szempontjából kisebb hatással járó alternatív megoldások valószínűleg költséghatékonyabbak.
  http://publications.naturalengland.org.uk/publication/5478339747774464?category=5605910663659520 |
| --- |

Az édesvízi Natura 2000 területek kezelése Angliában, különös tekintettel a vízenergiára és a folyami különleges természetmegőrzési területekre.

Az édesvízi Natura 2000 területek kezelése Angliában, különös tekintettel a vízenergiára és a folyami különleges természetmegőrzési területekre.

A Natural England a törvényes hivatal, amely felelős az angliai védett területekkel, különösen a Natura 2000 területekkel kapcsolatos tanácsadásért. A Natural England védett édesvízi területekkel kapcsolatos döntéshozatali megközelítése az élőhelyekre összpontosít, de tájékozott a fajokat illetően. A célkitűzések a természetes ökoszisztéma funkcióján alapulnak, és az édesvízi fajokat a természetesen működő ökoszisztéma jellegzetes alkotóelemeként védik, ahol lehetséges.

A védett édesvízi élőhelyek elemeire holisztikus megközelítést alkalmaznak, a folyami élőhely (például az élőhelyvédelmi irányelv II. melléklete szerinti elem, H3260: Alföldektől a hegyvidékekig előforduló vízfolyások Ranunculion fluitantis és Callitricho-Batrachion növényzettel) kiterjed a folyó teljes folyására, és magában foglal valamennyi kis biotópot. A természetes élőhely funkció fő alkotóelemei (a vízjárás, a természetes morfológia és a hordalékrezsim, a vízkémia és a közvetlen biológiai terhelések, mint például az idegenhonos fajok) szerves részei az élőhely adott eleme tekintetében elfogadott célkitűzéseknek. Az ezen alkotóelemek természetességére vonatkozó célértékeket az Egyesült Királyság védett területekhez kiadott útmutatója határozza meg. A természetes funkció ezen alkotóelemeire gyakorolt hatásokat számos védelmi és helyreállító intézkedésekkel kezelik.

Egyesült Királyság védett területekhez kiadott útmutatója

A megközelítés sokban hasonlít a víz-keretirányelv szerinti ökológiai állapottal kapcsolatos célkitűzések elveihez, de különbözik a döntéshozatalra alkalmazott elővigyázatossági szintet, a természetes funkció védelmével és a korábbi károsodás kezelésével kapcsolatos törekvéseket és az ökoszisztéma természetes működésével kapcsolatos megfontolásokat illetően. Ez a megközelítés emellett összhangban van az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás édesvízi ökoszisztémákra alkalmazandó elveivel, amelyek a természetes funkció helyreállítását állítják középpontba.

A felszíni vizek angliai hálózata (ideértve az édesvízi különleges természetmegőrzési területeket) több ezer, csatornán belüli struktúrát foglal magában, amelyek jelentősen érintik a folyami és tavi ökoszisztémák természetes működését. Ezek közül némelyik nagy méretű struktúra, amely jelentős ökológiai hatással jár, míg mások kisebbek, de sok van belőlük, így tekintélyes kumulatív hatásokat idéznek elő. Sok a meglévő vízkivételi engedélyekkel függ össze, amelyeket nem feltétlenül vesznek igénybe. Egyeseket vízerőműnek építettek, míg sokat át lehetne alakítani utólag.

Helyreállító terveket készítettek, hogy ahol lehetséges, felszámolják a folyami különleges természetmegőrzési területek fizikai módosításait, az élőhely természetes működésének helyreállítása érdekében. Ez egy nagyratörő, hosszú távú program, amely tíz évvel ezelőtt kezdődött (Wheeldon et al. 2015). Léteznek programok a vízkivétellel járó terhelés és szennyezés enyhítésére és az idegenhonos fajok okozta problémák leküzdésére.

Helyreállító terveket készítettek, hogy ahol lehetséges, felszámolják a folyami különleges természetmegőrzési területek fizikai módosításait, az élőhely természetes működésének helyreállítása érdekében. Ez egy nagyratörő, hosszú távú program, amely tíz évvel ezelőtt kezdődött (Wheeldon et al

Megfogalmaztak egy közös szabályozói nyilatkozatot a vízenergiáról, az angliai vízügyi szabályozó hatósággal (azaz a Környezetvédelmi Hivatallal), hogy megállapítsák a védett területekkel kapcsolatos döntéshozatali eljárásokat. E nyilatkozat elismeri a környezeti elővigyázatosságnak és a kumulatív hatások megfelelő figyelembevételének szükségességét, valamint azt, hogy a döntéseket a természeti terület és a kapcsolódó helyreállítási tervek konkrét védelmi célkitűzéseinek fényében kell meghozni.

Ahol a Natura 2000 folyóra vonatkozó helyreállítási terv úgy véli, a csatornán belüli struktúra nem mozdítható, vagy ahol sok időbe telne azt eltávolítani, ott lehetőség adódhat a vízenergia-termelésre (állandó vagy időszakos jelleggel). Ugyanakkor, a struktúrát módosítani kell, hogy a lehető legkisebbre csökkentsék az élőhely természetes működésére gyakorolt hatását, és a természetes vízjárásra vonatkozó célértékeket tartani kell (ideértve a folyószakaszok vízkivétellel okozott kimerülésének kumulatív hatásaival kapcsolatos határokat). Tekintettel az angliai védett édesvízi területekre vonatkozó célkitűzésekre és az élőhely természetes működésének helyreállításához társuló törekvésekre, az édesvízi Natura 2000 hálózat jellegéből adódóan nem a vízenergia-fejlesztések célterülete. Noha adódhatnak helyi körülmények, ahol a vízenergia-termelés összeegyeztethető lehet a Natura 2000 célkitűzéseivel, nagyobb lehetőségek nyílhatnak a védett területen kívül, a felszíni vizek tágabb hálózatában.

Ha a vízenergia-fejlesztések különösen fontosak a Natura 2000 hálózaton, de ütköznek a védelmi célkitűzésekkel, kiemelkedően fontos közérdekből kivételt lehet tenni. Ugyanakkor a megújuló energiák más formáira kiterjedő, a természetvédelem szempontjából kisebb hatással járó alternatív megoldások valószínűleg költséghatékonyabbak.

http://publications.naturalengland.org.uk/publication/5478339747774464?category=5605910663659520

| Vízerőművekből származó ellenőrzött elárasztás az Ebrón (Spanyolország)

  Spanyolországban az ellenőrzött elárasztásokra jogilag 2008 óta van lehetőség. Azóta a Földközi-tenger medencéjének folyóiban számos alkalommal került sor elárasztásra. Ezen ellenőrzött elárasztások mértékét kiszámították és alkalmazták például az Ebro alsó folyásán (Északkelet-Spanyolországban) 2002-től, a folyót szabályozó gátrendszerből (Mequinenza-Ribarroja-Flix duzzasztógát).
  Ezen elárasztások elsődleges célja, hogy szabályozzák a makrofitapopulációkat és javítsák az üledék aktivitását a csatornában (Tena et al., 2013). A duzzasztógát-együttes 1948 és 1969 között épült, teljes víztározó-kapacitása megközelítőleg 1 700 hm3. A tározórendszert többes céllal hozták létre, ezek a következők: vízenergia-termelés, vízellátás (ideértve az alvízi oldalon található atomerőmű vízellátását) és az áradások szabályozása.
  A duzzasztóból kiinduló elárasztásokat a vízenergetikai üzemeltető (Endesa Generación S.A.) végezete, az Ebro-medence hatóságának felügyelete mellett. 2002-ben az elárasztásokat támogató megállapodás jött létre a vízerőmű üzemeltetője, a vízügyi hatóságok és a tudományos közösségek között. Azóta rendszeresen, évente kétszer (ősszel és tavasszal) végeznek ellenőrzött elárasztásokat. Az elárasztáshoz 16 óra alatt 36 hm3 vízmennyiségre volt szükség, a csúcshozam 900–1 300 m3/s volt (egyenként).
  A kialakítást és az elárasztások alvízi oldal hatásait figyelemmel kísérték, és több tanulmány tárgyalta (Batalla et al., 2006; Batalla & Vericat, 2009; Tena et al., 2013). Az elárasztás költségét is kiszámolták és elemezték, és az azt mutatta, hogy a mesterséges elárasztások költsége a piacra bocsátott energia és az éves összbevétel csekély hányadát tette ki (0,17 % évi két ellenőrzött elárasztás esetén) (Gómez et al., 2014).


  Hivatkozások


  Gómez, C.M., Pérez-Blanco, C.D., & Batalla, R.J. 2014. Kompromisszum a folyók helyreállításánál: Elárasztás kontra villamosenergia-termelés az Ebro alsó szakaszán, Spanyolországban. Hidrológiai Közlöny 518. szám: 130–139. o. |
| --- |

Vízerőművekből származó ellenőrzött elárasztás az Ebrón (Spanyolország)

Vízerőművekből származó ellenőrzött elárasztás az Ebrón (Spanyolország)

Spanyolországban az ellenőrzött elárasztásokra jogilag 2008 óta van lehetőség. Azóta a Földközi-tenger medencéjének folyóiban számos alkalommal került sor elárasztásra. Ezen ellenőrzött elárasztások mértékét kiszámították és alkalmazták például az Ebro alsó folyásán (Északkelet-Spanyolországban) 2002-től, a folyót szabályozó gátrendszerből (Mequinenza-Ribarroja-Flix duzzasztógát).

Ezen elárasztások elsődleges célja, hogy szabályozzák a makrofitapopulációkat és javítsák az üledék aktivitását a csatornában (Tena et al., 2013). A duzzasztógát-együttes 1948 és 1969 között épült, teljes víztározó-kapacitása megközelítőleg 1 700 hm3. A tározórendszert többes céllal hozták létre, ezek a következők: vízenergia-termelés, vízellátás (ideértve az alvízi oldalon található atomerőmű vízellátását) és az áradások szabályozása.

et al.

3

A duzzasztóból kiinduló elárasztásokat a vízenergetikai üzemeltető (Endesa Generación S.A.) végezete, az Ebro-medence hatóságának felügyelete mellett. 2002-ben az elárasztásokat támogató megállapodás jött létre a vízerőmű üzemeltetője, a vízügyi hatóságok és a tudományos közösségek között. Azóta rendszeresen, évente kétszer (ősszel és tavasszal) végeznek ellenőrzött elárasztásokat. Az elárasztáshoz 16 óra alatt 36 hm3 vízmennyiségre volt szükség, a csúcshozam 900–1 300 m3/s volt (egyenként).

3

3

A kialakítást és az elárasztások alvízi oldal hatásait figyelemmel kísérték, és több tanulmány tárgyalta (Batalla et al., 2006; Batalla & Vericat, 2009; Tena et al., 2013). Az elárasztás költségét is kiszámolták és elemezték, és az azt mutatta, hogy a mesterséges elárasztások költsége a piacra bocsátott energia és az éves összbevétel csekély hányadát tette ki (0,17 % évi két ellenőrzött elárasztás esetén) (Gómez et al., 2014).

et al.

et al.

et al.

Hivatkozások

Hivatkozások

Gómez, C.M., Pérez-Blanco, C.D., & Batalla, R.J. 2014. Kompromisszum a folyók helyreállításánál: Elárasztás kontra villamosenergia-termelés az Ebro alsó szakaszán, Spanyolországban. Hidrológiai Közlöny 518. szám: 130–139. o.

Hidrológiai Közlöny

:

| A vándorló halakra vonatkozó nemzeti keretstratégia Franciaországban

  A francia folyókban tizenegy diadróm halfaj él, amelyek nagy távolságokat tesznek meg a tenger és az édesvíz között, összetett életciklusuknak megfelelően. E fajok közül számos, köztük a közönséges tok, a lazac, a fattyúhering és a folyami ingola az EU élőhelyvédelmi irányelv védelmében részesül. Ugyanakkor, az e fajok védelme érdekében tett erőfeszítések ellenére is mindannyian kedvezőtlen helyzetben vannak Franciaországban és az EU más részein is.
  Az e fajokat Franciaországban érintő problémák mértékének elismeréseként az Ökológiai és Fenntartható Fejlődési Minisztérium 2010-ben kiadta a vándorló halfajok védelmére vonatkozó nemzeti stratégiát. A dokumentum folyamatosan alakuló keretstratégiaként számos általános célértéket és célkitűzést határoz meg, amelyeket idővel a fajok regenerációs képességének függvényében ki lehet igazítani.
  Az e vándorló halfajok védelmében, hasznosításában és helyreállításában részt vevő vagy általa potenciálisan érintett különböző hatóságok és érdekeltek nagy száma miatt a kezdetektől nagy erőfeszítéseket tettek, hogy bevonjanak minden érintettet a stratégia kidolgozásába, hogy jóváhagyják az általánosan elfogadott megközelítést és készen álljanak annak végrehajtásában való közreműködésre. A Fenntartható Fejlődési Minisztérium hivatalosan 2010-ben fogadta el a stratégiát, és azt minden érintett támogatta.
  Franciaországban számos vízgyűjtő-gazdálkodási terv (azaz Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux, SDAGE) javasol nagy számú intézkedést a jelen lévő vándorló fajok helyzetének javítására, amint azt a nemzeti stratégia is meghatározza.
  A vízfolyás folytonosságának helyreállítását szolgáló nemzeti terv, amelyet 2010-ben fogadtak el, szintén fontos szerepet tölt be a vándorló fajokra vonatkozó nemzeti stratégia végrehajtásában. A terv öt pillérre épül:






  — | Nemzeti leltár létrehozása arról a 60 000 akadályról, amelyek jelentős visszaesést idéznek elő a vízi ökoszisztémák működésében. |
| --- | --- |

A vándorló halakra vonatkozó nemzeti keretstratégia Franciaországban

A vándorló halakra vonatkozó nemzeti keretstratégia Franciaországban

A francia folyókban tizenegy diadróm halfaj él, amelyek nagy távolságokat tesznek meg a tenger és az édesvíz között, összetett életciklusuknak megfelelően. E fajok közül számos, köztük a közönséges tok, a lazac, a fattyúhering és a folyami ingola az EU élőhelyvédelmi irányelv védelmében részesül. Ugyanakkor, az e fajok védelme érdekében tett erőfeszítések ellenére is mindannyian kedvezőtlen helyzetben vannak Franciaországban és az EU más részein is.

Az e fajokat Franciaországban érintő problémák mértékének elismeréseként az Ökológiai és Fenntartható Fejlődési Minisztérium 2010-ben kiadta a vándorló halfajok védelmére vonatkozó nemzeti stratégiát. A dokumentum folyamatosan alakuló keretstratégiaként számos általános célértéket és célkitűzést határoz meg, amelyeket idővel a fajok regenerációs képességének függvényében ki lehet igazítani.

a vándorló halfajok védelmére vonatkozó nemzeti stratégiát

Az e vándorló halfajok védelmében, hasznosításában és helyreállításában részt vevő vagy általa potenciálisan érintett különböző hatóságok és érdekeltek nagy száma miatt a kezdetektől nagy erőfeszítéseket tettek, hogy bevonjanak minden érintettet a stratégia kidolgozásába, hogy jóváhagyják az általánosan elfogadott megközelítést és készen álljanak annak végrehajtásában való közreműködésre. A Fenntartható Fejlődési Minisztérium hivatalosan 2010-ben fogadta el a stratégiát, és azt minden érintett támogatta.

bevonjanak minden érintettet a stratégia kidolgozásába

Franciaországban számos vízgyűjtő-gazdálkodási terv (azaz Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux, SDAGE) javasol nagy számú intézkedést a jelen lévő vándorló fajok helyzetének javítására, amint azt a nemzeti stratégia is meghatározza.

Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux,

A vízfolyás folytonosságának helyreállítását szolgáló nemzeti terv, amelyet 2010-ben fogadtak el, szintén fontos szerepet tölt be a vándorló fajokra vonatkozó nemzeti stratégia végrehajtásában. A terv öt pillérre épül:

vízfolyás folytonosságának helyreállítását szolgáló nemzeti terv

—

Nemzeti leltár létrehozása arról a 60 000 akadályról, amelyek jelentős visszaesést idéznek elő a vízi ökoszisztémák működésében.

Nemzeti leltár

| — | Prioritási területek meghatározása, hogy az egyes vízgyűjtők szintjén tudjanak beavatkozni (összhangban a zöld és kék infrastruktúra vonatkozásában létrehozott Plan Grenelle-lel). |
| --- | --- |

—

Prioritási területek meghatározása, hogy az egyes vízgyűjtők szintjén tudjanak beavatkozni (összhangban a zöld és kék infrastruktúra vonatkozásában létrehozott Plan Grenelle-lel).

Prioritási területek meghatározása

Plan Grenelle

| — | A vízügyi hivatalok programjainak felülvizsgálata, hogy rendelkezésre bocsássák a helyreállítási munkákhoz szükséges forrásokat a prioritási területeken. |
| --- | --- |

—

A vízügyi hivatalok programjainak felülvizsgálata, hogy rendelkezésre bocsássák a helyreállítási munkákhoz szükséges forrásokat a prioritási területeken.

rendelkezésre bocsássák a helyreállítási munkákhoz szükséges forrásokat

| — | A vízvédelmi rendőrség szolgáltatásainak mobilizálása a halak vándorlását leginkább megszakító akadályokkal kapcsolatos ellenőrzések többéves programjának keretében. |
| --- | --- |

—

A vízvédelmi rendőrség szolgáltatásainak mobilizálása a halak vándorlását leginkább megszakító akadályokkal kapcsolatos ellenőrzések többéves programjának keretében.

A vízvédelmi rendőrség szolgáltatásainak mobilizálása

| — | A helyreállító intézkedések környezeti előnyeinek értékelése, és környezeti hatásaik fokozott figyelemmel kísérésének biztosítása. |
| --- | --- |

—

A helyreállító intézkedések környezeti előnyeinek értékelése, és környezeti hatásaik fokozott figyelemmel kísérésének biztosítása.

A helyreállító intézkedések környezeti előnyeinek értékelése

Referenciel des obstacles a L'ecoulement: une cartographe nationale des obstacles sur les cours d'eau: http://www.eaufrance.fr/referentiel-des-obstacles-a-l

Referenciel des obstacles a L'ecoulement: une cartographe nationale des obstacles sur les cours d'eau:

| A folyók konnektivitásának helyreállítása Ausztriában

  Ausztria vízgyűjtő-gazdálkodási terve kimondja, hogy a hosszanti és oldalirányú folytonosság hiánya az ország folyóira nehezedő elsődleges terhelések egyike. A tervben szerepel az a felismerés is, hogy a víz-keretirányelv szerinti jó ökológiai állapot csak akkor érhető el, ha a vízben élő fajok vándorlása és a hordalékszállítás a folyó forrásától a torkolatáig, a folyótól a vizes élőhelyekig biztosított. A folyók konnektivitása a két természetvédelmi irányelv által védett fajok és élőhelyek regenerációjához is elengedhetetlen.
  A hosszanti folytonosság helyreállítása tehát a gazdálkodási terv elsődleges célkitűzéseinek egyike. A vándorlási akadályok eltávolításának prioritási területeit 2009-ben azonosították, és azóta számos folyó-helyreállítási projektet végrehajtottak. Ezek közül többhöz az EU LIFE programjából nyújtottak társfinanszírozást. Ez biztosította, hogy a bevezetett helyreállító intézkedések nemcsak a folyók konnektivitását javították a víz-keretirányelv és a vándorló halfajok javára, hanem a folyó mentén található különböző Natura 2000 területek általános védettségi helyzetét is.
  2011-ben ezeket az erőfeszítéseket új szintre emelték egy nagyobb LIFE+ projekt beindításával, amelynek célja az volt, hogy a Duna ausztriai szakaszán egymással összefüggő intézkedések sorát hajtsák végre. A „Life+ Network Danube”az eddigi legnagyobb ilyen projekt Ausztriában, költségvetése összesen 25 millió EUR. A projektet a VERBUND vezeti, Ausztria vezető villamosenergia-vállalata, a Szövetségi Környezetvédelmi Minisztérium és a halászati egyesületek támogatásával. Célja, hogy a Dunával kapcsolatos korábbi LIFE projektek keretében végzett munkát vegye alapul, melynek során sikerült a Melk, Pielach és Ybbs folyón 20 km-t átjárhatóvá tenni a vándorló halak számára.
  A projekt keretében a legkülönfélébb intézkedések széles skáláját hajtják végre a Duna felső szakasza mentén, hogy javuljon a folyó általános ökológiai állapota és az élőhelyvédelmi irányelvben felsorolt mintegy 17 halfaj védettségi helyzete. Ökológiai tranzithelyeket is kialakítanak a folyó mentén található négy nagyobb Natura 2000 terület között, ami szintén javítja általános védettségi helyzetüket.
  Konkrétan: a „Network Danube”helyreállítja a halak megszakítás nélküli természetes vándorlási útvonalait (legalább 22 km-en) a Duna osztrák szakaszán elhelyezett legnagyobb folyami vízerőművek közül öt esetében, számtalan ökológiai intézkedés révén. Emellett újra kialakítja a fontos kavicsos élőhelyeket (kavicspadokat, kavicsszigeteket) ezen öt erőmű tározójában, és helyreállít 500 m folyószakaszt a Duna mentén. E folyamatnak az árvízvédelem is részét fogja képezni.
  Az egyedi projektek regionális szintű megvitatása jelenleg zajlik, ezeket beindításuk előtt a felelős hatóságokhoz is benyújtják jóváhagyásra. E projektek egyike, az Ottensheim-Wilhering megkerülő csatorna Ausztria eddigi leghosszabb hallépcsője lesz. A 14,2 km átjáró az Innbach-Aschachon át jön létre, és 8 millió EUR-ba kerül.

  A VERBUND végső célja, hogy a Duna ausztriai szakaszát (mintegy 352 km-t) teljesen átjárhatóvá tegye a halak számára 2027-ig.

  http://www.life-netzwerk-donau.at/de/ |
| --- |

A folyók konnektivitásának helyreállítása Ausztriában

A folyók konnektivitásának helyreállítása Ausztriában

Ausztria vízgyűjtő-gazdálkodási terve kimondja, hogy a hosszanti és oldalirányú folytonosság hiánya az ország folyóira nehezedő elsődleges terhelések egyike. A tervben szerepel az a felismerés is, hogy a víz-keretirányelv szerinti jó ökológiai állapot csak akkor érhető el, ha a vízben élő fajok vándorlása és a hordalékszállítás a folyó forrásától a torkolatáig, a folyótól a vizes élőhelyekig biztosított. A folyók konnektivitása a két természetvédelmi irányelv által védett fajok és élőhelyek regenerációjához is elengedhetetlen.

a hosszanti és oldalirányú folytonosság hiánya

elsődleges terhelések egyike

A hosszanti folytonosság helyreállítása tehát a gazdálkodási terv elsődleges célkitűzéseinek egyike. A vándorlási akadályok eltávolításának prioritási területeit 2009-ben azonosították, és azóta számos folyó-helyreállítási projektet végrehajtottak. Ezek közül többhöz az EU LIFE programjából nyújtottak társfinanszírozást. Ez biztosította, hogy a bevezetett helyreállító intézkedések nemcsak a folyók konnektivitását javították a víz-keretirányelv és a vándorló halfajok javára, hanem a folyó mentén található különböző Natura 2000 területek általános védettségi helyzetét is.

vándorlási akadályok eltávolításának prioritási területeit 2009-ben azonosították, és azóta számos folyó-helyreállítási projektet végrehajtottak.

2011-ben ezeket az erőfeszítéseket új szintre emelték egy nagyobb LIFE+ projekt beindításával, amelynek célja az volt, hogy a Duna ausztriai szakaszán egymással összefüggő intézkedések sorát hajtsák végre. A „Life+ Network Danube”az eddigi legnagyobb ilyen projekt Ausztriában, költségvetése összesen 25 millió EUR. A projektet a VERBUND vezeti, Ausztria vezető villamosenergia-vállalata, a Szövetségi Környezetvédelmi Minisztérium és a halászati egyesületek támogatásával. Célja, hogy a Dunával kapcsolatos korábbi LIFE projektek keretében végzett munkát vegye alapul, melynek során sikerült a Melk, Pielach és Ybbs folyón 20 km-t átjárhatóvá tenni a vándorló halak számára.

az eddigi legnagyobb ilyen projekt Ausztriában, költségvetése összesen 25 millió EUR

A projekt keretében a legkülönfélébb intézkedések széles skáláját hajtják végre a Duna felső szakasza mentén, hogy javuljon a folyó általános ökológiai állapota és az élőhelyvédelmi irányelvben felsorolt mintegy 17 halfaj védettségi helyzete. Ökológiai tranzithelyeket is kialakítanak a folyó mentén található négy nagyobb Natura 2000 terület között, ami szintén javítja általános védettségi helyzetüket.

Ökológiai tranzithelyeket is kialakítanak

Konkrétan: a „Network Danube”helyreállítja a halak megszakítás nélküli természetes vándorlási útvonalait (legalább 22 km-en) a Duna osztrák szakaszán elhelyezett legnagyobb folyami vízerőművek közül öt esetében, számtalan ökológiai intézkedés révén. Emellett újra kialakítja a fontos kavicsos élőhelyeket (kavicspadokat, kavicsszigeteket) ezen öt erőmű tározójában, és helyreállít 500 m folyószakaszt a Duna mentén. E folyamatnak az árvízvédelem is részét fogja képezni.

helyreállítja a halak megszakítás nélküli természetes vándorlási útvonalait (legalább 22 km-en) a Duna osztrák szakaszán elhelyezett legnagyobb folyami vízerőművek közül öt esetében

újra kialakítja a fontos kavicsos élőhelyeket

helyreállít 500 m folyószakaszt

Az egyedi projektek regionális szintű megvitatása jelenleg zajlik, ezeket beindításuk előtt a felelős hatóságokhoz is benyújtják jóváhagyásra. E projektek egyike, az Ottensheim-Wilhering megkerülő csatorna Ausztria eddigi leghosszabb hallépcsője lesz. A 14,2 km átjáró az Innbach-Aschachon át jön létre, és 8 millió EUR-ba kerül.

Ottensheim-Wilhering

Ausztria eddigi leghosszabb hallépcsője

A VERBUND végső célja, hogy a Duna ausztriai szakaszát (mintegy 352 km-t) teljesen átjárhatóvá tegye a halak számára 2027-ig.

A VERBUND végső célja, hogy a Duna ausztriai szakaszát (mintegy 352 km-t) teljesen átjárhatóvá tegye a halak számára 2027-ig.

http://www.life-netzwerk-donau.at/de/

| Hidromorfológiai helyreállítási prioritások Ausztriában

  A hidromorfológiai terhelések, mint a vízkivétel, a duzzasztások és vízleeresztések Ausztria víztesteinek jelentős részét érintik. Nagymértékben ez az oka annak, hogy a folyók kétharmada nincs a víz-keretirányelv szerinti jó ökológiai állapotban (BMLFUW 2014). Ausztria legújabb vízgyűjtő-gazdálkodási tervének tervezete, amelyet 2015-ben tettek közzé, a folyók hidromorfológiájának javítását helyezi előtérbe. Hangsúlyozza, hogy szükség van nagy léptékű környezeti regenerációs programokra, amelyek javítják a folyók struktúráját és segítik a veszélyeztetett halfajok regenerációját. A dinamikus árterületek és hordalékzónáik helyreállítása nemcsak a folyók víz-keretirányelv szerinti ökológiai állapotának javításában segít, hanem egyúttal javítania kell a Natura 2000 területek, az ott található élőhelyek és fajok védettségi állapotát is.



  Prioritási területként a Mura felső szakasza több nagyobb helyreállítási projekt középpontjában állt, amelyek gyakran az EU LIFE keretében részesültek társfinanszírozásban (38). E projekteknek köszönhetően új folyami struktúrák jöttek létre, és a meandereket újra összekötötték a Murával. A part mesterséges megerősítését szolgáló struktúrákat is részben eltávolították, összesen 4,7 km-en. Ez a folyó több mint 90 km-én nyitott szabad átjárást a halak számára.
  Egy második LIFE-projekt keretében a folyó további hét új szakaszán folytatódik a munka. Ugyanakkor még mindig kihívást jelent, hogy hogyan egyeztessék össze a víz-keretirányelv, a Natura 2000 és az árvízvédelmi irányelv szerinti igényeket a megújuló energia termelésének követelményével a folyó teljes osztrák szakaszán (330 km). Ennek megoldására a hatóságok az érdekeltekkel konzultálva új tervet dolgoztak ki, amely egy gondosan felvázolt zónarendszert tartalmaz, ökológiai prioritási zónákkal, kompromisszumos zónákkal és olyan zónákkal, amelyhez nem fűződik különösebb korlátozás vagy érdek (főként a folyó középső és alsó szakaszai). Ez a terv, amely 2022-ig érvényes, lerakja a kötelező energetikai célkitűzéseknek való megfelelés alapjait, egyúttal fenntartja/javítja a folyó ökológiai állapotát az uniós környezetvédelmi jogszabályokkal összhangban. |
| --- |

Hidromorfológiai helyreállítási prioritások Ausztriában

Hidromorfológiai helyreállítási prioritások Ausztriában

A hidromorfológiai terhelések, mint a vízkivétel, a duzzasztások és vízleeresztések Ausztria víztesteinek jelentős részét érintik. Nagymértékben ez az oka annak, hogy a folyók kétharmada nincs a víz-keretirányelv szerinti jó ökológiai állapotban (BMLFUW 2014). Ausztria legújabb vízgyűjtő-gazdálkodási tervének tervezete, amelyet 2015-ben tettek közzé, a folyók hidromorfológiájának javítását helyezi előtérbe. Hangsúlyozza, hogy szükség van nagy léptékű környezeti regenerációs programokra, amelyek javítják a folyók struktúráját és segítik a veszélyeztetett halfajok regenerációját. A dinamikus árterületek és hordalékzónáik helyreállítása nemcsak a folyók víz-keretirányelv szerinti ökológiai állapotának javításában segít, hanem egyúttal javítania kell a Natura 2000 területek, az ott található élőhelyek és fajok védettségi állapotát is.

Image

Prioritási területként a Mura felső szakasza több nagyobb helyreállítási projekt középpontjában állt, amelyek gyakran az EU LIFE keretében részesültek társfinanszírozásban (38). E projekteknek köszönhetően új folyami struktúrák jöttek létre, és a meandereket újra összekötötték a Murával. A part mesterséges megerősítését szolgáló struktúrákat is részben eltávolították, összesen 4,7 km-en. Ez a folyó több mint 90 km-én nyitott szabad átjárást a halak számára.

38

Egy második LIFE-projekt keretében a folyó további hét új szakaszán folytatódik a munka. Ugyanakkor még mindig kihívást jelent, hogy hogyan egyeztessék össze a víz-keretirányelv, a Natura 2000 és az árvízvédelmi irányelv szerinti igényeket a megújuló energia termelésének követelményével a folyó teljes osztrák szakaszán (330 km). Ennek megoldására a hatóságok az érdekeltekkel konzultálva új tervet dolgoztak ki, amely egy gondosan felvázolt zónarendszert tartalmaz, ökológiai prioritási zónákkal, kompromisszumos zónákkal és olyan zónákkal, amelyhez nem fűződik különösebb korlátozás vagy érdek (főként a folyó középső és alsó szakaszai). Ez a terv, amely 2022-ig érvényes, lerakja a kötelező energetikai célkitűzéseknek való megfelelés alapjait, egyúttal fenntartja/javítja a folyó ökológiai állapotát az uniós környezetvédelmi jogszabályokkal összhangban.

| A Kembs-projekt: Egy nagy meglévő vízerőmű-rendszer környezeti integrációja Franciaországban

  A Kembs duzzasztógát eltereli a vizet a Grand Canal d'Alsace-ba, ahol négy vízerőmű található. Az alvízi oldalon folyó Vieux Rhin 50 km hosszú, és a XIX. század óta töltésekkel szabdalt. Mivel a Kembs-rendszer három országot érint, amely országok más-más álláspontot képviselnek a környezetvédelmet illetően, az Électricité de France úgy döntött, integrált megközelítést alkalmaz, hogy javítsa a környezetet, ahelyett, hogy a szigorú hatás/mérséklés mérlegre törekedne.
  Ez a következő eredményekkel járt:






  — | Az ökológiai vízhozam jelentős növekedése: ingadozó vízjárás mellett a kiengedett vízhozam naponta változik a víztározóba bemenő természetes vízfolyástól függően. Új üzem (8,5 MW, 28 GWh) épült, hogy korlátozza az energetikai veszteséget és biztosítsa a Vieux Rhin vízhozamának napi szintű szabályozását. |
| --- | --- |

A Kembs-projekt: Egy nagy meglévő vízerőmű-rendszer környezeti integrációja Franciaországban

A Kembs-projekt: Egy nagy meglévő vízerőmű-rendszer környezeti integrációja Franciaországban

A Kembs duzzasztógát eltereli a vizet a Grand Canal d'Alsace-ba, ahol négy vízerőmű található. Az alvízi oldalon folyó Vieux Rhin 50 km hosszú, és a XIX. század óta töltésekkel szabdalt. Mivel a Kembs-rendszer három országot érint, amely országok más-más álláspontot képviselnek a környezetvédelmet illetően, az Électricité de France úgy döntött, integrált megközelítést alkalmaz, hogy javítsa a környezetet, ahelyett, hogy a szigorú hatás/mérséklés mérlegre törekedne.

integrált megközelítést

Ez a következő eredményekkel járt:

—

Az ökológiai vízhozam jelentős növekedése: ingadozó vízjárás mellett a kiengedett vízhozam naponta változik a víztározóba bemenő természetes vízfolyástól függően. Új üzem (8,5 MW, 28 GWh) épült, hogy korlátozza az energetikai veszteséget és biztosítsa a Vieux Rhin vízhozamának napi szintű szabályozását.

ökológiai vízhozam jelentős növekedése

| — | A Vieux Rhinen megfigyelhető erőteljes geomorfológiai mozgások, az új üzemből érkező kavicsellátmánnyal és a kontrollált erózió eredeti koncepciójának végrehajtása mellett. |
| --- | --- |

—

A Vieux Rhinen megfigyelhető erőteljes geomorfológiai mozgások, az új üzemből érkező kavicsellátmánnyal és a kontrollált erózió eredeti koncepciójának végrehajtása mellett.

erőteljes geomorfológiai

| — | A halak (hosszanti és oldalirányú) vándorlását és a vizes élőhelyek regenerációját biztosító intézkedések. |
| --- | --- |

—

A halak (hosszanti és oldalirányú) vándorlását és a vizes élőhelyek regenerációját biztosító intézkedések.

halak

vándorlását

vizes élőhelyek regenerációját biztosító intézkedések

A környezetvédelmi intézkedésekre példa többek között:

| — | Kapcsolat a Grand Canal d'Alsace és a „Petite Camargue Alsacienne” vizes élőhely között. Ez a védett terület tavak és kisebb vízi utak hálózatát foglalja magában, amelyek becsatlakoznak a Grand Canal d'Alsace-be, valamint két új hallépcsőt. |
| --- | --- |

—

Kapcsolat a Grand Canal d'Alsace és a „Petite Camargue Alsacienne” vizes élőhely között. Ez a védett terület tavak és kisebb vízi utak hálózatát foglalja magában, amelyek becsatlakoznak a Grand Canal d'Alsace-be, valamint két új hallépcsőt.

Kapcsolat a Grand Canal d'Alsace és a „Petite Camargue Alsacienne” vizes élőhely között.

tavak és kisebb vízi utak hálózatát

| — | Kontrollált erózió: Ez az innovatív koncepció az áradások természetes eróziós kapacitását használja, hogy a Vieux Rhint újra feltöltse aggregátumokkal, azt követően, hogy a töltéseket felszámolták. Egy nem állandó kavicságy helyreállítása (az ingadozó vízhozammal összefüggésben) lehetővé teszi a halak ívását és a pionír növényzet növekedését. Kis léptékű modellt alkalmaznak annak meghatározására, hogy mekkora a legkisebb kotrás, amellyel az erózió kiváltható. |
| --- | --- |

—

Kontrollált erózió: Ez az innovatív koncepció az áradások természetes eróziós kapacitását használja, hogy a Vieux Rhint újra feltöltse aggregátumokkal, azt követően, hogy a töltéseket felszámolták. Egy nem állandó kavicságy helyreállítása (az ingadozó vízhozammal összefüggésben) lehetővé teszi a halak ívását és a pionír növényzet növekedését. Kis léptékű modellt alkalmaznak annak meghatározására, hogy mekkora a legkisebb kotrás, amellyel az erózió kiváltható.

Kontrollált erózió:

természetes eróziós kapacitását használja, hogy a Vieux Rhint újra feltöltse aggregátumokkal

| — | A Rajna régi folyókanyarulatának és kapcsolódó környezetének visszanyerése: E nagy helyreállítási projekt 2013-ban kezdődött. Részét képezi 100 ha kukoricaföld átalakítása és egy 8 km-es régi folyókanyar renaturalizációja. A természetes állapotába visszaállított terület most már része a Petite Camargue Alsacienne védett területnek, amely partnerként vesz részt a projektben. |
| --- | --- |

—

A Rajna régi folyókanyarulatának és kapcsolódó környezetének visszanyerése: E nagy helyreállítási projekt 2013-ban kezdődött. Részét képezi 100 ha kukoricaföld átalakítása és egy 8 km-es régi folyókanyar renaturalizációja. A természetes állapotába visszaállított terület most már része a Petite Camargue Alsacienne védett területnek, amely partnerként vesz részt a projektben.

A Rajna régi folyókanyarulatának és kapcsolódó környezetének visszanyerése:

100 ha kukoricaföld átalakítása és egy 8 km-es régi folyókanyar renaturalizációja.

Az integrált projekt javította a vízerőmű-együttes környezeti minőségét, az energetikai veszteségek ellenére, amelyek a(z új erőmű által részben helyreállított) fokozott ökológiai vízhozam miatt álltak elő.

http://alsace.edf.com/wp-content/uploads/2015/06/20150610-Renaturation-Kembs-EDF-PCA.pdf

| A hordalékszállítás újraélénkítése 11 vízerőmű mentén a Rajna határokon átívelő felső folyásán

  A Rajna összesen 73 km-es szakasza a Bodenseetől Bázelig fel van duzzasztva, és csak három szabad áramlású szakasz biztosít a természeteshez közelibb feltételeket. A hordalékszállítás és -egyensúly nem folytonos, azt nagymértékben megzavarják nemcsak a duzzasztógátak és gátak a folyó fő ágán, hanem a nagyobb mellékfolyók által oda hordott üledék nagymértékű csökkenése, valamint a part túlzott kikövezés okozta eróziója is.
  1990 óta az egyedi vízerőműveknek adott új koncessziók hosszas folyamatában a gátakon keresztül történő hordalékszállítás problémáját csak a koncesszió hatókörében tárgyalták. Ugyanakkor, a folyó hordalékszállítása egyértelműen nagy léptékű, az egész medencére kiterjedő probléma, és ha több vízerőmű van, ezeket együttműködve kell kezelni.
  2006-ban a Rheinaubund svájci környezetvédelmi nem kormányzati szervezet kezdeményezésére a 11 vízerőmű, amely laza vízenergetikai egyesületbe (VAR, Verband der Aare-Rhein-Kraftwerke) tömörült, úgy döntött, közös platformot hoz létre (PGG, Projekt-Gruppe Geschiebe), és a felelős kormányzati hatóságokkal (Bundesamt für Energie, BFE, Svájc és Regierungspräsidium Freiburg, RPF, Németország) együtt elhatározták, hogy beindítanak és finanszíroznak egy főtervet a hordalékszállítás újraélénkítésére és az ökológiai regenerációra a Rajna felső folyásán. A PGG csak tanácsadó feladatot lát el, de a nemzeti és regionális hatóságok úgy vélik, a főterv szakértő tanulmány.
  A főtervet a következő eljárás szerint fogadták el: (1) A PGG központi szakértői csoportja előkészíti a pályázati kiírást és a szerződést, valamint a főterv tudományos/szakmai felülvizsgálatát; (2) a fontosabb érdekeltek képviselőiből álló PGG fórum felülvizsgálja a központi csoport eljárását és megszövegezi a főtervet; (3) a PGG teljes ülése, amelynek valamennyi érdekelt a tagja, tájékoztatást kap a tervezett projektről egy első munkaértekezleten, majd a munka haladásáról rövid jelentések formájában, és a főterv végleges változatáról egy záró munkaértekezleten.
  A főterv célja:






  — | a hordalékszállítás természetes és jelenlegi állapotának tudományos áttekintése (azaz vízerőművekkel és azok nélkül), |
| --- | --- |

A hordalékszállítás újraélénkítése 11 vízerőmű mentén a Rajna határokon átívelő felső folyásán

A hordalékszállítás újraélénkítése 11 vízerőmű mentén a Rajna határokon átívelő felső folyásán

A Rajna összesen 73 km-es szakasza a Bodenseetől Bázelig fel van duzzasztva, és csak három szabad áramlású szakasz biztosít a természeteshez közelibb feltételeket. A hordalékszállítás és -egyensúly nem folytonos, azt nagymértékben megzavarják nemcsak a duzzasztógátak és gátak a folyó fő ágán, hanem a nagyobb mellékfolyók által oda hordott üledék nagymértékű csökkenése, valamint a part túlzott kikövezés okozta eróziója is.

1990 óta az egyedi vízerőműveknek adott új koncessziók hosszas folyamatában a gátakon keresztül történő hordalékszállítás problémáját csak a koncesszió hatókörében tárgyalták. Ugyanakkor, a folyó hordalékszállítása egyértelműen nagy léptékű, az egész medencére kiterjedő probléma, és ha több vízerőmű van, ezeket együttműködve kell kezelni.

folyó hordalékszállítása egyértelműen nagy léptékű, az egész medencére kiterjedő probléma

2006-ban a Rheinaubund svájci környezetvédelmi nem kormányzati szervezet kezdeményezésére a 11 vízerőmű, amely laza vízenergetikai egyesületbe (VAR, Verband der Aare-Rhein-Kraftwerke) tömörült, úgy döntött, közös platformot hoz létre (PGG, Projekt-Gruppe Geschiebe), és a felelős kormányzati hatóságokkal (Bundesamt für Energie, BFE, Svájc és Regierungspräsidium Freiburg, RPF, Németország) együtt elhatározták, hogy beindítanak és finanszíroznak egy főtervet a hordalékszállítás újraélénkítésére és az ökológiai regenerációra a Rajna felső folyásán. A PGG csak tanácsadó feladatot lát el, de a nemzeti és regionális hatóságok úgy vélik, a főterv szakértő tanulmány.

főtervet a hordalékszállítás újraélénkítésére és az ökológiai regenerációra a Rajna felső folyásán

A főtervet a következő eljárás szerint fogadták el: (1) A PGG központi szakértői csoportja előkészíti a pályázati kiírást és a szerződést, valamint a főterv tudományos/szakmai felülvizsgálatát; (2) a fontosabb érdekeltek képviselőiből álló PGG fórum felülvizsgálja a központi csoport eljárását és megszövegezi a főtervet; (3) a PGG teljes ülése, amelynek valamennyi érdekelt a tagja, tájékoztatást kap a tervezett projektről egy első munkaértekezleten, majd a munka haladásáról rövid jelentések formájában, és a főterv végleges változatáról egy záró munkaértekezleten.

A főterv célja:

—

a hordalékszállítás természetes és jelenlegi állapotának tudományos áttekintése (azaz vízerőművekkel és azok nélkül),

a hordalékszállítás természetes és jelenlegi állapotának tudományos áttekintése

| — | alapvető tudományos háttérismeretek biztosítása a hordalékszállítási mechanizmusokról és ezek modellezése, és |
| --- | --- |

—

alapvető tudományos háttérismeretek biztosítása a hordalékszállítási mechanizmusokról és ezek modellezése, és

| — | minden lehetséges és gyakorlatilag megvalósítható intézkedés és forgatókönyv leírása a hordalékszállításnak és a halak érintett folyószakasz teljes hosszán található élőhelyeinek a javítása érdekében. |
| --- | --- |

—

minden lehetséges és gyakorlatilag megvalósítható intézkedés és forgatókönyv leírása a hordalékszállításnak és a halak érintett folyószakasz teljes hosszán található élőhelyeinek a javítása érdekében.

Az első fázis (amelynek során létrejött a PGG szervezete és elkészült a főterv) 2007-től 2013-ig tartott. A második fázisban svájci és német hatóságok vezetésével a teljes ülés megvitatja a javasolt egyedi vagy kombinált intézkedések politikai megvalósíthatóságát, és megoldásokat keres egyes nyomonkövetési intézkedések végrehajtására. Ezeket a prioritásnak, a helyreállítás lehetőségének, a költség-haszon elemzésnek és a kockázatértékelésnek megfelelően szervezték meg.

További információk: www.energiedienst.de

| EU CH2OICE PROJECT – A HydrO tanúsítása: A tiszta energia javítása

  Ez a projekt, amely 2008 szeptemberétől 2011 februárjáig tartott, műszakilag és gazdaságilag megvalósítható tanúsítási eljárást alakított ki a kiváló környezetvédelmi minősítéssel rendelkező vízenergia-termelő létesítmények számára. Az eljárásnak összhangban kellett állnia a víz-keretirányelv követelményeivel, azt az ökocímkével rendelkező villamos termékekre kellett alkalmazni, és lehetőség szerint össze kellett kapcsolni a meglévő uniós eszközökkel, például az uniós ökocímkével, a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerrel, a környezeti hatásvizsgálattal és a fenntartható energiával kapcsolatos fellépéssel.
  A projekt magában foglalta a forgalmazható termékekre használandó operatív módszerek kidolgozását és tesztelését, és több iránymutatást, amelyek a fejlesztőket és a döntéshozókat segítették a tervezési és engedélyezési eljárásban. A partnerországok a következők voltak: Olaszország, Szlovénia, Franciaország, Spanyolország és Szlovákia. Hosszú távon a projekttől várható, hogy pozitív hatást gyakorol az európai vízenergia-termelésre, mivel arra összpontosít, hogy az új erőműveket fenntarthatóbb megoldások felé terelje és megkönnyítse az engedélyezési eljárást.

  A projekt részletes eredményei









  1 | A víz-keretirányelvre alkalmazott általános módszertani megközelítést, azaz a koherens tanúsítást a projektekben részt vevő partnerek elfogadták, és ennek során minden, a múltbeli tapasztalatokból és a bevont fontosabb érdekeltek álláspontjából eredő problémás kérdést tisztáztak és „stratégiai” döntéseket hoztak (pl.: hogy mennyiségi, célorientált megközelítést alkalmazzanak-e, vagy olyat, amelyik a bevált gyakorlatokon alapul). |
| --- | --- |

EU CH2OICE PROJECT – A HydrO tanúsítása: A tiszta energia javítása

EU CH2OICE PROJECT – A HydrO tanúsítása: A tiszta energia javítása

Ez a projekt, amely 2008 szeptemberétől 2011 februárjáig tartott, műszakilag és gazdaságilag megvalósítható tanúsítási eljárást alakított ki a kiváló környezetvédelmi minősítéssel rendelkező vízenergia-termelő létesítmények számára. Az eljárásnak összhangban kellett állnia a víz-keretirányelv követelményeivel, azt az ökocímkével rendelkező villamos termékekre kellett alkalmazni, és lehetőség szerint össze kellett kapcsolni a meglévő uniós eszközökkel, például az uniós ökocímkével, a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerrel, a környezeti hatásvizsgálattal és a fenntartható energiával kapcsolatos fellépéssel.

A projekt magában foglalta a forgalmazható termékekre használandó operatív módszerek kidolgozását és tesztelését, és több iránymutatást, amelyek a fejlesztőket és a döntéshozókat segítették a tervezési és engedélyezési eljárásban. A partnerországok a következők voltak: Olaszország, Szlovénia, Franciaország, Spanyolország és Szlovákia. Hosszú távon a projekttől várható, hogy pozitív hatást gyakorol az európai vízenergia-termelésre, mivel arra összpontosít, hogy az új erőműveket fenntarthatóbb megoldások felé terelje és megkönnyítse az engedélyezési eljárást.

A projekt részletes eredményei

A projekt részletes eredményei

1

A víz-keretirányelvre alkalmazott általános módszertani megközelítést, azaz a koherens tanúsítást a projektekben részt vevő partnerek elfogadták, és ennek során minden, a múltbeli tapasztalatokból és a bevont fontosabb érdekeltek álláspontjából eredő problémás kérdést tisztáztak és „stratégiai” döntéseket hoztak (pl.: hogy mennyiségi, célorientált megközelítést alkalmazzanak-e, vagy olyat, amelyik a bevált gyakorlatokon alapul).

| 2 | Mind Olaszország, mind Szlovénia meghatározott és kipróbált nemzeti operatív tanúsítási módszereket, a nemzeti szakértőkkel és érdekeltekkel folytatott konzultáció alapján. A projekt végéhez közeledve a tanúsítási módszer már forgalmazható termékekre is alkalmazható volt. |
| --- | --- |

2

Mind Olaszország, mind Szlovénia meghatározott és kipróbált nemzeti operatív tanúsítási módszereket, a nemzeti szakértőkkel és érdekeltekkel folytatott konzultáció alapján. A projekt végéhez közeledve a tanúsítási módszer már forgalmazható termékekre is alkalmazható volt.

| 3 | Elfogadtak a döntéshozóknak és a vízenergia-termelő vállalatoknak szóló útmutatót az új, környezetbarát vízerőművek elhelyezését, megépítését és üzemeltetését érintően. Ez segített abban, hogy a döntéshozók gyorsan azonosíthassák a hatással nem járó létesítményeket, például a mesterséges, nem jelentős víztesteken elhelyezkedő erőműveket, és irányt mutatott e döntéshozók, valamint a vízerőművek tervezői számára, hogy a megfelelő információkat nyújtsák be a vízerőművek értékeléséhez és engedélyezéséhez. |
| --- | --- |

3

Elfogadtak a döntéshozóknak és a vízenergia-termelő vállalatoknak szóló útmutatót az új, környezetbarát vízerőművek elhelyezését, megépítését és üzemeltetését érintően. Ez segített abban, hogy a döntéshozók gyorsan azonosíthassák a hatással nem járó létesítményeket, például a mesterséges, nem jelentős víztesteken elhelyezkedő erőműveket, és irányt mutatott e döntéshozók, valamint a vízerőművek tervezői számára, hogy a megfelelő információkat nyújtsák be a vízerőművek értékeléséhez és engedélyezéséhez.

| 4 | Spanyolország tekintetében elemző dokumentum készült, amely tartalmazta a kiváló környezeti minősítéssel rendelkező vízenergia-termelő létesítmények önkéntes tanúsítása kialakításának ütemtervét. |
| --- | --- |

4

Spanyolország tekintetében elemző dokumentum készült, amely tartalmazta a kiváló környezeti minősítéssel rendelkező vízenergia-termelő létesítmények önkéntes tanúsítása kialakításának ütemtervét.

| 5 | A címkerendszer meglévő eljárásokba történő beépítésére irányulóan javaslatot terjesztettek elő, és elvégeztek egy megvalósíthatósági elemzést is (ahol lehetséges, a megfelelő szereplők álláspontjával és beleegyezésével együtt), Olaszországra és Franciaországra összpontosítva. |
| --- | --- |

5

A címkerendszer meglévő eljárásokba történő beépítésére irányulóan javaslatot terjesztettek elő, és elvégeztek egy megvalósíthatósági elemzést is (ahol lehetséges, a megfelelő szereplők álláspontjával és beleegyezésével együtt), Olaszországra és Franciaországra összpontosítva.

https://ec.europa.eu/energy/intelligent/projects/en/projects/ch2oice

| Tokfélék 2020: A dunai tokfélékre irányuló stratégiai program

  A tokfélék a Duna vízgyűjtő területe és a Fekete-tenger természeti örökségének fontos részét képviselik. Kiváló mutatóként működnek a tekintetben, hogy hol jó a víz és az élőhely minősége. Napjainkban hat fajból négy státusza súlyosan veszélyeztetett, egyé sebezhető, egy pedig kihalt. Az EU élőhelyvédelmi irányelve ma már mindegyiket védelemben részesíti.

  2011 júniusában az Európai Unió Duna régióra vonatkozó stratégiája egyik céljaként (PA6 cél) tűzte ki, hogy 2020-ra biztosítja, hogy a dunai tokfajoknak és egyéb őshonos halfajoknak életképes állományai alakuljanak ki. A dunai tokfélékkel foglalkozó munkacsoport egy évvel később, 2012 januárjában jött létre, hogy meghatározza, hogyan kell együttműködni e cél elérése érdekében. A munkacsoport összefogta a tokfélékkel foglakozó szakértőket, a nem kormányzati szervezetek küldötteit, a Nemzetközi Duna-védelmi Bizottság, a dunai stratégia és a nemzeti kormányok képviselőit.
  A munkacsoport első intézkedéseinek egyike a Tokfélék 2020 program kidolgozása volt, amellyel a későbbi összehangolt fellépésnek kívántak keretet biztosítani. A Tokfélék 2020 program egy folyamatosan alakuló dokumentum, melynek sikere azon múlik, hogy az érintett országok hosszú távon elkötelezettek maradnak-e, és élnek-e végrehajtási hatáskörükkel, hiszen a program a kormányok, a döntéshozók, a helyi közösségek, az érdekeltek, a tudósok és a nem kormányzati szervezetek átfogó együttműködését igényli.
  A Tokfélék 2020 program keretében javasolt intézkedések előrevitelének egyik nyilvánvaló eszköze a Duna vízgyűjtő területének gazdálkodási terve és annak közös intézkedési programja. A vízgyűjtő gazdálkodási terv 2015-ben naprakésszé tett második tervezetének egyik elgondolása és gazdálkodási célkitűzése, hogy „az antropogén akadályok és az élőhelyek hiányosságai ne gátolják soha többé a halak vándorlását és ívását, továbbá a tokfélék és más meghatározott vándorló fajok átjárhassanak a Dunán és mellékfolyóin. A tokfélék és más meghatározott vándorló fajok önfenntartó populációkkal jelennek meg a dunai vízgyűjtő-gazdálkodási tervben, korábbi eloszlásuknak megfelelően”.
  E gazdálkodási célkitűzés elérése érdekében végrehajtandó, azonosított intézkedések többek között a következők:






  — | A halak vándorlását segítő eszközök számának és elhelyezésének meghatározása és más intézkedések a vízfolyás folytonosságának megvalósítása/javítása érdekében, amelyeket az egyes országok 2021-ig hajtanak végre. |
| --- | --- |

Tokfélék 2020: A dunai tokfélékre irányuló stratégiai program

Tokfélék 2020: A dunai tokfélékre irányuló stratégiai program

A tokfélék a Duna vízgyűjtő területe és a Fekete-tenger természeti örökségének fontos részét képviselik. Kiváló mutatóként működnek a tekintetben, hogy hol jó a víz és az élőhely minősége. Napjainkban hat fajból négy státusza súlyosan veszélyeztetett, egyé sebezhető, egy pedig kihalt. Az EU élőhelyvédelmi irányelve ma már mindegyiket védelemben részesíti.

Kiváló mutatóként működnek a tekintetben, hogy hol jó a víz és az élőhely minősége

EU élőhelyvédelmi irányelve ma már mindegyiket védelemben részesíti.

2011 júniusában az Európai Unió Duna régióra vonatkozó stratégiája egyik céljaként (PA6 cél) tűzte ki, hogy 2020-ra biztosítja, hogy a dunai tokfajoknak és egyéb őshonos halfajoknak életképes állományai alakuljanak ki. A dunai tokfélékkel foglalkozó munkacsoport egy évvel később, 2012 januárjában jött létre, hogy meghatározza, hogyan kell együttműködni e cél elérése érdekében. A munkacsoport összefogta a tokfélékkel foglakozó szakértőket, a nem kormányzati szervezetek küldötteit, a Nemzetközi Duna-védelmi Bizottság, a dunai stratégia és a nemzeti kormányok képviselőit.

dunai tokfélékkel foglalkozó munkacsoport

A munkacsoport első intézkedéseinek egyike a Tokfélék 2020 program kidolgozása volt, amellyel a későbbi összehangolt fellépésnek kívántak keretet biztosítani. A Tokfélék 2020 program egy folyamatosan alakuló dokumentum, melynek sikere azon múlik, hogy az érintett országok hosszú távon elkötelezettek maradnak-e, és élnek-e végrehajtási hatáskörükkel, hiszen a program a kormányok, a döntéshozók, a helyi közösségek, az érdekeltek, a tudósok és a nem kormányzati szervezetek átfogó együttműködését igényli.

Tokfélék 2020 program

A Tokfélék 2020 program keretében javasolt intézkedések előrevitelének egyik nyilvánvaló eszköze a Duna vízgyűjtő területének gazdálkodási terve és annak közös intézkedési programja. A vízgyűjtő gazdálkodási terv 2015-ben naprakésszé tett második tervezetének egyik elgondolása és gazdálkodási célkitűzése, hogy „az antropogén akadályok és az élőhelyek hiányosságai ne gátolják soha többé a halak vándorlását és ívását, továbbá a tokfélék és más meghatározott vándorló fajok átjárhassanak a Dunán és mellékfolyóin. A tokfélék és más meghatározott vándorló fajok önfenntartó populációkkal jelennek meg a dunai vízgyűjtő-gazdálkodási tervben, korábbi eloszlásuknak megfelelően”.

az antropogén akadályok és az élőhelyek hiányosságai ne gátolják soha többé a halak vándorlását és ívását, továbbá a tokfélék és más meghatározott vándorló fajok átjárhassanak a Dunán és mellékfolyóin. A tokfélék és más meghatározott vándorló fajok önfenntartó populációkkal jelennek meg a dunai vízgyűjtő-gazdálkodási tervben, korábbi eloszlásuknak megfelelően

E gazdálkodási célkitűzés elérése érdekében végrehajtandó, azonosított intézkedések többek között a következők:

—

A halak vándorlását segítő eszközök számának és elhelyezésének meghatározása és más intézkedések a vízfolyás folytonosságának megvalósítása/javítása érdekében, amelyeket az egyes országok 2021-ig hajtanak végre.

A halak vándorlását segítő eszközök számának és elhelyezésének meghatározása

| — | A folyó morfológiájának helyreállítással, védelemmel és fejlesztésekkel történő javítását szolgáló intézkedések helyének és mértékének meghatározása, amely intézkedéseket az egyes országok 2021-ig hajtanak végre. |
| --- | --- |

—

A folyó morfológiájának helyreállítással, védelemmel és fejlesztésekkel történő javítását szolgáló intézkedések helyének és mértékének meghatározása, amely intézkedéseket az egyes országok 2021-ig hajtanak végre.

| — | A halak vándorlásának útjában álló új akadályok létesítésének elkerülése, amelyek az új infrastruktúra-projektekkel járnak együtt; az elkerülhetetlen új akadályok tekintetében már a projekttervbe bele kell foglalni a szükséges mérséklő intézkedéseket, például a halak vándorlását elősegítő eszközöket vagy más alkalmas intézkedéseket. |
| --- | --- |

—

A halak vándorlásának útjában álló új akadályok létesítésének elkerülése, amelyek az új infrastruktúra-projektekkel járnak együtt; az elkerülhetetlen új akadályok tekintetében már a projekttervbe bele kell foglalni a szükséges mérséklő intézkedéseket, például a halak vándorlását elősegítő eszközöket vagy más alkalmas intézkedéseket.

A halak vándorlásának útjában álló új akadályok létesítésének elkerülése

| — | A tokfélék és más meghatározott vándorló fajok Vaskapu I&II duzzasztógáton keresztül történő vándorlásának lehetőségét érintő ismeretbeli hiányosságok felszámolása, ideértve az élőhelyekkel kapcsolatos felméréseket. |
| --- | --- |

—

A tokfélék és más meghatározott vándorló fajok Vaskapu I&II duzzasztógáton keresztül történő vándorlásának lehetőségét érintő ismeretbeli hiányosságok felszámolása, ideértve az élőhelyekkel kapcsolatos felméréseket.

ismeretbeli hiányosságok felszámolása

| — | Ha e vizsgálatok pozitív eredménnyel zárulnak, végre kell hajtani a megfelelő intézkedéseket, és megvalósíthatósági tanulmányt kell készíteni a Bős duzzasztógát és a Duna felsőbb szakasza tekintetében. |
| --- | --- |

—

Ha e vizsgálatok pozitív eredménnyel zárulnak, végre kell hajtani a megfelelő intézkedéseket, és megvalósíthatósági tanulmányt kell készíteni a Bős duzzasztógát és a Duna felsőbb szakasza tekintetében.

A dunai vízgyűjtő-gazdálkodási terv szerint 2021-re 140, a halak vándorlását segítő eszköz lesz telepítve a vízgyűjtő területén (120 már megépült az első dunai vízgyűjtő-gazdálkodási terv elfogadása óta). Ezeknek biztosítaniuk kell valamennyi halfaj (köztük a tok) és korosztály vándorlását, a rendelkezésre álló legjobb technikák segítségével. Megközelítőleg 330 további intézkedést terveznek a vízfolyás folytonossága megszakadásainak helyreállítására 2021 utáni végrehajtással (a víz-keretirányelv 4. cikkének (4) bekezdése).

140, a halak vándorlását segítő eszköz

Megközelítőleg 330 további intézkedést terveznek a vízfolyás folytonossága megszakadásainak helyreállítására

http://www.dstf.eu

| Hallépcsők Garsnál, az Inn folyón, Németországban

  2015-ben a VERBUND négy hallépcsőt telepített az Inn folyón, a feldkircheni, neuöttingi, teufelsbrucki és garsi erőműveknél. A beruházás összértéke 9,7 millió EUR volt. Különböző építési módszereket alkalmaztak, hogy megfeleljenek a területspecifikus követelményeknek, és számos mérséklő intézkedést is bevezettek, köztük további ívóterületeket, a növendékhalaknak biztosított élőhelyeket és az üledék megváltoztatását. A hallépcsők lehetőséget nyújtanak az őshonos fajok, köztük a dunai galóca, a pénzes pér, a márna, a paduc, további más vízi szervezetek számára, hogy megkerüljék az erőműveket.
  A hallépcső koncepcióját előzetesen elfogadtatták a természetvédelmi hatósággal, a rosenheimi vízgazdálkodási tanáccsal, a helyi halászati egyesülettel és a halászati ágazati szakértőkkel. Számos mesterséges holtági tavat, ívóhelyet, újjáépített folyószabályozási struktúrát hoztak létre az alvízi és a felvízi oldalon. A tervezési és a végrehajtási fázist a helyi hatóságok és a nem kormányzati szervezetek teljes mértékben támogatták.
  Az elkövetkező 10 évben tervezett, a halak tudományos monitoringjának gyakorlata várhatóan megerősíti az Inn halpopulációira gyakorolt pozitív hatást. Az előzetes észrevételek megerősítik, hogy a dunai galóca újra ívik a természeteshez közeli hallépcsőn a garsi erőmű körül. Ez nagy siker egy ilyen ritka és veszélyeztetett faj tekintetében.
  https://danubis.icpdr.org/system/files/shared/17_FRIK_VERBUND_Hydro%20Power%20GmbH_Ecological%20restoration%20measures%20at%20HP%20in%20AT.pdf |
| --- |

Hallépcsők Garsnál, az Inn folyón, Németországban

Hallépcsők Garsnál, az Inn folyón, Németországban

2015-ben a VERBUND négy hallépcsőt telepített az Inn folyón, a feldkircheni, neuöttingi, teufelsbrucki és garsi erőműveknél. A beruházás összértéke 9,7 millió EUR volt. Különböző építési módszereket alkalmaztak, hogy megfeleljenek a területspecifikus követelményeknek, és számos mérséklő intézkedést is bevezettek, köztük további ívóterületeket, a növendékhalaknak biztosított élőhelyeket és az üledék megváltoztatását. A hallépcsők lehetőséget nyújtanak az őshonos fajok, köztük a dunai galóca, a pénzes pér, a márna, a paduc, további más vízi szervezetek számára, hogy megkerüljék az erőműveket.

hallépcsőt

A hallépcső koncepcióját előzetesen elfogadtatták a természetvédelmi hatósággal, a rosenheimi vízgazdálkodási tanáccsal, a helyi halászati egyesülettel és a halászati ágazati szakértőkkel. Számos mesterséges holtági tavat, ívóhelyet, újjáépített folyószabályozási struktúrát hoztak létre az alvízi és a felvízi oldalon. A tervezési és a végrehajtási fázist a helyi hatóságok és a nem kormányzati szervezetek teljes mértékben támogatták.

Az elkövetkező 10 évben tervezett, a halak tudományos monitoringjának gyakorlata várhatóan megerősíti az Inn halpopulációira gyakorolt pozitív hatást. Az előzetes észrevételek megerősítik, hogy a dunai galóca újra ívik a természeteshez közeli hallépcsőn a garsi erőmű körül. Ez nagy siker egy ilyen ritka és veszélyeztetett faj tekintetében.

a halak tudományos monitoringjának gyakorlata

https://danubis.icpdr.org/system/files/shared/17_FRIK_VERBUND_Hydro%20Power%20GmbH_Ecological%20restoration%20measures%20at%20HP%20in%20AT.pdf

4.   BEVÁLT GYAKORLATOK AZ INTEGRÁLT TERVEZÉSI MEGKÖZELÍTÉSRE A VÍZENERGIA TERÜLETÉN

BEVÁLT GYAKORLATOK AZ INTEGRÁLT TERVEZÉSI MEGKÖZELÍTÉSRE A VÍZENERGIA TERÜLETÉN

4.1.   Az integrált tervezés előnyei

Az integrált tervezés előnyei

A megújuló forrásokból származó energia termelésének és használatának biztosítását és az üvegházhatású gázoknak az uniós megújulóenergia-irányelv szerinti célkitűzésekkel összhangban történő csökkentését érintő követelmény a vízenergia és más megújuló energiaforrások fejlesztésének és hasznosításának jelentős mozgatórugója. A tagállamoknak ugyanakkor meg kell felelniük a víz-keretirányelvvel és az EU természetvédelmi irányelveivel kapcsolatos célkitűzéseknek, amelyek annak garantálására irányulnak, hogy Európa víztestei esetében ne csak a további romlást akadályozzák meg, hanem mozdítsák elő a jó állapot (vagy potenciál) elérését, és hogy az EU védett fajai és élőhelyei kedvező védettségi helyzetbe kerüljenek az egész EU-ban.

E kihívást jelentő feladatokat legjobban a stratégiai és integrált tervezési megközelítéssel lehet elérni, amelyet a megújuló energiaforrásokra vonatkozó nemzeti cselekvési terveken, a vízgyűjtő-gazdálkodási terveken és a Natura 2000 területek védelmi célkitűzésein keresztül valósítanak meg (39).

39

A stratégiai tervezési megközelítés:

| — | kiváló lehetőség a víz-, a természetvédelmi és az energiapolitikai célkitűzéseknek és más fő szakpolitikai területek célkitűzéseinek integrálására; |
| --- | --- |

—

kiváló lehetőség a víz-, a természetvédelmi és az energiapolitikai célkitűzéseknek és más fő szakpolitikai területek célkitűzéseinek integrálására;

| — | lehetővé teszi a vízi környezetre és a természetvédelemre vonatkozó stratégiai tervezés és a megújuló villamos energiát érintő nemzeti energetikai tervezés összekapcsolását; |
| --- | --- |

—

lehetővé teszi a vízi környezetre és a természetvédelemre vonatkozó stratégiai tervezés és a megújuló villamos energiát érintő nemzeti energetikai tervezés összekapcsolását;

| — | lehetővé teszi valamennyi érdekelt fél bevonását, ami csökkentheti a későbbi lehetséges konfliktusokat és biztosítékot jelent a projektek végrehajtása szempontjából; |
| --- | --- |

—

lehetővé teszi valamennyi érdekelt fél bevonását, ami csökkentheti a későbbi lehetséges konfliktusokat és biztosítékot jelent a projektek végrehajtása szempontjából;

| — | a tervezési folyamatot használja arra, hogy segítse a prioritások meghatározását (pl. az energetikai, természetvédelmi és vízgazdálkodási prioritások közötti egyensúlyra való tekintettel); |
| --- | --- |

—

a tervezési folyamatot használja arra, hogy segítse a prioritások meghatározását (pl. az energetikai, természetvédelmi és vízgazdálkodási prioritások közötti egyensúlyra való tekintettel);

| — | segít a javasolt új vízerőmű-fejlesztésekre vonatkozó engedélyezési eljárás egyszerűsítésében, és növeli a vízerőművek fejlesztői számára az átláthatóságot és az előrejelezhetőséget; |
| --- | --- |

—

segít a javasolt új vízerőmű-fejlesztésekre vonatkozó engedélyezési eljárás egyszerűsítésében, és növeli a vízerőművek fejlesztői számára az átláthatóságot és az előrejelezhetőséget;

| — | lehetővé teszi, hogy megfelelően értékeljék a környezet szempontjából legjobb lehetőségeket és a projekthez fűződő, kiemelkedően fontos közérdeket; |
| --- | --- |

—

lehetővé teszi, hogy megfelelően értékeljék a környezet szempontjából legjobb lehetőségeket és a projekthez fűződő, kiemelkedően fontos közérdeket;

| — | előzetes információt biztosít a fejlesztők számára annak valószínűségéről, hogy (földrajzilag) hol lehetséges engedélyt szerezni, mivel meghatározza a leginkább és legkevésbé alkalmas területeket; |
| --- | --- |

—

előzetes információt biztosít a fejlesztők számára annak valószínűségéről, hogy (földrajzilag) hol lehetséges engedélyt szerezni, mivel meghatározza a leginkább és legkevésbé alkalmas területeket;

| — | alkalmazza a vízerőművek kumulatív hatásaiból eredő kockázatok könnyebb kezelésére kidolgozott szakpolitikákat és kritériumokat; |
| --- | --- |

—

alkalmazza a vízerőművek kumulatív hatásaiból eredő kockázatok könnyebb kezelésére kidolgozott szakpolitikákat és kritériumokat;

| — | lehetőséget biztosít a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek készítésén keresztül, hogy integrálja a vízenergia-fejlesztésre vonatkozó stratégiai tervezési megközelítést és a vízi környezettel kapcsolatos célkitűzéseket, figyelembe véve az érintett Natura 2000 területek védelmi célkitűzéseit. |
| --- | --- |

—

lehetőséget biztosít a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek készítésén keresztül, hogy integrálja a vízenergia-fejlesztésre vonatkozó stratégiai tervezési megközelítést és a vízi környezettel kapcsolatos célkitűzéseket, figyelembe véve az érintett Natura 2000 területek védelmi célkitűzéseit.

E fejezet áttekinti, hogy az integrált tervezési megközelítést milyen különféle módokon lehet felhasználni az élőhelyekre és a fajokra gyakorolt potenciálisan kedvezőtlen hatásoknak a tervezési folyamat korai szakaszában történő figyelembevételére. Az 5. fejezet bemutatja a természetvédelmi irányelveknek a javasolt terv vagy projekt jogi vizsgálatával kapcsolatos követelményeit, amely vizsgálatot rendszerint jóval később kell lefolytatni és akkor is csak „jelentős (negatív) hatásra” válaszul.

Ugyanakkor, ha a vízenergia-fejlesztésre vonatkozó stratégiai terv bármilyen lényeges területi elemet tartalmaz, például a lehetséges fejlesztési területek azonosítását, ezt önmagában is alá kell vetni vizsgálatnak, mint „tervet” az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében. Ez a 6. cikk (3) bekezdésével összhangban lehetőséget biztosít a vízenergia-fejlesztések Natura 2000 hálózatra gyakorolt potenciális hatásainak mérséklésére, azzal, hogy a fejlesztéseket eltereli azokról a területekről, ahol a fejlesztési érdekek ütközhetnek a Natura 2000 terület védelmével.

Az európai vízkészletek megőrzésére irányuló, 2012-ben elfogadott uniós terv szintén rámutat a stratégiai integrált tervezés jelentőségére: „A 4. cikk (7) bekezdése értelmében a vízerőművek létesítése kiemelt figyelmet igényel. ... A meglévő létesítmények felújítását és bővítését kell előnyben részesíteni az új erőművek építése helyett, és új projekt esetén

  vízgyűjtő-medence szintű elemzést kell végezni a várható hatásokról, a helyszíneket az energiatermelés és a környezeti hatás szempontjából a legoptimálisabb módon kijelölve
  .”

A 4. cikk (7) bekezdése értelmében a vízerőművek létesítése kiemelt figyelmet igényel. ... A meglévő létesítmények felújítását és bővítését kell előnyben részesíteni az új erőművek építése helyett, és új projekt esetén

vízgyűjtő-medence szintű elemzést kell végezni a várható hatásokról, a helyszíneket az energiatermelés és a környezeti hatás szempontjából a legoptimálisabb módon kijelölve

Egyértelmű, hogy az ilyen integrált tervezési folyamat jelentősebb induló beruházást igényel az érintett hatóságoktól. A bizonyítékok azt mutatják ugyanakkor, hogy hosszú távon az integrált tervezés minden érintett – akár az energiaágazat, a víz-keretirányelv célkitűzései, a Natura 2000 célkitűzései, akár más érdekek – szempontjából nagy előnyökkel járhat. Ezek az előnyök gyakran nagymértékben meghaladják az eredetileg igényelt többletberuházást.

A stratégiai integrált tervezést több különböző szinten és a tervezési folyamat több szakaszában el kell végezni, mind a hatóságoknak, mind adott esetben a fejlesztőknek. Különösen a következő esetekben ajánlott alkalmazni:

| — | A megújuló energiaforrások típusának megválasztása, amelynek célja a megújulóenergia-irányelv célkitűzéseinek elérése és ezzel egyidejűleg a környezet szempontjából legjobb lehetőség biztosítása. Alternatív megoldások keresésére mind a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerinti mentesítési eljárásban, mind az élőhelyvédelmi-irányelv 6. cikke szerinti megfelelő vizsgálat során szükség van. Ugyanakkor legalább ennyire fontos a stratégiai tervezési fázisban, vagy a megújuló energiaforrásokra vonatkozó nemzeti/regionális tervek megfogalmazásakor. |
| --- | --- |

—

A megújuló energiaforrások típusának megválasztása, amelynek célja a megújulóenergia-irányelv célkitűzéseinek elérése és ezzel egyidejűleg a környezet szempontjából legjobb lehetőség biztosítása. Alternatív megoldások keresésére mind a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerinti mentesítési eljárásban, mind az élőhelyvédelmi-irányelv 6. cikke szerinti megfelelő vizsgálat során szükség van. Ugyanakkor legalább ennyire fontos a stratégiai tervezési fázisban, vagy a megújuló energiaforrásokra vonatkozó nemzeti/regionális tervek megfogalmazásakor.

A megújuló energiaforrások típusának megválasztása,

| — | A vízenergia-termelés tekintetében legalkalmasabb területek megtalálása, amelyek megfelelők lehetnek mind energetikai, mind környezeti szempontból. Ugyanakkor a stratégiai integrált tervezés segít azon területek beazonosításában, ahol nagy a jelentős hatások kockázata, és ahol ennek következtében kicsi az esélye annak, hogy a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerinti mentesítési eljárásban vagy az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti megfelelő vizsgálati eljárásban engedélyt szerezzenek. Ha e kockázatértékelésre vagy a biodiverzitási érzékenységi térképek kidolgozására még a tervezési folyamat korai szakaszában kerül sor, azzal elkerülhető egy sor területspecifikus konfliktus a fejlesztési eljárás későbbi szakaszában, amikor a pénzügyi erőforrásokat már lekötötték és kevesebb a mozgástér. A fejlesztők számára átláthatóbb és állandóbb szabályozási környezetet biztosít, aminek következtében nagyobb bizonyossággal hihetnek a tervezési pályázatuk valószínű sikerében.






  Az EU vízügyi igazgatóinak nyilatkozata a vízenergia víz-keretirányelv szerinti fejlesztéséről, 2010

  Az EU vízügyi igazgatói 2010-ben nyilatkozatot fogadtak el a vízenergia víz-keretirányelv szerinti fejlesztéséről (40), amely összefoglalja a közös végrehajtási stratégia folyamatában elfogadott főbb elveket és ajánlásokat. E nyilatkozat főként a közös végrehajtási stratégia „A víz-keretirányelv és a hidromorfológiai terhelések” című szakpolitikai dokumentumának (41), a közös végrehajtási stratégia környezetvédelmi célkitűzések alóli mentesítésről szóló 20. sz. útmutatójának (42), és a közös végrehajtási stratégia első munkaértekezletén elfogadott, az uniós víz-keretirányelvről és a vízenergiáról szóló következtetéseknek (43) az elemein alapult.






  — | A vízenergiával kapcsolatos új projektek számára tiltott területeket kijelölő előzetes tervezési mechanizmusokat kell kialakítani. A kijelölésnek a különböző illetékes hatóságok, érdekeltek és nem kormányzati szervezetek közötti párbeszéden kell alapulnia. |
| --- | --- | --- |

—

A vízenergia-termelés tekintetében legalkalmasabb területek megtalálása, amelyek megfelelők lehetnek mind energetikai, mind környezeti szempontból. Ugyanakkor a stratégiai integrált tervezés segít azon területek beazonosításában, ahol nagy a jelentős hatások kockázata, és ahol ennek következtében kicsi az esélye annak, hogy a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerinti mentesítési eljárásban vagy az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti megfelelő vizsgálati eljárásban engedélyt szerezzenek. Ha e kockázatértékelésre vagy a biodiverzitási érzékenységi térképek kidolgozására még a tervezési folyamat korai szakaszában kerül sor, azzal elkerülhető egy sor területspecifikus konfliktus a fejlesztési eljárás későbbi szakaszában, amikor a pénzügyi erőforrásokat már lekötötték és kevesebb a mozgástér. A fejlesztők számára átláthatóbb és állandóbb szabályozási környezetet biztosít, aminek következtében nagyobb bizonyossággal hihetnek a tervezési pályázatuk valószínű sikerében.

legalkalmasabb területek megtalálása

Az EU vízügyi igazgatóinak nyilatkozata a vízenergia víz-keretirányelv szerinti fejlesztéséről, 2010

Az EU vízügyi igazgatóinak nyilatkozata a vízenergia víz-keretirányelv szerinti fejlesztéséről, 2010

Az EU vízügyi igazgatói 2010-ben nyilatkozatot fogadtak el a vízenergia víz-keretirányelv szerinti fejlesztéséről (40), amely összefoglalja a közös végrehajtási stratégia folyamatában elfogadott főbb elveket és ajánlásokat. E nyilatkozat főként a közös végrehajtási stratégia „A víz-keretirányelv és a hidromorfológiai terhelések” című szakpolitikai dokumentumának (41), a közös végrehajtási stratégia környezetvédelmi célkitűzések alóli mentesítésről szóló 20. sz. útmutatójának (42), és a közös végrehajtási stratégia első munkaértekezletén elfogadott, az uniós víz-keretirányelvről és a vízenergiáról szóló következtetéseknek (43) az elemein alapult.

40

41

42

43

—

A vízenergiával kapcsolatos új projektek számára tiltott területeket kijelölő előzetes tervezési mechanizmusokat kell kialakítani. A kijelölésnek a különböző illetékes hatóságok, érdekeltek és nem kormányzati szervezetek közötti párbeszéden kell alapulnia.

| — | Annak érdekében, hogy minimalizálják az új területek iránti igényt, a vízenergia-termelési kapacitás bővítését a meglévő infrastruktúrák korszerűsítésével és fejlesztésével is lehet támogatni. |
| --- | --- |

—

Annak érdekében, hogy minimalizálják az új területek iránti igényt, a vízenergia-termelési kapacitás bővítését a meglévő infrastruktúrák korszerűsítésével és fejlesztésével is lehet támogatni.

| — | A vízenergia-fejlesztéséhez jobb vízökológiának, az új létesítményekre vagy a korszerűsített meglévő létesítményekre vonatkozó egyértelmű ökológiai normáknak és jobb üzemi feltételeknek kell társulnia. Az új vízerőművek mindegyikén ki kell alakítani halátjárókat, és tekintettel kell lenniük egy minimális ökológiai vízhozamra. |
| --- | --- |

—

A vízenergia-fejlesztéséhez jobb vízökológiának, az új létesítményekre vagy a korszerűsített meglévő létesítményekre vonatkozó egyértelmű ökológiai normáknak és jobb üzemi feltételeknek kell társulnia. Az új vízerőművek mindegyikén ki kell alakítani halátjárókat, és tekintettel kell lenniük egy minimális ökológiai vízhozamra.

| — | A projekt költség-haszon elemzését el kell végezni, hogy meg lehessen ítélni, vajon a környezet és a társadalom számára jelentkező előnyök, amelyek az adott víztest állapotromlásának megakadályozásában vagy a víztest jó állapotúra javításában állnak, csekélyebbek-e, mint az új módosítások előnyei. Ez nem azt jelenti, hogy minden költséget és hasznot pénzben kellene kifejezni vagy akár számszerűsíteni egy ilyen döntés meghozatalához. |
| --- | --- |

—

A projekt költség-haszon elemzését el kell végezni, hogy meg lehessen ítélni, vajon a környezet és a társadalom számára jelentkező előnyök, amelyek az adott víztest állapotromlásának megakadályozásában vagy a víztest jó állapotúra javításában állnak, csekélyebbek-e, mint az új módosítások előnyei. Ez nem azt jelenti, hogy minden költséget és hasznot pénzben kellene kifejezni vagy akár számszerűsíteni egy ilyen döntés meghozatalához.

| — | A projekt mérete nem releváns kritérium a 4. cikk (7) bekezdésének alkalmazásához. A megfelelő megközelítés annak értékelése, hogy adott projekt a víztest állapotának romlását eredményezi-e. Így bármilyen méretű projektekre vonatkozhat a 4. cikk (7) bekezdése. |
| --- | --- |

—

A projekt mérete nem releváns kritérium a 4. cikk (7) bekezdésének alkalmazásához. A megfelelő megközelítés annak értékelése, hogy adott projekt a víztest állapotának romlását eredményezi-e. Így bármilyen méretű projektekre vonatkozhat a 4. cikk (7) bekezdése.

| — | Annak megválasztása, hogy egy meglévő vízerőműrendszert újítsanak-e fel, vagy új létesítményeket hozzanak-e létre. Amint az korábban kifejtésre került, számos tényezőt figyelembe kell venni, köztük a víztest állapotát a víz-keretirányelv, az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv szerint, továbbá a jó ökológiai állapot vagy a kedvező védettségi helyzet céljának elérésében kifejezett célkitűzéseket. A folyókkal kapcsolatos vizsgálatok és a Natura 2000 területek védelmi célkitűzései szintén segítenek feltárni, hogy a folyó milyen mértékben bír még el további fejlesztéseket anélkül, hogy a víztest romlana, vagy hogy egy vagy több Natura 2000 terület épségét káros hatások érnék. |
| --- | --- |

—

Annak megválasztása, hogy egy meglévő vízerőműrendszert újítsanak-e fel, vagy új létesítményeket hozzanak-e létre. Amint az korábban kifejtésre került, számos tényezőt figyelembe kell venni, köztük a víztest állapotát a víz-keretirányelv, az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv szerint, továbbá a jó ökológiai állapot vagy a kedvező védettségi helyzet céljának elérésében kifejezett célkitűzéseket. A folyókkal kapcsolatos vizsgálatok és a Natura 2000 területek védelmi célkitűzései szintén segítenek feltárni, hogy a folyó milyen mértékben bír még el további fejlesztéseket anélkül, hogy a víztest romlana, vagy hogy egy vagy több Natura 2000 terület épségét káros hatások érnék.

Annak megválasztása, hogy egy meglévő vízerőműrendszert újítsanak-e fel, vagy új létesítményeket hozzanak-e létre

| — | A projekt legmegfelelőbb kialakításának megválasztása, amely kialakítás figyelembe veszi a lehetséges hatásokat már a kezdetektől, és beépít a kezdeti tervbe egy sor olyan mérséklő intézkedést, amely elhárítja, vagy legalább csökkenti a projektnek a vízi környezetre vagy különösen a Natura 2000-re gyakorolt végleges hatását. A terv vagy a projekt kidolgozásának hagyományos módszere szerint – legyen szó akár vízerőművekről, akár más jellegű projektről – először kidolgozzák a tervet vagy a projektet az adott célnak megfelelően, majd elkezdik mérlegelni a környezeti és más használati szempontokat. Ez ugyanakkor gyakran ahhoz vezethet, hogy a lehetséges konfliktusokat a tervezési folyamat viszonylag késői szakaszában veszik figyelembe, amikor már sokkal kisebb a mozgástér. A gyakorlatban ez azt is jelenti, hogy a projektek vagy a tervek fejlesztői sok esetben alig-alig konzultálnak környezetvédelmi szakemberekkel, mielőtt benyújtanák a projektet megfelelő vizsgálatra.
  Ha a tervezési koncepció már nagyon előrehaladott, a környezeti hatásvizsgálat gyakran a kárenyhítésre korlátozódik. Ez azt jelenti, hogy még ha az ilyen vizsgálatokra vonatkozó minden szabályt, ideértve az élőhelyvédelmi irányelv szerintieket is, teljes mértékben be is tartanak, a siker nem garantált. A projekt vagy a terv kialakításának e hagyományos megközelítése hosszas megbeszélésekhez vezethet a tervezési hatóságokkal, más érdekcsoportokkal, a nem kormányzati szervezetekkel a nyilvános konzultáció időszakában, ami ennek megfelelően jelentős késedelmeket okozhat a tervezési folyamatban és további költségekkel járhat.

  E nehézségeket elismerve egyre több infrastruktúra-tervező fogad el integrált megközelítést a projektek tervezésére és kialakítására. Az integrált megközelítés mind az infrastruktúrára, mind a terület ökológiai szükségleteire tekintettel van már a kezdetekkor, és ezeket beépíti a projekt kezdeti kialakításába, a folyó más területhasználataival együtt. Ezenkívül a megközelítés segítségével interaktívabbá és átláthatóbbá válik a tervezési folyamat, és az ösztönzi az ökológusok és más érdekelt felek aktív segítségét és hozzájárulását már a kezdetektől. |
| --- | --- |

—

A projekt legmegfelelőbb kialakításának megválasztása, amely kialakítás figyelembe veszi a lehetséges hatásokat már a kezdetektől, és beépít a kezdeti tervbe egy sor olyan mérséklő intézkedést, amely elhárítja, vagy legalább csökkenti a projektnek a vízi környezetre vagy különösen a Natura 2000-re gyakorolt végleges hatását. A terv vagy a projekt kidolgozásának hagyományos módszere szerint – legyen szó akár vízerőművekről, akár más jellegű projektről – először kidolgozzák a tervet vagy a projektet az adott célnak megfelelően, majd elkezdik mérlegelni a környezeti és más használati szempontokat. Ez ugyanakkor gyakran ahhoz vezethet, hogy a lehetséges konfliktusokat a tervezési folyamat viszonylag késői szakaszában veszik figyelembe, amikor már sokkal kisebb a mozgástér. A gyakorlatban ez azt is jelenti, hogy a projektek vagy a tervek fejlesztői sok esetben alig-alig konzultálnak környezetvédelmi szakemberekkel, mielőtt benyújtanák a projektet megfelelő vizsgálatra.

A projekt legmegfelelőbb kialakításának megválasztása,

Ha a tervezési koncepció már nagyon előrehaladott, a környezeti hatásvizsgálat gyakran a kárenyhítésre korlátozódik. Ez azt jelenti, hogy még ha az ilyen vizsgálatokra vonatkozó minden szabályt, ideértve az élőhelyvédelmi irányelv szerintieket is, teljes mértékben be is tartanak, a siker nem garantált. A projekt vagy a terv kialakításának e hagyományos megközelítése hosszas megbeszélésekhez vezethet a tervezési hatóságokkal, más érdekcsoportokkal, a nem kormányzati szervezetekkel a nyilvános konzultáció időszakában, ami ennek megfelelően jelentős késedelmeket okozhat a tervezési folyamatban és további költségekkel járhat.

E nehézségeket elismerve egyre több infrastruktúra-tervező fogad el integrált megközelítést a projektek tervezésére és kialakítására. Az integrált megközelítés mind az infrastruktúrára, mind a terület ökológiai szükségleteire tekintettel van már a kezdetekkor, és ezeket beépíti a projekt kezdeti kialakításába, a folyó más területhasználataival együtt. Ezenkívül a megközelítés segítségével interaktívabbá és átláthatóbbá válik a tervezési folyamat, és az ösztönzi az ökológusok és más érdekelt felek aktív segítségét és hozzájárulását már a kezdetektől.

E nehézségeket elismerve egyre több infrastruktúra-tervező fogad el integrált megközelítést a projektek tervezésére és kialakítására. Az integrált megközelítés mind az infrastruktúrára, mind a terület ökológiai szükségleteire tekintettel van már a kezdetekkor, és ezeket beépíti a projekt kezdeti kialakításába, a folyó más területhasználataival együtt. Ezenkívül a megközelítés segítségével interaktívabbá és átláthatóbbá válik a tervezési folyamat, és az ösztönzi az ökológusok és más érdekelt felek aktív segítségét és hozzájárulását már a kezdetektől.

| A vízenergia fenntarthatósági vizsgálatának protokollja

  Az International Hydropower Association (Nemzetközi Vízenergetikai Egyesület) Hydro4LIFE projektjének célja, hogy támogassa a vízenergia fenntarthatósági vizsgálata protokolljának végrehajtását az EU-ban. A protokoll módszertant javasol, amellyel mérhető egy vízenergia-projekt teljesítménye 20 környezeti, társadalmi, műszaki és gazdasági tárgykör mentén. Közös nyelvet biztosít, hogy a kormányok, a civil társadalom, a pénzügyi intézmények és a vízenergia-ágazat megbeszélhesse és értékelhesse a fenntarthatósági kérdéseket. A protokoll a vízenergetikai fenntarthatósági vizsgálattal foglalkozó fórum intenzív munkájának eredménye. A fórum több érdekeltet tömörítő, világszintű testület, amelyben részt vesznek társadalmi és környezetvédelmi nem kormányzati szervezetek képviselői, kormányok, bankok és a vízenergia-ágazat.

  A vizsgálatok a projekt valamennyi szakaszára kiterjednek: a korai szakaszra, az előkészítésre, a végrehajtásra és az üzemeltetésre. Minden projekt 1-től 5-ig terjedő pontszámot kaphat (az 5 a bizonyítottan bevált gyakorlat) a 20 tárgykör mindegyikében. A tárgykörök egyike a biodiverzitással és az idegenhonos inváziós fajokkal foglalkozik. A projekt előkészítési szakaszában különleges figyelmet fordítanak a következőkre:






  — | az ökoszisztéma értékei; |
| --- | --- |

A vízenergia fenntarthatósági vizsgálatának protokollja

A vízenergia fenntarthatósági vizsgálatának protokollja

Az International Hydropower Association (Nemzetközi Vízenergetikai Egyesület) Hydro4LIFE projektjének célja, hogy támogassa a vízenergia fenntarthatósági vizsgálata protokolljának végrehajtását az EU-ban. A protokoll módszertant javasol, amellyel mérhető egy vízenergia-projekt teljesítménye 20 környezeti, társadalmi, műszaki és gazdasági tárgykör mentén. Közös nyelvet biztosít, hogy a kormányok, a civil társadalom, a pénzügyi intézmények és a vízenergia-ágazat megbeszélhesse és értékelhesse a fenntarthatósági kérdéseket. A protokoll a vízenergetikai fenntarthatósági vizsgálattal foglalkozó fórum intenzív munkájának eredménye. A fórum több érdekeltet tömörítő, világszintű testület, amelyben részt vesznek társadalmi és környezetvédelmi nem kormányzati szervezetek képviselői, kormányok, bankok és a vízenergia-ágazat.

módszertant

Közös nyelvet

fenntarthatósági kérdéseket

A vizsgálatok a projekt valamennyi szakaszára kiterjednek: a korai szakaszra, az előkészítésre, a végrehajtásra és az üzemeltetésre. Minden projekt 1-től 5-ig terjedő pontszámot kaphat (az 5 a bizonyítottan bevált gyakorlat) a 20 tárgykör mindegyikében. A tárgykörök egyike a biodiverzitással és az idegenhonos inváziós fajokkal foglalkozik. A projekt előkészítési szakaszában különleges figyelmet fordítanak a következőkre:

A vizsgálatok a projekt valamennyi szakaszára kiterjednek

A tárgykörök egyike a biodiverzitással és az idegenhonos inváziós fajokkal foglalkozik.

—

az ökoszisztéma értékei;

| — | élőhelyek; |
| --- | --- |

—

élőhelyek;

| — | konkrét problémák, például a veszélyeztetett fajok és a hallépcsők a vízgyűjtő területen, a tározóban és az alvízi oldalon; továbbá |
| --- | --- |

—

konkrét problémák, például a veszélyeztetett fajok és a hallépcsők a vízgyűjtő területen, a tározóban és az alvízi oldalon; továbbá

| — | az idegenhonos inváziós fajokkal kapcsolatos, a tervezett projekthez társuló potenciális hatások. |
| --- | --- |

—

az idegenhonos inváziós fajokkal kapcsolatos, a tervezett projekthez társuló potenciális hatások.

http://www.hydrosustainability.org/Protocol/The-Protocol-Documents.aspx

| Fenntartható vízerőművek fejlesztése a Duna-medencében: a Nemzetközi Duna-védelmi Bizottság (ICPDR) által kidolgozott vezérelvek

  2010-ben a Duna menti országok miniszterei vezérelvek kidolgozását kérték a környezeti szempontok vízenergia használatába történő beépítéséről, hogy garantálják a kiegyensúlyozott és integrált fejlesztést, és azt, hogy a lehetséges összeférhetetlenségeket a kezdetektől kezeljék. A vezérelveket átfogó, részvételen alapuló eljárás részeként fogalmazták meg, az energia- és környezeti hatóságok, a vízenergia-ágazat, a nem kormányzati szervek és a tudományos közösség képviselői bevonásával. Az elveket az ICPDR 2013-ban fogadta el. Ezek a következő főbb ajánlásokat teszik:

  A fenntartható vízenergia fejlesztésének általános elvei









  1) | A vízenergia-fejlesztés során tiszteletben kell tartani a fenntarthatóság elvét, egyenlő hangsúllyal figyelembe véve a környezeti, társadalmi és gazdasági tényezőket. |
| --- | --- |

Fenntartható vízerőművek fejlesztése a Duna-medencében: a Nemzetközi Duna-védelmi Bizottság (ICPDR) által kidolgozott vezérelvek

Fenntartható vízerőművek fejlesztése a Duna-medencében: a Nemzetközi Duna-védelmi Bizottság (ICPDR) által kidolgozott vezérelvek

2010-ben a Duna menti országok miniszterei vezérelvek kidolgozását kérték a környezeti szempontok vízenergia használatába történő beépítéséről, hogy garantálják a kiegyensúlyozott és integrált fejlesztést, és azt, hogy a lehetséges összeférhetetlenségeket a kezdetektől kezeljék. A vezérelveket átfogó, részvételen alapuló eljárás részeként fogalmazták meg, az energia- és környezeti hatóságok, a vízenergia-ágazat, a nem kormányzati szervek és a tudományos közösség képviselői bevonásával. Az elveket az ICPDR 2013-ban fogadta el. Ezek a következő főbb ajánlásokat teszik:

A fenntartható vízenergia fejlesztésének általános elvei

A fenntartható vízenergia fejlesztésének általános elvei

1)

A vízenergia-fejlesztés során tiszteletben kell tartani a fenntarthatóság elvét, egyenlő hangsúllyal figyelembe véve a környezeti, társadalmi és gazdasági tényezőket.

| 2) | A megújuló energia, többek között a vízenergia termelése az energiapolitikára alkalmazott holisztikus megközelítés (nemzeti energiaterv, ideértve a megújuló energiákkal kapcsolatos cselekvési terveket) része kell legyen. E megközelítésben ki kell térni olyan fontos kérdésekre, mint a kiaknázatlan megújulóenergia-potenciál, az energiamegtakarítás és a növekvő energiahatékonyság. |
| --- | --- |

2)

A megújuló energia, többek között a vízenergia termelése az energiapolitikára alkalmazott holisztikus megközelítés (nemzeti energiaterv, ideértve a megújuló energiákkal kapcsolatos cselekvési terveket) része kell legyen. E megközelítésben ki kell térni olyan fontos kérdésekre, mint a kiaknázatlan megújulóenergia-potenciál, az energiamegtakarítás és a növekvő energiahatékonyság.

| 3) | A fenntartható vízenergia-fejlesztés garantálása és a különböző közérdekek közötti egyensúly megteremtése érdekében a nemzeti/regionális vízenergia-stratégiákat e vízgyűjtő-szintű vezérlevek alapján kell kidolgozni. E stratégiáknak figyelembe kell venniük a vízenergia-infrastruktúrák többfunkciós felhasználását (árvízszabályozás, vízellátás stb.) és a környezetre gyakorolt hatásait (a kumulatív hatásokat is ideértve). |
| --- | --- |

3)

A fenntartható vízenergia-fejlesztés garantálása és a különböző közérdekek közötti egyensúly megteremtése érdekében a nemzeti/regionális vízenergia-stratégiákat e vízgyűjtő-szintű vezérlevek alapján kell kidolgozni. E stratégiáknak figyelembe kell venniük a vízenergia-infrastruktúrák többfunkciós felhasználását (árvízszabályozás, vízellátás stb.) és a környezetre gyakorolt hatásait (a kumulatív hatásokat is ideértve).

| 4) | A nemzeti/regionális szintű közérdekeket átlátható, strukturálható és megismételhető módon kell súlyozni, a kritériumok és a releváns információk alapján, a nyilvánosságnak a döntéshozatali eljárás korai szakaszától történő bevonásával. |
| --- | --- |

4)

A nemzeti/regionális szintű közérdekeket átlátható, strukturálható és megismételhető módon kell súlyozni, a kritériumok és a releváns információk alapján, a nyilvánosságnak a döntéshozatali eljárás korai szakaszától történő bevonásával.

| 5) | A megújulóenergia-termelés önmagában általában nem tekinthető kiemelkedően fontos közérdeknek. A vízenergia-projekt nem minősül automatikusan kiemelten fontos közérdeknek, csak azért mert megújuló energiát állít elő. Minden esetet saját jogán kell értékelni, a nemzeti jogszabályokkal összhangban. |
| --- | --- |

5)

A megújulóenergia-termelés önmagában általában nem tekinthető kiemelkedően fontos közérdeknek. A vízenergia-projekt nem minősül automatikusan kiemelten fontos közérdeknek, csak azért mert megújuló energiát állít elő. Minden esetet saját jogán kell értékelni, a nemzeti jogszabályokkal összhangban.

| 6) | A vízenergia-projekt által érdekeikben érintett polgárok, polgári csoportok, érdekeltek és nem kormányzati szervezetek bevonása döntő fontosságú a tervezési folyamat optimalizálásában és az új vízenergia-projektek gyakorlati végrehajtása során a közös felfogás és elfogadás kialakításában. |
| --- | --- |

6)

A vízenergia-projekt által érdekeikben érintett polgárok, polgári csoportok, érdekeltek és nem kormányzati szervezetek bevonása döntő fontosságú a tervezési folyamat optimalizálásában és az új vízenergia-projektek gyakorlati végrehajtása során a közös felfogás és elfogadás kialakításában.

| 7) | A vízenergia-fejlesztésnél figyelembe kell venni az éghajlatváltozás vízi ökoszisztémákra és vízi erőforrásokra gyakorolt hatásait (a folyami élőhelyek rezilienciája, a vízhozam és a vízhozam szezonális változásai). |
| --- | --- |

7)

A vízenergia-fejlesztésnél figyelembe kell venni az éghajlatváltozás vízi ökoszisztémákra és vízi erőforrásokra gyakorolt hatásait (a folyami élőhelyek rezilienciája, a vízhozam és a vízhozam szezonális változásai).

Meglévő vízerőművek műszaki fejlesztése és ökológiai helyreállítás

Meglévő vízerőművek műszaki fejlesztése és ökológiai helyreállítás

| 8) | A meglévő vízerőművek műszaki fejlesztését támogatni kell az energiatermelésük növelése érdekében. Az ilyen javítások a környezeti célkitűzések (pl. a víz-keretirányelv) elérésének leginkább környezetbarát módjai. |
| --- | --- |

8)

A meglévő vízerőművek műszaki fejlesztését támogatni kell az energiatermelésük növelése érdekében. Az ilyen javítások a környezeti célkitűzések (pl. a víz-keretirányelv) elérésének leginkább környezetbarát módjai.

| 9) | A meglévő vízerőművek műszaki fejlesztését a vizek állapotának védelmére és javítására vonatkozó ökológiai kritériumokhoz kell kapcsolni. A nemzeti energiastratégiáknak és aktusoknak ösztönzőket vagy ökocímkéket kell alkalmazniuk, hogy előmozdítsák és pénzügyileg támogassák a műszaki fejlesztést. |
| --- | --- |

9)

A meglévő vízerőművek műszaki fejlesztését a vizek állapotának védelmére és javítására vonatkozó ökológiai kritériumokhoz kell kapcsolni. A nemzeti energiastratégiáknak és aktusoknak ösztönzőket vagy ökocímkéket kell alkalmazniuk, hogy előmozdítsák és pénzügyileg támogassák a műszaki fejlesztést.

| 10) | A műszaki fejlesztés és a meglévő vízerőművek ökológiai helyreállításának kombinálása olyan helyzetet teremt, amelyben mindenki csak nyerhet, mind az energiatermelés, mind a jobb környezeti feltételek szempontjából. |
| --- | --- |

10)

A műszaki fejlesztés és a meglévő vízerőművek ökológiai helyreállításának kombinálása olyan helyzetet teremt, amelyben mindenki csak nyerhet, mind az energiatermelés, mind a jobb környezeti feltételek szempontjából.

Stratégiai tervezési megközelítés az új vízenergia-fejlesztések tekintetében

Stratégiai tervezési megközelítés az új vízenergia-fejlesztések tekintetében

| 11) | Új vízerőművek fejlesztése esetén stratégiai tervezési megközelítés ajánlott (a megújuló energiákra vonatkozó cselekvési tervvel és a vízgyűjtő-gazdálkodási tervvel összefüggésben). E megközelítésnek kétszintű értékelésen kell alapulnia (ideértve az ajánlott kritériumok listáját), és a nemzeti/regionális értékelést projektspecifikus értékelésnek kell követnie. E megközelítés összhangban van a megelőzés és az elővigyázatosság elvével, valamint a szennyező fizet elvvel. |
| --- | --- |

11)

Új vízerőművek fejlesztése esetén stratégiai tervezési megközelítés ajánlott (a megújuló energiákra vonatkozó cselekvési tervvel és a vízgyűjtő-gazdálkodási tervvel összefüggésben). E megközelítésnek kétszintű értékelésen kell alapulnia (ideértve az ajánlott kritériumok listáját), és a nemzeti/regionális értékelést projektspecifikus értékelésnek kell követnie. E megközelítés összhangban van a megelőzés és az elővigyázatosság elvével, valamint a szennyező fizet elvvel.

| 12) | Első lépésként meghatározzák azokat a folyószakaszokat, ahol nemzeti vagy regionális jogszabályok/megállapodások alapján tilos a vízenergia-fejlesztés (kivett zónák). A második lépésben az összes többi folyószakaszt vizsgálják, vizsgálati mátrix és osztályozási rendszer segítségével (14. és 15. ábra). |
| --- | --- |

12)

Első lépésként meghatározzák azokat a folyószakaszokat, ahol nemzeti vagy regionális jogszabályok/megállapodások alapján tilos a vízenergia-fejlesztés (kivett zónák). A második lépésben az összes többi folyószakaszt vizsgálják, vizsgálati mátrix és osztályozási rendszer segítségével (14. és 15. ábra).

| 13) | A nemzeti/regionális értékelés olyan eszköz, amely segíti a hatóságokat abban, hogy az új vízerőműveket azon területek felé irányítsák, ahol a legkevesebb környezeti hatás várható. Ezt úgy lehet elérni, hogy a vízenergia-termelést és az ökoszisztéma szükségleteit integrálják, és a döntéshozatalt egyértelmű és átlátható kritériumokkal támogatják, ideértve az energiagazdálkodás, továbbá a környezet és a táj vonatkozásait. A Duna-medencére kiterjedő vagy határokon átnyúló aspektusokat adott esetben figyelembe kell venni. |
| --- | --- |

13)

A nemzeti/regionális értékelés olyan eszköz, amely segíti a hatóságokat abban, hogy az új vízerőműveket azon területek felé irányítsák, ahol a legkevesebb környezeti hatás várható. Ezt úgy lehet elérni, hogy a vízenergia-termelést és az ökoszisztéma szükségleteit integrálják, és a döntéshozatalt egyértelmű és átlátható kritériumokkal támogatják, ideértve az energiagazdálkodás, továbbá a környezet és a táj vonatkozásait. A Duna-medencére kiterjedő vagy határokon átnyúló aspektusokat adott esetben figyelembe kell venni.

| 14) | A nemzeti/regionális értékelések előnyösek mind a környezetvédelmi, mind a vízügyi ágazat, de a vízenergia-ágazat számára is, mivel növelik a döntéshozatali eljárás előrejelezhetőségét, és egyértelművé teszik, hogy valószínűleg mely területeket érintően adnak ki engedélyeket új projektekre. |
| --- | --- |

14)

A nemzeti/regionális értékelések előnyösek mind a környezetvédelmi, mind a vízügyi ágazat, de a vízenergia-ágazat számára is, mivel növelik a döntéshozatali eljárás előrejelezhetőségét, és egyértelművé teszik, hogy valószínűleg mely területeket érintően adnak ki engedélyeket új projektekre.

| 15) | Míg a nemzeti/regionális szintű értékelés általánosabb jellegű, a projektspecifikus értékelés, amely osztályozza a folyószakaszok lehetséges vízenergetikai felhasználásra való alkalmasságát, részletesebb és mélységi értékelést végez az adott projekt előnyeit és hatásait illetően. Ez segít annak értékelésében, hogy a projektet megfelelően hozzáigazítják-e a konkrét helyszínhez. A projektspecifikus értékelésre azt követően kerül sor, hogy engedélykérelmet nyújtottak be egy új vízerőműre vonatkozóan, ezért a projekt konkrét kialakításától függ. |
| --- | --- |

15)

Míg a nemzeti/regionális szintű értékelés általánosabb jellegű, a projektspecifikus értékelés, amely osztályozza a folyószakaszok lehetséges vízenergetikai felhasználásra való alkalmasságát, részletesebb és mélységi értékelést végez az adott projekt előnyeit és hatásait illetően. Ez segít annak értékelésében, hogy a projektet megfelelően hozzáigazítják-e a konkrét helyszínhez. A projektspecifikus értékelésre azt követően kerül sor, hogy engedélykérelmet nyújtottak be egy új vízerőműre vonatkozóan, ezért a projekt konkrét kialakításától függ.

| 16) | A jelenlegi és új szakpolitikai fejleményeket, különösen az uniós jogszabályok és az uniós Duna-stratégia végrehajtását ennek megfelelően meg kell jeleníteni. |
| --- | --- |

16)

A jelenlegi és új szakpolitikai fejleményeket, különösen az uniós jogszabályok és az uniós Duna-stratégia végrehajtását ennek megfelelően meg kell jeleníteni.

| 17) | A vízenergia leginkább fenntartható támogatása érdekében az új vízenergia-projektekkel kapcsolatos ösztönző rendszereknek figyelembe kell venniük a stratégiai tervezési megközelítés eredményeit és a megfelelő mérséklő intézkedéseket. |
| --- | --- |

17)

A vízenergia leginkább fenntartható támogatása érdekében az új vízenergia-projektekkel kapcsolatos ösztönző rendszereknek figyelembe kell venniük a stratégiai tervezési megközelítés eredményeit és a megfelelő mérséklő intézkedéseket.

A vízenergia negatív hatásainak mérséklése

A vízenergia negatív hatásainak mérséklése

| 18) | A mérséklő intézkedéseket úgy kell kialakítani, hogy a lehető legkisebbre csökkentsék a vízerőművek vízi ökoszisztémákra gyakorolt kedvezőtlen hatásait. Ha nemzeti jogszabályok rendelkeznek erről, a meglévő vízerőművek villamosenergia-termelésében a mérséklő intézkedések miatt bekövetkezett kiesés kompenzálható. |
| --- | --- |

18)

A mérséklő intézkedéseket úgy kell kialakítani, hogy a lehető legkisebbre csökkentsék a vízerőművek vízi ökoszisztémákra gyakorolt kedvezőtlen hatásait. Ha nemzeti jogszabályok rendelkeznek erről, a meglévő vízerőművek villamosenergia-termelésében a mérséklő intézkedések miatt bekövetkezett kiesés kompenzálható.

| 19) | A halak vándorlásának és az ökológiai vízhozamnak a biztosítása prioritási intézkedés a vizek ökológiai állapotának fenntartása és javítása szempontjából. |
| --- | --- |

19)

A halak vándorlásának és az ökológiai vízhozamnak a biztosítása prioritási intézkedés a vizek ökológiai állapotának fenntartása és javítása szempontjából.

| 20) | Más mérséklő intézkedések, köztük az üledékkezelés javítása, a mesterséges vízszint-ingadozások (hydropeaking) negatív hatásainak lehető legkisebbre csökkentése, a felszín alatti vizek állapotának fenntartása vagy a konkrét élőhelyek és part menti zónák helyreállítása fontosak a folyami ökológia és a vízi ökoszisztémáktól közvetlenül függő vizes élőhelyek számára. Ezeket az intézkedéseket tehát figyelembe kell venni a projekt kialakítása során, a költséghatékonyságra és az energiaellátás biztonságának garantálására is tekintettel. |
| --- | --- |

20)

Más mérséklő intézkedések, köztük az üledékkezelés javítása, a mesterséges vízszint-ingadozások (hydropeaking) negatív hatásainak lehető legkisebbre csökkentése, a felszín alatti vizek állapotának fenntartása vagy a konkrét élőhelyek és part menti zónák helyreállítása fontosak a folyami ökológia és a vízi ökoszisztémáktól közvetlenül függő vizes élőhelyek számára. Ezeket az intézkedéseket tehát figyelembe kell venni a projekt kialakítása során, a költséghatékonyságra és az energiaellátás biztonságának garantálására is tekintettel.

https://www.icpdr.org/main/activities-projects/hydropower

4.2.   Integrált nemzeti vagy regionális vízenergia-tervek

Integrált nemzeti vagy regionális vízenergia-tervek

Az egyes országokban hatályos jogszabályoktól függően nemzeti, regionális vagy helyi szinten elfogadott területrendezési tervek lehetővé teszik, hogy a földdel kapcsolatos különböző igényeket egy tág földrajzi területen vizsgálják meg. Ennek nyomán integrált fenntartható fejlődési stratégia készíthető, amely felkutatja a szinergiákat, és ahol lehetséges, minimalizálja a konfliktusokat.

A területrendezési tervek emellett kiegyenlítettebb fejlesztési keretet biztosítanak, mivel lehetővé teszik, hogy tágabb társadalmi és környezeti megfontolásokat vegyenek figyelembe már a tervezés korai szakaszában. Ez előrejelezhetőbb és szilárdabb tervezési keretet biztosíthat valamennyi érintett számára, ami segíthet csökkenteni a nehézségek és a késedelmek kockázatát a későbbi szakaszokban, például az egyedi projektek szintjén. Arra is ösztönzik a különböző gazdasági ágazatokat, érdekcsoportokat és a nyilvánosságot, hogy nyilvános konzultációkon keresztül vegyenek részt a folyamatban, ezáltal garantálható a döntéshozatali eljárás nagyobb átláthatósága.

A területrendezési terv és a szektorális tervek ezért fontos eszközök az ágazat számára. A vízenergia-termelés esetén számos ország dolgozott ki konkrét vízenergia-terveket nemzeti vagy regionális szinten, hogy határozzanak a jövőbeli fejlesztésekről, a kereslet és a lehetőségek függvényében. Emellett valamennyi tagállamnak ki kell dolgoznia nemzeti megújulóenergia-terveket a megújulóenergia-irányelv értelmében, hogy meghatározzák a megújuló energiával kapcsolatos intézkedéseknek az adott ország vagy régió számára a célok elérése és a megújuló energiaforrások felhasználása szempontjából legmegfelelőbb kombinációját. A tervek mindkét típusa nemcsak a megújuló energiák különböző típusai, köztük a vízenergia-termelés iránti tervezett igények elemzésére ad módot, hanem lehetőséget biztosít átfogóbb társadalmi–gazdasági megfontolások figyelembevételére (vízgyűjtő-gazdálkodási terv vagy Natura 2000) a tervezési folyamat korai és stratégiai szakaszában.

| A tervek megfelelő vizsgálata

  Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke megfelelő vizsgálatot ír elő a tervek és programok (pl. nemzeti vagy regionális vízenergia-tervek vagy megújuló energiára vonatkozó cselekvési tervek) tekintetében. Ezt az Európai Unió Bírósága is megerősítette (44). A területrendezési terv vagy program megfelelő vizsgálata természetesen inkább stratégiai jellegű, az eljárás azonban lényegében ugyanaz, mint a projekteknél. Ezért a megfelelő vizsgálatnak figyelembe kell vennie a tervnek vagy a programnak a Natura 2000 területek épségére akár önmagában, akár más tervek vagy projektek részeként gyakorolt hatását.
  A vállalt vizsgálati munka hatókörének arányban kell lennie a terv területi hatályával, valamint az esetleges hatások jellegével és mértékével. A javasolt tervről elegendő információt kell beszerezni, hogy a megfelelő vizsgálatot helyesen lehessen lefolytatni. A mögöttes cél minden esetben a Natura 2000 területek épsége tekintetében várható káros hatások elkerülése vagy elhárítása, illetve az ilyen káros hatások esetleges jelentkezésével kapcsolatos megalapozott aggodalmak eloszlatása.
  A megfelelő vizsgálatok adott terv tekintetében való elvégzésének egyik legnagyobb előnye, hogy így az egyedi projektek hatásainak vizsgálatakor megelőzhetők a Natura 2000 területekkel való későbbi konfliktusok, például oly módon, hogy a tevékenységeket a Natura 2000 területektől távolabb végzik el. Ehhez a résztvevőknek már a tervezési folyamat igen korai szakaszában kevésbé káros, a terv célkitűzéseinek elérésére irányuló megoldásokban kell gondolkodniuk; mindez ösztönzőleg hathat rájuk a vízenergia-fejlesztések integráltabb és holisztikusabb megközelítése tekintetében. |
| --- |

A tervek megfelelő vizsgálata

A tervek megfelelő vizsgálata

Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke megfelelő vizsgálatot ír elő a tervek és programok (pl. nemzeti vagy regionális vízenergia-tervek vagy megújuló energiára vonatkozó cselekvési tervek) tekintetében. Ezt az Európai Unió Bírósága is megerősítette (44). A területrendezési terv vagy program megfelelő vizsgálata természetesen inkább stratégiai jellegű, az eljárás azonban lényegében ugyanaz, mint a projekteknél. Ezért a megfelelő vizsgálatnak figyelembe kell vennie a tervnek vagy a programnak a Natura 2000 területek épségére akár önmagában, akár más tervek vagy projektek részeként gyakorolt hatását.

44

A vállalt vizsgálati munka hatókörének arányban kell lennie a terv területi hatályával, valamint az esetleges hatások jellegével és mértékével. A javasolt tervről elegendő információt kell beszerezni, hogy a megfelelő vizsgálatot helyesen lehessen lefolytatni. A mögöttes cél minden esetben a Natura 2000 területek épsége tekintetében várható káros hatások elkerülése vagy elhárítása, illetve az ilyen káros hatások esetleges jelentkezésével kapcsolatos megalapozott aggodalmak eloszlatása.

A megfelelő vizsgálatok adott terv tekintetében való elvégzésének egyik legnagyobb előnye, hogy így az egyedi projektek hatásainak vizsgálatakor megelőzhetők a Natura 2000 területekkel való későbbi konfliktusok, például oly módon, hogy a tevékenységeket a Natura 2000 területektől távolabb végzik el. Ehhez a résztvevőknek már a tervezési folyamat igen korai szakaszában kevésbé káros, a terv célkitűzéseinek elérésére irányuló megoldásokban kell gondolkodniuk; mindez ösztönzőleg hathat rájuk a vízenergia-fejlesztések integráltabb és holisztikusabb megközelítése tekintetében.

4.3.   A vadvilágra vonatkozó érzékenységi térkép és zónák meghatározása

A vadvilágra vonatkozó érzékenységi térkép és zónák meghatározása

A területhasználati vagy ágazati térképek általában tág földrajzi területet fednek le. Ez a lépték a tervek területi jellegével együtt lehetővé teszi, hogy stratégiai döntések szülessenek egy tág területen a vízenergia-fejlesztés kapacitásáról és elhelyezkedéséről, és egyúttal figyelembe vegyék a folyók multifunkcionális szerepét és a döntések lehetséges környezeti hatását.

Ezzel összefüggésben a Natura 2000 területekkel való esetleges konfliktus elkerülésének vagy minimalizálásának egyik hatékony módja, ha a folyó mentén meghatároznak a vízenergia szempontjából alkalmas vagy alkalmatlan helyszíneket. Ezeket fel lehet vinni a folyó természetvédelmi érdekeltségeit mutató térképre, hogy azonosíthatók legyenek az esetlegesen ütköző területek – például a Natura 2000 területekhez hasonló védett területek vagy az EU védett fajainak vándorlási útvonalai.

A vadvilágra vonatkozó érzékenységi térképek hasznosak abból a szempontból is, hogy segítenek a vízenergia-fejlesztéseknek az olyan területektől, mint a Natura 2000 területek, távol történő elhelyezésében, ahol nagy a kockázata a jelentős hatásoknak és ahol a különböző – akár a víz-keretirányelv, akár az élőhelyvédelmi irányelv, akár a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv szerinti – környezeti engedélyezési eljárások szükségképpen költségesebbek, és nagyobb az esélye az elutasításnak. Az érzékenységi térképeket fajok kiválasztott kategóriái (pl. az európai jelentőségű halfajok) tekintetében is elkészíthetik, vagy egy előre meghatározott területen található konkrét élőhelytípusok vagy védett területek vonatkozásában is. Ugyanakkor fontos, hogy a térképek a legjobb elérhető adatokon és információn alapuljanak, és hogy a kiválasztási kritériumok átláthatók és világosak legyenek minden érintett számára (és adott esetben vessék alá nyilvános konzultációnak). A térképeket kellően aprólékos felbontással kell megrajzolni, amely megbízhatóan jellemzi a területet.

A vadvilág érzékenységi térképének egy másik nagy előnye, hogy segít megelőzni minden lehetséges ütközést a madárvédelmi irányelv 5. cikkével és az élőhelyvédelmi irányelv 12. és 13. cikkével. Amint az az 1. fejezetben is kifejtésre került, e rendelkezések célja az európai jelentőségű fajok védelmének biztosítása az Unión belül a teljes természetes előfordulási területükön, függetlenül attól, hogy Natura 2000 területen élnek-e vagy sem. A vízenergia-fejlesztőknek vagy a tervezőknek ezért gondoskodniuk kell arról, hogy e szigorú fajvédelmi szabályokkal összhangban üzemeljenek.

A vadvilág érzékenységi térképének egy másik nagy előnye, hogy segít megelőzni minden lehetséges ütközést a madárvédelmi irányelv 5. cikkével és az élőhelyvédelmi irányelv 12. és 13. cikkével

A vízenergia-fejlesztőknek vagy a tervezőknek ezért gondoskodniuk kell arról, hogy e szigorú fajvédelmi szabályokkal összhangban üzemeljenek.

Ugyanakkor a fajok meglévő eloszlásán alapuló érzékenységi térképek félrevezetők lehetnek, mivel a meglévő eloszlás maga is olyan fennálló hatások eredménye lehet, amelyeket kezelni kell. Az ilyen térképek használata során figyelembe kell venni a fajok eloszlását helyreállító terveket. A vízenergetikai térképek és a vadvilág érzékenységi térképeinek kidolgozását követően ezeket együtt lehet ábrázolni, majd a folyó különböző szakaszait besorolni az alábbi tágabb kategóriák egyikébe vagy közülük többe:

—   
  Előnyös területek
  – azok a területek, ahol jó lehetőség van a vízenergia kihasználására (a meglévő létesítmények fejlesztését tekintve is), és ahol csekély a kockázata a természetvédelmi intézkedésekkel való ütközésnek — pl. az ökológiai szempontból kevésbé hasznos, jelentősen módosított víztesten, és ahol nincs Natura 2000 terület vagy nem élnek az EU által védett vándorló fajok.

Előnyös területek

—   
  Kevésbé előnyös terület
  – ahol fennáll a kockázata a folyó mentén található egy vagy több Natura 2000 területtel vagy az EU által védett fajokkal való ütközésnek.

Kevésbé előnyös terület

—   
  Előnytelen terület
  – ahol nagy a kockázata a folyó mentén található egy vagy több Natura 2000 területtel vagy az EU által védett fajokkal való ütközésnek. E területeket jobb elkerülni, mivel nagyon nehéz lenne vagy akár lehetetlen az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti vizsgálati eljárás és a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerinti mentességi eljárás valamennyi feltételének teljesítése.

Előnytelen terület

Figyelembe kell venni, hogy az érzékenységi térképek csak nagy vonalakban tudják vázolni a potenciálisan nagy kockázatú (ahova jobb nem vinni új fejlesztéseket), a közepes kockázatú (ahol lehetőség van mérséklő intézkedésekre) és a csekély kockázatú területeket (ahol a hatás várhatóan korlátozott vagy kismértékű). Ily módon e térképek nem helyettesítik a környezeti hatásvizsgálatot (KHV) és a megfelelő vizsgálatot a projekt szintjén. Ezek elvégzésére továbbra is szükség lehet az egyedi vízenergia-fejlesztési projekteknél.

A KHV-n és a megfelelő vizsgálaton belüli, az egyedi természeti terület szintjén a fajok vonatkozásában végzett átfogó felmérések pontosabban meg tudják határozni az egyes területek tekintetében, hogy mely konkrét természeti értékek és a hatások mely kockázatai valószínűsíthetők. Ezzel összefüggésben a stratégiai szintű térképek segíthetnek azon vizsgálati szint megadásában, amelyre szükség lehet az egyedi projekt szintjén végzett részletesebb és szigorúbb alapfelméréshez.

| A Natura 2000 VIEWER interaktív internetes felület a fejlesztők hasznos eszköze

  http://natura2000.eea.europa.eu/
  A Natura 2000 Viewer online földrajzi információs rendszer, amely lehetővé teszi a fejlesztők számára, hogy meghatározzák az uniós hálózaton belüli egyes Natura 2000 területek helyét, és feltárják őket. A területeket nagyon kis léptékben lehet vizsgálni (1:500), amely nagyon nagy felbontásban mutatja a terület határát, a táj jellegzetes elemeit. Minden természeti területhez letölthető a megfelelő egységes űrlap, amely felsorolja azokat a fajokat és élőhelytípusokat, amelyek céljára a területet kijelölték, a populációk becsült méretét vagy területét és védettségi állapotát a területen, valamint az adott terület jelentőségét az érintett fajok vagy élőhelytípusok szempontjából. Más kereső és megjelenítő funkciók is elérhetők, amelyek a Natura 2000 területekre rávetítik a többféle forrásból származó adatokat. |
| --- |

A Natura 2000 VIEWER interaktív internetes felület a fejlesztők hasznos eszköze

A Natura 2000 VIEWER interaktív internetes felület a fejlesztők hasznos eszköze

http://natura2000.eea.europa.eu/

A Natura 2000 Viewer online földrajzi információs rendszer, amely lehetővé teszi a fejlesztők számára, hogy meghatározzák az uniós hálózaton belüli egyes Natura 2000 területek helyét, és feltárják őket. A területeket nagyon kis léptékben lehet vizsgálni (1:500), amely nagyon nagy felbontásban mutatja a terület határát, a táj jellegzetes elemeit. Minden természeti területhez letölthető a megfelelő egységes űrlap, amely felsorolja azokat a fajokat és élőhelytípusokat, amelyek céljára a területet kijelölték, a populációk becsült méretét vagy területét és védettségi állapotát a területen, valamint az adott terület jelentőségét az érintett fajok vagy élőhelytípusok szempontjából. Más kereső és megjelenítő funkciók is elérhetők, amelyek a Natura 2000 területekre rávetítik a többféle forrásból származó adatokat.

| Az ICPDR ajánlásai a nemzeti/regionális értékelés és kritériumok tekintetében

  Az ICPDR vezérelvei egy kétlépcsős eljárást ajánlanak a vízenergia-termelés stratégiai zónatervezéséhez nemzeti vagy regionális szinten. Első lépésként meghatározzák azokat a folyószakaszokat, ahol a vonatkozó nemzetközi, nemzeti vagy regionális jogszabályok/megállapodások alapján tilos a vízenergia-fejlesztés (kivett zónák). Egy második lépésben minden más szakaszt értékelnek egy előre meghatározott osztályozási rendszer szerint, elfogadott kritériumok alapján. Fontos, hogy a nemzeti/regionális szintű értékelés gyakorlatilag megvalósítható legyen, és az ezen a szinten beszerezhető valamennyi adaton alapuljon. Az eredményként adódó mátrix a döntéshozatalt támogató eszköz, amellyel egyensúly teremthető az energetikai és környezeti célkitűzések között. Ezt a súlyozási eljárást az egyes Duna menti országokban a nemzeti/regionális illetékes hatóságok végzik el, a nyilvánosság részvételével zajló folyamat részeként. Az eredményeket be kell építeni a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekbe és a megújuló energiákra vonatkozó cselekvési tervekbe. |
| --- |

Az ICPDR ajánlásai a nemzeti/regionális értékelés és kritériumok tekintetében

Az ICPDR ajánlásai a nemzeti/regionális értékelés és kritériumok tekintetében

Az ICPDR vezérelvei egy kétlépcsős eljárást ajánlanak a vízenergia-termelés stratégiai zónatervezéséhez nemzeti vagy regionális szinten. Első lépésként meghatározzák azokat a folyószakaszokat, ahol a vonatkozó nemzetközi, nemzeti vagy regionális jogszabályok/megállapodások alapján tilos a vízenergia-fejlesztés (kivett zónák). Egy második lépésben minden más szakaszt értékelnek egy előre meghatározott osztályozási rendszer szerint, elfogadott kritériumok alapján. Fontos, hogy a nemzeti/regionális szintű értékelés gyakorlatilag megvalósítható legyen, és az ezen a szinten beszerezhető valamennyi adaton alapuljon. Az eredményként adódó mátrix a döntéshozatalt támogató eszköz, amellyel egyensúly teremthető az energetikai és környezeti célkitűzések között. Ezt a súlyozási eljárást az egyes Duna menti országokban a nemzeti/regionális illetékes hatóságok végzik el, a nyilvánosság részvételével zajló folyamat részeként. Az eredményeket be kell építeni a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekbe és a megújuló energiákra vonatkozó cselekvési tervekbe.

| A környezetvédelmi főterv feltérképezési eszköze Ausztria folyói vonatkozásában – WWF

  A WWF Ausztria számára fontos, hogy a jövőbeli vízenergia-fejlesztések stratégiai megközelítést kövessenek, azért, hogy a fennmaradó jelentős, érzékeny és érintetlen folyószakaszok megóvhatók legyenek. Ennek támogatására a WWF környezetvédelmi főtervet készített, amellyel műszakilag megbízható döntési alapot kíván szolgáltatni az osztrák vizek védelmi szükségleteinek felméréséhez (WWF Ökomasterplan, 2009).
  A 2009-ben közzétett tanulmány első alkalommal értékelte Ausztria legnagyobb, 500 km2-nél nagyobb vízgyűjtővel rendelkező folyói közül 53 ökológiai jelentőségét. A tanulmány az uniós víz-keretirányelv végrehajtásáért és a természetvédelemmel összefüggő (többek között a Natura 2000 területekről és más védett területekről szóló) információszolgáltatásért felelős minisztérium jelenlegi állapotfelmérésnek hivatalos adatait is tartalmazza. A folyószakaszok mindegyikét kategorizálták és jelentőségük szerint prioritást rendeltek hozzájuk különböző kiválasztási szempontok alapján (pl. ökológiai állapot, a védett területek helyzete, hidromorfológia, az egybefüggő, szabad áramlást lehetővé tevő szakasz hossza).
  Ily módon az egyes folyószakaszokat az alábbi érzékenységi osztályokba sorolták:






  — | 1. érzékenységi osztály: nagymértékben védelemre érdemes az ökológiai állapot alapján |
| --- | --- |

A környezetvédelmi főterv feltérképezési eszköze Ausztria folyói vonatkozásában – WWF

A környezetvédelmi főterv feltérképezési eszköze Ausztria folyói vonatkozásában – WWF

A WWF Ausztria számára fontos, hogy a jövőbeli vízenergia-fejlesztések stratégiai megközelítést kövessenek, azért, hogy a fennmaradó jelentős, érzékeny és érintetlen folyószakaszok megóvhatók legyenek. Ennek támogatására a WWF környezetvédelmi főtervet készített, amellyel műszakilag megbízható döntési alapot kíván szolgáltatni az osztrák vizek védelmi szükségleteinek felméréséhez (WWF Ökomasterplan, 2009).

A 2009-ben közzétett tanulmány első alkalommal értékelte Ausztria legnagyobb, 500 km2-nél nagyobb vízgyűjtővel rendelkező folyói közül 53 ökológiai jelentőségét. A tanulmány az uniós víz-keretirányelv végrehajtásáért és a természetvédelemmel összefüggő (többek között a Natura 2000 területekről és más védett területekről szóló) információszolgáltatásért felelős minisztérium jelenlegi állapotfelmérésnek hivatalos adatait is tartalmazza. A folyószakaszok mindegyikét kategorizálták és jelentőségük szerint prioritást rendeltek hozzájuk különböző kiválasztási szempontok alapján (pl. ökológiai állapot, a védett területek helyzete, hidromorfológia, az egybefüggő, szabad áramlást lehetővé tevő szakasz hossza).

2

Ily módon az egyes folyószakaszokat az alábbi érzékenységi osztályokba sorolták:

—

1. érzékenységi osztály: nagymértékben védelemre érdemes az ökológiai állapot alapján

| — | 2. érzékenységi osztály: nagymértékben védelemre érdemes a természetvédelmi területek helyzete alapján |
| --- | --- |

—

2. érzékenységi osztály: nagymértékben védelemre érdemes a természetvédelmi területek helyzete alapján

| — | 3. érzékenységi osztály: fokozott védelmet igénylő terület a morfológia alapján |
| --- | --- |

—

3. érzékenységi osztály: fokozott védelmet igénylő terület a morfológia alapján

| — | 4. érzékenységi osztály: fokozott védelmet érdemlő terület az egybefüggő, szabad áramlást lehetővé tevő szakasz hossza alapján |
| --- | --- |

—

4. érzékenységi osztály: fokozott védelmet érdemlő terület az egybefüggő, szabad áramlást lehetővé tevő szakasz hossza alapján

| — | 5. érzékenységi osztály: potenciálisan védelemre érdemes terület, mivel nem állnak rendelkezésre adatok arról, hogy a terület környezeti állapota biztonságos lenne |
| --- | --- |

—

5. érzékenységi osztály: potenciálisan védelemre érdemes terület, mivel nem állnak rendelkezésre adatok arról, hogy a terület környezeti állapota biztonságos lenne

| — | 6. érzékenységi osztály: potenciálisan védelemre érdemes |
| --- | --- |

—

6. érzékenységi osztály: potenciálisan védelemre érdemes

| — | 7. érzékenységi osztály: kismértékben védelemre érdemes |
| --- | --- |

—

7. érzékenységi osztály: kismértékben védelemre érdemes

| — | 8. érzékenységi osztály: meglévő energiaágazati hasznosítás |
| --- | --- |

—

8. érzékenységi osztály: meglévő energiaágazati hasznosítás

| — | Hiányos adatok (ökológiai állapot, hidromorfológia) |
| --- | --- |

—

Hiányos adatok (ökológiai állapot, hidromorfológia)

Image

http://www.oekomasterplan.at/home.html

| Tervezési eszközök a vízenergia-fejlesztés és a vízi környezetek helyreállításának kiegyensúlyozásához Franciaországban

  2008-ban a francia Ökológiai, Fenntartható Fejlődési és Energiaügyi Minisztérium kerekasztal-megbeszélést tartott, hogy hogyan lehetne továbbfejleszteni a fenntartható vízenergiát és egyúttal helyreállítani a vízi környezetet Franciaországban. Két célkitűzést kellett megvalósítani: további 3 TWh termelése éves szinten 2020-ig és a felszíni víztestek 66 %-ában a jó állapot elérése 2015-re.
  A helyi önkormányzattal, a vízenergia-termelőkkel, a professzionális édesvízi halászattal foglalkozó nemzeti bizottsággal és számos nem kormányzati szervezettel folytatott széleskörű konzultációt követően a minisztérium megállapodást írt alá, amely négy fontos célkitűzést tartalmazott:






  — | a vízenergia támogatása a környezeti integráció, monitoring és kontroll területén folytatott, jelenleg is zajló megosztott kutatási folyamat részeként; |
| --- | --- |

Tervezési eszközök a vízenergia-fejlesztés és a vízi környezetek helyreállításának kiegyensúlyozásához Franciaországban

Tervezési eszközök a vízenergia-fejlesztés és a vízi környezetek helyreállításának kiegyensúlyozásához Franciaországban

2008-ban a francia Ökológiai, Fenntartható Fejlődési és Energiaügyi Minisztérium kerekasztal-megbeszélést tartott, hogy hogyan lehetne továbbfejleszteni a fenntartható vízenergiát és egyúttal helyreállítani a vízi környezetet Franciaországban. Két célkitűzést kellett megvalósítani: további 3 TWh termelése éves szinten 2020-ig és a felszíni víztestek 66 %-ában a jó állapot elérése 2015-re.

A helyi önkormányzattal, a vízenergia-termelőkkel, a professzionális édesvízi halászattal foglalkozó nemzeti bizottsággal és számos nem kormányzati szervezettel folytatott széleskörű konzultációt követően a minisztérium megállapodást írt alá, amely négy fontos célkitűzést tartalmazott:

—

a vízenergia támogatása a környezeti integráció, monitoring és kontroll területén folytatott, jelenleg is zajló megosztott kutatási folyamat részeként;

| — | a meglévő erőművek korszerűsítése és optimalizálása a minimális vízhozam 2014 januárjáig történő megnövelésére vonatkozó rendeletek tényleges végrehajtásán és kötelező hallépcsők bevezetésén munkálkodva. Ezenfelül a koncessziók bármilyen megújítását olyan intézkedéseknek kell kísérnie, amelyek javítják mind az energiatermelést, mind az erőmű környezeti teljesítményét; |
| --- | --- |

—

a meglévő erőművek korszerűsítése és optimalizálása a minimális vízhozam 2014 januárjáig történő megnövelésére vonatkozó rendeletek tényleges végrehajtásán és kötelező hallépcsők bevezetésén munkálkodva. Ezenfelül a koncessziók bármilyen megújítását olyan intézkedéseknek kell kísérnie, amelyek javítják mind az energiatermelést, mind az erőmű környezeti teljesítményét;

| — | az ökológiai folytonosságot gátló leginkább problémás akadályok eltávolítása, amelyeket a nemzeti programokban azonosítottak, és e helyreállítási rendszerek végrehajtása, a vízellátási hivataloktól származó források segítségével; |
| --- | --- |

—

az ökológiai folytonosságot gátló leginkább problémás akadályok eltávolítása, amelyeket a nemzeti programokban azonosítottak, és e helyreállítási rendszerek végrehajtása, a vízellátási hivataloktól származó források segítségével;

| — | kiváló környezeti minőségű vízenergia-fejlesztési rendszer kialakítása, amely csekély hatást gyakorol a környezetre. Új erőművek építésére elsődlegesen olyan területeken kell törekedni, ahol kevés a környezeti kockázat, emellett el kell kerülni a gazdag biodiverzitású területeket (pl. a tiltott folyókat és a vízfolyás folytonosságát igénylő folyókat). |
| --- | --- |

—

kiváló környezeti minőségű vízenergia-fejlesztési rendszer kialakítása, amely csekély hatást gyakorol a környezetre. Új erőművek építésére elsődlegesen olyan területeken kell törekedni, ahol kevés a környezeti kockázat, emellett el kell kerülni a gazdag biodiverzitású területeket (pl. a tiltott folyókat és a vízfolyás folytonosságát igénylő folyókat).

A kormány ezért 2012 és 2015 között két listát fogadott el a védett folyókról, hogy biztosítsa a víz-keretirányelvnek való megfelelést. Az első lista azokat a tiltott vagy védett folyókat tartalmazza, ahol az új akadályok létesítése nem engedélyezhető és a meglévő duzzasztógátaknak garantálniuk kell az ökológiai folytonosságot az engedélyük megújításakor. A második listán azok a folyók szerepelnek, ahol a folytonosság meglévő duzzasztógátaknál történő helyreállítása prioritást élvez. Ezeken a folyókon a meglévő duzzasztógátakat 5 éven belül úgy kell átépíteni, hogy biztosított legyen a halak vándorlása mind a felvízi, mind az alvízi oldalon, továbbá az elégséges hordalékszállítás.

Az első lista a következőket tünteti fel: a kiváló állapotú folyók (pl. a Natura 2000 területeken), a diadróm vándorló halfajokkal jellemzett folyók (gyakran szintén a Natura 2000 területeken) és a fajokban gazdag folyószakaszok. Ezek együttesen a franciaországi vízfolyások 25–30 %-át teszik ki. A második listán egyéb, diadróm vándorló halfajokkal jellemzett folyók szerepelnek, vagy amelyek esetében fennáll a kockázata, hogy nem teljesítik a környezeti célkitűzéseket a hidromorfológiai terhelés miatt, vagy ahol a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben meghatározott, fajokban gazdag folyószakaszok nem működnek hatékonyan. Ezek együttesen a vízfolyások 10 %-át teszik ki.

A megújuló energiára vonatkozó regionális tervek szerint a vízenergia-termelés tekintetében az új, lehetséges területek azonosítása elsődlegesen a vízenergia-adatokra és az 1. és 2. listával való összeegyeztethetőségére alapul, amely listák meghatároznak megfelelőnek, kevésbé megfelelőnek és meg nem felelőnek tekintett területeket.

Forrás: https://circabc.europa.eu/sd/a/85a4834a-5733-4474-9686-d6d94d722b95/Presentation-Planning%20instruments%20for%20hydropower%20and%20preserved%20rivers%20in%20France.pdf

Forrás:

4.4.   Korai konzultáció

Korai konzultáció

A környezetvédelemben érdekelt felekkel, sőt, az összes érdekelt féllel folytatott korai konzultáció fontos eleme az elfogadható és fenntartható megoldások kidolgozásának. Egyformán lényeges a szóban forgó kérdésekről való közös megegyezésben és a megoldások keresése tekintetében folytatandó együttműködés támogatása során, különösen akkor, ha a projekt ökológiai hatásairól kiderül, hogy hagyományos mérséklő módszerekkel nem enyhíthetők.

A konfliktusok gyakran abból eredtek, hogy nem sikerült bevonni a környezetvédelemben érdekelt feleket a tervezési eljárás elég korai szakaszában. E konfliktusok hosszadalmas és költséges késésekhez vezethetnek. Az érdekelt felek és a nagyközönség ideális esetben a projekt vagy terv kidolgozásának valamennyi szakaszában részt vesz. A részvétel különösen fontos a projekt vagy terv tartalmának meghatározásakor és a problémás területek reális megoldási alternatíváinak interaktív és ismétlődő kidolgozása során.

Az európai jogszabályok és eljárások nem szabályozzák részletesen a nyilvános konzultáció és részvétel követelményét, és általában csak a környezeti hatástanulmányok elkészülte és a projekttervek jóváhagyásra való benyújtása utáni szakaszra írnak elő formális lépéseket a nyilvános konzultációval kapcsolatban. Ez azonban nem akadályozhatja meg a fejlesztőket abban, hogy a lehető legkorábbi szakaszban egyénileg megszervezzék a nyilvános konzultáció folyamatát.

Bármely a nyilvánosság bevonására irányuló, jól szervezett stratégia céljainak a következőknek célszerű lenniük:

| — | átlátható tervezés és döntéshozatali folyamat biztosítása az infrastrukturális tervben vagy projektben, illetve nyitottság a releváns információk és adatok tekintetében; |
| --- | --- |

—

átlátható tervezés és döntéshozatali folyamat biztosítása az infrastrukturális tervben vagy projektben, illetve nyitottság a releváns információk és adatok tekintetében;

| — | az ismeretek bővítése a terv vagy a projekt átfogó célkitűzései és a kapcsolódó kérdések tekintetében; |
| --- | --- |

—

az ismeretek bővítése a terv vagy a projekt átfogó célkitűzései és a kapcsolódó kérdések tekintetében;

| — | a nyilvánosság támogatásának megszerzése a tervezési folyamathoz és a projekt vagy a terv lebonyolításához; |
| --- | --- |

—

a nyilvánosság támogatásának megszerzése a tervezési folyamathoz és a projekt vagy a terv lebonyolításához;

| — | a legfontosabb érdekelt felek bevonása a tervezési fázisba a kölcsönös bizalmon és tiszteleten alapuló légkör kialakítása érdekében, és ezáltal a projekt vagy a terv nyilvánosság általi elfogadásának és sikeres végrehajtásának lehetővé tétele. |
| --- | --- |

—

a legfontosabb érdekelt felek bevonása a tervezési fázisba a kölcsönös bizalmon és tiszteleten alapuló légkör kialakítása érdekében, és ezáltal a projekt vagy a terv nyilvánosság általi elfogadásának és sikeres végrehajtásának lehetővé tétele.

A gyakorlatban az alábbi szempontok a legfontosabbak az érdekelt felekkel folytatott konzultáció és a részvételi folyamat sikeréhez:

| — | A nyilvánosság bevonásának időzítése: Az érdekelt feleket már a legkorábbi szakaszban be kell vonni a tervbe vagy a projektbe, hogy a környezettel kapcsolatos információk hasznosíthatók legyenek a tervezési, helymeghatározási és finanszírozási alternatívák mérlegelése során. Az érdekelt felekkel folytatott konzultációnak folytatódnia kell a környezeti hatásvizsgálati eljárás és a teljes terv- vagy projektciklus alatt. |
| --- | --- |

—

A nyilvánosság bevonásának időzítése: Az érdekelt feleket már a legkorábbi szakaszban be kell vonni a tervbe vagy a projektbe, hogy a környezettel kapcsolatos információk hasznosíthatók legyenek a tervezési, helymeghatározási és finanszírozási alternatívák mérlegelése során. Az érdekelt felekkel folytatott konzultációnak folytatódnia kell a környezeti hatásvizsgálati eljárás és a teljes terv- vagy projektciklus alatt.

A nyilvánosság bevonásának időzítése:

| — | Az érintett érdekcsoportok azonosítása: Az érintett érdekcsoportok és érdekelt felek azonosítása kulcsfontosságú a nyilvánosság bevonásának sikeréhez, legyen szó akár szakpolitikáról, tervről, programról (pl. ágazati vagy regionális) vagy projektről. A tervezett projekt vagy terv által érintett társadalom szociális összetételének elemzése is segít annak biztosításában, hogy a konzultációban minden társadalmi szereplő és érdekelt fél azonosításra kerüljön és részt vegyen. |
| --- | --- |

—

Az érintett érdekcsoportok azonosítása: Az érintett érdekcsoportok és érdekelt felek azonosítása kulcsfontosságú a nyilvánosság bevonásának sikeréhez, legyen szó akár szakpolitikáról, tervről, programról (pl. ágazati vagy regionális) vagy projektről. A tervezett projekt vagy terv által érintett társadalom szociális összetételének elemzése is segít annak biztosításában, hogy a konzultációban minden társadalmi szereplő és érdekelt fél azonosításra kerüljön és részt vegyen.

Az érintett érdekcsoportok azonosítása:

| — | Megfelelő kommunikációs és konzultációs forma kiválasztása: A nyilvánosság bevonása az egyszerű tájékoztatástól kezdve a konzultáción keresztül egészen a döntéshozatalba való bevonásig terjedhet:






  — | Tájékoztatás: egyirányú információáramlás a kezdeményező és a nyilvánosság között. |
| --- | --- | --- |

—

Megfelelő kommunikációs és konzultációs forma kiválasztása: A nyilvánosság bevonása az egyszerű tájékoztatástól kezdve a konzultáción keresztül egészen a döntéshozatalba való bevonásig terjedhet:

Megfelelő kommunikációs és konzultációs forma kiválasztása:

—

Tájékoztatás: egyirányú információáramlás a kezdeményező és a nyilvánosság között.

Tájékoztatás:

| — | Konzultáció: kétirányú információáramlás a kezdeményező és a nyilvánosság között, amelynek keretében az utóbbi is kifejtheti véleményét, a kezdeményező pedig válaszolhat. |
| --- | --- |

—

Konzultáció: kétirányú információáramlás a kezdeményező és a nyilvánosság között, amelynek keretében az utóbbi is kifejtheti véleményét, a kezdeményező pedig válaszolhat.

Konzultáció

| — | Részvétel: kétirányú információáramlás és véleménycsere, amelyben a kezdeményező és a nyilvánosság közös elemzést végez, illetve közös napirendet állít össze, továbbá amelyben a nyilvánosság/az érdekeltek önkéntesen vesznek részt a projekttervezéssel és -irányítással kapcsolatos döntések meghozatalában a főbb pontok tekintetében elért konszenzus révén. A nyilvánosság bevonásának egy adott tervben vagy projektben szükséges mértéke a társadalmi és politikai környezettől is függ. A megfelelő részvételi szint meghatározásához részvételi mátrix készíthető minden egyes főbb érdekcsoporthoz. A mátrix az egyes érdekelt felek szerepköreinek és feladatainak a definiálására szolgáló szisztematikus eszközként is használható, továbbá a csoportok közötti potenciális vitás pontok azonosítására is alkalmas. |
| --- | --- |

—

Részvétel: kétirányú információáramlás és véleménycsere, amelyben a kezdeményező és a nyilvánosság közös elemzést végez, illetve közös napirendet állít össze, továbbá amelyben a nyilvánosság/az érdekeltek önkéntesen vesznek részt a projekttervezéssel és -irányítással kapcsolatos döntések meghozatalában a főbb pontok tekintetében elért konszenzus révén. A nyilvánosság bevonásának egy adott tervben vagy projektben szükséges mértéke a társadalmi és politikai környezettől is függ. A megfelelő részvételi szint meghatározásához részvételi mátrix készíthető minden egyes főbb érdekcsoporthoz. A mátrix az egyes érdekelt felek szerepköreinek és feladatainak a definiálására szolgáló szisztematikus eszközként is használható, továbbá a csoportok közötti potenciális vitás pontok azonosítására is alkalmas.

Részvétel:

| — | Tulajdonosi szemlélet és elkötelezettség: A potenciálisan érintett csoportokkal való korai konzultáció esetén a döntéshozók jobb minőségű környezeti információkat kaphatnak (pl. a környezeti hatások azonosítása vagy a megfelelő mérséklő intézkedések megtervezése révén), így minimálisra csökken a konfliktusok és késedelmek esélye. A nyilvánosság tájékoztatására tett őszinte erőfeszítések és a javaslatokra vagy aggodalmakra adott érdemi válaszok szintén segíthetnek a félreértések elkerülésében és szélesebb körben elfogadott projekteket eredményezhetnek, amelyeket egy-egy helyi közösség jobban a magáénak érez. |
| --- | --- |

—

Tulajdonosi szemlélet és elkötelezettség: A potenciálisan érintett csoportokkal való korai konzultáció esetén a döntéshozók jobb minőségű környezeti információkat kaphatnak (pl. a környezeti hatások azonosítása vagy a megfelelő mérséklő intézkedések megtervezése révén), így minimálisra csökken a konfliktusok és késedelmek esélye. A nyilvánosság tájékoztatására tett őszinte erőfeszítések és a javaslatokra vagy aggodalmakra adott érdemi válaszok szintén segíthetnek a félreértések elkerülésében és szélesebb körben elfogadott projekteket eredményezhetnek, amelyeket egy-egy helyi közösség jobban a magáénak érez.

Tulajdonosi szemlélet és elkötelezettség

Kétségtelen, hogy a nyilvános konzultáció és a nyilvánosság bevonása időigényes és nagy erőfeszítéseket igényel, hatékony alkalmazásuk esetén azonban csökkentik az ellenállást és javítják a hosszú távú sikeresség esélyét.

| Stratégiai tervezés és együttműködésen alapuló munka a vízgyűjtők szintjén Angliában

  A vízgyűjtőalapú megközelítés a folyók vízgyűjtőjének szintjén folytatott, együttműködésre épülő munkát foglal magában, amelynek célja, hogy segítsen vízi környezeteink horizontális javításában. A helyi ismereteket és szakértelmet adó közösségi partnerségek a víz-keretirányelv szerinti több mint 100 angliai vízgyűjtő terület mindegyikén aktívak, ideértve a Walesbe is átnyúló területeket.
  Országosan több mint 1 500 szervezet vesz részt a vízgyűjtőalapú megközelítésben, ideértve nem kormányzati szervezeteket, vízügyi vállalatokat, helyi önkormányzatokat, kormányhivatalokat, földtulajdonosokat, horgászegyesületeket, a gazdálkodók képviseleti szerveit, a tudományos köröket és a helyi vállalkozásokat.
  A vízgyűjtőalapú megközelítést alkalmazó partnerségek előmozdítják a költséghatékony gyakorlati eredményeket a helyszínen, és több előnnyel járnak, például a vízminőség javításával, a biodiverzitás növelésével, az árvízkockázat csökkentésével, az éghajlatváltozással szembeni reziliencia elősegítésével és a közösségnek a helyi folyó iránti nagyobb elkötelezettségével. A partnerségek katalizátorként működnek a további források bevonzásában, és eddig némelyik az induló beruházás nyolcszorosát is elő tudta teremteni.
  Sok kutatási projekt tudta már igazolni, hogy az önrendelkezésében támogatott, vízgyűjtőalapú partnerség, amely különböző érdekelteket és a vízgyűjtő területen belüli és annak szomszédságában dolgozó szakembereket tömöríti, felelős lehet a tervezésnek, a finanszírozásnak és az adott folyó és vízgyűjtő területe jó ökológiai egészsége megvalósításának koordinálásában.
  Azt is megmutatták, hogy egy vízgyűjtő integrált, az érdekeltek vezette értékelése segíthet a kihívások átfogó megértésében, és ezt követően egy stratégiai, célirányos, kiegyensúlyozott és ezért költséghatékony vízgyűjtő-gazdálkodási beavatkozási terv kidolgozásában.
  http://www.catchmentbasedapproach.org/ |
| --- |

Stratégiai tervezés és együttműködésen alapuló munka a vízgyűjtők szintjén Angliában

Stratégiai tervezés és együttműködésen alapuló munka a vízgyűjtők szintjén Angliában

A vízgyűjtőalapú megközelítés a folyók vízgyűjtőjének szintjén folytatott, együttműködésre épülő munkát foglal magában, amelynek célja, hogy segítsen vízi környezeteink horizontális javításában. A helyi ismereteket és szakértelmet adó közösségi partnerségek a víz-keretirányelv szerinti több mint 100 angliai vízgyűjtő terület mindegyikén aktívak, ideértve a Walesbe is átnyúló területeket.

Országosan több mint 1 500 szervezet vesz részt a vízgyűjtőalapú megközelítésben, ideértve nem kormányzati szervezeteket, vízügyi vállalatokat, helyi önkormányzatokat, kormányhivatalokat, földtulajdonosokat, horgászegyesületeket, a gazdálkodók képviseleti szerveit, a tudományos köröket és a helyi vállalkozásokat.

A vízgyűjtőalapú megközelítést alkalmazó partnerségek előmozdítják a költséghatékony gyakorlati eredményeket a helyszínen, és több előnnyel járnak, például a vízminőség javításával, a biodiverzitás növelésével, az árvízkockázat csökkentésével, az éghajlatváltozással szembeni reziliencia elősegítésével és a közösségnek a helyi folyó iránti nagyobb elkötelezettségével. A partnerségek katalizátorként működnek a további források bevonzásában, és eddig némelyik az induló beruházás nyolcszorosát is elő tudta teremteni.

Sok kutatási projekt tudta már igazolni, hogy az önrendelkezésében támogatott, vízgyűjtőalapú partnerség, amely különböző érdekelteket és a vízgyűjtő területen belüli és annak szomszédságában dolgozó szakembereket tömöríti, felelős lehet a tervezésnek, a finanszírozásnak és az adott folyó és vízgyűjtő területe jó ökológiai egészsége megvalósításának koordinálásában.

Azt is megmutatták, hogy egy vízgyűjtő integrált, az érdekeltek vezette értékelése segíthet a kihívások átfogó megértésében, és ezt követően egy stratégiai, célirányos, kiegyensúlyozott és ezért költséghatékony vízgyűjtő-gazdálkodási beavatkozási terv kidolgozásában.

http://www.catchmentbasedapproach.org/

| CABA TUDÁSALAP

  A vízgyűjtőalapú megközelítés weboldalának célja, hogy megmutassa mindazt a kiváló munkát, amelyet a vízgyűjtőalapú partnerségek országszerte véghezvittek. A bevált gyakorlat megosztásával célunk az erőfeszítések megkettőzésének elkerülése és annak garantálása, hogy a CaBA-gazdák javára válik mindaz a tapasztalat, amelyet az évek során a vízgyűjtő-gazdálkodásban részt vevő személyek segítségével megszereztek. E weboldal célja végső soron, hogy elősegítse a CaBA partnerségek önrendelkezését azzal, hogy széles körű és változatos módszereket mutat nekik a részvételen alapuló vízgyűjtő-tervezésre és vízgyűjtő-gazdálkodásra. |
| --- |
| | | | |
| BEVONNI | FELHASZNÁLNI AZ ADATOKAT | TELJESÍTENI | MEGFIGYELNI |
| a vízgyűjtő terület érdekeltjeit, és tényleges partnerséget létrehozni | és bizonyítékokat az érdekeltek által vezetett vízgyűjtő-tervezés megalapozására | a célirányos és integrált vízgyűjtő-gazdálkodási beavatkozásokat | és modellezni a környezetet a javítások mérése érdekében |
| További információk | További információk | További információk | További információk |

CABA TUDÁSALAP

CABA TUDÁSALAP

A vízgyűjtőalapú megközelítés weboldalának célja, hogy megmutassa mindazt a kiváló munkát, amelyet a vízgyűjtőalapú partnerségek országszerte véghezvittek. A bevált gyakorlat megosztásával célunk az erőfeszítések megkettőzésének elkerülése és annak garantálása, hogy a CaBA-gazdák javára válik mindaz a tapasztalat, amelyet az évek során a vízgyűjtő-gazdálkodásban részt vevő személyek segítségével megszereztek. E weboldal célja végső soron, hogy elősegítse a CaBA partnerségek önrendelkezését azzal, hogy széles körű és változatos módszereket mutat nekik a részvételen alapuló vízgyűjtő-tervezésre és vízgyűjtő-gazdálkodásra.

Image

Image

Image

Image

BEVONNI

FELHASZNÁLNI AZ ADATOKAT

TELJESÍTENI

MEGFIGYELNI

a vízgyűjtő terület érdekeltjeit, és tényleges partnerséget létrehozni

és bizonyítékokat az érdekeltek által vezetett vízgyűjtő-tervezés megalapozására

a célirányos és integrált vízgyűjtő-gazdálkodási beavatkozásokat

és modellezni a környezetet a javítások mérése érdekében

További információk

További információk

További információk

További információk

5.   AZ ÉLŐHELYVÉDELMI IRÁNYELV SZERINTI VIZSGÁLATI ELJÁRÁS

AZ ÉLŐHELYVÉDELMI IRÁNYELV SZERINTI VIZSGÁLATI ELJÁRÁS

5.1.   Bevezetés

Bevezetés

Az EU természetvédelmi jogszabályai előírják, hogy bármely tervet vagy projektet, amely jelentős hatást gyakorolhat egy vagy több Natura 2000 területre, megfelelő vizsgálatnak kell alávetni az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében. Ez a fejezet lépésről lépésre leírja, hogy a megfelelő vizsgálatot miként kell lefolytatni különösen a vízenergiával kapcsolatos tervek és projektek esetében (45).

45

| 6. cikk (3) bekezdés



  Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.



  6. cikk (4) bekezdés



  Amennyiben a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának kedvezőtlen eredménye ellenére valamely elsődlegesen fontos, társadalmi vagy gazdasági jellegű közösségi érdekre figyelemmel – alternatív megoldás hiányában – mégis végre kell hajtani egy tervet vagy programot, a tagállam minden szükséges kiegyenlítő intézkedést megtesz a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot. |
| --- |

6. cikk (3) bekezdés

6. cikk (3) bekezdés

Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.

Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.

6. cikk (4) bekezdés

6. cikk (4) bekezdés

Amennyiben a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának kedvezőtlen eredménye ellenére valamely elsődlegesen fontos, társadalmi vagy gazdasági jellegű közösségi érdekre figyelemmel – alternatív megoldás hiányában – mégis végre kell hajtani egy tervet vagy programot, a tagállam minden szükséges kiegyenlítő intézkedést megtesz a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot.

Amennyiben a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának kedvezőtlen eredménye ellenére valamely elsődlegesen fontos, társadalmi vagy gazdasági jellegű közösségi érdekre figyelemmel – alternatív megoldás hiányában – mégis végre kell hajtani egy tervet vagy programot, a tagállam minden szükséges kiegyenlítő intézkedést megtesz a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot.

Mivel a Natura 2000 Európa legértékesebb és legveszélyeztetettebb élőhelyeit és fajait érinti, nyilvánvaló, hogy az ezekre a területekre valószínűleg jelentős negatív hatást gyakorló fejlesztések jóváhagyási eljárásai meglehetősen szigorúak kell legyenek ahhoz, hogy teljesülhessenek a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvben leírt általános célkitűzések. Ezért kiemelt figyelmet kell fordítani arra, hogy a döntések megalapozott tudományos információkon és szakértelmen alapuljanak. A jóváhagyási folyamat lassúságát sok esetben a rossz minőségű megfelelő vizsgálatok okozzák, amelyek megakadályozzák, hogy az illetékes hatóságok megítéljék egy terv vagy projekt hatásait.

Fontos nem összekeverni a környezeti hatásvizsgálatról és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelvek szerinti környezeti vizsgálatokat vagy a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése szerinti mentességi eljárást az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerint végzett megfelelő vizsgálattal. Noha ezeket a vizsgálatokat gyakran egymással párhuzamosan végzik, és azokat össze lehet hangolni, más-más céljaik vannak, és más-más környezeti szempontból elemzik a hatásokat. Így tehát, noha ideális esetben összehangolják őket, a többi eljárás nem helyettesítheti a megfelelő vizsgálatot és nem léphet annak helyébe.

A megfelelő vizsgálat elsősorban a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv által védett fajokra és élőhelytípusokra összpontosít, különösen pedig azokra a fajokra és élőhelyekre, amelyek tekintetében a Natura 2000 területet kijelölték. A 6. cikk (3) bekezdése szerinti megfelelő vizsgálat emiatt szűkebb körű, mint a víz-keretirányelv, a KHV- vagy az SKV-irányelv szerinti vizsgálat, hiszen csak a Natura 2000 területeken fellépő következményekre korlátozódik a területek védelmi célkitűzéseinek figyelembevételével.

megfelelő vizsgálat elsősorban a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv által védett fajokra és élőhelytípusokra összpontosít, különösen pedig azokra a fajokra és élőhelyekre, amelyek tekintetében a Natura 2000 területet kijelölték

Az egyes vizsgálati eljárások hatása is más és más. A megfelelő vizsgálat és a víz-keretirányelv esetében a végeredmény jogilag kötelező érvényű az illetékes hatóságra nézve, és meghatározza annak végső döntését. Ezért, ha a megfelelő vizsgálat megállapítja, hogy a mérséklő intézkedések bevezetése ellenére káros hatások fogják érni a Natura 2000 terület épségét, akkor a terv vagy a projekt csak abban az esetben hagyható jóvá, ha a 6. cikk (4) bekezdése szerinti feltételek teljesülnek.

5.2.   Mikor van szükség a 6. cikk szerinti eljárásra?

Mikor van szükség a 6. cikk szerinti eljárásra?

A valamely Natura 2000 területre valószínűleg jelentős hatást gyakorló tervekre vagy projektekre alkalmazandó eljárási és dologi biztosítékokat az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke tartalmazza.

Az eljárás céljai:

| — | a valamely Natura 2000 területre valószínűleg jelentős hatást gyakorló tervek vagy projektek következményeinek értékelése az adott terület védelmi célkitűzéseinek fényében; |
| --- | --- |

—

a valamely Natura 2000 területre valószínűleg jelentős hatást gyakorló tervek vagy projektek következményeinek értékelése az adott terület védelmi célkitűzéseinek fényében;

| — | annak ellenőrzése, hogy ezek a hatások hátrányosan befolyásolják-e a terület épségét; |
| --- | --- |

—

annak ellenőrzése, hogy ezek a hatások hátrányosan befolyásolják-e a terület épségét;

| — | mechanizmus biztosítása a káros hatással járó terv vagy projekt jóváhagyására, ha nincsenek kevésbé károsító alternatív megoldások és a tervre vagy projektre kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokból van szükség; |
| --- | --- |

—

mechanizmus biztosítása a káros hatással járó terv vagy projekt jóváhagyására, ha nincsenek kevésbé károsító alternatív megoldások és a tervre vagy projektre kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokból van szükség;

| — | ebben az esetben annak garantálása, hogy kiegyenlítő intézkedéseket hoznak a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében. |
| --- | --- |

—

ebben az esetben annak garantálása, hogy kiegyenlítő intézkedéseket hoznak a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében.

A 6. cikk (3) bekezdése számos feltételt tartalmaz arra vonatkozóan, hogy mikor van szükség megfelelő vizsgálatra. Ez az alábbiakat érinti:

| — | bármely terv vagy projekt; |
| --- | --- |

—

bármely terv vagy projekt;

| — | amelynek valószínűleg jelentős hatása lesz legalább egy Natura 2000 területre; |
| --- | --- |

—

amelynek valószínűleg jelentős hatása lesz legalább egy Natura 2000 területre;

| — | önmagában vagy más tervek vagy projektek részeként; |
| --- | --- |

—

önmagában vagy más tervek vagy projektek részeként;

| — | ám amely nem kapcsolódik közvetlenül a terület megőrző kezeléséhez. |
| --- | --- |

—

ám amely nem kapcsolódik közvetlenül a terület megőrző kezeléséhez.

Az irányelv nem magyarázza a „terv” és „projekt” fogalmak jelentését. Ehelyett a döntő tényező az, hogy valószínűleg jelentős hatással lesznek-e adott területre. Ezért a „projekt” kifejezést tágabban kell értelmezni, így abba beleértendők az építési munkák és a természeti környezetbe való minden más beavatkozás (46). Kiterjed azokra a projektekre is, amelyek egy meglévő vízerőmű helyreállítására, fejlesztésére, karbantartására vagy korszerűsítésére irányulnak, ha a megítélés szerint jelentős hatást gyakorolhatnak valamely Natura 2000 területre.

46

A területi hatályát tekintve a 6. cikk (3) bekezdése nem korlátozódik a Natura 2000 területeken végrehajtandó tervekre vagy projektekre; vonatkozik minden fejlesztésre bárhol egy Natura 2000 területen kívül, ha a fejlesztés valószínűleg jelentős hatást gyakorol a területre. Pusztán amiatt, hogy egy tervezett fejlesztés valamely Natura 2000 terület határain kívül esik, nem mentesíthető a 6. cikk (3) bekezdése szerinti megfelelő vizsgálat alól.

Így a vizsgálat szükségessége attól függ, hogy a fejlesztésnek valószínűleg van-e jelentős hatása egy Natura 2000 területre önmagában vagy más tervek vagy projektek részeként, tekintet nélkül arra, hogy a projektre a Natura 2000 területen belül vagy azon kívül kerül-e sor. Például egy olyan projekt, amely folyásirány szerint valamennyire egy Natura 2000 terület felett kerül végrehajtásra, a vízáramlás megzavarása, a hordalékszállítás megváltozása, a szennyezés vagy a fajok mozgásnak és vándorlásának akadályozása révén károsíthatja a lejjebb fekvő területek épségét. Ilyen esetekben a projektet alá kell vetni a 6. cikk (3) bekezdése szerinti vizsgálatnak.

tekintet nélkül arra, hogy a projektre a Natura 2000 területen belül vagy azon kívül kerül-e sor

Ez ideális esetben a határokon átnyúló valószínű hatások mérlegelését is magában foglalja. Ha egy adott országban végrehajtandó tervnek vagy projektnek, akár önmagában, akár más tervek vagy projektek részeként, valószínűleg jelentős hatása lesz egy másik országban található Natura 2000 területre, akkor a megfelelő vizsgálatnak a másik országban található Natura 2000 területek épségére gyakorolt hatásokat is értékelnie kell. Mindez összhangban van az espooi egyezménnyel, amelyet az Európai Unióban a KHV- és SKV-irányelv hajt végre.

5.3.   Lépésenkénti eljárás

Lépésenkénti eljárás

A 6. cikk (3) bekezdésében ismertetett eljárást lépésenként kell végrehajtani. Minden egyes lépés meghatározza, hogy szükség van-e további lépésre a folyamatban. Ha például az előzetes vizsgálat arra az eredményre jut, hogy a Natura 2000 területet nem fogják káros hatások érni, akkor a terv vagy a projekt további vizsgálatok nélkül jóváhagyható.

Az eljárás a következő lépéseket tartalmazza (lásd a folyamatábrát):

| — | Előzetes vizsgálat – ennek a kezdeti lépésnek a célja annak megállapítása, szükséges-e a terv vagy a projekt megfelelő vizsgálata, vagy sem. Ha nem lehet kizárni annak valószínűségét, hogy a terv vagy a projekt jelentős hatást gyakorol bármely Natura 2000 területre, megfelelő vizsgálatra van szükség. |
| --- | --- |

—

Előzetes vizsgálat – ennek a kezdeti lépésnek a célja annak megállapítása, szükséges-e a terv vagy a projekt megfelelő vizsgálata, vagy sem. Ha nem lehet kizárni annak valószínűségét, hogy a terv vagy a projekt jelentős hatást gyakorol bármely Natura 2000 területre, megfelelő vizsgálatra van szükség.

Előzetes vizsgálat

| — | Megfelelő vizsgálat – miután olyan döntés született, amelynek értelmében szükséges a megfelelő vizsgálat, meg kell kezdeni azoknak a lehetséges hatásoknak a részletes elemzését, amelyeket a terv vagy a projekt akár önmagában, akár pedig más terv vagy projekt részeként a Natura 2000 terület(ek) épségére a vonatkozó természetvédelmi célokra tekintettel esetlegesen gyakorolni fog. |
| --- | --- |

—

Megfelelő vizsgálat – miután olyan döntés született, amelynek értelmében szükséges a megfelelő vizsgálat, meg kell kezdeni azoknak a lehetséges hatásoknak a részletes elemzését, amelyeket a terv vagy a projekt akár önmagában, akár pedig más terv vagy projekt részeként a Natura 2000 terület(ek) épségére a vonatkozó természetvédelmi célokra tekintettel esetlegesen gyakorolni fog.

Megfelelő vizsgálat

| — | Döntéshozatal — ha a megfelelő vizsgálat nem igazolja, hogy nincsenek a természeti terület épségét érő káros hatások vagy bármilyen olyan káros hatás, amely mérsékelhető, az illetékes hatóságoknak el kell utasítaniuk a tervet vagy a projektet. Másfelől, ha a megfelelő vizsgálat igazolja, hogy nem érik káros hatások a Natura 2000 terület épségét, a projektet jóvá lehet hagyni. |
| --- | --- |

—

Döntéshozatal — ha a megfelelő vizsgálat nem igazolja, hogy nincsenek a természeti terület épségét érő káros hatások vagy bármilyen olyan káros hatás, amely mérsékelhető, az illetékes hatóságoknak el kell utasítaniuk a tervet vagy a projektet. Másfelől, ha a megfelelő vizsgálat igazolja, hogy nem érik káros hatások a Natura 2000 terület épségét, a projektet jóvá lehet hagyni.

Döntéshozatal

A 6. cikk (4) bekezdése kivételeket enged e főszabály alól. A terv vagy a projekt indítványozója kérheti, hogy a tervet vagy a projektet rendkívüli körülmények között hagyják jóvá, amennyiben a 6. cikk (4) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek.

A fentiekből egyértelmű, hogy ez a döntéshozatali folyamat az elővigyázatosság elvén alapul. A legfontosabb annak az objektív és megbízható bizonyítékokon alapuló igazolása, hogy a Natura 2000 területet nem fogják káros hatások érni; a terv vagy a projekt indítványozójának kell bizonyítania, hogy nem kerül sor káros hatásokra.

Ábra

Ábra

A 6. cikk (3) és (4) bekezdése szerinti eljárás folyamatábrája (az Európai Bizottság módszertani útmutatója alapján)

A 6. cikk (3) és (4) bekezdése szerinti eljárás folyamatábrája (az Európai Bizottság módszertani útmutatója alapján)

Eltérés a 6. cikk (4) bekez-dése szerint

Terv/projekt újratervezése

Az engedély akkor adhatóki, ha megfelelő kiegyenlítő intézkedéseket fogadnak el.

Megállapíthatók az emberi egészséggel vagy a biztonsággal kapcsolatos szempontok vagy fontos környezeti előnyök?

Fennállnak-e kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokok?

A kumulatív vagy a más tervekkel és/vagy projektekkel együttesen kifejtett hatások értékelése

Következmények értékelése az adott terület védelmi célkitűzéseinek fényében

Az engedély csak akkor adható meg kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokból, ha a Bizottság kedvező véle-ményt ad ki és megfelelő kiegyenlítő intézkedéseket fogadnak el

Található a területen elsődleges fontosságú élőhely vagy faj?

Nem

Az engedély nem adható meg

Léteznek-e alternatív megoldások?

Elháríthatók-e a negatív hatások, pl. mérséklő intézkedésekkel?

Az engedély megadható

Megállapítható, hogy a terv/projekt nem lesz káros hatással a terület épségére?

Megfelelő vizsgálat

Előzetes vizsgálat

Az engedély nem adható meg

Nem

Nem

Nem

Nem

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Nem

Nem

A tervnek/projektnek valószínűleg jelentős hatása lesz a területre?

A terv/projekt közvetlenül kapcsolódik, illetve nélkülözhetetlen a természetvédelmi terület kezeléséhez?

5.3.1.   Előzetes vizsgálat

Előzetes vizsgálat

A 6. cikk (3) bekezdése szerinti eljárás első lépése annak meghatározása, hogy valójában szükség van-e megfelelő vizsgálatra, vagyis hogy egy tervnek vagy projektnek valószínűsíthetően lesz-e jelentős hatása valamely Natura 2000 területre. Ha megfelelő biztonsággal megállapítható, hogy a terv vagy a projekt valószínűleg nem fejt majd ki jelentős hatást, sem önmagában, sem más tervek vagy projektek részeként, akkor további vizsgálat nélkül jóváhagyható.

valószínűsíthetően lesz-e jelentős hatása

nem

Ha azonban bármilyen kétség felmerül a hatások valószínűségét illetően, megfelelő vizsgálatot kell végezni, hogy ezek a potenciális hatások teljeskörűen elemezhetők legyenek. Ezt a Bíróság Waddenzee-ítélete (C-127/02) megerősítette, amelyben a Bíróság az alábbi következtetésre jutott: „a 6. cikk (3) bekezdésében előírt természetvédelmi célú mechanizmus »működésbe lépésének« nem feltétele az, hogy a szóban forgó tervről vagy projektről teljes bizonyossággal meg lehessen állapítani, hogy jelentős hatással van az érintett természeti területre, elégséges a puszta valószínűsége annak, hogy a szóban forgó terv ilyen hatásokkal járhat. Ha a [...] jelentős hatások bekövetkezésének elmaradása vonatkozásában kétség merül fel, [ilyen vizsgálatot kell végezni, mivel azzal] hatékony módon elkerülhetővé válik, hogy olyan terveket vagy projekteket engedélyezzenek, amelyek károsan befolyásolják az érintett természeti terület épségét, [és ezáltal] hozzájárul ahhoz, hogy megvalósuljon az [élőhelyvédelmi] irányelv [...] fő célja.”

„a 6. cikk (3) bekezdésében előírt természetvédelmi célú mechanizmus »működésbe lépésének« nem feltétele az, hogy a szóban forgó tervről vagy projektről teljes bizonyossággal meg lehessen állapítani, hogy jelentős hatással van az érintett természeti területre, elégséges a puszta valószínűsége annak, hogy a szóban forgó terv ilyen hatásokkal járhat. Ha a [...] jelentős hatások bekövetkezésének elmaradása vonatkozásában kétség merül fel, [

] hatékony módon elkerülhetővé válik, hogy olyan terveket vagy projekteket engedélyezzenek, amelyek károsan befolyásolják az érintett természeti terület épségét, [

] hozzájárul ahhoz, hogy megvalósuljon az

irányelv [...] fő célja.”

A megfelelő vizsgálat elvégzésével kapcsolatos végleges döntés okait fel kell jegyezni. Elegendő információt kell adni, amely alátámasztja a megfogalmazott következtetést.

| Környezetvédelmi engedély vízenergia-rendszer számára

  Az Egyesült Királyság kormánya elektronikus kérelmezési formanyomtatványt vezetett be –„Környezetvédelmi helyszíni audit ellenőrző listája vízenergia-rendszerek számára” néven –, hogy az előzetes vizsgálattal segítse a potenciális projekteket az előzetes tervezési szakaszban. Az ellenőrző lista segíti a kérelmezőket, hogy azonosítsák azokat az információkat, amelyeket meg kell adni az illetékes hatóságoknak, hogy azok teljes mértékben feltárhassák a javasolt vízenergia-rendszer hatásait, emellett lehetőséget biztosít számukra, hogy előzetes tanácsot kérjenek a tervezett projektről. Ezzel elkerülhető, hogy olyan projektekre fordítsanak időt és erőforrásokat, amelyek nem valószínű, hogy megkapják az engedélyt.
  A kérelmezőket kifejezetten felkérik, hogy töltsenek ki egy ellenőrző listát a következő kérdéseket érintően:






  1. | Vízkivétel és a vízhozam szabályozása |
| --- | --- |

Környezetvédelmi engedély vízenergia-rendszer számára

Környezetvédelmi engedély vízenergia-rendszer számára

Az Egyesült Királyság kormánya elektronikus kérelmezési formanyomtatványt vezetett be –„Környezetvédelmi helyszíni audit ellenőrző listája vízenergia-rendszerek számára” néven –, hogy az előzetes vizsgálattal segítse a potenciális projekteket az előzetes tervezési szakaszban. Az ellenőrző lista segíti a kérelmezőket, hogy azonosítsák azokat az információkat, amelyeket meg kell adni az illetékes hatóságoknak, hogy azok teljes mértékben feltárhassák a javasolt vízenergia-rendszer hatásait, emellett lehetőséget biztosít számukra, hogy előzetes tanácsot kérjenek a tervezett projektről. Ezzel elkerülhető, hogy olyan projektekre fordítsanak időt és erőforrásokat, amelyek nem valószínű, hogy megkapják az engedélyt.

A kérelmezőket kifejezetten felkérik, hogy töltsenek ki egy ellenőrző listát a következő kérdéseket érintően:

1.

Vízkivétel és a vízhozam szabályozása

| 2. | Védelem |
| --- | --- |

2.

Védelem

| 3. | Vízminőség |
| --- | --- |

3.

Vízminőség

| 4. | Biodiverzitás és halászat |
| --- | --- |

4.

Biodiverzitás és halászat

| 5. | Az árvízkockázat kezelése |
| --- | --- |

5.

Az árvízkockázat kezelése

| 6. | Hajózás |
| --- | --- |

6.

Hajózás

A kormány több útmutatót is kiadott, hogy támogassa a fejlesztőket a folyami vízenergia-rendszerekkel kapcsolatos kérelmezésben. E dokumentumok kifejtik a következőket:

| — | az Egyesült Királyság környezetvédelmi hivatala hogyan szabályozza a vízenergiát; |
| --- | --- |

—

az Egyesült Királyság környezetvédelmi hivatala hogyan szabályozza a vízenergiát;

| — | a megfontolandó környezeti kérdések; |
| --- | --- |

—

a megfontolandó környezeti kérdések;

| — | a rendszer megtervezésével kapcsolatos tanácsok; |
| --- | --- |

—

a rendszer megtervezésével kapcsolatos tanácsok;

| — | a szükséges engedélyek és jogosítványok kérelmezésének módja. |
| --- | --- |

—

a szükséges engedélyek és jogosítványok kérelmezésének módja.

https://www.gov.uk/government/publications/wr325-hydropower-schemes-environmental-site-audit-checklist

https://www.gov.uk/government/publications/good-practice-guidelines-to-the-environment-agency-hydropower-handbook

| 2. | Védelem |
| --- | --- |

2.

Védelem

További információ tekintetében lásd tanácsadó feljegyzésünket a következőkről:

Víz-keretirányelv, természetvédelem és örökség

IGEN

IGEN

NEM

NEM

A rendszer különleges tudományos érdeklődésre számot tartó területen belül van vagy valószínűleg érint ilyen területet?

(Lásd a 2a. feljegyzést)

A rendszer különleges természetmegőrzési területen belül van vagy valószínűleg érint ilyen területet?

(Lásd a 2b. feljegyzést)

A rendszer különleges madárvédelmi területen belül van vagy valószínűleg érint ilyen területet?

(Lásd a 2c. feljegyzést)

A rendszer nemzeti természetvédelmi területen belül van vagy valószínűleg érint ilyen területet?

(Lásd a 2d. feljegyzést)

A rendszer helyi természetvédelmi területen belül van vagy valószínűleg érint ilyen területet?

(Lásd a 2d. feljegyzést)

A rendszer rendkívüli természeti szépségű területen belül van?

(Lásd a 2e. feljegyzést)

A rendszer nemzeti parkon belül van?

(Lásd a 2f. feljegyzést)

A rendszer valószínűleg érint vízesést, nyilvános ösvényt, az örökség részét képező tájelemet vagy természetmegőrzési területet?

(Lásd a 2g. feljegyzést)

Végeztek hivatalos ökológiai felmérést a területen?

(Lásd a 2h. feljegyzést)

A rendszer figyelembe veszi a területen vagy a közelében élő védett fajokat?

(Lásd a 2i. feljegyzést)

5.3.2.   Megfelelő vizsgálat

Megfelelő vizsgálat

Ha eldőlt, hogy megfelelő vizsgálatra van szükség, a vizsgálatot azelőtt el kell végezni, hogy az illetékes hatóság eldöntené, hogy engedélyezze-e a tervet vagy projektet (a Bíróság C-127/02 ítélete szerint (47)). A „megfelelő vizsgálat” kifejezésben a „megfelelő” szó alapvetően azt jelenti, hogy a vizsgálatnak igazodnia kell a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvben megfogalmazott célhoz, vagyis azon fajok és élőhelytípusok védelméhez, amelyek tekintetében Natura 2000 területet jelöltek ki.

47

A „megfelelő” szó arra is utal, hogy a vizsgálatnak megfelelően alátámasztott következtetésre kell vezetnie. Ha a jelentés nem tartalmazza kellő részletességgel a Natura 2000 területre gyakorolt hatások értékelését, vagy nem szolgáltat kellő bizonyítékot annak egyértelmű eldöntéséhez, hogy a terület épségét érik-e káros hatások, akkor a vizsgálat nem teljesíti a célját, és nem tekinthető „megfelelőnek” a 6. cikk (3) bekezdésének alkalmazásában.

Ezt a Bíróság is megerősítette, amikor kimondta, hogy „Bár az IREALP (48)
  jelentése jelzi, hogy az állatvilágot fenyegető fő zavaró hatások a fészkeknek a fakivágás szakasza során történő elpusztításából, valamint az élőhelyek feldarabolásából adódnak, a jelentés ugyanakkor

  számos előzetes jellegű megállapítást tartalmaz, és azt a végleges következtetések hiánya jellemzi.

  A jelentés valójában a fokozatosan, különösen a projekt végrehajtásának folyamata során esetlegesen összegyűlő ismeretek és adatok alapján elvégzendő vizsgálatok fontosságát hangsúlyozza. A jelentés elkészítése ezenfelül alkalmat jelentett arra, hogy a tervezett műveletek környezetvédelmi mérlegének a javítására irányulóan egyéb javaslatokat terjesszenek elő.”

Bár az IREALP

48

jelentése jelzi, hogy az állatvilágot fenyegető fő zavaró hatások a fészkeknek a fakivágás szakasza során történő elpusztításából, valamint az élőhelyek feldarabolásából adódnak, a jelentés ugyanakkor

számos előzetes jellegű megállapítást tartalmaz, és azt a végleges következtetések hiánya jellemzi.

A jelentés valójában a fokozatosan, különösen a projekt végrehajtásának folyamata során esetlegesen összegyűlő ismeretek és adatok alapján elvégzendő vizsgálatok fontosságát hangsúlyozza. A jelentés elkészítése ezenfelül alkalmat jelentett arra, hogy a tervezett műveletek környezetvédelmi mérlegének a javítására irányulóan egyéb javaslatokat terjesszenek elő.

„Mindebből következően az IREALP jelentése szintén

  nem tekinthető

  a vitatott munkálatok által az IT 2040044. sz. különleges védelmi területre gyakorolt hatások

  megfelelő vizsgálatának

  .”„A fenti megfontolásokból következően mind a 2000-es tanulmány, mind a 2002-es jelentés hiányos,

  és egyik sem tartalmaz teljes, pontos és végleges, olyan jellegű megállapításokat és következtetéseket, amelyek minden észszerű tudományos kételyt eloszlatnának az érintett különleges védelmi területen tervezett munkálatoknak a hatásait illetően

  . Az ilyen jellegű megállapítások és következtetések azonban elengedhetetlenek lettek volna ahhoz, hogy az illetékes hatóságok a szükséges bizonyossággal rendelkezzenek az említett munkálatok engedélyezésére vonatkozó döntés meghozatalához.” (C-304/05, Bizottság kontra Olaszország, 46–73. pont.)

„Mindebből következően az IREALP jelentése szintén

nem tekinthető

a vitatott munkálatok által az IT 2040044. sz. különleges védelmi területre gyakorolt hatások

megfelelő vizsgálatának

.”„A fenti megfontolásokból következően mind a 2000

es tanulmány, mind a 2002

es jelentés hiányos,

és egyik sem tartalmaz teljes, pontos és végleges, olyan jellegű megállapításokat és következtetéseket, amelyek minden észszerű tudományos kételyt eloszlatnának az érintett különleges védelmi területen tervezett munkálatoknak a hatásait illetően

. Az ilyen jellegű megállapítások és következtetések azonban elengedhetetlenek lettek volna ahhoz, hogy az illetékes hatóságok a szükséges bizonyossággal rendelkezzenek az említett munkálatok engedélyezésére vonatkozó döntés meghozatalához.”

Bizottság

Olaszország

A Bíróság hangsúlyozta a legfrissebb tudományos ismeretek megfelelő vizsgálat során való felhasználásának a jelentőségét is, hogy az illetékes hatóságok kellő biztonsággal meg tudják állapítani, hogy a terület épségét nem érik káros hatások. A Bíróság kiemelte, hogy „az adott területre vonatkozó legújabb tudományos ismeretekre figyelemmel meg kell határozni a terv vagy projekt minden olyan részletét, amely önmagában, illetve más tervvel vagy projekttel együtt a fent megfogalmazott célkitűzésekre hatással lehet.” (C-127/02, 54. pont.)

legfrissebb tudományos ismeretek

„az adott területre vonatkozó legújabb tudományos ismeretekre figyelemmel meg kell határozni a terv vagy projekt minden olyan részletét, amely önmagában, illetve más tervvel vagy projekttel együtt a fent megfogalmazott célkitűzésekre hatással lehet.

A megfelelő vizsgálatnak külön ki kell térnie az alábbiakra:

| — | a projekt vagy terv részletes leírása, hogy megismerhető legyen annak mérete, léptéke és céljai; |
| --- | --- |

—

a projekt vagy terv részletes leírása, hogy megismerhető legyen annak mérete, léptéke és céljai;

| — | a Natura 2000 terület eredeti állapotának és védelmi célkitűzéseinek ismertetése; |
| --- | --- |

—

a Natura 2000 terület eredeti állapotának és védelmi célkitűzéseinek ismertetése;

| — | az esetlegesen előforduló valamennyi lehetséges hatás leírása; |
| --- | --- |

—

az esetlegesen előforduló valamennyi lehetséges hatás leírása;

| — | a projekt e jellemzői és azon fajok és élőhelytípusok ökológiai követelményei közötti kölcsönhatás elemzése, amelyek tekintetében a területet kijelölték, hogy azonosítani lehessen a terv vagy a projekt Natura 2000 területre gyakorolt hatását és e hatás jelentőségének mértékét; |
| --- | --- |

—

a projekt e jellemzői és azon fajok és élőhelytípusok ökológiai követelményei közötti kölcsönhatás elemzése, amelyek tekintetében a területet kijelölték, hogy azonosítani lehessen a terv vagy a projekt Natura 2000 területre gyakorolt hatását és e hatás jelentőségének mértékét;

| — | annak kifejtése, hogy ezeket a hatásokat hogyan kerülik el vagy mérséklik a lehetséges mértékben; |
| --- | --- |

—

annak kifejtése, hogy ezeket a hatásokat hogyan kerülik el vagy mérséklik a lehetséges mértékben;

| — | ütemterv és mechanizmusok megállapítása a mérséklő intézkedések kidolgozásához, végrehajtásához és felügyeletéhez; |
| --- | --- |

—

ütemterv és mechanizmusok megállapítása a mérséklő intézkedések kidolgozásához, végrehajtásához és felügyeletéhez;

| — | a hivatkozások jegyzéke valamennyi információforrás megjelölésével. |
| --- | --- |

—

a hivatkozások jegyzéke valamennyi információforrás megjelölésével.

Végezetül, a projekt indítványozója felelős a megfelelő vizsgálat megrendeléséért és annak információval való alátámasztásáért, továbbá annak garantálásáért, hogy a vizsgálat megfelelő minőségű legyen. A hatóságok felelősek a megfelelő vizsgálatban megadott adatok tisztességes és teljes értékeléséért és annak ellenőrzéséért, hogy a hatásokkal és jelentőségükkel kapcsolatos megállapítások helytállóak-e és hogy érik-e káros hatások a Natura 2000 területek épségét védelmi célkitűzéseik fényében.

A hatások értékelése az adott terület védelmi célkitűzéseinek fényében

A hatások értékelése az adott terület védelmi célkitűzéseinek fényében

Ahogy arról már szó volt, a vizsgálatnak a projekt vagy a terv adott természeti területen fellépő lehetséges hatásait a terület védelmi célkitűzései fényében kell értékelnie. A védelmi célkitűzés legalább arra irányul, hogy megelőzzék azon fajok és élőhelyek bármilyen károsodását, amelyek tekintetében a területet kijelölték.

Ha ambiciózusabb védelmi célkitűzéseket határoztak meg a 6. cikk (1) bekezdése szerint, a terv vagy a projekt hatásait az ambiciózusabb célkitűzések fényében kell értékelni. Ha például az a cél, hogy 8 éven belül egy bizonyos szintre visszaállítsák a jégmadár-populációt, vizsgálni kell, hogy a terv vagy a projekt akadályozza-e ezt a regenerációt, nem csak azt, hogy a jégmadár-populáció stabil marad-e.

| Natura 2000 egységes űrlapok

  Az egyes Natura 2000 területek tekintetében egységes űrlapokat állítottak össze. Ezek információt adnak a területen található élőhelyek kiterjedéséről, reprezentativitásáról és védettségi állapotáról, valamint átfogóan felmérik a terület védelmi szempontú értékét. Tájékoztatnak emellett az ott élő fajokról, pl. populáció, helyzet (őshonos, költő, telelő, vándorló) és állapot, valamint a terület érintett fajok szempontjából vett értékéről (49).

  A területen található élőhelyek és fajok védettségi állapota

  Egy faj vagy élőhely védettségi helyzete nem keverendő össze az említett faj vagy élőhely védettségi állapotával. A „védettségi helyzet” a faj vagy élőhely helyzetére utal az uniós természetes elterjedési területén, és csak magasabb (pl. nemzeti, biogeográfiai vagy uniós) szinten értékelhető. A „védettségi állapot” egy konkrét területen található bizonyos faj vagy élőhely állapotát írja le. Ha állapota gyenge, a hatóságok dönthettek úgy, hogy ambiciózusabb védelmi célkitűzéseket állapítanak meg az említett területen található e faj vagy élőhely vonatkozásában, ahelyett, hogy pusztán megakadályoznák annak károsodását.
  A tagállamok hatévente tesznek jelentést a területükön található fajok és élőhelyek védettségi helyzetéről az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikknek megfelelően. E nemzeti jelentések alapján a Bizottság összevont jelentést készít a fajok és élőhelyek biogeográfiai és uniós szintű védettségi helyzetéről (50).

  Natura 2000 kezelési tervek

  Jóllehet nem kötelezően, az élőhelyvédelmi irányelv azt ajánlja, hogy készüljenek kezelési tervek, amelyek meghatározzák a védelmi célkitűzéseket, az ezek adott természeti területen történő eléréséhez szükséges intézkedéseket, összhangban az ott található fajok és élőhelyek ökológiai követelményeivel. A kezelési tervek ezért felbecsülhetetlen információforrások a Natura 2000-ről (51). |
| --- |

Natura 2000 egységes űrlapok

Natura 2000 egységes űrlapok

Az egyes Natura 2000 területek tekintetében egységes űrlapokat állítottak össze. Ezek információt adnak a területen található élőhelyek kiterjedéséről, reprezentativitásáról és védettségi állapotáról, valamint átfogóan felmérik a terület védelmi szempontú értékét. Tájékoztatnak emellett az ott élő fajokról, pl. populáció, helyzet (őshonos, költő, telelő, vándorló) és állapot, valamint a terület érintett fajok szempontjából vett értékéről (49).

49

A területen található élőhelyek és fajok védettségi állapota

A területen található élőhelyek és fajok védettségi állapota

Egy faj vagy élőhely védettségi helyzete nem keverendő össze az említett faj vagy élőhely védettségi állapotával. A „védettségi helyzet” a faj vagy élőhely helyzetére utal az uniós természetes elterjedési területén, és csak magasabb (pl. nemzeti, biogeográfiai vagy uniós) szinten értékelhető. A „védettségi állapot” egy konkrét területen található bizonyos faj vagy élőhely állapotát írja le. Ha állapota gyenge, a hatóságok dönthettek úgy, hogy ambiciózusabb védelmi célkitűzéseket állapítanak meg az említett területen található e faj vagy élőhely vonatkozásában, ahelyett, hogy pusztán megakadályoznák annak károsodását.

A tagállamok hatévente tesznek jelentést a területükön található fajok és élőhelyek védettségi helyzetéről az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikknek megfelelően. E nemzeti jelentések alapján a Bizottság összevont jelentést készít a fajok és élőhelyek biogeográfiai és uniós szintű védettségi helyzetéről (50).

50

Natura 2000 kezelési tervek

Natura 2000 kezelési tervek

Jóllehet nem kötelezően, az élőhelyvédelmi irányelv azt ajánlja, hogy készüljenek kezelési tervek, amelyek meghatározzák a védelmi célkitűzéseket, az ezek adott természeti területen történő eléréséhez szükséges intézkedéseket, összhangban az ott található fajok és élőhelyek ökológiai követelményeivel. A kezelési tervek ezért felbecsülhetetlen információforrások a Natura 2000-ről (51).

51

A megfelelő vizsgálathoz szükséges információk összegyűjtése

A megfelelő vizsgálathoz szükséges információk összegyűjtése

A projekttel és a Natura 2000 területtel kapcsolatos összes szükséges információ összegyűjtése a megfelelő vizsgálat fontos kezdeti lépése. Ez általában iteratív folyamat. Ha az első kutatás és elemzés azt tárja fel, hogy az ismeretekben jelentős hiányosságok vannak, akkor további alapvető ökológiai és kutatási terepmunkára lehet szükség a meglévő adatok kiegészítése érdekében. Ahogyan arról korábban már szó volt, fontos, hogy a megfelelő vizsgálat az adott terület legújabb tudományos ismeretein alapuljon, hogy alkalmas legyen az érintett területen tervezett munkák hatásaival kapcsolatban felmerülő minden megalapozott tudományos kétely eloszlatására.

fontos, hogy a megfelelő vizsgálat az adott terület legújabb tudományos ismeretein alapuljon, hogy alkalmas legyen az érintett területen tervezett munkák hatásaival kapcsolatban felmerülő minden megalapozott tudományos kétely eloszlatására

A részletes felméréseknek és a terepmunkának azokra a fajokra és élőhelyekre kell összpontosítania, amelyek tekintetében a területet kijelölték, és amelyek érzékenyek a tervezett munkára. Az érzékenységüket a projekttevékenységek közötti lehetséges kölcsönhatások (típus, mérték, módszerek stb.), valamint az érintett élőhelyek és fajok (helyszín, ökológiai követelmények, létfontosságú területek, viselkedés stb.) figyelembevételével kell elemezni.

A helyszíni felméréseknek kellően átfogónak és hosszan tartónak kell lenniük ahhoz, hogy tekintetbe vegyék az évszakokkal, sőt évről évre esetleg jelentős mértékben megváltozó ökológiai állapotot. Egy bizonyos faj néhány téli napon keresztül tartó helyszíni megfigyelésével például nem ismerhetők meg annak élőhely-használati szokásai az év egyéb fontos szakaszaiban (pl. a vándorlás vagy a szaporodás időszakában).

A helyszíni felméréseknek kellően átfogónak és hosszan tartónak kell lenniük

A természetvédelmi hatóságokkal, tudományos szakértőkkel, tudósokkal és természetvédelmi szervezetekkel a projekt korai szakaszában folytatott konzultáció abban is segít, hogy teljes képet lehessen kialakítani a területről, az ott található fajokról/élőhelyekről és az elemzendő hatásoktól. E különböző szervek ugyancsak tájékoztatni tudnak a területtel és az ott található, uniós védelmet élvező fajokkal és élőhelyekkel kapcsolatos újabb adatokról, továbbá arról, hogy milyen további alapfelméréseket és helyszíni kutatásokat kell elvégezni a projekt valószínű hatásainak értékeléséhez.

A káros hatások azonosítása

A káros hatások azonosítása

Az összes alapadat összegyűjtése után következhet a terv vagy a projekt adott Natura területen fellépő következményeinek vizsgálata. A vízerőmű-projektek potenciális káros hatásainak 3. fejezet szerinti leírása segíthet annak azonosításában, hogy milyen típusú hatásokra kell odafigyelni. Nyilvánvaló, hogy minden egyes projekt hatásai sajátosak, és azokat eseti alapon kell elbírálni. Ez összhangban áll a fenti Waddenzee-ítélettel (lásd fent): „az adott terv vagy projekt által gyakorolt lehetséges hatások jelentőségét, az adott tervhez vagy projekthez kötődő jövőbeli hatásokat is mérlegelve, az érintett terv vagy projekt egyedi környezeti jellemzőinek és feltételeinek figyelembevételével kell megítélni.”

hogy minden egyes projekt hatásai sajátosak, és azokat eseti alapon kell elbírálni

az adott terv vagy projekt által gyakorolt lehetséges hatások jelentőségét, az adott tervhez vagy projekthez kötődő jövőbeli hatásokat is mérlegelve, az érintett terv vagy projekt egyedi környezeti jellemzőinek és feltételeinek figyelembevételével kell megítélni

Az első lépés annak teljes körű elemzése, hogy melyek lehetnek a potenciálisan érintett, és ezért további mélységi vizsgálat alá vonandó uniós védett fajok vagy élőhelyek az egyes természeti területeken belül, amelyek tekintetében a területet kijelölték. Ez azért fontos, mert minden fajnak és élőhelytípusnak saját ökológiai életciklusa és védelmi követelményei vannak. Az ezekre gyakorolt hatások területről területre eltérhetnek védettségi állapotuktól és az adott terület alapvető ökológiai állapotától függően. A vizsgálatnak minden egyes azonosított hatás esetében meg kell határoznia annak nagyságrendjét, jellegét, mértékét, időtartamát, intenzitását és időpontját.

Maga a megfelelő vizsgálat a terv vagy a projekt azon vonatkozásainak elemzéséről szól, amelyek következményekkel járhatnak a területre nézve. Ezeket sorban meg kell vizsgálni (tehát pl. nem csak a megépítendő duzzasztógátat, de az új csatlakozó utakat és bármely más, a gát tekintetében tervezett infrastruktúrát). A potenciális hatásokat szintén mérlegelni kell azon fajok és élőhelytípusok vonatkozásában, amelyek tekintetében a területet kijelölték (ezekre gyakran „célelemekként” vagy „elemekként” hivatkoznak). A különböző elemekre gyakorolt hatásokat együttesen kell figyelembe venni és egymáshoz való viszonyulásuk szerint, hogy azonosítani lehessen a köztük lévő kölcsönhatásokat is.

a terv vagy a projekt azon vonatkozásainak elemzéséről

A TERÜLET ÉPSÉGÉT ÉRINTŐ MARADÉKHATÁSOK MEGHATÁROZÁSA

INFORMÁCIÓGYŰJTÉS MÁS TERVEKRŐL ÉS PROJEKTEKRŐL,

hogy értékelnilehessen a kumulatív hatásokat

VIZSGÁLATI TERÜLET MEGHATÁROZÁSA

MEGELŐZŐ ÉS MÉRSÉKLŐ INTÉZKEDÉSEK AZONOSÍTÁSA/VIZSGÁLATA

a hatások elhárítása vagy nem jelentős szintre csökkentése

MONITORINGPROGRAM MEGTERVEZÉSE

A MEGLÉVŐ INFORMÁCIÓ ÖSSZEGYŰJTÉSE, ÉS TOVÁBBI HELYSZÍNI VIZSGÁLATOK ÉS FELMÉRÉSEK VÉGZÉSE IGÉNY SZERINT

A HATÁSOK ÉS JELENTŐSÉGÜK ÉRTÉKELÉSE

a célzott élőhelytípusok, a fajokélőhelyei és a fajok, továbbá aterület ökológiai struktúrája ésfunkciója vonatkozásában

A VIZSGÁLAT SORÁN FIGYELEMBE VEENDŐ ÖKOLÓGIAI JELLEMZŐK AZONOSÍTÁSA

A projekt intézkedései által a jelen lévő fajokra és élőhelyekre gyakorolt potenciális hatás elemzése

KONZULTÁCIÓ AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOKKAL ÉS AZ ÉRDEKELT FELEKKEL

A NATURA 2000 TERÜLET(EK) VÉDELMI CÉLKITŰZÉSEINEK AZONOSÍTÁSA

A megfelelő vizsgálat részeként teendő lépések (kiigazított változat, Európa Bizottság, 2014)

Bár a középpontban azok az uniós érdekeltségű fajok és élőhelyek állnak, amelyek a kijelölés alapját képezték, nem szabad elfelejteni, hogy ezek a célelemek más fajokkal és élőhelyekkel, valamint a fizikai környezettel is komplex kölcsönhatásban állnak. Ezért fontos, hogy az ökoszisztéma struktúrájának, működésének és dinamikájának valamennyi alkotóelemét vizsgálják. Ezen alkotóelemek bármelyikének megváltozása, legyen az akármilyen csekély is, negatív hatást gyakorolhat a jelen lévő élőhelytípusokra és fajokra is.

A hatásokat a lehető legpontosabban előre kell jelezni, ezen előrejelzések alapjának egyértelműnek kell lennie, és azt fel kell jegyezni a megfelelő vizsgálatban (tehát egyértelmű magyarázatot kell adni a hatások előrejelzésében a bizonyosság fokára, mivel ez kulcsfontosságú — a vizsgálatnak el kell döntenie, hogy a hatásokhoz nem férhet megalapozott tudományos kétség). Más hatásvizsgálatokhoz hasonlóan a megfelelő vizsgálatot itt is strukturáltan kell elvégezni, hogy az előrejelzések a lehető legobjektívebbek lehessenek, ehhez számszerűsíthető kritériumokat felhasználva. Így egyszerűbbé válik az előre jelzett hatások elhárítását vagy elhanyagolható szintre való csökkentését elősegítő mérséklő intézkedések megtervezése.

A hatásokat a lehető legpontosabban előre kell jelezni, ezen előrejelzések alapjának egyértelműnek kell lennie, és azt fel kell jegyezni a megfelelő vizsgálatban

Végezetül, a potenciális hatások értékelésekor fontos szem előtt tartani, hogy azok a vízenergia-fejlesztés bármelyik szakaszában megjelenhetnek, az induló építéstől az üzemeltetésig és irányításig, és később az átalakítás és a leszerelés során. Ezek a hatások lehetnek átmenetiek vagy tartósak, vagy kumulatívak, helyben vagy távolabb is jelentkezhetnek, és a projektciklus különböző fázisaiban léphetnek fel.

| A hatások előrejelzésének leggyakoribb módszerei

  A megfelelő vizsgálatnak a bevált technikákkal és módszerekkel kell megbecsülnie a hatások mértékét.






  — | Közvetlen mérések végezhetők, például az eltűnt vagy érintett élőhelyek területét, a fajok populációiban, élőhelyeiben és közösségeiben bekövetkező veszteség arányát illetően. |
| --- | --- |

A hatások előrejelzésének leggyakoribb módszerei

A hatások előrejelzésének leggyakoribb módszerei

A megfelelő vizsgálatnak a bevált technikákkal és módszerekkel kell megbecsülnie a hatások mértékét.

—

Közvetlen mérések végezhetők, például az eltűnt vagy érintett élőhelyek területét, a fajok populációiban, élőhelyeiben és közösségeiben bekövetkező veszteség arányát illetően.

Közvetlen mérések

| — | Folyamatábrák, hálózatok és rendszerábrák azonosíthatják a közvetlen hatások láncolatait; a közvetett hatások elnevezése – kiváltási módjuktól függően – másodlagos, harmadlagos stb. hatás. A rendszerábrákkal a hálózatokhoz képest rugalmasabban ábrázolhatók a kölcsönhatások. |
| --- | --- |

—

Folyamatábrák, hálózatok és rendszerábrák azonosíthatják a közvetlen hatások láncolatait; a közvetett hatások elnevezése – kiváltási módjuktól függően – másodlagos, harmadlagos stb. hatás. A rendszerábrákkal a hálózatokhoz képest rugalmasabban ábrázolhatók a kölcsönhatások.

Folyamatábrák, hálózatok és rendszerábrák

| — | Számszerű előrejelzési modellek, amelyekkel matematikailag levezethető előrejelzések készíthetők a hatások erejére és irányára vonatkozó adatok és feltételezések alapján. A modellekből olyan előrejelzések adódhatnak, amelyek összhangban vannak a múltbeli és jelenlegi adatokkal (trendelemzés, forgatókönyvek, más releváns helyszínekről származó információk átültetésére alkalmas analógiák), továbbá intuitív előrejelzések. A normatív modellezési megközelítések a kívánt eredménytől visszafelé haladva azt vizsgálják, hogy a tervezett projekt alkalmas-e ezen célok elérésére. A prediktív modellezésnek gyakran van kiemelt szerepe, mivel a főbb hatások sokszor a hidromorfológiai struktúrák megváltozásából adódnak, amelyek módosítják az üledékképződést, és ezáltal súlyos következményekkel járhatnak a víz alatti élőlényekre. |
| --- | --- |

—

Számszerű előrejelzési modellek, amelyekkel matematikailag levezethető előrejelzések készíthetők a hatások erejére és irányára vonatkozó adatok és feltételezések alapján. A modellekből olyan előrejelzések adódhatnak, amelyek összhangban vannak a múltbeli és jelenlegi adatokkal (trendelemzés, forgatókönyvek, más releváns helyszínekről származó információk átültetésére alkalmas analógiák), továbbá intuitív előrejelzések. A normatív modellezési megközelítések a kívánt eredménytől visszafelé haladva azt vizsgálják, hogy a tervezett projekt alkalmas-e ezen célok elérésére. A prediktív modellezésnek gyakran van kiemelt szerepe, mivel a főbb hatások sokszor a hidromorfológiai struktúrák megváltozásából adódnak, amelyek módosítják az üledékképződést, és ezáltal súlyos következményekkel járhatnak a víz alatti élőlényekre.

Számszerű előrejelzési modellek

| — | A populációszintű vizsgálatok ideálisak például a madár-, denevér- vagy tengeriemlős-fajokra gyakorolt populációs szintű hatások meghatározására. |
| --- | --- |

—

A populációszintű vizsgálatok ideálisak például a madár-, denevér- vagy tengeriemlős-fajokra gyakorolt populációs szintű hatások meghatározására.

A populációszintű vizsgálatok

| — | Földrajzi információs rendszerek (GIS), amelyeket térbeli kapcsolati modellek, például a fizikai korlátokat bemutató ábrák készítésére vagy az érzékeny területeknek, illetve az eltűnő élőhelyek helyszíneinek feltérképezésére használnak. A GIS-rendszerek egyesítik magukban a számítógépes térképészetet, a térképadatok tárolását és a különféle jellemzőket – mint például a területhasználatot vagy a lejtőket – tároló adatbázis-kezelő rendszereket. A GIS-rendszerek lehetővé teszik a tárolt változók gyors megjelenítését, egyesítését és elemzését. |
| --- | --- |

—

Földrajzi információs rendszerek (GIS), amelyeket térbeli kapcsolati modellek, például a fizikai korlátokat bemutató ábrák készítésére vagy az érzékeny területeknek, illetve az eltűnő élőhelyek helyszíneinek feltérképezésére használnak. A GIS-rendszerek egyesítik magukban a számítógépes térképészetet, a térképadatok tárolását és a különféle jellemzőket – mint például a területhasználatot vagy a lejtőket – tároló adatbázis-kezelő rendszereket. A GIS-rendszerek lehetővé teszik a tárolt változók gyors megjelenítését, egyesítését és elemzését.

Földrajzi információs rendszerek

| — | A korábbi hasonló vízenergia-projektekből származó információk hasznosak lehetnek, különösen akkor, ha számszerű előrejelzéseket készítettek, és azokat a gyakorlatban is ellenőrizték. |
| --- | --- |

—

A korábbi hasonló vízenergia-projektekből származó információk hasznosak lehetnek, különösen akkor, ha számszerű előrejelzéseket készítettek, és azokat a gyakorlatban is ellenőrizték.

A korábbi hasonló vízenergia-projektekből származó információk

| — | Szakértői vélemények és értékelések, amelyek hasonló projektekkel kapcsolatos korábbi tapasztalatokon és egyeztetéseken alapulnak, illetve a területre vonatkozó tapasztalatokkal és ismeretekkel rendelkező helyi szakértőktől szerezhetők meg. |
| --- | --- |

—

Szakértői vélemények és értékelések, amelyek hasonló projektekkel kapcsolatos korábbi tapasztalatokon és egyeztetéseken alapulnak, illetve a területre vonatkozó tapasztalatokkal és ismeretekkel rendelkező helyi szakértőktől szerezhetők meg.

Szakértői vélemények és értékelések

| — | Leírás és összefüggések keresése: a fizikai tényezők (pl. vízháztartás, áramlás, rétegek) közvetlen összefüggésben állhatnak a fajok eloszlásával és abundanciájával. Ha a jövőbeli fizikai feltételek előrejelezhetők, akkor ennek alapján előre megjósolható az élőhelyek és populációk jövőbeli alakulása, illetve a fajok és élőhelyek reakciói. |
| --- | --- |

—

Leírás és összefüggések keresése: a fizikai tényezők (pl. vízháztartás, áramlás, rétegek) közvetlen összefüggésben állhatnak a fajok eloszlásával és abundanciájával. Ha a jövőbeli fizikai feltételek előrejelezhetők, akkor ennek alapján előre megjósolható az élőhelyek és populációk jövőbeli alakulása, illetve a fajok és élőhelyek reakciói.

Leírás és összefüggések keresése:

| — | Kapacitáselemzések végzésével azonosítható az a terhelési határérték, amely alatt a populációk és az ökoszisztéma funkciói fenntarthatók. Ennek keretében meghatározásra kerülnek az esetleges korlátozó tényezők, és matematikai egyenletek segítségével jellemzik az erőforrás vagy a rendszer kapacitását az egyes korlátozó tényezőkből következő határértékek alapján. |
| --- | --- |

—

Kapacitáselemzések végzésével azonosítható az a terhelési határérték, amely alatt a populációk és az ökoszisztéma funkciói fenntarthatók. Ennek keretében meghatározásra kerülnek az esetleges korlátozó tényezők, és matematikai egyenletek segítségével jellemzik az erőforrás vagy a rendszer kapacitását az egyes korlátozó tényezőkből következő határértékek alapján.

Kapacitáselemzések

Módszertani útmutató az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) és (4) bekezdésének rendelkezéseihez.

Módszertani útmutató az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) és (4) bekezdésének rendelkezéseihez.

A potenciális kumulatív hatások vizsgálata

A potenciális kumulatív hatások vizsgálata

A kumulatív hatások a vizsgálat döntő fontosságú részét képezik. Ez nemcsak jogszabályi követelmény, hanem jelentős kihatásokkal jár a tervre vagy a projektre nézve, illetve más olyan tervekre és projektekre, amelyeket ugyanazon a területen terveznek. Különösen igaz ez a vízenergia esetén, ahol még a kis létesítmények kumulatív hatásai is elfogadhatatlanul nagyok lehetnek.

A kumulatív hatások a vizsgálat döntő fontosságú részét képezik.

Több, külön-külön csekély mértékű hatás, amely önmagában jelentéktelen lehet, együttesen már jelentős következményekkel járhat. A 6. cikk (3) bekezdése ezt úgy kezeli, hogy a más tervek vagy projektek hatásainak együttesét veszi figyelembe. Nem határozza meg, hogy mely más tervek vagy projektek tartoznak e rendelkezés hatálya alá, de egyértelmű, hogy itt figyelembe kell venni a lezárult és jóváhagyott terveket vagy projekteket (azaz a már meglévő infrastruktúrákat). Itt hasznosak lehetnek a víz-keretirányelv szerinti vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben rendelkezésre álló információk, ahogy bármilyen, az adott Natura 2000 terület vonatkozásában kidolgozott kezelési terv is.

Figyelembe kell venni azt, hogy a javasolt tervek és projektek mérlegelése során a tagállamok nem élhetnek vélelmekkel más hasonló, jövőben javasolandó tervek vagy projektek kapcsán. Éppen ellenkezőleg: ha egy adott területen már jóváhagytak egy vagy több projektet, az csökkentheti az ökológiai tűréshatárt az adott területen végrehajtandó jövőbeni tervek vagy projektek tekintetében.

Ha például egymást követően több vízerőműprojektet terjesztenek elő a Natura 2000 területeken belül vagy azok körül, az első projekt vizsgálata ugyan juthat arra a következtetésre, hogy az nem érinti károsan a területet, de a második vagy harmadik projektet nem feltétlenül hagyják jóvá hatásaik miatt, mivel ezek a korábbi projekt hatásaival együttesen elegek lesznek ahhoz, hogy káros hatást gyakoroljanak a terület épségére.

Ezzel összefüggésben fontos stratégiailag és együttesen megvizsgálni egy észszerűen nagy kiterjedésű földrajzi terület vízenergia-projektjeit, és nem csak egyedi, elszigetelt projektként tekinteni rájuk. A kumulatív hatások vizsgálata során figyelembe kell venni minden vízerőművet és más fejlesztést a vízgyűjtő területen, függetlenül attól, hogy Natura 2000 területen helyezkednek-e el vagy sem.

A kumulatív hatások azonosításának feladatát ideális esetben a megfelelő hatóságokkal konzultálva kell ellátni, amelyek más, figyelembe veendő tervről és projektről is hozzáférnek információhoz. A víz-keretirányelv vízgyűjtő-gazdálkodási terveiben foglalt információt is át kell tekinteni, mivel az tájékoztatást ad a teljes vízgyűjtő vízi környezetét érő terhelésekről és hatásokról.

A potenciális kumulatív hatásokat megbízható alapadatok segítségével kell értékelni, és nem szabad pusztán minőségi kritériumokra támaszkodni. E hatásokat az átfogó vizsgálat elválaszthatatlan részeként kell értékelni, és nem csak a vizsgálati folyamat végén utólagos megfontolásként.

A hatások jelentőségének meghatározása

A hatások jelentőségének meghatározása

A hatások azonosítását követően (lásd még a 4.7. pontot), meg kell becsülni azok jelentőségét (52) a területen található fajok és élőhelyek tekintetében, a terület védelmi célkitűzéseit szem előtt tartva.

52

A jelentőség értékeléséhez a következő paraméterek mérlegelhetők:

| — | A célelem kvantitatív paraméterei (azaz a faj vagy élőhelytípus, amelynek tekintetében a területet kijelölték): például, hogy mekkora élőhely tűnik el az adott faj vagy élőhelytípus esetében. Egyes esetekben még az adott Natura 2000 területen belüli önálló egységeknek vagy az előfordulási területek kis százalékának eltűnése is jelentős hatásnak minősül (pl. elsődleges fontosságú élőhelytípusok és fajok esetében). Más esetekben magasabb lehet a jelentőségi határérték. Mindez itt is a fajoktól és az élőhelytípusoktól, azok adott területen fennálló védettségi állapotától, valamint hosszú távú kilátásaiktól függ. |
| --- | --- |

—

A célelem kvantitatív paraméterei (azaz a faj vagy élőhelytípus, amelynek tekintetében a területet kijelölték): például, hogy mekkora élőhely tűnik el az adott faj vagy élőhelytípus esetében. Egyes esetekben még az adott Natura 2000 területen belüli önálló egységeknek vagy az előfordulási területek kis százalékának eltűnése is jelentős hatásnak minősül (pl. elsődleges fontosságú élőhelytípusok és fajok esetében). Más esetekben magasabb lehet a jelentőségi határérték. Mindez itt is a fajoktól és az élőhelytípusoktól, azok adott területen fennálló védettségi állapotától, valamint hosszú távú kilátásaiktól függ.

| — | A célelem minőségi paraméterei: a kvantitatív paraméterektől függetlenül a hatások jelentőségének figyelembe kell vennie a célelem előfordulásának minőségét. Ez lehet például:






  — | egy adott régió/ország egyetlen olyan területe, ahol a célelem megtalálható (előfordulhat, hogy az adott célelem egy bizonyos természeti területen nagy számban fordul elő, de ez az egyetlen olyan hely, ahol előfordul és védelmet élvez); |
| --- | --- | --- |

—

A célelem minőségi paraméterei: a kvantitatív paraméterektől függetlenül a hatások jelentőségének figyelembe kell vennie a célelem előfordulásának minőségét. Ez lehet például:

—

egy adott régió/ország egyetlen olyan területe, ahol a célelem megtalálható (előfordulhat, hogy az adott célelem egy bizonyos természeti területen nagy számban fordul elő, de ez az egyetlen olyan hely, ahol előfordul és védelmet élvez);

| — | az adott faj fontos előfordulási területe (pl. kulcsfontosságú előfordulási terület, reprezentatív állományok nagyobb területei stb.); |
| --- | --- |

—

az adott faj fontos előfordulási területe (pl. kulcsfontosságú előfordulási terület, reprezentatív állományok nagyobb területei stb.);

| — | olyan terület, ahol az adott faj aktuális elterjedési tartományának a határán található (szem előtt tartva az éghajlatváltozás jövőbeli valószínű hatásait). |
| --- | --- |

—

olyan terület, ahol az adott faj aktuális elterjedési tartományának a határán található (szem előtt tartva az éghajlatváltozás jövőbeli valószínű hatásait).

| — | A terület jelentősége fajbiológiai szempontból, például szaporodási területként (költőhely, ívóhely stb.); táplálkozási élőhelyként; búvóhelyként; vándorlási útvonalként vagy útmegszakításra szolgáló helyként. |
| --- | --- |

—

A terület jelentősége fajbiológiai szempontból, például szaporodási területként (költőhely, ívóhely stb.); táplálkozási élőhelyként; búvóhelyként; vándorlási útvonalként vagy útmegszakításra szolgáló helyként.

| — | A célelemeknek és ennélfogva a terület épségének fenntartásához szükséges ökológiai funkciók és struktúrák. |
| --- | --- |

—

A célelemeknek és ennélfogva a terület épségének fenntartásához szükséges ökológiai funkciók és struktúrák.

Ha kétség vagy véleménykülönbség merül fel a jelentőségi szinttel kapcsolatban, érdemes széles körű egyetértésre törekedni a megfelelő szakértőkkel, pl. az érintett célelem vonatkozásában jártassággal rendelkező regionális és/vagy országos szakemberekkel, hogy konszenzus alakuljon ki ez alapján.

A természeti terület épségében bekövetkező változás megállapítása

A természeti terület épségében bekövetkező változás megállapítása

A projekt várható hatásainak a lehető legpontosabb előrejelzése, e hatások jelentőségének értékelése és valamennyi lehetséges mérséklő intézkedés feltárása után a megfelelő vizsgálatnak következtetést kell levonnia a tekintetben, hogy a hatások hátrányosan befolyásolják-e majd a Natura 2000 terület épségét.

Az „épség” szón kifejezetten az ökológiai épség értendő. A „terület épsége” célszerűen úgy definiálható, mint az ökológiai struktúra, a funkció és az ökológiai folyamatok összessége a teljes terület vonatkozásában, illetve azon fajok élőhelyei, élőhelyrendszerei és/vagy populációi vonatkozásában, amelyek céljára a területet kijelölték. Egy terület épsége akkor tekinthető magas szintűnek, ha a terület eredeti védelmi célkitűzései kapcsán teljesülnek a várakozások, a változó körülmények között működésbe lépő öngyógyító és önmegújító mechanizmusok fennmaradnak, és csak minimális mértékű külső kezelési tevékenység szükséges.

az ökológiai épség

Ha egy terv vagy projekt csak az adott terület esztétikai látványára gyakorol káros hatást, vagy nem azokra az élőhelytípusokra vagy fajokra fejt ki jelentős hatást, amelyek számára a területet Natura 2000 területnek kijelölték, akkor az nem minősül a 6. cikk (3) bekezdése szerinti káros hatásnak. Másrészről azonban, ha valamely olyan fajt vagy élőhelytípust, amelynek tekintetében a területet kijelölték, jelentős hatás ér, akkor a terület épsége is szükségszerűen károsan érintett.

ha valamely olyan fajt vagy élőhelytípust, amelynek tekintetében a területet kijelölték, jelentős hatás ér, akkor a terület épsége is szükségszerűen károsan érintett.

A „terület épsége” kifejezés arra utal, hogy a középpontban az adott terület áll. Így adott területnek vagy részének károsodása nem indokolható azzal, hogy az ott található élőhelytípusok és fajok védettségi helyzete a tagállam európai területén így is kedvező marad.

A gyakorlatban a terület épségének értékelése során különösen annak meghatározására kell összpontosítani, hogy a projekt megakadályozza-e a terület védelmi célkitűzéseinek elérését, és:

| — | okoz-e változásokat a célelemek számára szükséges jelentős ökológiai funkciókban (azaz azon fajok vagy élőhelyek vonatkozásában, amelyek számára a területet kijelölték); |
| --- | --- |

—

okoz-e változásokat a célelemek számára szükséges jelentős ökológiai funkciókban (azaz azon fajok vagy élőhelyek vonatkozásában, amelyek számára a területet kijelölték);

| — | jelentősen csökkenti-e az élőhelytípusok elterjedési területét (még a rosszabb minőségű élőhelyekét is) vagy a területen belül célelemeket képező fajok populációinak életképességét; |
| --- | --- |

—

jelentősen csökkenti-e az élőhelytípusok elterjedési területét (még a rosszabb minőségű élőhelyekét is) vagy a területen belül célelemeket képező fajok populációinak életképességét;

| — | csökkenti-e a terület sokféleségét; |
| --- | --- |

—

csökkenti-e a terület sokféleségét;

| — | a terület szétaprózódásához vezet-e; |
| --- | --- |

—

a terület szétaprózódásához vezet-e;

| — | a terület valamely olyan fontos jellemzőjének eltűnéséhez vagy csökkenéséhez vezet-e (pl. fával való borítottság, rendszeres éves áradás), amelytől a célelem állapota függ; |
| --- | --- |

—

a terület valamely olyan fontos jellemzőjének eltűnéséhez vagy csökkenéséhez vezet-e (pl. fával való borítottság, rendszeres éves áradás), amelytől a célelem állapota függ;

| — | a célfajok körében elhulláshoz vezet-e. |
| --- | --- |

—

a célfajok körében elhulláshoz vezet-e.

Intézkedések bevezetése a káros hatások elhárítására

Intézkedések bevezetése a káros hatások elhárítására

Ha egy vízenergia-fejlesztési terv vagy projekt élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti vizsgálata során több káros hatást azonosítanak egy Natura 2000 terület vonatkozásában, a tervet vagy projektet nem utasítják el automatikusan. A potenciális hatások súlyosságától függően lehetőség van (további) mérséklő intézkedések bevezetésére, amelyek megszüntetik ezeket a hatásokat, vagy legalábbis jelentőségüket csökkentik, ha ilyen védintézkedéseket maga a projekt nem tartalmaz.

| A mérséklés megközelítése | Preferencia |
| --- | --- |
| A hatás elkerülése a forrásnál | Legmagasabb | |
| A hatás csökkentése a forrásnál | |
| A hatás enyhítése a helyszínen | |
| A hatás enyhítése a befogadó területen | Legalacsonyabb |

A mérséklés megközelítése

Preferencia

A hatás elkerülése a forrásnál

Legmagasabb

Image

A hatás csökkentése a forrásnál

A hatás enyhítése a helyszínen

A hatás enyhítése a befogadó területen

Legalacsonyabb

A mérséklő intézkedések azonosítását, csakúgy, mint magát a hatásvizsgálatot az érintett fajok/élőhelyek beható ismerete alapján kell elvégezni, az indítványozó, az illetékes hatóság és a természetvédelmi szakértők közötti párbeszéd útján.

A mérséklő intézkedések azonosítását, csakúgy, mint magát a hatásvizsgálatot az érintett fajok/élőhelyek beható ismerete alapján kell elvégezni

A mérséklő intézkedések a vízenergiával kapcsolatos terv vagy projekt méretének, helyszínének, kialakításának és az általa alkalmazott technológiának a megváltoztatásával járhatnak (pl. a vándorlási akadályok és/vagy a halak turbinák okozta sérüléseinek megelőzése). Másfelől, megtervezhetők az építés vagy üzemeltetés során alkalmazott ideiglenes kiigazítások formájában (pl. a vízszennyezés elkerülése, ha érzékeny területrészek az alvízi oldalon vannak, vagy a célfaj érzékeny populációi ott élnek). Lásd a 3. fejezetet, amely további tájékoztatást ad a vízenergiával kapcsolatos lehetséges mérséklő intézkedésekről.

Az egyes javasolt mérséklő intézkedések tekintetében fontos, hogy:

| — | kifejtsék, az intézkedések hogyan előzik meg vagy teszik jelentéktelenné a területet érő ismert káros hatásokat; |
| --- | --- |

—

kifejtsék, az intézkedések hogyan előzik meg vagy teszik jelentéktelenné a területet érő ismert káros hatásokat;

| — | szolgáltassanak bizonyítékot arról, hogyan vezetik be és hajtják végre őket, és ez kinek a feladata; |
| --- | --- |

—

szolgáltassanak bizonyítékot arról, hogyan vezetik be és hajtják végre őket, és ez kinek a feladata;

| — | szolgáltassanak bizonyítékot a valószínű sikerességükkel kapcsolatos bizonyosság mértékéről; |
| --- | --- |

—

szolgáltassanak bizonyítékot a valószínű sikerességükkel kapcsolatos bizonyosság mértékéről;

| — | adjanak meg a projekt vagy a terv tekintetében a végrehajtásukra vonatkozó ütemtervet; |
| --- | --- |

—

adjanak meg a projekt vagy a terv tekintetében a végrehajtásukra vonatkozó ütemtervet;

| — | szolgáltassanak bizonyítékot az intézkedéseket figyelemmel kísérésének és további intézkedések bevezetésének módjáról arra az esetre, ha a mérséklés elégtelennek bizonyul. |
| --- | --- |

—

szolgáltassanak bizonyítékot az intézkedéseket figyelemmel kísérésének és további intézkedések bevezetésének módjáról arra az esetre, ha a mérséklés elégtelennek bizonyul.

Mihelyt azonosították és részletesen kidolgozták a megfelelő mérséklő intézkedéseket, a tervet vagy projektet jóvá lehet hagyni az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti vizsgálati eljárásban, ha a mérséklő intézkedés: (1) garantálja, hogy a hatások a terület élőhelyvédelmi célkitűzéseihez képest nem jelentősek és (2) a projekt szerves részeként hajtják végre.

Ugyanakkor, ha továbbra is jelentős maradékhatások érhetik a területet, még a mérséklő intézkedések bevezetését követően is, inkább alternatív megoldásokban kell gondolkodni (pl. a projekt számára másik helyszín kijelölése, a fejlesztés eltérő mérete vagy modellje, vagy alternatív eljárások). Ha semmi ilyesmi nem valósítható meg, a terv vagy projekt még mindig jóváhagyható rendkívüli esetekben, feltéve, hogy a 6. cikk (4) bekezdésének feltételei teljesülnek és megfelelő intézkedéseket hagynak jóvá, amelyek kiegyenlítik a fennmaradó, jelentős káros hatásokat, és így a Natura 2000 hálózat nem kerül veszélybe.

5.3.3.   A megfelelő vizsgálat eredményei

A megfelelő vizsgálat eredményei

Az illetékes nemzeti hatóságok feladata, hogy a megfelelő vizsgálat eredményének fényében jóváhagyja a tervet vagy a projektet. A jóváhagyáshoz előzőleg mindenképpen meg kell bizonyosodni arról, hogy a tervnek vagy projektnek nem lesz káros hatása a terület épségére. Pozitív eredmény esetén, ami azt jelenti, hogy nem merül fel semmiféle megalapozott tudományos kétely a területet érintő hatások hiánya tekintetében, az illetékes hatóság jóváhagyhatja a tervet vagy a projektet.

Bizonyítani tehát a nem a hatások meglétét, hanem azok hiányát kell, az elővigyázatosság elvének megfelelően (C-157/96). Ezt a Bíróság számos ítélete megerősítette. A Waddenzee-ítéletben (C-127/02) a Bíróság kimondta, hogy a „terv vagy projekt csak akkor engedélyezhető, ha az illetékes nemzeti hatóságok megbizonyosodtak arról, hogy az nem jár az érintett természeti terület épségét veszélyeztető káros hatásokkal. [...] ha bizonytalanság mutatkozik annak megítélésében, hogy valamely tervvel vagy projekttel kapcsolatban az érintett természeti terület épségét veszélyeztető káros hatások felléphetnek-e, az illetékes hatóság köteles megtagadni az adott tervre vagy projektre vonatkozó engedély kiadását.” Más szóval, meg kell bizonyosodniuk arról, hogy megalapozott tudományos kétely sem férhet ahhoz, hogy a terv vagy projekt nincs káros hatással az említett terület épségére.

Bizonyítani tehát a nem a hatások meglétét, hanem azok hiányát kell,

A megfelelő vizsgálatot és annak eredményeit egyértelműen rögzíteni kell. A jelentésnek e tekintetben kellően részletesnek kell lennie annak bizonyításához, hogy miként és milyen tudományos indokok alapján született meg a döntés.

5.4.   A 6. cikk (4) bekezdése szerinti kivételek

A 6. cikk (4) bekezdése szerinti kivételek

A 6. cikk (4) bekezdése kivételeket biztosít a 6. cikk (3) bekezdése szerinti szabály alól. Ez nem automatikus folyamat; a projekt vagy a terv indítványozójának kell eldöntenie, hogy kérelmezi-e vagy sem. A 6. cikk (4) bekezdése meghatározza, hogy milyen feltételeknek kell teljesülnie ilyen esetekben, és milyen lépéseket kell végrehajtani ahhoz, hogy az illetékes nemzeti hatóság engedélyezhesse az olyan terveket vagy projekteket, amelyek a 6. cikk (3) bekezdése szerinti vizsgálat alapján hátrányosan befolyásolják a terület épségét.

A 6. cikk (4) bekezdése előírja, hogy az illetékes hatóságoknak meg kell győződniük az alábbi feltételek teljesüléséről, mielőtt döntést hoznak egy olyan terv vagy projekt engedélyezéséről, amely adott területet hátrányosan befolyásolhat:

| — | A jóváhagyásra előterjesztett alternatíva a lehető legkevésbé káros az élőhelyekre, a fajokra és a Natura 2000 terület épségére nézve, és nincs olyan megvalósítható alternatíva, amely nem lenne hatással a terület épségére. |
| --- | --- |

—

A jóváhagyásra előterjesztett alternatíva a lehető legkevésbé káros az élőhelyekre, a fajokra és a Natura 2000 terület épségére nézve, és nincs olyan megvalósítható alternatíva, amely nem lenne hatással a terület épségére.

alternatíva

| — | Kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokból kell engedélyezni a tervet vagy a projektet. |
| --- | --- |

—

Kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokból kell engedélyezni a tervet vagy a projektet.

Kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokból

| — | Megtettek minden olyan kiegyenlítő intézkedést, amely a Natura 2000 hálózat általános egységességének biztosításához szükséges. |
| --- | --- |

—

Megtettek minden olyan kiegyenlítő intézkedést, amely a Natura 2000 hálózat általános egységességének biztosításához szükséges.

kiegyenlítő intézkedést

Fontos, hogy ezek a feltételek milyen sorrendben kerülnek megvizsgálásra, mivel mindegyik lépés meghatározza, hogy szükség van-e a következő lépésre. Ha például a szóban forgó tervre vagy projektre alternatív megoldást találnak, akkor nincs értelme megvizsgálni azt, hogy az eredeti tervhez vagy projekthez kiemelkedően fontos közérdek fűződik-e, és nincs szükség megfelelő kiegyenlítő intézkedések kidolgozására sem, hiszen, ha létezik megvalósítható alternatíva, akkor az eredeti terv vagy projekt nem engedélyezhető.

Az alternatív megoldások hiányának bizonyítása

Az alternatív megoldások hiányának bizonyítása

Az alternatív megoldások keresése meglehetősen széles körű lehet, és azt a terv vagy a projekt közérdekű céljaihoz kapcsolódóan kell elvégezni. E megoldás lehet alternatív helyszín, eltérő fejlesztési méretek vagy modellek, az építés más módszerei, illetve a megújuló energia-termelés alternatív folyamatai és megközelítései. Ez a követelmény szorosan összefügg a víz-keretirányelv 4. cikke (7) bekezdésének d) pontjával, amely előírja, hogy a hatóságoknak meg kell bizonyosodniuk arról, hogy nincs a környezet számára előnyösebb mód (53).

53

Bár az alternatívák keresésének követelménye a 6. cikk (4) bekezdésének hatálya alá tartozik, a gyakorlatban a tervezőnek érdemes a fejlesztési projekt kezdeti tervezésekor a lehető legkorábbi időpontban mérlegelni az összes lehetséges alternatívát. Ha ebben a szakaszban olyan megfelelő alternatívát azonosítanak, amelynek nincs jelentős hatása az adott Natura 2000 területre, akkor az azonnal, megfelelő vizsgálat elvégzése nélkül jóváhagyható (jóllehet más környezeti vizsgálatra még szükség lehet).

Ugyanakkor, ha a projektet megfelelő vizsgálatnak vetik alá, amely megállapítja, hogy a terület épségére gyakorolt káros hatás elkerülhetetlen, az illetékes hatóságnak meg kell határoznia, hogy milyen alternatív megoldások léteznek. Minden megvalósítható alternatívát elemezni kell, különösen ezeknek a Natura 2000 terület védelmi célkitűzéseivel és épségével kapcsolatos relatív teljesítményét.

Ha van olyan megvalósítható alternatíva, amely megfelel a projekt céljainak, azt is új megfelelő vizsgálatnak kell alávetni, amennyiben valószínűleg jelentős hatása lesz ugyanarra vagy egy másik Natura 2000 területre. Ha az alternatíva hasonlít az eredeti javaslathoz, az új vizsgálathoz általában sok információt át lehet venni az első vizsgálatból.

Kiemelten fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokok

Kiemelten fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokok

Ha nincsenek alternatív megoldások, vagy ha a kínálkozó megoldások még károsabb hatásúak az érintett terület védelmi célkitűzéseire vagy épségére, akkor az illetékes hatóságoknak meg kell vizsgálniuk, hogy léteznek-e olyan, kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokok (54), amelyek annak ellenére indokolják a terv vagy a projekt engedélyezését, hogy az hátrányosan befolyásolja egy vagy több Natura 2000 terület épségét.

54

A „kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indok” fogalmát az irányelv nem határozza meg. A megfogalmazásból ugyanakkor egyértelműen kitűnik, hogy adott tervnek vagy projektnek a 6. cikk (4) bekezdése értelmében történő engedélyezéséhez az alábbi három feltétel mindegyikének teljesülnie kell:

| — | Közérdeken kell alapulnia – a megfogalmazásból egyértelműen kitűnik, hogy az irányelv természetvédelmi céljaival szemben csak közérdekek mérlegelhetők. Ily módon a magánszervezetek által kidolgozott projektek csak akkor vehetők figyelembe, ha igazolt az a közérdek, amelyet szolgálnak (Solvay és társai, C-182/10, 71–79. pont). |
| --- | --- |

—

Közérdeken kell alapulnia – a megfogalmazásból egyértelműen kitűnik, hogy az irányelv természetvédelmi céljaival szemben csak közérdekek mérlegelhetők. Ily módon a magánszervezetek által kidolgozott projektek csak akkor vehetők figyelembe, ha igazolt az a közérdek, amelyet szolgálnak (Solvay és társai, C-182/10, 71–79. pont).

Közérdeken

| — | A terv vagy a projekt végrehajtását kényszerítő okoknak kell indokolniuk – a kényszerítő okon itt egyértelműen azt kell érteni, hogy a projekt nem csupán kívánatos vagy hasznos, hanem elengedhetetlen a társadalom számára. |
| --- | --- |

—

A terv vagy a projekt végrehajtását kényszerítő okoknak kell indokolniuk – a kényszerítő okon itt egyértelműen azt kell érteni, hogy a projekt nem csupán kívánatos vagy hasznos, hanem elengedhetetlen a társadalom számára.

kényszerítő

| — | A tervnek vagy a projektnek kiemelkedően fontos érdeken kell alapulnia – más szóval bizonyítani kell, hogy a terv vagy a projekt végrehajtása még az adott Natura 2000 terület védelmi célkitűzéseivel összefüggő védelménél is fontosabb. Világos, hogy nem minden társadalmi vagy gazdasági közérdek tekinthető fontosnak, különösen akkor, ha az irányelv által védett érdekek súlyához mérjük azokat (lásd pl. annak negyedik preambulumbekezdésében „a Közösség természeti örökségére” vonatkozó kitételt). Észszerűnek tűnik abból kiindulni, hogy a közérdek csak akkor tekinthető kiemelkedően fontosnak, ha hosszú távú érdekről van szó; a rövid távú gazdasági érdekek vagy a társadalom számára csak rövid távú előnyöket hozó egyéb érdekek nem elegendő súlyúak ahhoz, hogy jelentőségükben felülmúlják az irányelv által védett hosszú távú természetvédelmi érdekeket. |
| --- | --- |

—

A tervnek vagy a projektnek kiemelkedően fontos érdeken kell alapulnia – más szóval bizonyítani kell, hogy a terv vagy a projekt végrehajtása még az adott Natura 2000 terület védelmi célkitűzéseivel összefüggő védelménél is fontosabb. Világos, hogy nem minden társadalmi vagy gazdasági közérdek tekinthető fontosnak, különösen akkor, ha az irányelv által védett érdekek súlyához mérjük azokat (lásd pl. annak negyedik preambulumbekezdésében „a Közösség természeti örökségére” vonatkozó kitételt). Észszerűnek tűnik abból kiindulni, hogy a közérdek csak akkor tekinthető kiemelkedően fontosnak, ha hosszú távú érdekről van szó; a rövid távú gazdasági érdekek vagy a társadalom számára csak rövid távú előnyöket hozó egyéb érdekek nem elegendő súlyúak ahhoz, hogy jelentőségükben felülmúlják az irányelv által védett hosszú távú természetvédelmi érdekeket.

kiemelkedően fontos érdeken

Megjegyzendő, hogy a kiemelkedően fontos közérdek feltételei ennél is szigorúbbak olyan terv vagy projekt esetében, amely valószínűleg hátrányosan befolyásolja valamely elsődleges fontosságú élőhelytípusoknak és/vagy fajoknak otthont adó Natura 2000 terület épségét, amennyiben ezek az élőhelytípusok és/vagy fajok érintettek. A kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokok csak akkor fogadhatók el, ha a következőkre vonatkoznak:

| — | emberi egészség és közbiztonság vagy; |
| --- | --- |

—

emberi egészség és közbiztonság vagy;

| — | a környezet szempontjából kiemelkedően fontos előnyök vagy; |
| --- | --- |

—

a környezet szempontjából kiemelkedően fontos előnyök vagy;

| — | más kényszerítő indokok, ha a terv vagy a projekt jóváhagyása előtt a Bizottság véleményt adott róluk. |
| --- | --- |

—

más kényszerítő indokok, ha a terv vagy a projekt jóváhagyása előtt a Bizottság véleményt adott róluk.

A 6. cikk (4) bekezdése szerinti feltételek folyamatábrája

Igen

Igen

Igen

Igen

Az engedélyt nem szabad megadni.

Az engedély megadható.Kiegyenlítő intézkedéseketkell hozni.

Az engedély a Bizottsággal folytatott konzultációt követően megadható más, kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokok alapján.

Kiegyenlítő intézkedéseket kell hozni.

Megállapíthatók az emberi egészséggel vagy a biztonsággal kapcsolatos körülmények vagy fontos környezeti előnyök?

Található a területen elsődleges fontosságú élőhely vagy faj, amelyet a terv vagy projekt érinthet?

Fennállnak kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokok?

Léteznek alternatív megoldások?

Nem

A terv vagy a projekt káros hatással lehet a terület épségére

Nem

Nem

Nem

Kiegyenlítő intézkedések

Kiegyenlítő intézkedések

Ha nincsenek alternatívák, de kiemelkedően fontos közérdeken alapuló kényszerítő indokok merülnek fel, a hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy a projekt megkezdése előtt kiegyenlítő intézkedéseket fogadjanak el és vezessenek be. A kiegyenlítő intézkedések tehát végső eszközként vehetők igénybe, csak akkor, ha a döntés a fenti feltételek mellett született meg.

Szigorúan véve a kiegyenlítő intézkedések függetlenek a projekttől, és főszabályként a projektterületen kívül kell őket végrehajtani. Alkalmasnak kell lenniük arra, hogy teljes mértékben kiegyenlítsék a természeti területen és a célelemekben okozott kárt, valamint arra is, hogy garantálják a Natura 2000 hálózat általános egységességének védelmét.

Annak érdekében, hogy a Natura 2000 hálózat általános egységessége biztosított legyen, a tervhez vagy a projekthez javasolt kiegyenlítő intézkedéseknek:

| — | hozzá kell járulniuk az érintett élőhelytípusok és fajok védelméhez az adott biogeográfiai régióban, illetve az adott tagállamban található fajok ugyanazon elterjedési területén, vándorlási útvonalán vagy áttelelési területén; |
| --- | --- |

—

hozzá kell járulniuk az érintett élőhelytípusok és fajok védelméhez az adott biogeográfiai régióban, illetve az adott tagállamban található fajok ugyanazon elterjedési területén, vándorlási útvonalán vagy áttelelési területén;

| — | olyan funkciókat kell biztosítaniuk, amelyek hasonlóak az eredeti terület kiválasztását indokló funkciókhoz, különösen a megfelelő földrajzi eloszlás tekintetében; |
| --- | --- |

—

olyan funkciókat kell biztosítaniuk, amelyek hasonlóak az eredeti terület kiválasztását indokló funkciókhoz, különösen a megfelelő földrajzi eloszlás tekintetében;

| — | az irányelvben megfogalmazott alapvető követelményeket ki kell egészíteniük, vagyis nem helyettesíthetik a meglévő kötelezettségvállalásokat, például a Natura 2000 kezelési tervek végrehajtását. |
| --- | --- |

—

az irányelvben megfogalmazott alapvető követelményeket ki kell egészíteniük, vagyis nem helyettesíthetik a meglévő kötelezettségvállalásokat, például a Natura 2000 kezelési tervek végrehajtását.

A jelenlegi bizottsági útmutató alapján a 6. cikk (4) bekezdése szerinti kiegyenlítő intézkedések a következőkből állhatnak:

| — | hasonló élőhely létrehozása vagy egy degradált élőhely biológiai javítása egy már létező kijelölt természeti területen belül, amennyiben mindez túlmutat a terület védelmi célkitűzésein és nem károsít a területen más Natura 2000 célelemeket; |
| --- | --- |

—

hasonló élőhely létrehozása vagy egy degradált élőhely biológiai javítása egy már létező kijelölt természeti területen belül, amennyiben mindez túlmutat a terület védelmi célkitűzésein és nem károsít a területen más Natura 2000 célelemeket;

| — | hasonló élőhely létrehozása vagy egy degradált élőhely biológiai javítása a kijelölt természeti területen kívül, amely így bekerül a Natura 2000 hálózatba.; |
| --- | --- |

—

hasonló élőhely létrehozása vagy egy degradált élőhely biológiai javítása a kijelölt természeti területen kívül, amely így bekerül a Natura 2000 hálózatba.;

| — | az eredeti területhez hasonló vagy annál jobb minőségű vagy állapotú új terület felvétele a Natura 2000 hálózatba (55). |
| --- | --- |

—

az eredeti területhez hasonló vagy annál jobb minőségű vagy állapotú új terület felvétele a Natura 2000 hálózatba (55).

55

A káros hatásoknak kitett élőhelytípusokat és fajokat legalább hasonló arányban pótolni kell, ám tekintettel a degradált élőhelyek létrehozására vagy helyreállítására irányuló kísérletekkel kapcsolatos jelentős kockázatokra és tudományos bizonytalanságokra, erősen ajánlott az 1:1 arányt jóval meghaladó arányokat alkalmazni, hogy az intézkedések valóban elérjék a kívánt kiegyenlítő hatásokat.

A tagállamoknak kiemelt figyelmet kell fordítaniuk azokra az esetekre, amelyekben egy terv vagy projekt káros hatásai sebezhető természetes élőhelyeken vagy fajok olyan természetes élőhelyein érezhetők, amelyek csak hosszú idő alatt képesek arra, hogy visszanyerjék ugyanazon ökológiai funkciókat. Egyes élőhelyek és fajok esetében előfordulhat, hogy mivel a fejlődésük évtizedeket vehet igénybe, egyszerűen nem lehetséges észszerű időn belül pótolni a veszteségeket.

Ráadásul egyes élőhelytípusok és egyes fajok élőhelyei tekintetében egyáltalán nem lehet kiegyenlítő intézkedéseket hozni, mivel ökológiai jellemzőik mesterségesen nem stimulálhatók vagy hozhatók létre. Ezért minden új vízenergia-fejlesztés indítványozójának jóval a terv vagy projekt kidolgozásának megkezdése előtt tájékozódnia kell arról, hogy az adott élőhelytípusok és fajok tekintetében milyen mértékű kiegyenlítés lehetséges egyáltalán.

Végül a kiegyenlítő intézkedéseket a terven vagy a projekten végzett munkák megkezdése előtt meg kell hozni és teljeskörűen végre kell hajtani. Így méréskelhetők a projekt adott fajokra és élőhelyekre gyakorolt károsító hatásai azáltal, hogy megfelelő alternatív helyszíneket biztosítanak a számukra a kompenzációs területen. Ha ez nem valósítható meg teljeskörűen, az illetékes hatóságoknak az időközben esetlegesen bekövetkező károk kapcsán további kiegyenlítést kell előírniuk. A kiegyenlítő intézkedésekkel kapcsolatos információkat be kell nyújtani a Bizottsághoz, amint azokat a tervezési folyamat során elfogadják, hogy a Bizottság a Szerződések őreként betöltött szerepében értékelhesse, hogy az irányelv rendelkezései megfelelően teljesülnek-e.

RÖVIDÍTÉSEK

RÖVIDÍTÉSEK

| EUB | Bíróság (az Európai Unió Bírósága) https://curia.europa.eu/jcms/jcms/j_6/en/ |
| --- | --- |
| EEA | Európai Környezetvédelmi Ügynökség (http://www.eea.europa.eu/) |
| KHV | A projektek környezeti hatásvizsgálata |
| EU | Európai Unió (EU-28) |
| Natura 2000 | Az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv értelmében kijelölt és a Natura 2000 hálózat részét képező területek (javasolt közösségi jelentőségű természeti terület, közösségi jelentőségű természeti terület, különleges természetmegőrzési terület és kmt). |
| NGOs | Nem kormányzati szervezetek |
| RBMP | Vízgyűjtő-gazdálkodási terv a víz-keretirányelv szerint |
| SKV | Tervek és programok stratégiai környezeti vizsgálata |
| KMT | A madárvédelmi irányelv szerint kijelölt különleges madárvédelmi terület |

EUB

Bíróság (az Európai Unió Bírósága) https://curia.europa.eu/jcms/jcms/j_6/en/

EEA

Európai Környezetvédelmi Ügynökség (http://www.eea.europa.eu/)

KHV

A projektek környezeti hatásvizsgálata

EU

Európai Unió (EU-28)

Natura 2000

Az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv értelmében kijelölt és a Natura 2000 hálózat részét képező területek (javasolt közösségi jelentőségű természeti terület, közösségi jelentőségű természeti terület, különleges természetmegőrzési terület és kmt).

NGOs

Nem kormányzati szervezetek

RBMP

Vízgyűjtő-gazdálkodási terv a víz-keretirányelv szerint

SKV

Tervek és programok stratégiai környezeti vizsgálata

KMT

A madárvédelmi irányelv szerint kijelölt különleges madárvédelmi terület

---

(1)  https://www.eea.europa.eu/soer

1

(2)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

2

(3)  https://ec.europa.eu/energy/en/topics/renewable-energy/renewable-energy-directive

3

(4)  http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/comm2006/2020.htm

4

(5)  Uniós cselekvési terv a természetért, az emberekért és a gazdaságért http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/fitness_check/action_plan/index_en.htm

5

(6)  Vö. az élőhelyvédelmi irányelv 2. cikkével. „Az irányelvnek megfelelően hozott intézkedések célja a közösségi érdekeltségű természetes élőhelyek, valamint vadon élő állat- és növényfajok kedvező védettségi helyzetének fenntartása, illetve helyreállítása.” A „kedvező védettségi helyzet” fogalmát a madárvédelmi irányelv nem említi, ugyanakkor a különleges madárvédelmi területek tekintetében is léteznek hasonló követelmények.

6

(7)  A Natura 2000 területek kezelésére vonatkozóan rendelkezésre álló valamennyi útmutató részletei megtalálhatók itt: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/index_en.htm

7

(8)  A Bizottság KHV-ről és SKV-ről szóló weboldalai — http://ec.europa.eu/environment/eia/eia-legalcontext.htm és http://ec.europa.eu/environment/eia/sea-legalcontext.htm.

8

(9)  A Bizottság útmutatója az élőhelyvédelmi irányelv szerinti közösségi jelentőségű állatfajok szigorú védelméről http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/guidance/index_en.htm

9

(10)  Lásd a Bizottság által összegyűjtött gyakori kérdéseket a víz-keretirányelvről és a természetvédelmi irányelvekről: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/FAQ-WFD%20final.pdf

10

(11)  A jelentősen (erősen) módosított víztest olyan felszíni víztest, amely emberi tevékenység általi fizikai változások eredményeként jellegében lényegesen megváltozott, és ennélfogva nem kerülhet jó ökológiai állapotba.

11

(12)  A konkrét követelményekről bővebb információ a közös végrehajtási stratégia „Jelentősen módosított víztestek és mesterséges víztestek azonosítása és kijelölése” című 4. sz. iránymutatásában olvasható.

12

(13)  A 4. cikk (7) bekezdésének alkalmazásával kapcsolatos ítélkezési gyakorlat tekintetében lásd a Bíróság C-461/13 és C-346/14 ügyekben hozott ítéletét.

13

(14)  A közös végrehajtási stratégia 36. sz. útmutatója a víz-keretirányelv 4. cikkéről: https://circabc.europa.eu/sd/a/e0352ec3-9f3b-4d91-bdbb-939185be3e89/CIS_Guidance_Article_4_7_FINAL.PDF

14

(15)  A KHV-irányelv fogalommeghatározása szerint „projekten” épületek vagy egyéb létesítmények kivitelezése, illetve a természetes környezetbe és tájba való egyéb beavatkozások értendők.

15

(16)  Az I. melléklet hatálya alá tartoznak többek között a következőkre irányuló projektek: „duzzasztógátak és víz visszatartására vagy állandó tározására tervezett más létesítmények, ahol az új vagy a további visszatartott vagy tározott víz mennyisége meghaladja a tízmillió köbmétert”.

16

(17)  A II. melléklet hatálya alá tartoznak a duzzasztógátak és víz visszatartására vagy állandó tározására tervezett más létesítmények projektjei ((az I. mellékletben nem szereplő projektek).

17

(18)  HL C 273., 2016.7.27., 1. o.

18

(19)  C-177/11, EU:C:2012:378, 19–24. p.

19

(20)  http://www.eea.europa.eu/soer

20

(21)  http://www.eea.europa.eu/publications/state-of-nature-in-the-eu

21

(22)  A Bizottság közleménye: A fenntartható vízgazdálkodás irányában az Európai Unióban – A 2000/60/EK víz-keretirányelv végrehajtásának első szakasza [COM(2007) 128 végleges].

22

(23)  Arcadis 2011: Vízenergia-termelés az uniós víz-keretirányelv összefüggésében, Európai Bizottság Környezetvédelmi Főigazgatóság, 168 oldal.

23

http://bookshop.europa.eu/pl/hydropower-generation-in-the-context-of-the-eu-water-framework-directive-pbKH3013438/downloads/KH-30-13-438-EN-N/KH3013438ENN_002.pdf;pgid=y8dIS7GUWMdSR0EAlMEUUsWb0000A6euO_e0;sid=E0EKwHHfLLsKwiJMudqUZxP6sYJ2kNMcbxE=?FileName=KH3013438ENN_002.pdf&SKU=KH3013438ENN_PDF&CatalogueNumber=KH-30-13-438-EN-N

Lásd még: Vízgazdálkodás, víz-keretirányelv és vízenergia. Közös végrehajtási stratégia munkaértekezlet.

(24)  További részletek a víz-keretirányelv közös végrehajtási stratégiájának „A víz-keretirányelv és a hidromorfológiai terhelések, technikai jelentés, a vízerőművek ökológiai hatásának kezelésére vonatkozó bevált gyakorlatok” című dokumentumban olvashatók. https://circabc.europa.eu/sd/a/68065c2b-1b08-462d-9f07-413ae896ba67/HyMo_Technical_Report.pdf

24

(25)  Elérhető itt: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/hu/TXT/?uri=CELEX%3A32007R1100

25

(26)  „Ökológiai vízhozam a víz-keretirányelv végrehajtásában” — https://circabc.europa.eu/sd/a/4063d635-957b-4b6f-bfd4-b51b0acb2570/Guidance%20No%2031%20-%20Ecological%20flows%20%28final%20version%29.pdf.

26

(27)  Arcadis 2011: Vízenergia-termelés az uniós víz-keretirányelv összefüggésében, Európai Bizottság Környezetvédelmi Főigazgatóság, 168 oldal.

27

(28)  Hivatkozások: Ferguson, Absolon, Carlson and Sandford 2006. Transaction of the American Fisheries Society 135:139-150). Calles and Greenberg 2009. River Research and Applications 25:1268-1286. Gustafsson 2010.

28

(29)  A Bíróság ítélete, C-142/16.

29

(30)  A Bíróság ítélete, C-127/02.

30

(31)  Lambrecht H., Trautner J. (2007) Fachinformationssystem und Fachkonventionen zur Bestimmung der Erheblichkeit im Rahmen der FFH-VP — Endbericht zum Teil Fachkonventionen, Schlussstand Juni 2007. (Szakértői információs rendszer és szakmai szabályok a jelentőség megfelelő vizsgálat keretében végzett értékeléséhez — Záró jelentés, szakmai szabályok rész, végleges állapot: 2007. június. Német nyelven.)

31

(32)  Ezt a léptéket 2007 óta használják a megfelelő vizsgálatra jogszabály szerinti engedéllyel rendelkező szakértők a Cseh Köztársaságban – http://www.mzp.cz/cz/hodnoceni_vyznamnosti_vlivu_koncepci

32

(33)  Lásd még: C-75/01, C-418/04, C-508/04.

33

(34)  Lásd még a következő ügyeket: C-166/97, C-96/98, C-57/89, C-44/95, C-75/01, C-415/01, C-6/04, C-508/04, C-241/08, C-491/08, C-90/10.

34

(35)  Fontos megjegyezni, hogy a mérséklő intézkedések és a kiegyenlítő vagy az ökológiai helyreállító intézkedések között nagy különbség van (lásd az 5.3. pontot, 80. o.).

35

(36)  Lásd a Bíróság ítéletét, C-142/16 http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16, amelyet a 45. oldal tárgyal. Lásd még a 47. oldalt a vízenergia-termelés tekintetében a potenciális mérséklő intézkedések példáiról.

36

(37)  https://ec.europa.eu/jrc/en/publication/working-group-ecostat-report-common-understanding-using-mitigation-measures-reaching-good-ecological

37

(38)  https://restorerivers.eu/wiki/index.php?title=Case_study%3AAustria_Upper_Mur_-_River_widening_Lässer_Au_(LIFE%2B_(LIFE%2B_08_NAT_A_614)_„Inner-Alpine_river_basin_management_–_Upper_River_Mur_-_murerleben_II%22_2010-2015).

38

(39)  A közös végrehajtási stratégia második munkaértekezletének következtetései az uniós víz-keretirányelvről és a vízenergiáról, Brüsszel, 2011: https://circabc.europa.eu/sd/a/23d94d2d-6b9c-4f17-9e15-14045cd541f3/Issue.pdf.

39

(40)  Az Európai Unió, a tagjelölt és az EFTA-országok vízügyi és tengerügyi igazgatóinak informális értekezlete, Segovia, 2010. május 27–28. https://circabc.europa.eu/w/browse/6414c39b-3d08-433a-8e00-0d20bcb249ad.

40

(41)  A víz-keretirányelv közös végrehajtási stratégiája, 2006: a víz-keretirányelv és a hidromorfológiai terhelések – szakpolitikai dokumentum. 2006. december, https://circabc.europa.eu/sd/a/3dac5b10-1a16-4a31-a178-2f5401f30c50/.pdf.

41

(42)  A víz-keretirányelv közös végrehajtási stratégiája, 2009: 20. sz. útmutató a környezetvédelmi célkitűzések alóli mentesítésről. Technikai jelentés — 2009-027, https://circabc.europa.eu/sd/a/2a3ec00a-d0e6-405f-bf66-60e212555db1/Guidance_document.pdf.

42

(43)  A közös végrehajtási stratégia munkaértekezletének az uniós víz-keretirányelvről és a vízenergiáról szóló következtetései, Berlin, 2007. június 4–5., https://circabc.europa.eu/w/browse/062ef598-2126-4e76-a481-cfa68a28435c.

43

(44)  A Bíróság 2005. október 20-i ítélete, Bizottság kontra Egyesült Királyság, C-6/04.

44

(45)  A Bizottság útmutatókat tett közzé, hogy segítsen megérteni és alkalmazni a megfelelő vizsgálati eljárást. Ezek elérhetők a Bizottság Natura 2000 weboldalán: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm.

45

(46)  A Bíróság ítélete, C-127/02.

46

(47)  A Bíróság ítélete, Waddenvereniging és Vogelsbeschermingvereniging, C-127/02.

47

(48)  IREALP = Research Institute for Ecology and Economy Applied to Alpine Areas – Az alpesi régiókra alkalmazott ökológia és gazdaság kutatásával foglalkozó intézet.

48

(49)  A Bizottság végrehajtási határozata (2011. július 11.) a Natura 2000 területek adatszolgáltatási űrlapjáról (az értesítés a C(2011) 4892. számú dokumentummal történt), HL L 198., 2011.7.30., 39. o.

49

(50)  http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm

50

(51)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

51

(52)  A „jelentőség” itt a hatások jelentőségére utal. Nem keverendő össze az előzetes vizsgálati szakasszal, ahol a hangsúly a jelentős hatások valószínűségén van.

52

(53)  Lásd a közös végrehajtási stratégia 20. sz. iránymutatását.

53

(54)  Ezt a kifejezést a víz-keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdése is használja.

54

(55)  Ezt a felveendő területet a tagállami hatóságoknak a Bizottság jóváhagyását követően hivatalosan ki kell jelölniük.

55

---

| 18.6.2018 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 213/62 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 213/62

---

A Bizottság közleménye az energiaszállítási infrastruktúráról és az uniós természetvédelmi jogszabályokról

(2018/C 213/02)

TARTALOMJEGYZÉK

Oldal

| A DOKUMENTUM BEMUTATÁSA | 65 |
| --- | --- |

| Cél | 65 |
| --- | --- |

| Szerkezet és tartalom | 65 |
| --- | --- |

| A dokumentum jellege | 65 |
| --- | --- |

| 1. | MEGÚJULT EURÓPAI ENERGETIKAI INFRASTRUKTÚRA | 67 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | A megújult európai energetikai infrastruktúra szükségessége | 67 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Infrastrukturális kihívások | 68 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.2.1. | Villamosenergia-hálózatok és a villamos energia tárolása | 68 |
| --- | --- | --- |

1.2.1.

| 1.2.2. | Földgázhálózatok és a földgáz tárolása | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.2.

| 1.2.3. | Az olaj és az olefinek szállítási és finomítási infrastruktúrája | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.3.

| 1.2.4. | Szén-dioxid-leválasztás, -szállítás és -tárolás | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.4.

| 1.3. | A használatban lévő szállító és elosztó létesítmények fajtái | 69 |
| --- | --- | --- |

1.3.

| 1.3.1. | Földgáz- és olajszállító és -elosztó létesítmények | 69 |
| --- | --- | --- |

1.3.1.

| 1.3.2. | Villamosenergia-átviteli és elosztó létesítmények | 70 |
| --- | --- | --- |

1.3.2.

| 1.4. | Közös érdekű projektek | 70 |
| --- | --- | --- |

1.4.

| 2. | UNIÓS TERMÉSZETVÉDELMI JOGSZABÁLYOK | 72 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Bevezetés | 72 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | A madárvédelmi irányelv és az élőhelyvédelmi irányelv | 72 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.3. | A Natura 2000 területek kezelése és védelme | 73 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 2.3.1. | Pozitív természetvédelmi intézkedések és az állapotromlás megakadályozásának biztosítása | 73 |
| --- | --- | --- |

2.3.1.

| 2.3.2. | A Natura 2000 területeket érintő tervek és projektek engedélyezési eljárása | 74 |
| --- | --- | --- |

2.3.2.

| 2.4. | Fajvédelmi rendelkezések | 75 |
| --- | --- | --- |

2.4.

| 3. | AZ ENERGIASZÁLLÍTÁSI LÉTESÍTMÉNYEK LEHETSÉGES HATÁSAI A NATURA 2000 TERÜLETEKRE ÉS AZ UNIÓS VÉDELEM ALATT ÁLLÓ FAJOKRA | 76 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Bevezetés | 76 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Az eseti alapon történő megközelítés szükségessége | 76 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az uniós védelem alatt álló fajokra és élőhelyekre gyakorolt lehetséges hatások áttekintése | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 3.3.1. | Élőhelyek elvesztése, állapotromlása vagy szétaprózódása | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | A fajok zavarása és kiszorítása | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Ütközés és az áramütés veszélye | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Kizárási hatások | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.4.

| 3.4. | A jelentős és nem jelentős hatások közötti különbségtétel | 78 |
| --- | --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Kumulatív hatások | 78 |
| --- | --- | --- |

3.5.

| 4. | A VILLAMOSENERGIA-HÁLÓZATI INFRASTRUKTÚRÁK LEHETSÉGES HATÁSAI A VADON ÉLŐ MADARAKRA | 79 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Bevezetés | 79 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Villamosenergia-hálózati infrastruktúrák | 79 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 4.3. | A villamosenergia-infrastruktúra lehetséges negatív hatásai a vadon élő madarakra | 80 |
| --- | --- | --- |

4.3.

| 4.3.1. | Áramütés | 80 |
| --- | --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Ütközés | 83 |
| --- | --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Élőhelyek elvesztése és szétaprózódása | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Zavarás/Kiszorítás | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | Elektromágneses terek | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.5.

| 4.4. | A villamosenergia-infrastruktúra lehetséges pozitív hatásai a vadon élő madarakra | 84 |
| --- | --- | --- |

4.4.

| 5. | LEHETSÉGES HATÁSCSÖKKENTŐ INTÉZKEDÉSEK A VILLAMOSENERGIA-INFRASTRUKTÚRÁK VADON ÉLŐ MADARAKRA GYAKOROLT HATÁSAI TEKINTETÉBEN | 86 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Mik azok a hatáscsökkentő intézkedések? | 86 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Az energetikai tervek vagy projektek vadon élő madárfajokra gyakorolt negatív hatásainak csökkentésére irányuló lehetséges intézkedések | 88 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | Proaktív intézkedések bevezetése a tervezés szintjén | 88 |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | A lehetséges hatáscsökkentő és megelőző intézkedések projektszintű vizsgálata | 90 |
| --- | --- | --- |

5.2.2.

| 5.3. | Részletes műszaki ajánlások a korrekciós és hatáscsökkentő intézkedések vonatkozásában | 91 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.3.1. | Az áramütés hatásának csökkentése | 91 |
| --- | --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Az ütközés hatásainak csökkentése | 92 |
| --- | --- | --- |

5.3.2.

| 6. | A TERVEZÉS STRATÉGIAI MEGKÖZELÍTÉSÉNEK FONTOSSÁGA | 93 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1. | Az integrált tervezés előnyei | 93 |
| --- | --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Az energiaszállítási létesítmények megfelelő helyének meghatározása | 94 |
| --- | --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Hogyan tehetők hatékonyabbá az energiaszállítási létesítményekre vonatkozó engedélyezési eljárások | 96 |
| --- | --- | --- |

6.3.

| 6.3.1. | A vizsgálatok korai tervezése, az ütemterv korai elkészítése és a vizsgálatok hatókörének korai megállapítása | 96 |
| --- | --- | --- |

6.3.1.

| 6.3.2. | A környezeti vizsgálatok és az egyéb környezetvédelmi követelmények korai és hatékony integrálása | 97 |
| --- | --- | --- |

6.3.2.

| 6.3.3. | Eljárási koordináció és időbeli korlátozások | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.3.

| 6.3.4. | A jelentések minősége | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.4.

| 6.3.5. | Határon átnyúló együttműködés | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.5.

| 6.3.6. | A nyilvánosság korai és hatékony részvétele | 99 |
| --- | --- | --- |

6.3.6.

| 7. | AZ ÉLŐHELYVÉDELMI IRÁNYELV 6. CIKKE SZERINTI ENGEDÉLYEZÉSI ELJÁRÁS | 99 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1. | Bevezetés | 99 |
| --- | --- | --- |

7.1.

| 7.2. | A 6. cikk szerinti engedélyezési eljárás hatálya | 100 |
| --- | --- | --- |

7.2.

| 7.3. | A megfelelő vizsgálatok elvégzésének lépésenkénti útmutatója | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3.

| 7.3.1. | Első lépés: előzetes vizsgálat | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3.1.

| 7.3.2. | Második lépés: megfelelő vizsgálat | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3.2.

| 7.3.3. | Harmadik lépés: a terv vagy a projekt jóváhagyása vagy elutasítása a megfelelő vizsgálat eredményei alapján | 109 |
| --- | --- | --- |

7.3.3.

| 7.4. | A 6. cikk (4) bekezdése szerinti derogációs eljárás | 109 |
| --- | --- | --- |

7.4.

| 8. | AZ ENERGIASZÁLLÍTÁSI INFRASTRUKTÚRA TENGERI KÖRNYEZETBEN | 113 |
| --- | --- | --- |

8.

| 8.1. | A jelenlegi európai tengeri energetikai infrastruktúra áttekintése | 114 |
| --- | --- | --- |

8.1.

| 8.1.1. | Kőolaj és földgáz | 114 |
| --- | --- | --- |

8.1.1.

| 8.1.2. | Tengeri szélenergia, hullámenergia és árapály-energia | 115 |
| --- | --- | --- |

8.1.2.

| 8.1.3. | Szén-dioxid-leválasztás és -tárolás | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.3.

| 8.1.4. | Átviteli hálózatok | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.4.

| 8.1.5. | Előrejelzések a jövőre | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.5.

| 8.2. | Natura 2000 a tengeri környezetben | 119 |
| --- | --- | --- |

8.2.

| 8.2.1. | A tengeri környezet, élőhelyek és fajok védelme | 119 |
| --- | --- | --- |

8.2.1.

| 8.2.2. | Támogató intézkedések és hasznos információforrások | 123 |
| --- | --- | --- |

8.2.2.

| 8.3. | Lehetséges hatások és hatáscsökkentési megközelítések | 124 |
| --- | --- | --- |

8.3.

| 8.3.1. | Telepítés | 126 |
| --- | --- | --- |

8.3.1.

| 8.3.2. | Üzemeltetés | 129 |
| --- | --- | --- |

8.3.2.

| 8.3.3. | Bontás | 131 |
| --- | --- | --- |

8.3.3.

| 8.3.4. | Kumulatív hatások | 131 |
| --- | --- | --- |

8.3.4.

| 8.3.5. | Lehetséges hatáscsökkentő intézkedések | 132 |
| --- | --- | --- |

8.3.5.

| 8.4. | A stratégiai tervezés fontossága | 133 |
| --- | --- | --- |

8.4.

| HIVATKOZÁSOK | 136 |
| --- | --- |

| 1. MELLÉKLET – NEMZETI ÉS NEMZETKÖZI KEZDEMÉNYEZÉSEK | 150 |
| --- | --- |

| 2. MELLÉKLET – A VILLAMOSENERGIA-VEZETÉKEK MADARAKRA GYAKOROLT HATÁSAINAK RENDSZEREZETT, PRIORIZÁLT LISTÁJA (BIRDLIFE, 2013) | 157 |
| --- | --- |

| 3. MELLÉKLET – A VILLAMOSENERGIA-VEZETÉKEK ÁLTAL A GLOBÁLISAN VESZÉLYEZTETETT (IUCN, 2012) MADÁRFAJOKRA GYAKOROLT POPULÁCIÓSZINTŰ HATÁSOK BIZONYÍTÉKAINAK ÖSSZEFOGLALÓJA | 159 |
| --- | --- |

| 4. MELLÉKLET – A VILLAMOSENERGIA-VEZETÉKEKNEK A MADÁRVÉDELMI IRÁNYELV I. MELLÉKLETÉBEN FELSOROLT FAJOK METAPOPULÁCIÓIRA GYAKOROLT HATÁSAI – PÉLDÁK | 161 |
| --- | --- |

| 5. MELLÉKLET – A KIEMELT FAJOK JAVASOLT JEGYZÉKE A VILLAMOSENERGIA-VEZETÉKEK ÁLTAL GYAKOROLT HATÁSOK MEGELŐZÉSE ÉS CSÖKKENTÉSE CÉLJÁBÓL AZ EURÓPAI UNIÓBAN | 163 |
| --- | --- |

| 6. MELLÉKLET – A MEGFELELŐ VIZSGÁLAT, A KÖRNYEZETI HATÁSVIZSGÁLAT ÉS A STRATÉGIAI KÖRNYEZETI VIZSGÁLAT KERETÉBEN VÉGZETT ELJÁRÁSOK ÖSSZEHASONLÍTÁSA | 168 |
| --- | --- |

A DOKUMENTUM BEMUTATÁSA

Cél

2010 novemberében az Európai Bizottság közzétette az „Energiainfrastruktúra-prioritások 2020-ig és azt követően – Az integrált európai energiahálózat programterve” című közleményt. A közlemény az energiaszállítási infrastruktúrák nagyarányú fejlesztésére szólít fel, hogy a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésével egyidejűleg Európa-szerte biztosított legyen a biztonságos, fenntartható és megfizethető energiaellátás.

A transzeurópai energiaipari infrastruktúráról szóló új, 347/2013/EU rendelet megteremti az Unión belüli energetikai infrastruktúra tervezésének és megvalósításának uniós kereteit. Kilenc stratégiai jelentőségű, infrastruktúraprioritásnak minősülő folyosót határoz meg a villamos energia, a földgáz és a kőolaj vonatkozásában, valamint három kiemelt fontosságú uniós tematikus területet a villamosenergia-szupersztrádák, az intelligens hálózatok és a szén-dioxid-szállítási hálózatok vonatkozásában. Emellett átlátható és inkluzív eljárást vezet be a kiemelt fontosságú folyosók megvalósításához szükséges konkrét közös érdekű projektek meghatározása és kiválasztása céljából.

Az Unión belüli valamennyi fejlesztési tevékenységhez hasonlóan az energiaszállítási infrastruktúráknak is maradéktalanul meg kell felelniük az uniós környezetvédelmi politikának, beleértve az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelvet (az uniós természetvédelmi irányelveket). Ez a dokumentum útmutatást nyújt ahhoz, hogyan valósítható meg mindez a legeredményesebben a gyakorlatban. Különös figyelmet szentel az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti engedélyezési eljárás megfelelő alkalmazásának, amely cikk előírja, hogy az engedélyezést megelőzően megfelelő vizsgálatot kell végezni minden olyan terv és projekt vonatkozásában, amely valószínűleg jelentős negatív hatással van a Natura 2000 területekre. Kitér továbbá a fajok védelmére vonatkozó követelményekre a tágabb környezetben.

A Natura 2000 területek kijelölésének célja nem az, hogy azok „érintetlen övezetek” legyenek, és nincs kizárva az új fejlesztések lehetősége. A fejlesztéseket ehelyett úgy kell elvégezni, hogy óvják azokat a ritka és veszélyeztetett fajokat, illetve élőhelytípusokat, amelyek érdekében az egyes területek kijelölésre kerültek. Ez gyakran megvalósítható gondos tervezéssel, megfelelő és inkluzív párbeszéddel, illetve adott esetben olyan megfelelő hatáscsökkentő intézkedések alkalmazásával, amelyek már az elején megszüntetik vagy megelőzik az egyes projektek által a terület védelmével kapcsolatos célkitűzésekre gyakorolt lehetséges negatív hatásokat, valamint a kumulatív hatásokat.

A dokumentum célközönségét alapvetően a projektfejlesztők, az átvitelirendszer-irányítók, valamint az energiaszállítási tervek és projektek engedélyezésével foglalkozó hatóságok képezik, de a hatásvizsgálatokkal foglalkozó tanácsadók, a Natura 2000 területek kezelői, a nem kormányzati szervezetek és egyéb olyan szakemberek érdeklődésére is számot tarthat, akik az energetikai infrastruktúrával foglalkozó tervek és projektek tervezésében, végrehajtásában vagy jóváhagyásában érdekeltek, vagy azokban részt vesznek. Áttekintést kíván nyújtani az energetikai infrastruktúrával foglalkozó javaslatok által a Natura 2000 hálózatra és az uniós védelem alatt álló fajokra és élőhelyekre gyakorolt hatásokról, illetve a negatív hatások csökkentésére szolgáló megközelítésekről.

A dokumentum emellett hasznos lehet a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv értelmében végzett vizsgálatok esetében az olyan energiaszállítási létesítményekre vonatkozó tervek és projektek vonatkozásában, amelyek esetében nincs szükség a Natura 2000 területekre gyakorolt hatás megfelelő vizsgálatára.

Hatály

A dokumentum útmutatással és bevált gyakorlatokkal szolgál a villamos energia, a földgáz és az olaj átvitelével, illetve szállításával és elosztásával foglalkozó létesítmények telepítésével, üzemeltetésével és bontásával kapcsolatban a Natura 2000 területek, illetve a tágabb környezetben az uniós élőhelyvédelmi irányelv és madárvédelmi irányelv értelmében védett fajok vonatkozásában. Kizárólag az energiaszállítási infrastruktúrákra összpontosít, nem pedig az olyan energiatermelő létesítményekre, mint az olajfúró tornyok, a hidroelektromos gátak, a szélerőművek, az erőművek stb.

Az érintett energiaszállítási infrastruktúrák közé tartoznak a földgáz- és olajvezetékek, illetve a nagyfeszültségű és középfeszültségű átviteli kábelek és elosztó létesítmények, a szárazföldön az utóbbiakra összpontosítva. Külön fejezet foglalkozik a tengeri környezetben található energiaszállítási infrastruktúrával.

Szerkezet és tartalom

A dokumentum nyolc fejezetből áll.

| — | Az
  1. és 2. fejezet
  áttekintést nyújt az uniós szakpolitikai környezetről az energetikai infrastruktúra, illetve annak vonatkozásában, hogy a transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendeletnek megfelelően Európa-szerte modern, összekapcsolt energiahálózatra van szükség. Kiemeli a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv azon jogszabályi rendelkezéseit, amelyeket az energiaszállítással foglalkozó fejlesztőknek, üzemeltetőknek és hatóságoknak ismerniük kell, különös tekintettel a 6. cikk szerinti engedélyezési eljárásra a Natura 2000 területekre valószínűleg jelentős hatást gyakorló tervek vagy projektek vonatkozásában, illetve a tágabb környezetben az uniós védelem alatt álló fajokra vonatkozó követelményekre. |
| --- | --- |

—

Az
  1. és 2. fejezet
  áttekintést nyújt az uniós szakpolitikai környezetről az energetikai infrastruktúra, illetve annak vonatkozásában, hogy a transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendeletnek megfelelően Európa-szerte modern, összekapcsolt energiahálózatra van szükség. Kiemeli a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv azon jogszabályi rendelkezéseit, amelyeket az energiaszállítással foglalkozó fejlesztőknek, üzemeltetőknek és hatóságoknak ismerniük kell, különös tekintettel a 6. cikk szerinti engedélyezési eljárásra a Natura 2000 területekre valószínűleg jelentős hatást gyakorló tervek vagy projektek vonatkozásában, illetve a tágabb környezetben az uniós védelem alatt álló fajokra vonatkozó követelményekre.

| — | A

  3. fejezet
  általános áttekintést nyújt az energiaszállítási infrastruktúrák által a két uniós természetvédelmi irányelv értelmében védett élőhelytípusokra és fajokra gyakorolt lehetséges hatások különböző típusairól. Az ilyen lehetséges hatások ismerete nemcsak az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti megfelelő vizsgálat helyes elvégzését biztosítja, hanem segít azonosítani azokat a megfelelő hatáscsökkentő intézkedéseket, amelyek révén elkerülhetők vagy csökkenthetők a jelentős negatív hatások. |
| --- | --- |

—

A

  3. fejezet
  általános áttekintést nyújt az energiaszállítási infrastruktúrák által a két uniós természetvédelmi irányelv értelmében védett élőhelytípusokra és fajokra gyakorolt lehetséges hatások különböző típusairól. Az ilyen lehetséges hatások ismerete nemcsak az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti megfelelő vizsgálat helyes elvégzését biztosítja, hanem segít azonosítani azokat a megfelelő hatáscsökkentő intézkedéseket, amelyek révén elkerülhetők vagy csökkenthetők a jelentős negatív hatások.

| — | A
  4. és 5. fejezet
  különösen a villamosenergia-hálózati infrastruktúrák lehetséges hatásaira, valamint a megfelelő hatáscsökkentő intézkedések azonosítására összpontosít a terv vagy a projektciklus különböző szakaszaiban. Lehetőség szerint részletes műszaki ajánlásokat tartalmaz a korrekciós és hatáscsökkentő intézkedések vonatkozásában a bevált gyakorlati tapasztalatok és a legújabb európai kutatások alapján. |
| --- | --- |

—

A
  4. és 5. fejezet
  különösen a villamosenergia-hálózati infrastruktúrák lehetséges hatásaira, valamint a megfelelő hatáscsökkentő intézkedések azonosítására összpontosít a terv vagy a projektciklus különböző szakaszaiban. Lehetőség szerint részletes műszaki ajánlásokat tartalmaz a korrekciós és hatáscsökkentő intézkedések vonatkozásában a bevált gyakorlati tapasztalatok és a legújabb európai kutatások alapján.

| — | A
  6. fejezet
  nagy vonalakban ismerteti, milyen előnyökkel jár az energiaszállítási infrastruktúrák tervezésére irányuló olyan fokozottan stratégiai és integrált megközelítés, amely megelőzi vagy minimálisra csökkenti annak valószínűségét, hogy a későbbiekben a tervezési folyamat során, amikor már jóval korlátozottabbak a lehetőségek, ezek az infrastruktúrák ne feleljenek meg az uniós természetvédelmi jogszabályokban előírt követelményeknek. Áttekintést nyújt továbbá arról, hogyan fokozható az uniós környezetvédelmi jogszabályok – többek között az élőhelyvédelmi irányelv – által előírt különböző hatásvizsgálatok hatékonysága a közös érdekű projektek tekintetében, különösen a transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendelet értelmében a közös érdekű projektek engedélyezési eljárásaira vonatkozó rövidebb határidőt illetően. |
| --- | --- |

—

A
  6. fejezet
  nagy vonalakban ismerteti, milyen előnyökkel jár az energiaszállítási infrastruktúrák tervezésére irányuló olyan fokozottan stratégiai és integrált megközelítés, amely megelőzi vagy minimálisra csökkenti annak valószínűségét, hogy a későbbiekben a tervezési folyamat során, amikor már jóval korlátozottabbak a lehetőségek, ezek az infrastruktúrák ne feleljenek meg az uniós természetvédelmi jogszabályokban előírt követelményeknek. Áttekintést nyújt továbbá arról, hogyan fokozható az uniós környezetvédelmi jogszabályok – többek között az élőhelyvédelmi irányelv – által előírt különböző hatásvizsgálatok hatékonysága a közös érdekű projektek tekintetében, különösen a transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendelet értelmében a közös érdekű projektek engedélyezési eljárásaira vonatkozó rövidebb határidőt illetően.

| — | A
  7. fejezet
  ismerteti az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti engedélyezési eljárást. Gyakorlati tanácsot kíván nyújtani azzal kapcsolatban, hogyan alkalmazandó ez az engedélyezési eljárás különösen az energiaszállítási infrastruktúrák összefüggésében. |
| --- | --- |

—

A
  7. fejezet
  ismerteti az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti engedélyezési eljárást. Gyakorlati tanácsot kíván nyújtani azzal kapcsolatban, hogyan alkalmazandó ez az engedélyezési eljárás különösen az energiaszállítási infrastruktúrák összefüggésében.

| — | A
  8. fejezet
  elemzi az energiaszállítási infrastruktúrák által a tengeri környezetre gyakorolt hatásokat. Először áttekintést ad az uniós tengervizeket érintő jelenlegi energetikai infrastruktúráról és az előre látható jövőbeli fejleményekről. Ezt követően ismerteti a tengeri Natura 2000 területekre és a védett fajokra gyakorolt hatásokat, hivatkozva az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv rendelkezéseire, valamint az uniós és egyéb idevágó támogató intézkedésekre és útmutatásra. Harmadsorban áttekinti az olajjal, a földgázzal, a szélenergiával, a hullámenergiával, az árapály-energiával, illetve a szén-dioxid-leválasztással, -szállítással és -tárolással kapcsolatos szállítási infrastruktúra (kábelek és csővezetékek) által az uniós élőhelyvédelmi és az uniós madárvédelmi irányelv értelmében védett tengeri fajokra és élőhelyekre gyakorolt lehetséges hatásokat. Az ilyen hatások csökkentésének módjaival kapcsolatos ismertetés részeként példákat hoz a bevált gyakorlatokra. Negyedsorban megvizsgálja, milyen előnyökkel jár az energiaszállítási infrastruktúrák stratégiai tervezése a tengeri környezetben, beleértve annak fontosságát, hogy erre az egyéb olyan uniós jogszabályok és szakpolitikák keretében kerüljön sor, mint a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv és a tengeri területrendezés. |
| --- | --- |

—

A
  8. fejezet
  elemzi az energiaszállítási infrastruktúrák által a tengeri környezetre gyakorolt hatásokat. Először áttekintést ad az uniós tengervizeket érintő jelenlegi energetikai infrastruktúráról és az előre látható jövőbeli fejleményekről. Ezt követően ismerteti a tengeri Natura 2000 területekre és a védett fajokra gyakorolt hatásokat, hivatkozva az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv rendelkezéseire, valamint az uniós és egyéb idevágó támogató intézkedésekre és útmutatásra. Harmadsorban áttekinti az olajjal, a földgázzal, a szélenergiával, a hullámenergiával, az árapály-energiával, illetve a szén-dioxid-leválasztással, -szállítással és -tárolással kapcsolatos szállítási infrastruktúra (kábelek és csővezetékek) által az uniós élőhelyvédelmi és az uniós madárvédelmi irányelv értelmében védett tengeri fajokra és élőhelyekre gyakorolt lehetséges hatásokat. Az ilyen hatások csökkentésének módjaival kapcsolatos ismertetés részeként példákat hoz a bevált gyakorlatokra. Negyedsorban megvizsgálja, milyen előnyökkel jár az energiaszállítási infrastruktúrák stratégiai tervezése a tengeri környezetben, beleértve annak fontosságát, hogy erre az egyéb olyan uniós jogszabályok és szakpolitikák keretében kerüljön sor, mint a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv és a tengeri területrendezés.

A dokumentum lehetőség szerint példákat hoz a bevált gyakorlatokra annak illusztrálására, hogyan hozhatók hatékonyan összhangba a gyakorlatban az energiaszállítási létesítmények és az uniós természetvédelmi jogszabályok. Ezekből ötletek meríthetők a különböző típusú technikák és megközelítések vonatkozásában.

A dokumentum jellege

Ez az útmutató egyértelművé kívánja tenni az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv rendelkezéseit, különösen az energiaszállítás fejlesztésének és üzemeltetésének vonatkozásában. A dokumentum nem jogalkotási jellegű, hanem gyakorlati útmutatással és bevált gyakorlatokkal szolgál a meglévő szabályok alkalmazását illetően. Mint ilyen, csak a bizottsági szolgálatok álláspontját tükrözi. Az európai uniós irányelvek értelmezése az Európai Unió Bíróságának illetékessége.

A dokumentum kiegészíti a Bizottság korábbi, az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkéről szóló általános értelmezési és módszertani útmutatóit (1). Ajánlott ezeket ezzel a dokumentummal összefüggésben értelmezni.

Végezetül, a dokumentum maradéktalanul figyelembe veszi, hogy a két természetvédelmi irányelv a szubszidiaritás elve alapján jött létre, így az irányelvekből következő eljárási követelmények végrehajtása a tagállamok feladatköre. Az ebben a dokumentumban ismertetett bevált gyakorlati eljárások és javasolt módszerek ezért nem előíró jellegűek, hanem inkább hasznos tanáccsal, ötletekkel és javaslatokkal kívánnak szolgálni az illetékes hatóságok, az energetikai ágazat képviselői, a nem kormányzati szervezetek és egyéb szakértők és érdekelt felek visszajelzései és észrevételei alapján.

A Bizottság szeretné megköszönni mindazoknak az értékes hozzájárulást és együttműködést, akik részt vettek az útmutató kidolgozásában.

1.   MEGÚJULT EURÓPAI ENERGETIKAI INFRASTRUKTÚRA

1.1.   A megújult európai energetikai infrastruktúra szükségessége

Az uniós országok megállapodtak egy új, a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretben, beleértve az üvegházhatásúgáz-kibocsátásra, a megújuló energiára, az energiahatékonyságra és a villamosenergia-hálózatok összekapcsolására vonatkozó uniós célkitűzéseket és szakpolitikai célokat. Ezek a célkitűzések és szakpolitikai célok hozzá kívánják segíteni az Európai Uniót egy versenyképesebb, biztonságosabb és fenntarthatóbb energetikai rendszer kialakításához és az üvegházhatású gázok csökkentésére irányuló, 2050-ig megvalósítandó hosszú távú célkitűzés eléréséhez.

1. ábra

A 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keret – az elfogadott kiemelt célok

≥ 27 %megújulóenergia

10 %összekapcsolás

-20 %üvegházhatásúgáz-kibocsátás

20 %megújulóenergia

15 %összekapcsolás

≥ 30 %energia-hatékonyság

≥ - 40 %üvegházhatásúgáz-kibocsátás

20 %energiahatékonyság

A Bizottság a legfontosabb prioritásai között bemutatta a stabil és alkalmazkodóképes energiaunió és az előretekintő éghajlat-politika keretstratégiáját (2). A stratégia hozzá kíván járulni ahhoz, hogy az Európai Unió megvalósítsa a 2030-ig tartó időszakra szóló céljait és célkitűzéseit, biztosítani kívánja az európai fogyasztók számára a biztonságos, fenntartható, versenyképes és megfizethető energiát, valamint lehetővé kívánja tenni számukra, hogy kiaknázzák az európai energetikai rendszer folyamatban lévő alapvető átalakulásából származó előnyöket.

A 2030-ig tartó időszakra szóló célok és célkitűzések elérése érdekében elengedhetetlen az európai energiaszállítási és -tárolási létesítmények modernizálása (3). A korszerűtlen és rosszul összekapcsolt infrastruktúrák nagymértékben korlátozzák Európa gazdaságát. Például a nem megfelelő hálózati összekapcsolás a szárazföldön és a tengeren is gátolja az északi-tengeri és balti-tengeri szélenergia-termelés fejlesztését. Az ellátási zavarok és a veszteségek kockázata és költsége is várhatóan nő, kivéve, ha az Európai Unió intelligens, hatékony és versenyképes energetikai hálózatokba ruház be, és kiaknázza az energiahatékonyság fokozásának lehetőségeit.

Az energetikai infrastruktúrára vonatkozó új uniós szakpolitika hozzá fog járulni a hálózatfejlesztés koordinálásához és optimalizálásához az egész kontinensre kiterjedően, és így lehetővé fogja tenni, hogy az Európai Unió maradéktalanul kiaknázhassa egy olyan integrált európai hálózat előnyeit, amelynek értéke meghaladja az egyes alkotóelemei értékét.

Az intelligens és alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiákon alapuló, teljes egészében integrált energetikai infrastruktúrákra vonatkozó európai stratégia nemcsak csökkenteni fogja az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való átállás költségeit a méretgazdaságosság révén az egyes tagállamok vonatkozásában, hanem az energiaellátás biztonságának javításához is hozzá fog járulni, és segít stabilizálni a fogyasztói árakat, mert biztosítja, hogy a villamos energia és a gáz eljusson oda, ahol szükség van rá. Az európai hálózatok emellett lehetővé fogják tenni a versenyt az egységes uniós energiapiacon, szolidaritáshoz vezetnek a tagállamok között, és biztosítják az európai polgárok és vállalkozások hozzáférését a megfizethető energiaforrásokhoz.

Az energiaszállítást érintő fontos változás elősegítése érdekében az Európai Unió 2013-ban elfogadta a transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló új, 347/2013/EU rendeletet (4). Ez a rendelet átfogó uniós keretet biztosít az energetikai infrastruktúra tervezéséhez és megvalósításához.

Kilenc stratégiai jelentőségű, infrastruktúraprioritásnak minősülő folyosót határoz meg a villamos energia, a földgáz és a kőolaj vonatkozásában, valamint három kiemelt uniós tematikus területet a villamosenergia-szupersztrádák, az intelligens hálózatok és a szén-dioxid-szállítási hálózatok vonatkozásában, hogy 2020-ig és azt követően optimalizálja az európai szintű hálózatfejlesztést.

2. ábra

Kiemelt jelentőségű villamosenergia-, földgáz- és kőolaj-ellátási folyosók

Image

1.2.   Infrastrukturális kihívások

Az európai energetikai infrastruktúra összekapcsolása és az új igényekhez való igazítása által jelentett kihívás valamennyi ágazatot és az energiaszállítási létesítmények valamennyi típusát érinti.

1.2.1.   Villamosenergia-hálózatok és a villamos energia tárolása

Fejleszteni és korszerűsíteni kell a villamosenergia-hálózatokat, hogy megfeleljenek az energetikai értéklánc és az energiaszerkezet egészében bekövetkezett jelentős eltolódásból, valamint a villamos energián mint energiaforráson alapuló alkalmazások és technológiák számának növekedéséből eredő növekvő keresletnek. A hálózatokat emellett ki kell bővíteni és fejleszteni kell a piaci integráció előmozdítása és a rendszer jelenlegi biztonsági szintjének fenntartása, de különösen a megújuló forrásból származó villamos energia szállítása és kiegyenlítése érdekében, amely energia mennyisége 2007 és 2020 között várhatóan több mint kétszeresére fog nőni.

A termelőkapacitás jelentős része a fő fogyasztási vagy tárolási központoktól távoli helyeken fog koncentrálódni. Jelentős része tengeri létesítményekből, dél-európai szárazföldi nap- és szélerőműparkokból, illetve közép- és kelet-európai biomassza-létesítményekből fog származni. Várhatóan a decentralizált termelés is teret nyer.

E rövid távú követelményeken túl a villamosenergia-hálózatoknak alapvetően kell megváltozniuk, hogy lehetővé tegyék a dekarbonizált rendszerre való átállást 2050-ig olyan új, nagy távolságokat lefedő, nagyfeszültségű technológiák és új villamosenergia-tárolási technológiák alkalmazásával, amelyek képesek befogadni a folyamatosan növekvő mennyiségű megújuló energiát az Unión belülről és kívülről.

A hálózatokat ugyanakkor intelligensebbé is kell tenni. A 2020-ig tartó időszakra vonatkozó uniós energiahatékonysági és megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos célkitűzések elérése nem valósítható meg a hálózatokon belüli, a szállítás és az elosztás szintjén is jelentkező, különösen az információs és kommunikációs technológiák által támogatott fokozottabb innováció és intelligencia nélkül. Ez alapvető fontosságú lesz a keresletoldali szabályozás és az egyéb intelligens hálózati szolgáltatások igénybevétele tekintetében.

1.2.2.   Földgázhálózatok és a földgáz tárolása

A földgáz az elkövetkező évtizedekben várhatóan továbbra is központi szerepet fog játszani az uniós energiaszerkezetben, és a változó hozamú villamosenergia-termelés mellett kisegítő tüzelőanyagként egyre nagyobb jelentőségre fog szert tenni. Ugyanakkor a földgázhálózatokkal szemben további rugalmassági követelmények fogalmazódnak meg a kétirányú vezetékekre, a nagyobb tárolási kapacitásra és a rugalmas ellátásra vonatkozóan, beleértve a cseppfolyósított (LNG) és a sűrített (CNG) földgázt.

1.2.3.   Az olaj és az olefinek szállítási és finomítási infrastruktúrája

Amennyiben nem változnak az éghajlattal, a szállítással és az energiahatékonysággal kapcsolatos szakpolitikák, az olaj várhatóan továbbra is a primer energia 30 %-át fogja adni, és a közlekedési célú üzemanyag jelentős részben valószínűleg továbbra is olajalapú lesz 2030-ban. Az energiaellátás biztonsága a teljes – a finomítókba szállított nyersolajtól a fogyasztókig eljutó végtermékig tartó – ellátási lánc integritásától és rugalmasságától függ. A nyersolaj és a petróleumtermékek jövőbeli szállítási infrastruktúrájának kialakításában ugyanakkor a jelenleg több kihívás elé néző európai kőolaj-finomítási ágazatban bekövetkező változások is szerepet fognak játszani.

1.2.4.   Szén-dioxid-leválasztás, -szállítás és -tárolás

A szén-dioxid-leválasztási, -szállítási és -tárolási technológiák nagymértékben csökkenthetik a szén-dioxid-kibocsátást, de ezek még a fejlesztés korai szakaszában vannak. A szén-dioxid-leválasztás, -szállítás és -tárolás kereskedelmi elterjedése várhatóan 2020 után veszi kezdetét a villamosenergia-termelésben és az ipari alkalmazásokban. Mivel a lehetséges szén-dioxid-tároló területek nem egyenletesen oszlanak el Európában, illetve néhány tagállam csak korlátozott tárolási potenciállal rendelkezik a határain belül, szükségessé válhat a határokon átnyúló és a tengeri környezetben található európai csővezeték-infrastruktúra kiépítése.

1.3.   A használatban lévő szállító és elosztó létesítmények fajtái

Az energia szállításának, elosztásának és tárolásának módja természetesen a szóban forgó energiafajtától, és attól függ, hogy minderre szárazföldön vagy tengeri környezetben kerül-e sor. A villamosenergia-átvitel például általában vezetékeken vagy kábeleken, a földgáz és az olaj szállítása pedig csővezetékeken keresztül történik.

Ez a dokumentum elsősorban az alábbi létesítményekre összpontosít (5):

| — | szárazföldi földgáz- és olajszállító létesítmények: föld alatti csővezetékek, föld feletti csővezetékek, beleértve a víztesteket átszelő csővezetékeket, valamint a kapcsolódó alkotóelemeket (betápláló állomások, szivattyúállomások [olaj] és kompresszorállomások [gáz], részleges kiadó állomások, szakaszolók, szabályozó állomások és végső kiadó állomások), |
| --- | --- |

—

szárazföldi földgáz- és olajszállító létesítmények: föld alatti csővezetékek, föld feletti csővezetékek, beleértve a víztesteket átszelő csővezetékeket, valamint a kapcsolódó alkotóelemeket (betápláló állomások, szivattyúállomások [olaj] és kompresszorállomások [gáz], részleges kiadó állomások, szakaszolók, szabályozó állomások és végső kiadó állomások),

| — | szárazföldi villamosenergia-átviteli létesítmények:föld alatti villamosenergia-vezetékek, légvezetékek és a kapcsolódó alkotóelemek (tornyok, alállomások és átalakító állomások). |
| --- | --- |

—

szárazföldi villamosenergia-átviteli létesítmények:föld alatti villamosenergia-vezetékek, légvezetékek és a kapcsolódó alkotóelemek (tornyok, alállomások és átalakító állomások).

1.3.1.   Földgáz- és olajszállító és -elosztó létesítmények

A csővezetékek általában nagy mennyiségű nyersolajat, feldolgozott olajtermékeket vagy földgázt szállítanak a szárazföldön. Az olajvezetékek jellemzően 100–1 200 mm belső átmérőjű, acélból vagy műanyagból készült csövek. A legtöbb csővezeték körülbelül 1–2 méter mélyen helyezkedik el a földben. Az olajat szivattyúállomások tartják mozgásban. A földgázvezetékek 51–1 500 mm átmérőjű, szénszálas acélból készült csövek. A gázt kompresszorállomások tartják nyomás alatt.

A csővezeték nyomvonala a felügyeleti zónában („right-of-way”) halad. A csővezeték építése magában foglalja az útvonal kiválasztását, amely útvonalat aztán szemre kell vételezni a fizikai akadályok felderítése céljából, illetve szabaddá kell tenni. Szükség esetén árkolásra kerül sor, különösen a főbb útvonalak és keresztezések vonatkozásában. A csővezeték telepítésére a kapcsolódó alkotóelemekkel (szelepek, keresztcsövek stb.) együtt később kerül sor. Adott esetben a csővezeték és az árok lefedésre kerül.

1.3.2.   Villamosenergia-átviteli és elosztó létesítmények

A villamos energia továbbra sem tárolható nagy mennyiségben, ezért valós időben kell előállítani. Ez azt jelenti, hogy a lehető leghatékonyabban kell biztosítani az állandó szállítását a fogyasztók felé. Szárazföldi környezetben a villamos energia átvitele az erőművek által termelt villamos energia átvitelét jelenti a központok közelében található nagyfeszültségű alállomásokra. Nagy mennyiségű villamos energia átvitelére kerül sor nagyfeszültségen (110–750 kV Európában, ENTSO, 2012), hogy csökkenjen az alállomásra irányuló hosszú távú átvitel során fellépő energiaveszteség.

Az átviteli vezetékek főként nagyfeszültségű, háromfázisú váltakozó áramot használnak, és nagy mennyiségű villamos energiát szállítanak nagy távolságokon (APLIC, 2006). A nagyfeszültségű egyenáramú technológia nagyobb hatásfokkal működik a nagyon hosszú (a jellemzően 600 km-t meghaladó) távolságokon. A villamos energia átvitele légvezetékek vagy földkábelek segítségével történhet. A feszültség minden esetben nagy, mert a jelenlegi technológiák használatával nagy mennyiségű villamos energia csak nagyfeszültségen vihető át hatékonyan.

A villamosenergia-elosztó középfeszültségen (gyakran 33 kV-nál kisebb feszültségen) továbbítja a villamos energiát az átviteli rendszerből a végfelhasználóknak. A nagyfeszültségű átviteli vezetékek és a középfeszültségű elosztó vezetékek közötti különbség lényeges a természetvédelem szempontjából, mert az áramütés kockázata csak a középfeszültségű elosztó vezetékek esetében áll fenn, míg az ütközés kockázata az átviteli és az elosztó vezetékek esetében is (6) (lásd a 4. fejezetet).

A villamos energia átvitelére általában tornyokon vagy közüzemi oszlopokon felfüggesztett légvezetékeken kerül sor, de néha, különösen városi vagy érzékeny területeken földkábelek is használatosak. A légvezetékek sajátos, a földkábelek hatásaitól eltérő hatást gyakorolnak a biológiai sokféleségre, az egészségre és tájra. Másrészről a földkábelek kezdeti beruházási költségei gyakran jelentősen magasabbak lehetnek, mint a légvezetékek költségei.

1.4.   Közös érdekű projektek (7)

A transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló jelenlegi rendelet, amely 2013. május 15-én lépett hatályba, meghatározza az európai szintű hálózatfejlesztés optimalizálására szolgáló jogi és szakpolitikai keretet a 2020-ig tartó és azt követő időszakra. 12 stratégiai jelentőségű, prioritásnak minősülő folyosót és tematikus területet azonosít az energetikai infrastruktúra vonatkozásában transzeurópai/határokon átnyúló dimenzióban. A rendelet meghatározza az olyan közös érdekű projektek (8) uniós szintű listájának kétévente történő összeállítására vonatkozó eljárást, amelyek hozzájárulnak az energetikai infrastruktúrahálózatok fejlesztéséhez a 12 prioritásnak minősülő folyosó és tematikus terület mindegyike tekintetében.

Ahhoz, hogy egy projekt szerepeljen az uniós listán, jelentős előnyöket kell biztosítania legalább két tagállamban, hozzá kell járulnia a piaci integrációhoz és a további versenyhez, növelnie kell az energiaellátás biztonságát és csökkentenie kell a szén-dioxid-kibocsátást. Az ilyen projektek azonosításának folyamata a regionális együttműködésen alapul a tagállamok és a különböző érdekelt felek bevonásával, akik tudásukkal és szakértelmükkel járulnak hozzá a műszaki kivitelezhetőség és a piaci viszonyok megállapításához mind nemzeti, mind európai szemszögből.

Az energetikai infrastruktúrával foglalkozó 173 közös érdekű projekt harmadik uniós listájának (9) elfogadására 2017 novemberében került sor. A listán 106 villamos energiával foglalkozó projekt (beleértve az átviteli vezetékeket és a villamos energia tárolását), 4 intelligens hálózatokkal foglalkozó projekt és 53 gázzal foglalkozó projekt szerepel. A közös érdekű projektek listája most először tartalmaz 4 szén-dioxid-hálózati projektet. A közös érdekű projektek listája kétévente frissül, hogy felkerüljenek rá az újonnan szükséges projektek, és lekerüljenek róla a befejezett projektek.

Ezek a közös érdekű projektek pénzügyi támogatásra lehetnek jogosultak az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében. Az említett új eszköz keretében a 2014–2020 közötti időszakban 5,35 milliárd EUR nagyságú költségvetés került elkülönítésre a transzeurópai energetikai infrastruktúra céljára. 2016-ban, a második és harmadik pályázati felhívás keretében összesen 707 millió EUR összegű támogatás került elkülönítésre 27 közös érdekű projekt vonatkozásában. Ezek közül 1 esetben egy intelligens hálózati projekt, 11 esetben villamosenergia-ágazatra vonatkozó projektek és 15 esetben földgázzal kapcsolatos projektek részesültek támogatásban. 8 esetben építési munkálatok kaptak támogatást, 19 esetben pedig tanulmányok. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz 2017-ben 800 millió EUR összegű támogatást különített el a közös érdekű projektek számára.

Stratégiai uniós fontosságuk miatt a közös érdekű projektek előnyére válik a hatékonyabb tervezési és engedélyezési eljárás. Ide tartozik például egyetlen illetékes nemzeti hatóság kijelölése egyablakos ügyintézés céljából valamennyi engedély vonatkozásában, illetve a kötelező érvényű, három és fél éves időkorlát a projektek engedélyezése tekintetében. A cél az eljárások felgyorsítása és az olyan projektek gyors engedélyezésének és végrehajtásának biztosítása, amelyekre szükség van az energiaellátás biztonságának megteremtéséhez, az uniós éghajlat-politikai és energetikai célkitűzések elérésének elősegítéséhez – egyidejűleg biztosítva az uniós környezetvédelmi jogszabályok által előírt legmagasabb normák elérését –, valamint a láthatóság növeléséhez és a nyilvánosság részvételének fokozásához. Ennek viszont a hatékonyabb keretszabályozás révén növelnie kell a közös érdekű projektek vonzerejét a beruházók számára.

| Közös érdekű energetikai projektek: interaktív térkép

  Az Európai Bizottság létrehozott egy átláthatósági platformot (10), amelynek segítségével a felhasználók azonosíthatják és böngészhetik a 2017-ben elfogadott 173 közös érdekű projektet egy online térképes alkalmazás révén. A projektek megjeleníthetők a térképen az energia fajtája (villamos energia, földgáz, olaj vagy egyéb), az infrastruktúra fajtája, az ország és/vagy a kiemelt jelentőségű folyosó alapján. Emellett a műszaki összefoglalók is minden projekt vonatkozásában elérhetők nem sokkal az elfogadásuk után. |
| --- |

Közös érdekű energetikai projektek: interaktív térkép

Az Európai Bizottság létrehozott egy átláthatósági platformot (10), amelynek segítségével a felhasználók azonosíthatják és böngészhetik a 2017-ben elfogadott 173 közös érdekű projektet egy online térképes alkalmazás révén. A projektek megjeleníthetők a térképen az energia fajtája (villamos energia, földgáz, olaj vagy egyéb), az infrastruktúra fajtája, az ország és/vagy a kiemelt jelentőségű folyosó alapján. Emellett a műszaki összefoglalók is minden projekt vonatkozásában elérhetők nem sokkal az elfogadásuk után.

Meg kell jegyezni azonban, hogy az uniós lista különböző fejlesztési szakaszban lévő közös érdekű projekteket tartalmaz. Vannak közöttük még a korai szakaszban lévő projektek, ezért továbbra is szükség van a projekt megvalósíthatóságát bemutató tanulmányokra.

Az ilyen projekteknek a közös érdekű projektek uniós listájára történő felvétele nem érinti továbbá a vonatkozó környezeti vizsgálatok és engedélyezési eljárások eredményét. Amennyiben valamely, a közös érdekű projektek uniós listájára felvett projekt a későbbiekben nem felel meg az uniós vívmányoknak, törölni kell az uniós listáról.

A különböző környezeti vizsgálati eljárások egyszerűsítésére szolgáló megfelelő jogalkotási és nem jogalkotási intézkedések meghatározásában a tagállamoknak nyújtott segítség és az uniós jog értelmében a közös érdekű projektek esetében előírt intézkedések koherens alkalmazása érdekében a Bizottság 2013 júliusában útmutatót (11) adott ki.

| Mit jelent a hatékonyabbá tétel?


  A hatékonyabbá tétel a környezeti vizsgálati eljárások fejlesztését és

  jobb koordinálását

  jelenti a

  szükségtelen adminisztratív terhek csökkentése,

  a szinergiák létrehozása és ezáltal a vizsgálati eljáráshoz szükséges

  idő lerövidítése

  érdekében, egyidejűleg az uniós környezetvédelmi vívmányoknak megfelelően biztosítva a

  magas szintű környezetvédelmet

  az átfogó környezeti vizsgálatok révén.


  Forrás:„A környezeti vizsgálati eljárások hatékonyabbá tétele az energetikai infrastruktúrával foglalkozó közös érdekű projektek esetében” című útmutató, 2013. július |
| --- |

Mit jelent a hatékonyabbá tétel?

A hatékonyabbá tétel a környezeti vizsgálati eljárások fejlesztését és

  jobb koordinálását

  jelenti a

  szükségtelen adminisztratív terhek csökkentése,

  a szinergiák létrehozása és ezáltal a vizsgálati eljáráshoz szükséges

  idő lerövidítése

  érdekében, egyidejűleg az uniós környezetvédelmi vívmányoknak megfelelően biztosítva a

  magas szintű környezetvédelmet

  az átfogó környezeti vizsgálatok révén.

Forrás:„A környezeti vizsgálati eljárások hatékonyabbá tétele az energetikai infrastruktúrával foglalkozó közös érdekű projektek esetében” című útmutató, 2013. július

Az útmutató hat fő ajánlást tartalmaz az eljárások hatékonyabbá tételére. Ezek a végrehajtással kapcsolatos tapasztalatokon és a tagállamokban eddig azonosított bevált gyakorlatokon alapulnak, de túl is mutatnak azokon (a további részletekért lásd a 4. fejezetet).

Az ajánlások főként az alábbiakra összpontosítanak:

| — | a vizsgálatok korai tervezése, az ütemterv korai elkészítése, és a vizsgálatok hatókörének korai megállapítása, |
| --- | --- |

—

a vizsgálatok korai tervezése, az ütemterv korai elkészítése, és a vizsgálatok hatókörének korai megállapítása,

| — | a környezeti vizsgálatok és az egyéb környezetvédelmi követelmények korai és hatékony integrálása, |
| --- | --- |

—

a környezeti vizsgálatok és az egyéb környezetvédelmi követelmények korai és hatékony integrálása,

| — | eljárásbeli koordináció és időbeli korlátozás, |
| --- | --- |

—

eljárásbeli koordináció és időbeli korlátozás,

| — | adatgyűjtés, az adatok megosztása és minőség-ellenőrzés, |
| --- | --- |

—

adatgyűjtés, az adatok megosztása és minőség-ellenőrzés,

| — | határokon átnyúló együttműködés, és |
| --- | --- |

—

határokon átnyúló együttműködés, és

| — | a nyilvánosság korai és hatékony részvétele. |
| --- | --- |

—

a nyilvánosság korai és hatékony részvétele.

A jelen útmutató későbbi fejezetei elsősorban az élőhelyvédelmi irányelv szerinti engedélyezési eljárásra összpontosítanak az energiaszállítási tervek és projektek vonatkozásában. Az útmutató nem tartalmazza az egyéb környezetvédelmi engedélyezési eljárások részletes ismertetését, de adott esetben megemlíti őket.

Ez a dokumentum ezért kiegészíti a fent említett, a közös érdekű projektekre vonatkozó eljárások hatékonyabbá tételével foglalkozó útmutatót, és függetlenül attól, hogy közös érdekű projektek-e vagy sem, az olajszállítási, a földgázszállítási és a villamosenergia-átviteli infrastruktúra valamennyi típusára kitér.

2.   UNIÓS TERMÉSZETVÉDELMI JOGSZABÁLYOK

2.1.   Bevezetés

Néhány, az energiaszállítási infrastruktúrára vonatkozó terv és projekt hatással lehet az uniós Natura 2000 hálózathoz tartozó egy vagy több Natura 2000 területre vagy az uniós jogszabályok által védett egyes ritka és veszélyeztetett fajokra. Az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv meghatározza az ilyen esetekben betartandó rendelkezéseket. Ez a fejezet áttekintést nyújt ezekről a rendelkezésekről. A további fejezetek ismertetik az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti engedélyezési eljárás konkrét elemeit, különösen mivel az energiaszállítási tervekre vagy projektekre vonatkoznak.

2.2.   A madárvédelmi irányelv és az élőhelyvédelmi irányelv

Az uniós biológiai sokféleség csökkenésének feltartóztatása az Európa 2020 stratégia fontos eleme, és olyan intelligens, inkluzív és fenntartható növekedési szakpolitikát kíván, amely figyelembe veszi a természet által a társadalom számára biztosított fontos társadalmi és gazdasági előnyöket.

Az Európai Unió állam- és kormányfői 2010 márciusában elkötelezték magukat amellett az ambiciózus cél mellett, hogy 2020-ra megállítják és visszafordítják Európában a biológiai sokféleség csökkenését. Az Európai Bizottság 2011 májusában a biológiai sokféleség tekintetében új, 2020-ig megvalósítandó uniós stratégiát (COM(2011) 244) (12) fogadott el, amely szakpolitikai keretet határoz meg e célkitűzés elérése érdekében.

A madárvédelmi irányelv (13) és az élőhelyvédelmi irányelv (14) a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós szakpolitika sarkköve. Lehetővé teszik, hogy valamennyi uniós tagállam közös jogi kereten belül működjön együtt Európa legveszélyeztetettebb és legértékesebb fajainak és élőhelyeinek – a politikai és közigazgatási határoktól függetlenül az Európai Unión belüli teljes természetes elterjedésük területén történő – megőrzése érdekében.

A két irányelv nem fedi le az összes európai növény- és állatfajt (vagyis az Európai Unió teljes biológiai sokféleségét). Ehelyett egy mintegy 2000 olyan fajból álló alhalmazra összpontosít, amely a populáció csökkenésének vagy degradációjának megelőzése érdekében védelemre szorul. Ezek gyakran közösségi érdekeltségű fajként vagy uniós védelem alatt álló fajként kerülnek említésre. Az élőhelyvédelmi irányelv hatálya alatt körülbelül 230 ritka vagy veszélyeztetett élőhelytípus is védelmet élvez a saját jogán.

A két irányelv átfogó célkitűzése az általuk védett fajok és élőhelytípusok fennmaradásának biztosítása és kedvező védettségi helyzetének (15) helyreállítása az EU területén belül a teljes természetes elterjedési területükön. Ennek a célkitűzésnek a meghatározása – a pozitív szemlélet jegyében – az elérendő és fenntartandó kedvező helyzetre összpontosít. Ezért többről van szó, mint pusztán a helyzet romlásának elkerüléséről.

E célkitűzés elérése érdekében az Unió természetvédelmi irányelvei a következőket követelik meg a tagállamoktól:

| — | központi területek kijelölése és megőrzése az élőhelyvédelmi irányelv I. és II. mellékletében, illetve a madárvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt fajok és élőhelytípusok, valamint a vándorló madarak védelme céljából. Ezek a területek részei az Unió egészére kiterjedő Natura 2000 hálózatnak; |
| --- | --- |

—

központi területek kijelölése és megőrzése az élőhelyvédelmi irányelv I. és II. mellékletében, illetve a madárvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt fajok és élőhelytípusok, valamint a vándorló madarak védelme céljából. Ezek a területek részei az Unió egészére kiterjedő Natura 2000 hálózatnak;

| — | fajvédelmi rendszer létrehozása valamennyi vadon élő európai madárfaj, valamint az élőhelyvédelmi irányelv IV. és V. mellékletében felsorolt egyéb veszélyeztetett faj vonatkozásában. Ez a védelmi rendszer a fajok Unión belüli természetes élőhelyének teljes egészét lefedi a tágabb környezetben, azaz a Natura 2000 hálózaton belüli és az azon kívüli területeket is. |
| --- | --- |

—

fajvédelmi rendszer létrehozása valamennyi vadon élő európai madárfaj, valamint az élőhelyvédelmi irányelv IV. és V. mellékletében felsorolt egyéb veszélyeztetett faj vonatkozásában. Ez a védelmi rendszer a fajok Unión belüli természetes élőhelyének teljes egészét lefedi a tágabb környezetben, azaz a Natura 2000 hálózaton belüli és az azon kívüli területeket is.

2.3.   A Natura 2000 területek kezelése és védelme

Eddig több mint 27 000 terület vált a Natura 2000 hálózat részévé. Ezek együtt az Unió földterületének mintegy 18 %-át teszik ki, emellett jelentős tengeri területek is tartoznak a hálózathoz.

| A Natura 2000 VIEWER: hasznos eszköz a fejlesztők számára

  A Natura 2000 Viewer olyan online földrajzi információs rendszer, amelynek segítségével a fejlesztők meghatározhatják az egyes Natura 2000 területek pontos földrajzi helyét az uniós hálózaton belül, és böngészhetnek közöttük. A weboldalon a területeket nagy méretarányban (1:500) lehet megtekinteni, és nagyon nagy felbontásban láthatók a határok és a legfontosabb terepobjektumok. Minden Natura 2000 terület vonatkozásában egységes űrlap érhető el, amely tartalmazza a kijelölését indokló fajok és élőhelytípusok felsorolását, a fajok populációinak becsült nagyságát és a területre jellemző védettségi helyzetüket, valamint a terület jelentőségét a szóban forgó fajok vagy élőhelytípusok vonatkozásában az EU-n belül.
  http://natura2000.eea.europa.eu/ |
| --- |

A Natura 2000 VIEWER: hasznos eszköz a fejlesztők számára

A Natura 2000 Viewer olyan online földrajzi információs rendszer, amelynek segítségével a fejlesztők meghatározhatják az egyes Natura 2000 területek pontos földrajzi helyét az uniós hálózaton belül, és böngészhetnek közöttük. A weboldalon a területeket nagy méretarányban (1:500) lehet megtekinteni, és nagyon nagy felbontásban láthatók a határok és a legfontosabb terepobjektumok. Minden Natura 2000 terület vonatkozásában egységes űrlap érhető el, amely tartalmazza a kijelölését indokló fajok és élőhelytípusok felsorolását, a fajok populációinak becsült nagyságát és a területre jellemző védettségi helyzetüket, valamint a terület jelentőségét a szóban forgó fajok vagy élőhelytípusok vonatkozásában az EU-n belül.

http://natura2000.eea.europa.eu/

A Natura 2000 területek védelmét és megőrzését az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkében szereplő rendelkezések szabályozzák. Két intézkedéstípus különböztethető meg: az első (amelyet a 6. cikk (1) és (2) bekezdése szabályoz) (16) valamennyi Natura 2000 terület folyamatos megőrzésére és kezelésére irányul, a második (amelyet a 6. cikk (3) és (4) bekezdése szabályoz) meghatározza az olyan tervekre vagy projektekre vonatkozó engedélyezési eljárást, amelyek valószínűleg jelentős negatív hatást gyakorolnak valamely Natura 2000 területre.

Ebből a cikkből kiderül, hogy a Natura 2000 területek nem „fejlesztéstől mentes övezetek”. Teljes mértékben lehetőség van új tervekre és projektekre, amennyiben figyelembe vesznek bizonyos eljárási és dologi biztosítékokat. Az engedélyezési eljárás célja annak biztosítása, hogy az ilyen tervek és projektek végrehajtására a Natura 2000 terület természetvédelmi céljainak megfelelően kerüljön sor.

2.3.1.   Pozitív természetvédelmi intézkedések és az állapotromlás megakadályozásának biztosítása

| Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke:











  (1) | A tagállamok megállapítják a különleges természetvédelmi területek védelméhez szükséges intézkedéseket, megfelelő esetben beleértve a kifejezetten az egyes természeti területekre kidolgozott vagy más fejlesztési tervek részét képező intézkedési terveket, továbbá olyan törvényi, közigazgatási, vagy szerződéses aktusokat is, amelyek az adott természeti területen megtalálható, I. mellékletben szereplő természetes élőhelytípusok, illetve II. mellékletben szereplő fajok ökológiai szükségleteinek megfelelnek. |
| --- | --- |

Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke:

(1)

| (2) | A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a különleges természetvédelmi területeken található olyan természetes élőhelytípusok és olyan fajok élőhelyei károsodásának és megzavarásának megakadályozására, amelyek céljára az egyes területeket kijelölték, amennyiben a zavarás mértéke ezen irányelv céljaira tekintettel jelentős hatással lehet. |
| --- | --- |

(2)

Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (1) és (2) bekezdése az alábbiakat írja elő a tagállamok számára:

| — | az olyan élőhelytípusok és fajok fenntartásához vagy helyreállításához szükséges pozitív természetvédelmi intézkedések meghozatala, amelyek érdekében az egyes területek kijelölésre kerültek (6. cikk (1) bekezdés), |
| --- | --- |

—

az olyan élőhelytípusok és fajok fenntartásához vagy helyreállításához szükséges pozitív természetvédelmi intézkedések meghozatala, amelyek érdekében az egyes területek kijelölésre kerültek (6. cikk (1) bekezdés),

| — | az élőhelytípusok károsodásának és a jelen lévő fajok jelentős mértékű megzavarásának megakadályozására szolgáló intézkedések hozatala (6. cikk (2) bekezdés). |
| --- | --- |

—

az élőhelytípusok károsodásának és a jelen lévő fajok jelentős mértékű megzavarásának megakadályozására szolgáló intézkedések hozatala (6. cikk (2) bekezdés).

Az előbbi tekintetében a tagállamoknak egyértelmű természetvédelmi célkitűzéseket kell megfogalmazniuk minden Natura 2000 terület vonatkozásában az uniós jelentőségű élőhelytípusok és fajok védettségi helyzete és ökológiai követelményei alapján. A védelmi célkitűzésnek legalább fenn kell tartania a kijelölés indokául szolgáló fajok és élőhelyek védettségi helyzetét, és nem teheti lehetővé annak további romlását.

Ugyanakkor mivel a természetvédelmi irányelvek általános célja az, hogy a fajok és élőhelyek kedvező védettségi helyzetet érjenek el a természetes elterjedési területükön, ambiciózusabb természetvédelmi célkitűzésekre lehet szükség ahhoz, hogy az egyes területeken javuljon a védettségi helyzetük. A Natura 2000 területekre vonatkozó természetvédelmi célkitűzések ismerete különösen fontos az energiaszállítás fejlesztői, tervezői és a hatóságok számára, mert az említett természetvédelmi célkitűzések alapján kell megvizsgálni a tervek vagy projektek lehetséges negatív hatásait (17).

Nem kötelező, de az élőhelyvédelmi irányelv arra bátorítja a nemzeti hatóságokat, hogy a helyi érdekeltekkel szoros együttműködésben dolgozzák ki a Natura 2000 területek kezelési terveit (18). Ezek a tervek nagyon hasznos információforrások lehetnek, mert általában részletes információkkal szolgálnak a kijelölés indokául szolgáló fajokkal és élőhelytípusokkal kapcsolatban, ismertetik a terület természetvédelmi célkitűzéseit, és adott esetben az egyéb földhasználattal való kapcsolatot az adott területen. Emellett nagy vonalakban ismertetik a terület természetvédelmi célkitűzéseinek eléréséhez szükséges gyakorlati természetvédelmi intézkedéseket.

2.3.2.   A Natura 2000 területeket érintő tervek és projektek engedélyezési eljárása

| Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke:











  (3) | Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is. |
| --- | --- |

Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke:

(3)

| (4) | Amennyiben a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának kedvezőtlen eredménye ellenére valamely elsődlegesen fontos, társadalmi vagy gazdasági jellegű közösségi érdekre figyelemmel – alternatív megoldás hiányában – mégis végre kell hajtani egy tervet vagy programot, a tagállam minden szükséges kiegyenlítő intézkedést megtesz a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot.


  Amennyiben az érintett természeti terület elsődleges fontosságú természetes élőhelytípust foglal magában és/vagy veszélyeztetett faj élőhelyéül szolgál, kizárólag az emberi egészséggel, a közbiztonsággal vagy a környezet szempontjából elsődlegesen fontos előnyökkel kapcsolatos, továbbá – a Bizottság véleménye szerint – a közérdek kényszerítő indokain alapuló szempontokat lehet érvényesíteni. |
| --- | --- |

(4)

Amennyiben az érintett természeti terület elsődleges fontosságú természetes élőhelytípust foglal magában és/vagy veszélyeztetett faj élőhelyéül szolgál, kizárólag az emberi egészséggel, a közbiztonsággal vagy a környezet szempontjából elsődlegesen fontos előnyökkel kapcsolatos, továbbá – a Bizottság véleménye szerint – a közérdek kényszerítő indokain alapuló szempontokat lehet érvényesíteni.

Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) és (4) bekezdése meghatározza az olyan javasolt tervek és projektek esetében követendő engedélyezési eljárást, amelyek hatást gyakorolhatnak egy vagy több Natura 2000 területre (19). Ez az engedélyezési eljárás nemcsak a Natura 2000 területeken belüli tervekre vagy projektekre alkalmazandó, hanem az azokon kívüliekre is, amennyiben azok jelentős hatást gyakorolhatnak az adott terület fajainak és élőhelyeinek védelmére.

Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a Natura 2000 területekre valószínűleg jelentős negatív hatást gyakorló terveket és projekteket megfelelő vizsgálatnak kell alávetni az ilyen hatások részletes tanulmányozása érdekében, tekintettel a terület védelmi célkitűzéseire. Az illetékes hatóság csak akkor hagyhatja jóvá az érintett tervet vagy projektet, ha a megfelelő vizsgálat alapján megbizonyosodott arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett terület integritását. Fontos megjegyezni, hogy a hangsúly a negatív hatások hiányának (semmint jelenlétének) bemutatásán van.

Az azonosított hatások fajtája és súlyossága függvényében elképzelhető, hogy a terv vagy projekt néha módosítható, és/vagy bizonyos hatáscsökkentő intézkedések vezethetők be a hatások elkerülése, megelőzése, megszüntetése vagy nem jelentős mértékűre csökkentése érdekében, és a terv vagy projekt jóváhagyást nyerhet.

Ellenkező esetben a tervet vagy projektet el kell utasítani, és alternatív, kevésbé káros megoldásokat kell keresni. Kivételes körülmények között, a 6. cikk (4) bekezdésének értelmében eltérésre kerülhet sor egy olyan terv vagy projekt jóváhagyása érdekében, amely káros hatással van egy vagy több Natura 2000 terület integritására, ha bizonyíthatóan nincsenek alternatívák és a terv vagy projekt fontos közérdeken alapuló kényszerítő okokból szükséges. Ilyen esetekben megfelelő kompenzációs intézkedéseket kell kidolgozni a Natura 2000 hálózat általános koherenciájának védelme érdekében.

Végezetül, fontos megjegyezni, hogy az élőhelyvédelmi irányelv értelmében vett engedélyezési eljárás nem egyezik meg a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelvben és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelvben szereplő eljárással, még akkor sem, ha integrálhatók (a részletekért lásd a 7. fejezetet). A környezeti hatásvizsgálattól/a stratégiai környezeti vizsgálattól eltérően, amelyek eredményét figyelembe kell venni a terv vagy projekt jóváhagyására vonatkozó határozathozatal során, a megfelelő vizsgálat következtetései véglegesek, és meghatározzák, hogy a terv vagy projekt engedélyezhető-e.

2.4.   Fajvédelmi rendelkezések

Az Unió két természetvédelmi irányelvében foglalt rendelkezések második csoportja egyes fajoknak az Unió teljes területére, tehát a Natura 2000 területekre és azokon kívülre is kiterjedő védelmére vonatkozik.

Néhány védett faj potenciálisan sérülékeny bizonyos energetikai infrastruktúraprojektek, például a légvezetékek esetében. Ezért ezeket a rendelkezéseket is figyelembe kell venni az ilyen tervek és projektek elbírálásakor a Natura 2000 területeken kívüli potenciálisan érzékeny területeken a környezeti hatásvizsgálat, illetve a stratégiai környezeti vizsgálati eljárások keretében.

A fajvédelmi rendelkezések lefedik az Unió területén természetesen előforduló vadon élő madárfajokat, továbbá az élőhelyvédelmi irányelv IV. és V. mellékletében felsorolt egyéb fajokat.

Lényegében a következők tiltását követelik meg a tagállamoktól:

| — | szándékos zavarás költés, utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején, |
| --- | --- |

—

szándékos zavarás költés, utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején,

| — | a költő- vagy pihenőhelyek károsítása vagy elpusztítása, |
| --- | --- |

—

a költő- vagy pihenőhelyek károsítása vagy elpusztítása,

| — | tojások és fészkek szándékos elpusztítása, valamint védett növények gyökerestől való kiszedése vagy elpusztítása. |
| --- | --- |

—

tojások és fészkek szándékos elpusztítása, valamint védett növények gyökerestől való kiszedése vagy elpusztítása.

A pontos feltételeket a madárvédelmi irányelv 5. cikke határozza meg, továbbá (az állatokra vonatkozóan) az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikke és (a növényekre vonatkozóan) 13. cikke (20).

| A madárvédelmi irányelv 5. cikke:



  A 7. és 9. cikk sérelme nélkül, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az 1. cikkben meghatározott valamennyi madárfaj általános védelmi rendszerének kialakítására, megtiltva különösen:








  a) | a bármilyen módszerrel végzett szándékos elpusztítást vagy befogást; |
| --- | --- |

A madárvédelmi irányelv 5. cikke:

A 7. és 9. cikk sérelme nélkül, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az 1. cikkben meghatározott valamennyi madárfaj általános védelmi rendszerének kialakítására, megtiltva különösen:

a)

a bármilyen módszerrel végzett szándékos elpusztítást vagy befogást;

| b) | fészkeik és tojásaik szándékos elpusztítását vagy károsítását, illetve fészkeik eltávolítását; |
| --- | --- |

b)

fészkeik és tojásaik szándékos elpusztítását vagy károsítását, illetve fészkeik eltávolítását;

| c) | tojásaik természetből való begyűjtését és e tojások birtoklását, még üres állapotban is; |
| --- | --- |

c)

tojásaik természetből való begyűjtését és e tojások birtoklását, még üres állapotban is;

| d) | e madarak szándékos zavarását, különösen a költési és fiókanevelési időszakban, amennyiben a zavarás jelentős lenne az irányelv céljaira tekintettel; |
| --- | --- |

d)

e madarak szándékos zavarását, különösen a költési és fiókanevelési időszakban, amennyiben a zavarás jelentős lenne az irányelv céljaira tekintettel;

| e) | olyan fajokhoz tartozó madarak tartását, amelyek vadászata és befogása tilos. |
| --- | --- |

e)

olyan fajokhoz tartozó madarak tartását, amelyek vadászata és befogása tilos.

Az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikke:

| (1) | A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a IV. melléklet a) pontjában felsorolt állatfajok természetes elterjedési területükön való szigorú védelmének érdekében, megtiltva az alábbiakat:








  a) | e fajok vadon befogott példányainak szándékos befogásának vagy megölésének bármely formája; |
| --- | --- | --- |

(1)

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a IV. melléklet a) pontjában felsorolt állatfajok természetes elterjedési területükön való szigorú védelmének érdekében, megtiltva az alábbiakat:

a)

e fajok vadon befogott példányainak szándékos befogásának vagy megölésének bármely formája;

| b) | e fajok szándékos zavarása, különösen párzás, utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején; |
| --- | --- |

b)

e fajok szándékos zavarása, különösen párzás, utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején;

| c) | vadon élő állatok tojásainak szándékos elpusztítása vagy begyűjtése; |
| --- | --- |

c)

vadon élő állatok tojásainak szándékos elpusztítása vagy begyűjtése;

| d) | párzási, költő- vagy pihenőhelyek károsítása vagy elpusztítása. |
| --- | --- |

d)

párzási, költő- vagy pihenőhelyek károsítása vagy elpusztítása.

| (2) | E fajok esetében a tagállamok megtiltják a vadonból befogott példányok tartását, szállítását, kereskedelmét, illetve cseréjét, továbbá eladásra vagy cserére való felkínálását azon példányok kivételével, amelyek befogása az irányelv alkalmazása előtt, jogszerűen történt. |
| --- | --- |

(2)

E fajok esetében a tagállamok megtiltják a vadonból befogott példányok tartását, szállítását, kereskedelmét, illetve cseréjét, továbbá eladásra vagy cserére való felkínálását azon példányok kivételével, amelyek befogása az irányelv alkalmazása előtt, jogszerűen történt.

| (3) | Az (1) bekezdés a) és b) pontjában, valamint a (2) bekezdésben említett tilalmak az e cikk hatálya alá tartozó állatok életének valamennyi szakaszára érvényesek. |
| --- | --- |

(3)

Az (1) bekezdés a) és b) pontjában, valamint a (2) bekezdésben említett tilalmak az e cikk hatálya alá tartozó állatok életének valamennyi szakaszára érvényesek.

Az élőhelyvédelmi irányelv 13. cikke

| (1) | A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a IV. melléklet b) pontjában felsorolt növényfajok számára szigorú védelmi rendszert hozzanak létre, megtiltva az alábbiakat:








  a) | az említett növényfajok vadon élő példányainak szándékos letépése, begyűjtése, levágása, gyökerestől való kiszedése vagy elpusztítása azok természetes elterjedési területén; |
| --- | --- | --- |

(1)

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a IV. melléklet b) pontjában felsorolt növényfajok számára szigorú védelmi rendszert hozzanak létre, megtiltva az alábbiakat:

a)

az említett növényfajok vadon élő példányainak szándékos letépése, begyűjtése, levágása, gyökerestől való kiszedése vagy elpusztítása azok természetes elterjedési területén;

| b) | az említett növényfajok vadonból begyűjtött példányainak tartása, szállítása, kereskedelme vagy cseréje, továbbá eladásra vagy cserére való felkínálása, kivéve azon példányokat, amelyek begyűjtése ezen irányelv alkalmazása előtt, jogszerűen történt. |
| --- | --- |

b)

az említett növényfajok vadonból begyűjtött példányainak tartása, szállítása, kereskedelme vagy cseréje, továbbá eladásra vagy cserére való felkínálása, kivéve azon példányokat, amelyek begyűjtése ezen irányelv alkalmazása előtt, jogszerűen történt.

| (2) | Az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett tilalmak az e cikk hatálya alá tartozó növények életének valamennyi szakaszára érvényesek. |
| --- | --- |

(2)

Az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett tilalmak az e cikk hatálya alá tartozó növények életének valamennyi szakaszára érvényesek.

Ezektől a rendelkezésektől bizonyos körülmények között (például a termés, az állatállomány, az erdők, a halastavak és a vizek súlyos károsodásának elkerülése érdekében) el lehet térni, feltéve, ha más elfogadható megoldás nem létezik, és az eltérés hatása nem ellentétes az irányelvek általános céljaival.

Az eltérések alkalmazásának feltételeit a madárvédelmi irányelv 9. cikke és az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikke rögzíti. Az energiaszállítási infrastruktúrák vonatkozásában elsősorban a „közegészség, közbiztonság vagy más kiemelkedően fontos közérdek” (16. cikk (1) bekezdés c) pont) miatt kerülhet sor eltérésre.

3.   AZ ENERGIASZÁLLÍTÁSI LÉTESÍTMÉNYEK LEHETSÉGES HATÁSAI A NATURA 2000 TERÜLETEKRE ÉS AZ UNIÓS VÉDELEM ALATT ÁLLÓ FAJOKRA

3.1.   Bevezetés

Az energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektek általában nem jelentenek jelentős veszélyt a biológiai sokféleségre. Sok esetben a jól megtervezett és megfelelő helyen történő fejlesztések semmilyen vagy csak korlátozott hatással járnak. Olyan projektekre is akadnak példák, amelyek összességében nettó előnnyel jártak a természet számára, különösen olyan területeken, ahol a természeti környezet már komoly károkat szenvedett. De ez nem jelenti annak a kötelezettségnek a megszűnését, hogy az érvényben lévő különböző jogi környezeti hatásvizsgálati eljárások, például a környezeti hatásvizsgálat/a stratégiai környezeti vizsgálat és a megfelelő vizsgálat (a részletekért lásd a 7. fejezetet) keretében meg kell vizsgálni, hogy az egyes tervek vagy projektek milyen hatást gyakorolhatnak a természeti környezetre.

Ez a fejezet áttekinti, milyen lehetséges hatásokat gyakorolhatnak az energetikai infrastruktúrák a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv által védett élőhelyekre és fajokra. Áttekintést kíván nyújtani a projektfejlesztőknek, az energiaszállítási irányítóknak és az érintett hatóságoknak arról, milyen típusú lehetséges hatásokat kell figyelembe venni az energiaszállítási infrastruktúrákkal foglalkozó tervek vagy projektek előkészítésekor, illetve az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti engedélyezési eljárás értelmében végzett megfelelő vizsgálat vagy a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv/a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv szerinti vizsgálat elvégzésekor.

3.2.   Az eseti alapon történő megközelítés szükségessége

Ki kell hangsúlyozni, hogy a lehetséges hatások nagyban függnek a szóban forgó energetikai infrastruktúra kialakításától és helyszínétől, illetve az adott uniós védett élőhelyek és fajok érzékenységétől. Ezért minden tervet vagy projektet eseti alapon kell megvizsgálni.

Az energiaszállítási létesítményekre vonatkozó egyes projektek, beleértve a közös érdekű projekteket, kialakítása természetesen számos tényezőtől függ, többek között a szállított energia fajtájától és mennyiségétől, a fogadó környezettől (például szárazföldön vagy tengeren található-e), a szállítási távolságtól, valamint a fogadáshoz vagy tároláshoz szükséges kapacitástól. A projektek nemcsak az energia szárazföldi szállításához, fogadásához vagy tárolásához szükséges egy vagy több létesítmény vagy infrastruktúra kiépítésére, hanem azok felújítására és/vagy bontására is vonatkozhatnak.

A természetre és a vadvilágra gyakorolt lehetséges hatások értékelésekor fontos nemcsak magát a fő infrastruktúrát figyelembe venni, hanem valamennyi kapcsolódó installációt és létesítményt is, például az ideiglenes bekötőutakat, a vállalkozók létesítményeit és a berendezések tárolását, az alkotóelemeket, a betonalapzatokat, az ideiglenes kábelezést, a talajfelesleget és a talajfelesleg elhelyezésére szolgáló területeket stb. A hatások lehetnek ideiglenesek vagy állandóak, a helyszíniek vagy nem helyszíniek, kumulatívak, és többször is felmerülhet a szerepük a projektciklus során (például az építési, a felújítási, a karbantartási és/vagy a bontási szakaszban). Ezeket a tényezőket mind figyelembe kell venni.

Figyelembe kell venni az uniós természetvédelmi irányelvek fajvédelmi rendelkezéseit, amikor fennáll annak kockázata, hogy az energetikai infrastruktúrával foglalkozó terv vagy projekt pusztulást vagy sérülést, illetve szándékos zavarást okozhat a költés, utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején, vagy károsíthatja vagy elpusztíthatja a költőhelyeket vagy pihenőhelyeket a két irányelv értelmében védett fajok vonatkozásában (például a sasok vagy a tengeri emlősök esetében). Ez a szigorú védelmi rendszer a tágabb környezetet, azaz a Natura 2000 hálózaton belüli és az azon kívüli területeket is lefedi.

| Hatáscsökkentő intézkedések

  Az ebben a fejezetben említett negatív hatások néha hatékonyan csökkenthetők. A hatáscsökkentés magában foglalja olyan intézkedések beépítését a tervbe vagy projektbe, amelyek megszüntetik ezeket a lehetséges negatív hatásokat vagy nem jelentős mértékűre csökkentik őket. Ez azt jelenti, hogy ezeknek az intézkedéseknek közvetlenül a valószínű hatásokhoz kell kapcsolódniuk, és az érintett fajok/élőhelyek megfelelő ismeretén kell alapulniuk.
  A hatáscsökkentő intézkedések közé tartozhat a projekt végrehajtási helyszínének megváltoztatása, de az energetikai infrastruktúra különböző elemei méretének, kialakításának és összeállításának módosítása is. Ezenkívül ideiglenes módosítások formáját is ölthetik az építési és üzemeltetési szakaszban. További részletek, valamint a lehetséges hatáscsökkentő intézkedések példái a következő fejezetben találhatók. |
| --- |

Hatáscsökkentő intézkedések

Az ebben a fejezetben említett negatív hatások néha hatékonyan csökkenthetők. A hatáscsökkentés magában foglalja olyan intézkedések beépítését a tervbe vagy projektbe, amelyek megszüntetik ezeket a lehetséges negatív hatásokat vagy nem jelentős mértékűre csökkentik őket. Ez azt jelenti, hogy ezeknek az intézkedéseknek közvetlenül a valószínű hatásokhoz kell kapcsolódniuk, és az érintett fajok/élőhelyek megfelelő ismeretén kell alapulniuk.

A hatáscsökkentő intézkedések közé tartozhat a projekt végrehajtási helyszínének megváltoztatása, de az energetikai infrastruktúra különböző elemei méretének, kialakításának és összeállításának módosítása is. Ezenkívül ideiglenes módosítások formáját is ölthetik az építési és üzemeltetési szakaszban. További részletek, valamint a lehetséges hatáscsökkentő intézkedések példái a következő fejezetben találhatók.

3.3.   Az uniós védelem alatt álló fajokra és élőhelyekre gyakorolt lehetséges hatások áttekintése

A hatás fajtája és mértéke nagyban függ az adott területen jelen lévő, uniós védelem alatt álló fajoktól és élőhelyektől, az ökológiájuktól, az elterjedésüktől és a védettségi helyzetüktől. Ezért minden tervet vagy projektet külön-külön, eseti alapon kell megvizsgálni. Az alábbiakban olvasható az esetleges hatások leggyakoribb típusainak áttekintése:

3.3.1.   Élőhelyek elvesztése, állapotromlása vagy szétaprózódása

Az energiaszállítási infrastruktúrával foglalkozó projektek esetében szükség lehet a földterület kitisztítására és a felszíni növényzet eltávolítására (ezt gyakran közvetlen földfoglalásnak nevezik). E folyamat során megváltozhatnak, károsodhatnak, szétaprózódhatnak vagy elpusztulhatnak meglévő élőhelyek. Az élőhelyek elvesztésének és állapotromlásának mértéke a projekt méretétől, helyszínétől és megtervezésétől, valamint az érintett élőhelyek érzékenységétől függ.

Fontos megjegyezni, hogy bár a tényleges földfoglalás korlátozottnak tűnhet, a közvetett hatások jóval nagyobb területre terjedhetnek ki, különösen, ha a fejlesztések hidrológiai rendszereket vagy geomorfológiai folyamatok érintenek, illetve a víz vagy a talaj minőségét érintik. Az ilyen közvetett hatások az élőhelyek súlyos állapotromlásához, szétaprózódásához vagy elvesztéséhez vezethetnek, néha akár a projekt tényleges helyszínétől távolabb is.

Az élőhelyek elvesztésének jelentősége emellett függ az érintett élőhelyek ritkaságától és érzékenységétől, és/vagy attól, hogy mennyire fontosak a fajok táplálkozó-, költő- vagy áttelelési helyeként. Az élőhelyek elvesztésének vagy állapotromlásának jelentőségét értékelve figyelembe kell venni továbbá, hogy néhány élőhely milyen szerepet játszhat a folyosók részeként vagy az elterjedés és vándorlás szempontjából fontos lépcsőfokként, valamint a például a táplálkozó- és fészkelőhelyek közötti, inkább helyi jellegű mozgások vonatkozásában.

3.3.2.   A fajok zavarása és kiszorítása

A fajoknak a szokásos költő-, táplálkozó- vagy pihenőhelyein, valamint a vándorlási útvonalak mentén való zavarása a fajok kiszorításához, és így az élőhelyek elvesztéséhez vezethet. A fajok kiszoríthatók a projekt végrehajtásának helyszínéről vagy a környező területekről például a megnövekedett forgalom, az emberek jelenléte, valamint az építési munkálatok során vagy után keletkező zaj, por, szennyezés, mesterséges világítás vagy rezgés miatt.

A zavarás kiterjedtsége és mértéke, az érintett fajok érzékenysége, valamint az határozza meg a hatás jelentőségét, hogy léteznek-e a közelben, illetve milyen minőségben egyéb olyan megfelelő élőhelyek, amelyek befogadhatják a kiszorított állatokat. A ritka és veszélyeztetett fajok esetében a kisebb vagy átmeneti zavarásnak is súlyos következményei lehetnek az adott régióban való hosszú távú túlélés szempontjából.

3.3.3.   Ütközés és az áramütés veszélye

A madarak és valószínűleg a denevérek a légvezetékek és egyéb felszíni elektromos létesítmények különböző részeinek ütközhetnek. Az ütközés kockázata nagyban függ a terület elhelyezkedésétől és az ott jelen lévő fajoktól, továbbá az időjárási és láthatósági tényezőktől, illetve a villamosenergia-vezetékek kialakításától (különösen áramütés esetében). Különösen veszélyeztetettek lehetnek a hosszú életű, az alacsony szaporodási rátájú és/vagy ritka vagy már veszélyeztetett védettségi helyzetű fajok (például a sasok, keselyűk és gólyák).

A madarak esetében az ütközés és az áramütés kockázatát a 4. és 5. fejezet vizsgálja részletesebben. A denevérek vonatkozásában sajnos általában nincsenek olyan tanulmányok, amelyek a légvezetékeknek való ütközés lehetséges kockázatával és hatásaival foglalkoznának, mert az ilyen hosszú lineáris infrastruktúrák mentén nehéz nyomon követni a kis állatok elpusztulását.

3.3.4.   Kizárási hatások

A villamos energia esetében a nagy átviteli, fogadó és tároló infrastruktúrák arra kényszeríthetik a fajokat, hogy teljes egészében elkerüljék az adott területet a vándorlás, illetve lokálisan a szokásos táplálkozási tevékenységek során. Az, hogy ez problémát jelent-e, számos olyan tényezőtől függ, mint az alállomás mérete, a villamosenergia-vezetékek közötti távolság és a vezetékek nyomvonala, a fajok kiszorításának mértéke és az a képességük, hogy mennyire tudják kompenzálni a megnövekedett energetikai kiadásokat, továbbá a táplálkozó-, pihenő- és költőhelyek közötti összeköttetésben okozott zavar mértéke.

Több tudományos csapat számolt be olyan új bizonyítékokról, amelyek szerint a villamosenergia-vezetékek az általuk kiadott, az emberi szem számára láthatatlan UV-villanásokkal elijeszthetik az állatokat. Egy nemzetközi kutatócsoport tanulmányt (21) készített, amelyet azok a megfigyelések motiváltak, melyek szerint a rénszarvasok elkerülik az Északi-sarkvidéki tundrán futó villamosenergia-vezetékeket. Még mindig nagyon korlátozott ismeretek állnak rendelkezésre, de néhány konkrét esetben ez a fajta elkerülés és szétaprózódás fontos a hatások jelentőségének megállapításában.

3.4.   A jelentős és nem jelentős hatások közötti különbségtétel

Az energiaszállítási infrastruktúrákkal foglalkozó tervek vagy projektek által valószínűleg érintett fajok és élőhelyek meghatározása jelenti az első lépést bármely hatásvizsgálat során, kerüljön arra sor a Natura 2000 területeket érintő projektek esetében az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke értelmében, illetve a Natura 2000 területeken kívüli védett fajok esetében a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv értelmében. Ezt követően meg kell állapítani, hogy a hatás jelentős-e. A Natura 2000 területeket érintő tervek vagy projektek „jelentőségének” meghatározására szolgáló jogi eljárást a 7. fejezet ismerteti. E fogalom általános megértésének elősegítése érdekében itt röviden ismertetésre kerül néhány általános elv, amely a vadvilág esetében a „jelentőség” nagyságának meghatározására vonatkozik (függetlenül attól, hogy Natura 2000 területekről van-e szó).

A jelentőség vizsgálatát eseti alapon, a potenciálisan érintett fajok és élőhelyek alapján kell elvégezni. Elképzelhető, hogy néhány egyed elvesztése néhány faj esetében nem jelentős, de más fajok esetében komoly következményekkel járhat. A populáció mérete, elterjedése, szaporodási stratégiája és élettartama mind befolyásolja a hatás jelentőségét. Ez valószínűleg területenként változik.

A hatások egymásra hatását is figyelembe kell venni, mert például lehetséges, hogy a földfoglalás önmagában nem jelentős egy adott faj esetében, de a zavarás vagy kiszorítás jelentős kockázatával együtt jelentősen csökkentheti a fajok életképességét és végső esetben a fennmaradási esélyeit.

A jelentőség értékelésénél figyelembe kell venni továbbá a megfelelő földrajzi kiterjedést. A nagy távolságokat megtevő vándorló fajok esetében az adott helyszínen gyakorolt hatás sokkal nagyobb földrajzi területen járhat következményekkel a fajokra nézve. Hasonlóképpen, a nagy területen mozgó vagy az élőhelyüket változtató nem vándorló fajok esetében is szükség lehet a lehetséges hatások regionális, semmint helyi vizsgálatára.

Végezetül, a fenti megállapításoknak az elérhető legjobb adatokon kell alapulniuk. Ehhez helyszíni felmérésekre vagy nyomonkövetési programokra lehet szükség a projekt folyamán.

3.5.   Kumulatív hatások

A kumulatív hatások vizsgálatát is figyelembe kell venni a Natura 2000 területekre gyakorolt hatások megállapításánál az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerint. A tervek és projektek kumulatív hatásai gyakran nagyon fontosak lehetnek, és gondosan mérlegelni kell őket. Akkor jelentkezhetnek, amikor számos energetikai infrastruktúra van jelen egy adott területen vagy légi folyosó mentén, vagy amikor egy energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektre ugyanazon a területen kerül sor, mint egy másik tervre vagy projektre (például egyéb ipari fejlesztések esetében). A kumulatív hatás valamennyi tevékenység együttes hatása. Lehetséges, hogy egy energetikai infrastruktúrával foglalkozó projekt önmagában nem fejt ki jelentős hatást, de ha a hatásai összeadódnak az adott területet érintő más tervek vagy projektek hatásaival, az együttes hatásuk jelentős lehet.

Például egy vizes élőhelyet átszelő olajvezetékkel foglalkozó projekt esetében az élőhely kicsi, de elfogadható ideiglenes állapotromlására kerülhet sor, ami egyáltalán nem haladja meg az élőhely alkalmazkodóképességét. De ha ezen a vizes élőhelyen egyúttal lecsapolás is történik és/vagy útépítésre kerül sor, az említett projektek hidrológiai hatásai együttesen az élőhely végleges elvesztéséhez, szétaprózódásához vagy kiszáradásához vezethetnek. Ebben az esetben, míg az első és a második projekt hatása önmagában nem észrevehető, az együttes hatásuk jelentős lehet. Ez mindkét projektpályázat esetében befolyásolja a tervezésre vonatkozó döntést.

A kumulatív hatásokat a környezeti hatásvizsgálati/a stratégiai környezeti vizsgálati eljárások során is figyelembe kell venni.

Az energetikai infrastruktúra gyors ütemben fejlődik az Európai Unióban, ezért fontos, hogy a kumulatív hatásokat már a környezeti hatásvizsgálat korai szakaszában fel kell mérni, semmint pusztán utólagosan a folyamat végén, ami késleltetné a projektpályázatok és az uniós jogszabályok összeegyeztethetőségével kapcsolatos határozatokat.

4.   A VILLAMOSENERGIA-HÁLÓZATI INFRASTRUKTÚRÁK LEHETSÉGES HATÁSAI A VADON ÉLŐ MADARAKRA

4.1.   Bevezetés

Az előző fejezet általános áttekintést nyújtott azzal kapcsolatban, milyen típusú lehetséges hatásokat kell figyelembe venni az energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektek kidolgozásakor, különösen a Natura 2000 területeken és azok környezetében, illetve a két uniós természetvédelmi irányelv értelmében védett fajok által használt egyéb érzékeny területek szomszédságában.

Ez a fejezet a villamosenergia-infrastruktúra által különösen a vadon élő európai madarakra gyakorolt lehetséges hatások elemzésére összpontosít. Az elmúlt években sok figyelmet kapott ez a téma, és ezen a területen a hatások gyakoribbak és jelentősebbek lehetnek, mint a szárazföldi energetikai infrastruktúra egyéb típusai esetében.

4.2.   Villamosenergia-hálózati infrastruktúrák

Az egyéb energiahordozóktól eltérően a villamos energia nem tárolható, ezért valós időben kell előállítani és eljuttatni a fogyasztókhoz. A villamosenergia-átviteli rendszer így összetettebb és dinamikusabb a más olyan közüzemi rendszerekhez képest, mint a víz- vagy a földgázellátás. A nagyfeszültségű (Európában 110–750 kV, ENTSO, 2012) átviteli vezetékek nagy mennyiségben, hosszú távolságokon szállítják az erőművek által előállított villamos energiát az alállomásokra. Az alállomásokról középfeszültségű (1–60 kV) és kisfeszültségű (1 kV >) elosztó vezetékek szállítják a villamos energiát a lakossági és üzleti fogyasztóknak.

3. ábra

(USDA, 2009)

A villamosenergia-rendszer erősen szövevényes szerkezetű. Az átviteli hálózat nemcsak az erőműveket és a töltőközpontokat összekötő átviteli vezetékekből áll, hanem a különböző átviteli vezetékeket összekötő átviteli vezetékekből, olyan rendszert hozva létre, amely segít biztosítani a zökkenőmentes energiaáramlást. Ha a villamosenergia-hálózat egyik részén egy átviteli vezeték nem működik, a villamos energia általában átirányításra kerül más távvezetékekre, hogy továbbra is eljusson a fogyasztókhoz (PSCW, 2009).

A villamos energia átvitelére légvezetékek vagy földkábelek révén, váltakozó áram vagy egyenáram segítségével kerülhet sor. A feszültség minden esetben nagy, mert hosszú (jellemzően 600 km-t meghaladó) távolságokon így hatékonyabb. A villamosenergia-átvitel hagyományos módja a váltakozó áramú légvezetékek használata (EASAC, 2009).

A földkábelekkel szemben azért előnyösebb a légvezetékek használata, mert a kiépítésük költsége jelenleg jóval alacsonyabb, mint a földkábelek telepítésének költsége, és nagyobb kapacitásúak. A légvezetékek várható élettartama magas, és elérheti akár a 70–80 évet. A légvezetékek fő hátrányai a területhasználat, valamint a vizuális és a különböző környezeti hatások (EASAC, 2009) (22).

Az átviteli vezetékek tartószerkezetein legalább egy háromfázisú vezeték fut. Három (kötegelés esetében ennél több) fázisvezetőt és a fázisvezetők felett villámvédelmi okokból elhelyezett egy vagy két földelt vezetőt (amelyet általában statikus vezetéknek hívnak) tartalmaznak. Az elosztó vezetékek tartószerkezetein a vezetők számos konfigurációban előfordulhatnak (APLIC, 2006).

A legtöbb váltakozó áramú légvezeték valamiféle tartószerkezetet használ, amelyhez szigetelők és elektromos vezetők kapcsolódnak. A tartószerkezet lehet faoszlop, üreges vagy rácsos acélszerkezet, betonacél oszlop, illetve üvegszálból vagy egyéb anyagokból készült oszlop. A szigetelők porcelánból vagy olyan polimer anyagokból készülnek, amelyek általában nem vezetik az elektromosságot. Az elektromos vezetők általában vörösrézből vagy alumíniumból készülnek (Bayle, 1999, Janss, 2000, APLIC, 2006).

Az elosztó és az átviteli vezetékek esetében is háromfázisú rendszerek használatosak. A háromfázisú rendszerek egyik fő előnye, hogy nagy mennyiségű energiát képesek átvinni nagy távolságokon (APLIC, 2006).

4.3.   A villamosenergia-infrastruktúra lehetséges negatív hatásai a vadon élő madarakra

Az alábbiak áttekintést nyújtanak a vadon élő madárfajokra gyakorolt hatások fő típusairól. Néhány védett európai faj a mérete, morfológiája, viselkedése és elterjedése miatt egyértelműen veszélyeztetettebb bizonyos típusú hatások, különösen az áramütés és az ütközés vonatkozásában.

A 2. mellékletben található táblázat tartalmazza a villamosenergia-vezetékek madarakra gyakorolt hatásainak rendszerezett priorizált listáját (Birdlife, 2013). Ez a táblázat nem azt jelenti, hogy ezek a hatások minden körülmények között a leírtaknak megfelelően jelentkeznek. Sok függ az adott fajtól és az egyes esetek sajátos körülményeitől, illetve a hatásokat csökkentő korrekciós intézkedések meglététől.

| Miért veszélyeztetnek a villamosenergia-vezetékek néhány madárfajt jobban, mint a többit?

  Ez gyakran az alábbi fiziológiai, viselkedésbeli és ökológiai jellemzőknek köszönhető:






  — | nagy test, |
| --- | --- |

Miért veszélyeztetnek a villamosenergia-vezetékek néhány madárfajt jobban, mint a többit?

Ez gyakran az alábbi fiziológiai, viselkedésbeli és ökológiai jellemzőknek köszönhető:

—

nagy test,

| — | rossz frontális látás, |
| --- | --- |

—

rossz frontális látás,

| — | az éjszakai tevékenységek előnyben részesítése, |
| --- | --- |

—

az éjszakai tevékenységek előnyben részesítése,

| — | „rossz repülők”, manőverezésre kevésbé képes madarak (ütközés), |
| --- | --- |

—

„rossz repülők”, manőverezésre kevésbé képes madarak (ütközés),

| — | tapasztalatlan repülők, fiatal madarak (áramütés és ütközés), |
| --- | --- |

—

tapasztalatlan repülők, fiatal madarak (áramütés és ütközés),

| — | a magasabban lévő helyek előnyben részesítése pihenés, kiülés vagy fészkelés céljából, |
| --- | --- |

—

a magasabban lévő helyek előnyben részesítése pihenés, kiülés vagy fészkelés céljából,

| — | a fátlan, nyílt élőhelyek előnyben részesítése (áramütés), |
| --- | --- |

—

a fátlan, nyílt élőhelyek előnyben részesítése (áramütés),

| — | csapatokba gyűlés és társas viselkedés, |
| --- | --- |

—

csapatokba gyűlés és társas viselkedés,

| — | zavarásra érzékeny fajok, |
| --- | --- |

—

zavarásra érzékeny fajok,

| — | az alacsony tengerszint feletti magasságban található élőhelyek előnyben részesítése (a villamosenergia-hálózatok nagyobb sűrűségének vonatkozásában), |
| --- | --- |

—

az alacsony tengerszint feletti magasságban található élőhelyek előnyben részesítése (a villamosenergia-hálózatok nagyobb sűrűségének vonatkozásában),

| — | ritka és veszélyeztetett fajok (az adott terület vonatkozásában alacsony egyedszámmal, alacsony termékenységgel stb. együtt, lásd lent), |
| --- | --- |

—

ritka és veszélyeztetett fajok (az adott terület vonatkozásában alacsony egyedszámmal, alacsony termékenységgel stb. együtt, lásd lent),

| — | adott területen alacsony egyedszámban előforduló fajok (kisebb a pótlás lehetősége), |
| --- | --- |

—

adott területen alacsony egyedszámban előforduló fajok (kisebb a pótlás lehetősége),

| — | alacsony szaporodási potenciállal rendelkező fajok (egyre nagyobb számban pusztulnak el felnőtt egyedek, ezért hosszabb időbe telik, amíg a populáció regenerálódik a veszteségeket követően), |
| --- | --- |

—

alacsony szaporodási potenciállal rendelkező fajok (egyre nagyobb számban pusztulnak el felnőtt egyedek, ezért hosszabb időbe telik, amíg a populáció regenerálódik a veszteségeket követően),

| — | olyan fajok, amelyekre alacsony termékenység, alacsony halandóság, hosszú várható élettartam jellemző (a populáció állandó csökkenése során csökken az állomány bővítésének lehetősége), |
| --- | --- |

—

olyan fajok, amelyekre alacsony termékenység, alacsony halandóság, hosszú várható élettartam jellemző (a populáció állandó csökkenése során csökken az állomány bővítésének lehetősége),

| — | hosszú távolságokat megtevő, földrészek között vándorló fajok (nagy földrajzi kiterjedés és a villamosenergia-vezetékek hatásainak igen eltérő mértékű csökkentése). |
| --- | --- |

—

hosszú távolságokat megtevő, földrészek között vándorló fajok (nagy földrajzi kiterjedés és a villamosenergia-vezetékek hatásainak igen eltérő mértékű csökkentése).

4.3.1.   Áramütés

Az áramütés jelentős hatást gyakorolhat számos madárfajra, és évente több ezer madár pusztulását okozza (23). Áramütésre akkor kerülhet sor, ha a madár hozzáér két fázisvezetőhöz, vagy egyidejűleg egy vezetőhöz és egy földelt berendezéshez, különösen ha nedves/vizes a tollazata (Bevanger, 1998). A különösen gyakran áramütést szenvedő fajok közé tartoznak a gólyaalakúak, a sólyomalakúak, a bagolyalakúak és a verébalakúak (Bevanger, 1998) – lásd a lenti táblázatot.

Nagy az egyetértés azzal kapcsolatban, hogy a madarakat fenyegető kockázat a villamosenergia-létesítmények műszaki kialakításától és részletes megtervezésétől függ. Az áramütés veszélye különösen a „rosszul megtervezett”, középfeszültségű távvezetékoszlopok esetében nagy („gyilkos oszlopok”) (BirdLife International, 2007).

A madarakat érő áramütés valószínűségét befolyásoló tényezők közé tartoznak az alábbiak:

| — | A madarak morfológiája: A nagyobb madarak veszélyeztetettebbek, mert a kisebb madarakhoz képest nagyobb a valószínűsége, hogy kitárt szárnyukkal vagy egyéb testrészeikkel hozzáérnek az elektromos alkotóelemekhez (Olendorff et al., 1981; APLIC, 2006). |
| --- | --- |

—

A madarak morfológiája: A nagyobb madarak veszélyeztetettebbek, mert a kisebb madarakhoz képest nagyobb a valószínűsége, hogy kitárt szárnyukkal vagy egyéb testrészeikkel hozzáérnek az elektromos alkotóelemekhez (Olendorff et al., 1981; APLIC, 2006).

| — | A madarak viselkedése: A távvezetékoszlopokra kiülő, ott pihenő és fészkelő madarak veszélyeztetettebbek (Bevanger, 1998). A földön fészkelő fajok (rétihéjafajok és néhány bagolyfaj) ritkán szenvednek áramütést, mert jellemzően repülés közben vadásznak, és a földön vagy földközelben ülnek (Benson, 1981). |
| --- | --- |

—

A madarak viselkedése: A távvezetékoszlopokra kiülő, ott pihenő és fészkelő madarak veszélyeztetettebbek (Bevanger, 1998). A földön fészkelő fajok (rétihéjafajok és néhány bagolyfaj) ritkán szenvednek áramütést, mert jellemzően repülés közben vadásznak, és a földön vagy földközelben ülnek (Benson, 1981).

| — | A távvezetékoszlop típusa és kialakítása:







  — | A legtöbb sérülésre a középfeszültségű (1–60 kV) elosztó vezetékek oszlopai esetében kerül sor az egyes részek közelsége miatt (Haas & Nipkow, 2006). |
| --- | --- | --- |

—

A távvezetékoszlop típusa és kialakítása:

—

A legtöbb sérülésre a középfeszültségű (1–60 kV) elosztó vezetékek oszlopai esetében kerül sor az egyes részek közelsége miatt (Haas & Nipkow, 2006).

| — | A különleges funkciójú távvezetékoszlopok (feszítőoszlopok, fázisforgató oszlopok, keresztezőoszlopok vagy átalakító egységek) sokkal több áldozatot szednek, mint az egyszerű, egyenes vonalú szerkezetek (Demeter et al., 2004) |
| --- | --- |

—

A különleges funkciójú távvezetékoszlopok (feszítőoszlopok, fázisforgató oszlopok, keresztezőoszlopok vagy átalakító egységek) sokkal több áldozatot szednek, mint az egyszerű, egyenes vonalú szerkezetek (Demeter et al., 2004)

| — | López-López és munkatársai (2011) bizonyították, hogy a veszélyes, rosszul kialakított távvezetékoszlopok korszerűsítésével jelentős mértékben csökkenthető lenne a madarak sérülésének előfordulása. |
| --- | --- |

—

López-López és munkatársai (2011) bizonyították, hogy a veszélyes, rosszul kialakított távvezetékoszlopok korszerűsítésével jelentős mértékben csökkenthető lenne a madarak sérülésének előfordulása.

| — | Környezeti tényezők:







  — | A zsákmányállatok bősége: az áramütést szenvedett ragadozó madarak száma a zsákmányállatok számának növekedésével nő (Benson, 1981; Guil et al., 2011). |
| --- | --- | --- |

—

Környezeti tényezők:

—

A zsákmányállatok bősége: az áramütést szenvedett ragadozó madarak száma a zsákmányállatok számának növekedésével nő (Benson, 1981; Guil et al., 2011).

| — | A növényzet szerkezete és a növénytakaró: a növényzet szerkezete befolyásolhatja a zsákmányállatok elérhetőségét és a ragadozó madarak táplálkozási sikerességét (Guil et al., 2011). |
| --- | --- |

—

A növényzet szerkezete és a növénytakaró: a növényzet szerkezete befolyásolhatja a zsákmányállatok elérhetőségét és a ragadozó madarak táplálkozási sikerességét (Guil et al., 2011).

| — | Élőhely: a madarak gyakrabban használják a távvezetékoszlopokat és gyakrabban szenvednek áramütést olyan területeken, ahol ritkábbak a kiülőhelyek, például gyepterületeken vagy vizes élőhelyeken (Haas et al., 2005; Lehman et al., 2007). |
| --- | --- |

—

Élőhely: a madarak gyakrabban használják a távvezetékoszlopokat és gyakrabban szenvednek áramütést olyan területeken, ahol ritkábbak a kiülőhelyek, például gyepterületeken vagy vizes élőhelyeken (Haas et al., 2005; Lehman et al., 2007).

| — | Topográfia: Az áramütés esetében a topográfia befolyásolja, hol ülnek ki és pihennek a madarak, a növényzet magassága pedig a természetes kiülőhelyek elérhetőségét befolyásolja az adott területen. A sasok pusztulásának aránya a lejtőkkel nőtt, valószínűleg azért, mert kiülőhelyekről szoktak vadászni. A tanulmányok szerint a domináns helyeken található, meredek lejtőkkel körülvett távvezetékoszlopok esetében nagyobb az áramütéses esetek száma (Guil et al., 2011). |
| --- | --- |

—

Topográfia: Az áramütés esetében a topográfia befolyásolja, hol ülnek ki és pihennek a madarak, a növényzet magassága pedig a természetes kiülőhelyek elérhetőségét befolyásolja az adott területen. A sasok pusztulásának aránya a lejtőkkel nőtt, valószínűleg azért, mert kiülőhelyekről szoktak vadászni. A tanulmányok szerint a domináns helyeken található, meredek lejtőkkel körülvett távvezetékoszlopok esetében nagyobb az áramütéses esetek száma (Guil et al., 2011).

| — | Nem: Ugyanazon a fajon belül a nagyobb méretű tojókat jobban fenyegeti az áramütés veszélye (Ferrer & Hiraldo, 1992). |
| --- | --- |

—

Nem: Ugyanazon a fajon belül a nagyobb méretű tojókat jobban fenyegeti az áramütés veszélye (Ferrer & Hiraldo, 1992).

| — | Kor: A fiatal és még nem kifejlett példányok a felnőtt példányokhoz viszonyítva hajlamosabbak áramütést szenvedni. Ennek valószínűleg az az oka, hogy nem rendelkeznek elég tapasztalattal a le- és felszállás terén (Benson, 1981; Harness, 1997; Bevanger, 1998; Harness & Wilson, 2001; Janss & Ferrer, 2001; González et al., 2007). |
| --- | --- |

—

Kor: A fiatal és még nem kifejlett példányok a felnőtt példányokhoz viszonyítva hajlamosabbak áramütést szenvedni. Ennek valószínűleg az az oka, hogy nem rendelkeznek elég tapasztalattal a le- és felszállás terén (Benson, 1981; Harness, 1997; Bevanger, 1998; Harness & Wilson, 2001; Janss & Ferrer, 2001; González et al., 2007).

| — | Tér: Egyes, a madarak szempontjából kulcsfontosságú területeken (például nagy állománnyal rendelkező költő területek, elterjedési területek, gyülekezőhelyek, szűk keresztmetszetű területek) nagyobb az áramütéses esetek száma, mint a kisebb állománnyal rendelkező területeken (González et al., 2006; Cadahia et al., 2010). |
| --- | --- |

—

Tér: Egyes, a madarak szempontjából kulcsfontosságú területeken (például nagy állománnyal rendelkező költő területek, elterjedési területek, gyülekezőhelyek, szűk keresztmetszetű területek) nagyobb az áramütéses esetek száma, mint a kisebb állománnyal rendelkező területeken (González et al., 2006; Cadahia et al., 2010).

| — | Évszakok: A legtöbb baleset késő nyáron történik a kirepülés időszakában vagy azt követően. A nagyobb sasok esetében ősszel és télen nagyobb az áramütés veszélye, talán amiatt, hogy a kedvezőtlen időjárás (eső, hó) következtében nedves/vizes a tollazatuk, ami az áramütés kockázatát tekintve rendkívül fontos szempont (Benson, 1981; Bevanger, 1998; Lasch et al., 2010; Manville, 2005; Lehman et al., 2007). |
| --- | --- |

—

Évszakok: A legtöbb baleset késő nyáron történik a kirepülés időszakában vagy azt követően. A nagyobb sasok esetében ősszel és télen nagyobb az áramütés veszélye, talán amiatt, hogy a kedvezőtlen időjárás (eső, hó) következtében nedves/vizes a tollazatuk, ami az áramütés kockázatát tekintve rendkívül fontos szempont (Benson, 1981; Bevanger, 1998; Lasch et al., 2010; Manville, 2005; Lehman et al., 2007).

| — | A kereszttartóhoz viszonyított uralkodó szélirány is hozzájárulhat a ragadozó madarakat érő áramütésekhez. Az uralkodó szélirányra merőleges kereszttartókkal rendelkező oszlopok a szélhez képest átlós vagy párhuzamos kereszttartójú oszlopokhoz képest vélhetően kevesebb sas elpusztulásához vezetnek az oldalszélben való le- és felszállással kapcsolatos nehézségek miatt (Nelson and Nelson (1976)). |
| --- | --- |

—

A kereszttartóhoz viszonyított uralkodó szélirány is hozzájárulhat a ragadozó madarakat érő áramütésekhez. Az uralkodó szélirányra merőleges kereszttartókkal rendelkező oszlopok a szélhez képest átlós vagy párhuzamos kereszttartójú oszlopokhoz képest vélhetően kevesebb sas elpusztulásához vezetnek az oldalszélben való le- és felszállással kapcsolatos nehézségek miatt (Nelson and Nelson (1976)).

Az alábbi táblázat áttekintést nyújt az áramütés és/vagy ütközés szempontjából veszélyeztetett európai madárcsaládokról (Birdlife, 2013).

1. táblázat

A madárpopulációkat érő hatások súlyossága a villamosenergia-vezetékek általi áramütés, illetve a villamosenergia-vezetékekkel való ütközés következtében való elpusztulást tekintve a különböző eurázsiai madárcsaládok vonatkozásában

| Eurázsiai madárcsaládok, amelyek nemzetközileg veszélyeztetettek az áramütés és az ütközés szempontjából | Sérülések áramütés következtében | Sérülések ütközés következtében |
| --- | --- | --- |
| Búvárfélék (Gaviidae) és vöcsökfélék (Podicipedidae) | 0 | II |
| Viharmadárfélék (Procellariidae) | 0 | II |
| Szulafélék (Sulidae) | 0 | I |
| Gödényfélék (Pelecanidae) | I | II-III |
| Kárókatonafélék (Phalacrocoracidae) | I | I |
| Gémfélék (Ardeidae) | I | II |
| Gólyafélék (Ciconiidae) | III | II |
| Íbiszfélék (Threskiornithidae) | I | II |
| Flamingófélék (Phoenicopteridae) | 0 | II |
| Récefélék (Anatidae) | 0 | II |
| Vágómadár-alakúak és sólyomalakúak (Accipitriformes és Falconiformes) | II-III | I-II |
| Tyúkalakúak (Galliformes) | 0 | II-III |
| Guvatfélék (Rallidae) | 0 | II |
| Darufélék (Gruidae) | 0 | III |
| Túzokfélék (Otidae) | 0 | III |
| Lilefélék és szalonkafélék (Charadriidae és Scolopacidae) | I | II-III |
| Halfarkasfélék (Stercorariidae) és sirályfélék (Laridae) | I | II |
| Csérfélék (Sternidae) | 0-I | I-II |
| Alkafélék (Alcidae) | 0 | I |
| Pusztaityúkfélék (Pteroclididae) | 0 | II |
| Galambfélék (Columbidae) | I-II | II |
| Kakukkfélék (Cuculidae) | 0 | I-II |
| Bagolyalakúak (Strigiformes) | II-III | II |
| Lappantyúfélék (Caprimulgidae) és sarlósfecskefélék (Apodidae) | 0 | I-II |
| Bankafélék (Upupidae) és jégmadárfélék (Alcedinidae) | I | I-II |
| Gyurgyalagfélék (Meropidae) | 0-I | I-II |
| Szalakótafélék (Coraciidae) | I-II | I-II |
| Harkályfélék (Picidae) | I | I-II |
| Varjúfélék (Corvidae) | II | I-II |
| Közepes és kis méretű énekesmadarak / verébalakúak (Passeriformes) | I | I-II |
| 0= nem jelentettek sérülést vagy nem valószínű a sérülés;
  I= jelentettek sérülést, de nem jelent komoly veszélyt a madárpopulációra;
  II= regionálisan vagy helyileg nagy a veszteség, de ez nem gyakorol jelentős hatást a faj teljes populációjára;
  III= a sérülések jelentősen hozzájárulnak a pusztuláshoz, és regionálisan vagy nagyobb léptékben kihalással fenyegetik a fajt. |

Eurázsiai madárcsaládok, amelyek nemzetközileg veszélyeztetettek az áramütés és az ütközés szempontjából

Sérülések áramütés következtében

Sérülések ütközés következtében

Búvárfélék (Gaviidae) és vöcsökfélék (Podicipedidae)

0

II

Viharmadárfélék (Procellariidae)

0

II

Szulafélék (Sulidae)

0

I

Gödényfélék (Pelecanidae)

I

II-III

Kárókatonafélék (Phalacrocoracidae)

I

I

Gémfélék (Ardeidae)

I

II

Gólyafélék (Ciconiidae)

III

II

Íbiszfélék (Threskiornithidae)

I

II

Flamingófélék (Phoenicopteridae)

0

II

Récefélék (Anatidae)

0

II

Vágómadár-alakúak és sólyomalakúak (Accipitriformes és Falconiformes)

II-III

I-II

Tyúkalakúak (Galliformes)

0

II-III

Guvatfélék (Rallidae)

0

II

Darufélék (Gruidae)

0

III

Túzokfélék (Otidae)

0

III

Lilefélék és szalonkafélék (Charadriidae és Scolopacidae)

I

II-III

Halfarkasfélék (Stercorariidae) és sirályfélék (Laridae)

I

II

Csérfélék (Sternidae)

0-I

I-II

Alkafélék (Alcidae)

0

I

Pusztaityúkfélék (Pteroclididae)

0

II

Galambfélék (Columbidae)

I-II

II

Kakukkfélék (Cuculidae)

0

I-II

Bagolyalakúak (Strigiformes)

II-III

II

Lappantyúfélék (Caprimulgidae) és sarlósfecskefélék (Apodidae)

0

I-II

Bankafélék (Upupidae) és jégmadárfélék (Alcedinidae)

I

I-II

Gyurgyalagfélék (Meropidae)

0-I

I-II

Szalakótafélék (Coraciidae)

I-II

I-II

Harkályfélék (Picidae)

I

I-II

Varjúfélék (Corvidae)

II

I-II

Közepes és kis méretű énekesmadarak / verébalakúak (Passeriformes)

I

I-II

0= nem jelentettek sérülést vagy nem valószínű a sérülés;

I= jelentettek sérülést, de nem jelent komoly veszélyt a madárpopulációra;

II= regionálisan vagy helyileg nagy a veszteség, de ez nem gyakorol jelentős hatást a faj teljes populációjára;

III= a sérülések jelentősen hozzájárulnak a pusztuláshoz, és regionálisan vagy nagyobb léptékben kihalással fenyegetik a fajt.

4.3.2.   Ütközés

A villamosenergia-vezetékekkel való ütközés világszerte több millió madár elpusztulásához vezet, és néhány madárfaj esetében magas az elhullás aránya (Bevanger 1994, 1998; Janss 2000; APLIC, 2006; Drewitt & Langston, 2008; Jenkins et al., 2010; Martin, 2011; Prinsen et al., 2011). Az empirikus adatok és az elméleti elképzelések szerint a nagy szárnyterhelésű, illetve a rövidebb és szélesebb szárnyú fajok esetében nagy a villamosenergia-vezetékekkel való ütközés kockázata. Ezekre a madarakra gyors repülés jellemző, és a nehéz test és kis szárnyak együtt korlátozzák a madarakat abban, hogy gyorsan reagáljanak a váratlan akadályokra (Bevanger, 1998). A bejelentett ütközések következtében elpusztult madarak számát az adott faj populációjának nagyságához viszonyítva úgy tűnik, hogy a tyúkalakúak, a darualakúak, a gödényalakúak és a gólyaalakúak rendjébe tartozó néhány faj aránytalanul nagy számban érintett (Bevanger, 1998) – lásd az 1. táblázatot.

Az ütközést befolyásoló tényezők közé tartoznak az alábbiak:

| — | A madarak morfológiája: Az ütközés kockázata a nagy testtömegű és viszonylag rövid szárnyakkal és farokkal rendelkező madarak („rossz repülők”) esetében a legnagyobb (Bevanger, 1998; Janss, 2000). |
| --- | --- |

—

A madarak morfológiája: Az ütközés kockázata a nagy testtömegű és viszonylag rövid szárnyakkal és farokkal rendelkező madarak („rossz repülők”) esetében a legnagyobb (Bevanger, 1998; Janss, 2000).

| — | A madarak fiziológiája: Egyes madárfajok legalább ideiglenesen nem látnak a haladás irányában (Martin, 2011). |
| --- | --- |

—

A madarak fiziológiája: Egyes madárfajok legalább ideiglenesen nem látnak a haladás irányában (Martin, 2011).

| — | A madarak viselkedése:







  — | Csoportosulás; a táplálkozó-, költő- és pihenőhelyek között a villamosenergia-vezetékek fölött naponta csapatosan átrepülő fajok különösen veszélyeztetettek (Janss, 2000). |
| --- | --- | --- |

—

A madarak viselkedése:

—

Csoportosulás; a táplálkozó-, költő- és pihenőhelyek között a villamosenergia-vezetékek fölött naponta csapatosan átrepülő fajok különösen veszélyeztetettek (Janss, 2000).

| — | Azok a madárfajok, amelyek rendszeresen alacsonyan repülnek éjszaka vagy alkonyatkor, hajlamosabbak az ütközésre, mint azok, amelyek főként nappal repülnek. |
| --- | --- |

—

Azok a madárfajok, amelyek rendszeresen alacsonyan repülnek éjszaka vagy alkonyatkor, hajlamosabbak az ütközésre, mint azok, amelyek főként nappal repülnek.

| — | Egyéb olyan tényezőket is figyelembe kell venni, mint az időjárási viszonyok, a vezetékek konfigurációja, a vezetékek nyomvonala, az élőhelyhasználat, a vezetékek menti növényzet, a topográfia, a zavarás, a vándorlás során használt útvonalak és a megállóhelyek kiválasztása. |
| --- | --- |

—

Egyéb olyan tényezőket is figyelembe kell venni, mint az időjárási viszonyok, a vezetékek konfigurációja, a vezetékek nyomvonala, az élőhelyhasználat, a vezetékek menti növényzet, a topográfia, a zavarás, a vándorlás során használt útvonalak és a megállóhelyek kiválasztása.

| A madarakat érő áramütés és az ütközések gazdasági veszteséget okoznak

  A madarak által okozott áramkimaradások csökkentik a villamosenergia-ellátás megbízhatóságát és növelik a költségeit. Előfordulhat, hogy néhány áramkimaradás csak néhány fogyasztót érint és csak ideiglenesen, mégis befolyásolhatja a szolgáltatás megbízhatóságát és a fogyasztói garanciákat. A nagyobb áramkimaradások súlyos következményekkel járhatnak, és jelentős gazdasági veszteséget okozhatnak a közműszolgáltatóknak és a fogyasztóknak (APLIC, 2006).
  A madarak által okozott áramkimaradásokkal kapcsolatos költségek közé tartoznak az alábbiakkal kapcsolatos költségek:






  — | bevételkiesés, |
| --- | --- |

A madarakat érő áramütés és az ütközések gazdasági veszteséget okoznak

A madarak által okozott áramkimaradások csökkentik a villamosenergia-ellátás megbízhatóságát és növelik a költségeit. Előfordulhat, hogy néhány áramkimaradás csak néhány fogyasztót érint és csak ideiglenesen, mégis befolyásolhatja a szolgáltatás megbízhatóságát és a fogyasztói garanciákat. A nagyobb áramkimaradások súlyos következményekkel járhatnak, és jelentős gazdasági veszteséget okozhatnak a közműszolgáltatóknak és a fogyasztóknak (APLIC, 2006).

A madarak által okozott áramkimaradásokkal kapcsolatos költségek közé tartoznak az alábbiakkal kapcsolatos költségek:

—

bevételkiesés,

| — | a szolgáltatás helyreállítása, |
| --- | --- |

—

a szolgáltatás helyreállítása,

| — | a berendezések javítása, |
| --- | --- |

—

a berendezések javítása,

| — | a fészkek eltávolítása és egyéb, állatokkal kapcsolatos kárelhárítási intézkedések, |
| --- | --- |

—

a fészkek eltávolítása és egyéb, állatokkal kapcsolatos kárelhárítási intézkedések,

| — | adminisztratív és igazgatási idő, |
| --- | --- |

—

adminisztratív és igazgatási idő,

| — | a fogyasztóknak nyújtott szolgáltatás elmaradása és negatív megítélés, és |
| --- | --- |

—

a fogyasztóknak nyújtott szolgáltatás elmaradása és negatív megítélés, és

| — | a villamos rendszer megbízhatóságának csökkenése (APLIC, 2006). |
| --- | --- |

—

a villamos rendszer megbízhatóságának csökkenése (APLIC, 2006).

4.3.3.   Élőhelyek elvesztése és szétaprózódása

A villamosenergia-vezetékek mentén húzódó nyílt felügyeleti folyosók az erdők és más természetes élőhelyek szétaprózódásához vezethetnek. A villamosenergia-vezetékek emellett az általuk okozott erdőtüzek miatt is az élőhelyek elvesztését okozhatják (Rich et al., 1994). Elképzelhető, hogy a villamosenergia-infrastruktúra céljára történő tényleges földfoglalás mértéke viszonylag csekély, ugyanakkor mégis jelentős lehet, hogy ha a veszteségre egyes fajok számára központi jelentőségű élőhelyeken kerül sor, vagy ha ugyanezen a területen más projektek vonatkozásában kumulatív hatásokhoz vezet, ezért eseti elbírálásra van szükség.

4.3.4.   Zavarás/Kiszorítás

A villamosenergia-vezetékek kiépítése és karbantartása során elkerülhetetlen az élőhelyek bizonyos mértékű pusztulása és megváltozása (van Rooyen, 2004; McCann, 2005). A légvezetékek a használható táplálkozóhelyek elvesztéséhez vezethetnek a költőhelyeken, valamint a pihenő- és telelőhelyeken. Például friss tanulmányok szerint a villamosenergia-vezetékek jelenléte befolyásolta a túzokok repülési irányát és korlátozta a megfelelő élőhelyek használatát (Raab et al., 2010), illetve a reznekek elkerülik az átviteli vezetékeket, ami a legfontosabb tényező a faj számára megfelelő élőhelyet kínáló területekre jellemző költési sűrűség tekintetében (Silva, 2010; Silva et al., 2010).

4.3.5.   Elektromágneses terek

Minden elektromos áram, beleértve a villamosenergia-vezetékekben futó elektromos áramot, elektromágneses tereket hoz létre. Ezért az emberekhez hasonlóan sok madárfaj is ki van téve az elektromágneses tereknek egész élete során (Fernie and Reynolds, 2005). Sok kutatásra került sor a témában, és nagy ellentmondás uralkodik azzal kapcsolatban, hogy az elektromágneses tereknek való kitettség hatással van-e a gerincesek sejt-, endokrin-, immun- és szaporodási rendszerére. Az elektromágneses terek madarakra gyakorolt hatásait vizsgáló kutatások szerint a madarak elektromágneses tereknek való kitettsége általában, de nem mindig következetesen, megváltoztatja a madarak viselkedését, a szaporodási esélyüket, a növekedésüket és fejlődésüket, a fiziológiájukat és endokrinológiájukat, valamint az oxidatív stresszt (Fernie, 2000; Fernie and Reynolds, 2005).

4.4.   A villamosenergia-infrastruktúra lehetséges pozitív hatásai a vadon élő madarakra

A villamosenergia-vezetékek, a tornyok és az elosztó oszlopok kedvező hatással is lehetnek a vadon élő madárfajokra. Például az alábbiakra kínálhatnak lehetőséget:

| — | Költőhely, fészkelőhely: Számos oka van annak, miért költenek néha a madarak a villamosenergia-hálózat szerkezeti elemein, beleértve azt, hogy nincsenek alternatív fészkelőhelyek, például fák és sziklák, illetve ezek az elemek szilárd, az emlősök és ragodozók szempontjából biztonságos helyet kínálnak a fészeképítésre (van Rooyen, 2004; McCann, 2005). A közműelemek fészkelési lehetőséget kínálnak olyan élőhelyeken, ahol ritkák a természetes elemek, és némi védelmet nyújtanak, ami néhány faj számára lehetővé teszi az élőhelye kiterjesztését vagy az állománysűrűség helyi növekedését (APLIC, 2006). |
| --- | --- |

—

Költőhely, fészkelőhely: Számos oka van annak, miért költenek néha a madarak a villamosenergia-hálózat szerkezeti elemein, beleértve azt, hogy nincsenek alternatív fészkelőhelyek, például fák és sziklák, illetve ezek az elemek szilárd, az emlősök és ragodozók szempontjából biztonságos helyet kínálnak a fészeképítésre (van Rooyen, 2004; McCann, 2005). A közműelemek fészkelési lehetőséget kínálnak olyan élőhelyeken, ahol ritkák a természetes elemek, és némi védelmet nyújtanak, ami néhány faj számára lehetővé teszi az élőhelye kiterjesztését vagy az állománysűrűség helyi növekedését (APLIC, 2006).

| — | Kiülő-, pihenő- és vadászhely: A keselyűk és a gólyák gyakran a villamosenergia-hálózat szerkezeti elemein pihennek, mert itt nagyobb védettséget élveznek a kedvezőtlen időjárással és a földi ragadozókkal szemben. A nyílt élőhelyeken található távvezetékoszlopok kedvezőek néhány ragadozófaj számára, mert olyan kiülőhelyet kínálnak, ahonnan szemmel tarthatják a vadászterületüket. A villamosenergia-hálózat szerkezeti elemei a viszonylag fátlan területeken több millió kilométernyi megfelelő élőhelyet biztosítanak a kiülőhelyről vadászó ragadozó madarak számára (Olendoff et al., 1980). |
| --- | --- |

—

Kiülő-, pihenő- és vadászhely: A keselyűk és a gólyák gyakran a villamosenergia-hálózat szerkezeti elemein pihennek, mert itt nagyobb védettséget élveznek a kedvezőtlen időjárással és a földi ragadozókkal szemben. A nyílt élőhelyeken található távvezetékoszlopok kedvezőek néhány ragadozófaj számára, mert olyan kiülőhelyet kínálnak, ahonnan szemmel tarthatják a vadászterületüket. A villamosenergia-hálózat szerkezeti elemei a viszonylag fátlan területeken több millió kilométernyi megfelelő élőhelyet biztosítanak a kiülőhelyről vadászó ragadozó madarak számára (Olendoff et al., 1980).

| — | Az élőhelyek kezelése: A villamosenergia-vezetékek emellett folyamatosan élőhelyet biztosíthatnak az alacsony növényzetet igénylő fajok számára. Az Egyesült Államokban végzett kutatások szerint a távvezetékek menti nyílt felügyeleti területek csökkenő példányszámú madárfajoknak biztosítanak élőhelyet (Confer & Pascoe, 2003; Askins, 2012). |
| --- | --- |

—

Az élőhelyek kezelése: A villamosenergia-vezetékek emellett folyamatosan élőhelyet biztosíthatnak az alacsony növényzetet igénylő fajok számára. Az Egyesült Államokban végzett kutatások szerint a távvezetékek menti nyílt felügyeleti területek csökkenő példányszámú madárfajoknak biztosítanak élőhelyet (Confer & Pascoe, 2003; Askins, 2012).

| ELIA / RTE LIFE+ projekt: előnyök a természet számára (24)




  Az ELIA (belgiumi nagyfeszültségű villamosenergia-átviteli rendszer irányítója) és az RTE (franciaországi átvitelirendszer-irányító) által irányított ötéves projekt (2011–2017) célja az volt, hogy több mint 300 hektár nagyságú, közép- és nagyfeszültségű légvezetékek alatt elhelyezkedő területet kezeljenek és állítsanak helyre Vallóniában és Franciaországban.
  Ez a projekt jól illusztrálja a természetvédelmi intézkedéseket, és azt, hogyan használhatják ki az energetikai érdekelt felek az infrastrukturális fejlesztések során kínálkozó lehetőséget a biológiai sokféleség érdekében.


  Mesterséges tavak

  (cél: 100 mesterséges tó a projekt 130 km hosszúságú területén)

  A megfelelő talajú területeken (vízzáró réteg jelenléte: tőzeges, kaolinos és glejes agyagot tartalmazó talajok), illetve elsősorban egyes ritka fajok számára jó lehetőséget kínáló területeken a csatornákon mesterséges tavak vagy gátak kialakítására került sor, hogy legalább 25 m2 nagyságú (a tavaknak a levelekkel való természetes feltöltődését korlátozó minimális nagyság) területek kerüljenek víz alá. Az erdőkben található mesterséges tavak hálózata lehetővé fogja tenni a kétéltűek, az egyenlőtlen és az egyenlő szárnyú szitakötők, a csíkbogárfélék és a vízi madarak megtelepedését, és megakadályozza a populációk elszigetelődését.


  Gyümölcsöskertek

  (cél: 20 ha 8 000 fával)

  Több nagyon ritka és helyi gyümölcsfafaj, főként európai vadkörte (Pyrus pyraster), európai vadalma (Malus sylvestris) és közönséges naspolya (Mespilus germanica) – kis méretű fajok – telepítésére került sor a légvezetékek alatt. E fafajok fokozzák az erdőállományok biológiai sokféleségét, emellett menedéket és táplálékot biztosítanak számos helyi állat (nagyobb állatok, madarak és rovarok) számára.


  Egyszerű virágos rétek

  (cél: 20 ha)

  A nagyfeszültségű villamosenergia-vezetékekhez vezető bekötőutak mentén egyszerű virágos rétek újbóli kialakítására került sor, s ezek menedéket jelentenek ritka növényeknek, rovaroknak, madaraknak és kisebb emlősöknek. A rendszeres kaszálás és a lekaszált növényzet eltávolítása degradálja a talajt, és lehetővé teszi ritka vagy kipusztultnak hitt növényfajok újbóli megjelenését. A virágos mezők újbóli kialakítása extrém estekben a helyi növényfajtákról vetett magokkal történt.


  Tőzeglápok és mocsarak

  (cél: további 20 hektár helyreállítása vagy megfelelő kezelése)

  A villamosenergia-vezetékek alatt húzódó vizes élőhelyek és mocsarak helyreállítása a legfelső talajréteg eltávolításával lehetséges, támogatva az alul szunnyadó magvakból kifejlődő úttörő fajok fejlődését. Néhány területen a csatornák lezárásával sor került a vízszint helyi helyreállítására is, új életre keltve ezzel a vizes élőhelyeket és a tőzeglápokat. A cél a meglévő tőzeglápok és mocsarak közötti növény- és állatcsere fenntartása és javítása, beleértve a nemrég helyreállított területeket.


  Legeltetés

  (cél: 20 ha kezelése legeltetéssel és 20 ha kezelése kaszálással)

  A legeltetés támogatta a károsodott tőzeglápok, mocsarak, ritka növényzetű rétek és völgyek helyreállítását, és segített megoldani az olyan lappangó fajok problémáját, mint a kékperje. Más esetekben (kaszálórétek, kiszáradt mocsarak, ritka növényzetű rétek) a kaszálás (a helyi gazdálkodókkal kötött szerződések révén), a megfelelő időszakokban és ritmusban, hozzájárult a növényzet megfelelő szintű fenntartásához számos növény-, rovar- és hüllőfaj szempontjából.


  Inváziós fajok

  (cél: 20–30 ha kezelése)

  A projekt keretében megtörtént a vallóniai inváziós fajok listáján szereplő növényfajok kiirtása vagy ellenőrzés alá vonása, különösen a kései meggy (Prunus serotina), a nyáriorgona (Buddleja davidii), a kaukázusi medvetalp (Heracleum mantegazzianum), a bíbor nebáncsvirág (Impatiens glandulifera), az ártéri japánkeserűfű (Fallopia japonica), a vesszős aggófű (Senecio inaequidens) és bizonyos mértékben a fehér akác (Robinia pseudoacacia) vonatkozásában.


  Szétaprózódás

  (cél: határterületek kialakítása 30 km (90 ha), illetve helyreállítása 40 km (120 ha) hosszan)

  A projekt munkaterületein jelenleg főként U-alakúak az erdőkben létrehozott vezedtékfolyosók: a központi részen rendszeresen kaszált, rövid füves terület található, amelyet hirtelen mindkét oldalon magas fák váltanak fel. A projekt során V-alakú határterületek kialakítására került sor a folyosók és az erdők között.
  Ezek az átmeneti zónaként szolgáló határterületek, amelyeken számos nagy méretű fafaj található, táplálékot és menedéket nyújthatnak számos olyan rovar-, emlős- és madárfajnak, amelyek nem találhatók meg az olyan folyosókon, ahol a környező területek „tiszták” és rendszeresen karbantartottak. Az erdő olyan másodlagos fafajokkal gazdagodik, amelyek gyakran hiányoznak ezekről a területekről. Ezek a határterületek, lejtőket kialakítva, ezen túlmenően csökkentik a szél által az erdőállományban okozott károkat. Ezek a határterületek továbbá nagyon gazdagok lehetnek száradékban, amely rengeteg rovarfajnak nyújt menedéket, illetve hasznos élőhelyet biztosít a madarak és a denevérek számára. A határterületek sűrűségének növekedését követően a villamosenergia-vezetékekre veszélyt jelentő magas fák (nyírfák, lucfenyők, bükkfák) növekedése lelassul.


  A kiinduló állapot és a projekt lezárását követő állapot |
| --- |

ELIA / RTE LIFE+ projekt: előnyök a természet számára (24)

Image

Az ELIA (belgiumi nagyfeszültségű villamosenergia-átviteli rendszer irányítója) és az RTE (franciaországi átvitelirendszer-irányító) által irányított ötéves projekt (2011–2017) célja az volt, hogy több mint 300 hektár nagyságú, közép- és nagyfeszültségű légvezetékek alatt elhelyezkedő területet kezeljenek és állítsanak helyre Vallóniában és Franciaországban.

Ez a projekt jól illusztrálja a természetvédelmi intézkedéseket, és azt, hogyan használhatják ki az energetikai érdekelt felek az infrastrukturális fejlesztések során kínálkozó lehetőséget a biológiai sokféleség érdekében.

Mesterséges tavak

  (cél: 100 mesterséges tó a projekt 130 km hosszúságú területén)

A megfelelő talajú területeken (vízzáró réteg jelenléte: tőzeges, kaolinos és glejes agyagot tartalmazó talajok), illetve elsősorban egyes ritka fajok számára jó lehetőséget kínáló területeken a csatornákon mesterséges tavak vagy gátak kialakítására került sor, hogy legalább 25 m2 nagyságú (a tavaknak a levelekkel való természetes feltöltődését korlátozó minimális nagyság) területek kerüljenek víz alá. Az erdőkben található mesterséges tavak hálózata lehetővé fogja tenni a kétéltűek, az egyenlőtlen és az egyenlő szárnyú szitakötők, a csíkbogárfélék és a vízi madarak megtelepedését, és megakadályozza a populációk elszigetelődését.

Gyümölcsöskertek

  (cél: 20 ha 8 000 fával)

Több nagyon ritka és helyi gyümölcsfafaj, főként európai vadkörte (Pyrus pyraster), európai vadalma (Malus sylvestris) és közönséges naspolya (Mespilus germanica) – kis méretű fajok – telepítésére került sor a légvezetékek alatt. E fafajok fokozzák az erdőállományok biológiai sokféleségét, emellett menedéket és táplálékot biztosítanak számos helyi állat (nagyobb állatok, madarak és rovarok) számára.

Egyszerű virágos rétek

  (cél: 20 ha)

A nagyfeszültségű villamosenergia-vezetékekhez vezető bekötőutak mentén egyszerű virágos rétek újbóli kialakítására került sor, s ezek menedéket jelentenek ritka növényeknek, rovaroknak, madaraknak és kisebb emlősöknek. A rendszeres kaszálás és a lekaszált növényzet eltávolítása degradálja a talajt, és lehetővé teszi ritka vagy kipusztultnak hitt növényfajok újbóli megjelenését. A virágos mezők újbóli kialakítása extrém estekben a helyi növényfajtákról vetett magokkal történt.

Tőzeglápok és mocsarak

  (cél: további 20 hektár helyreállítása vagy megfelelő kezelése)

A villamosenergia-vezetékek alatt húzódó vizes élőhelyek és mocsarak helyreállítása a legfelső talajréteg eltávolításával lehetséges, támogatva az alul szunnyadó magvakból kifejlődő úttörő fajok fejlődését. Néhány területen a csatornák lezárásával sor került a vízszint helyi helyreállítására is, új életre keltve ezzel a vizes élőhelyeket és a tőzeglápokat. A cél a meglévő tőzeglápok és mocsarak közötti növény- és állatcsere fenntartása és javítása, beleértve a nemrég helyreállított területeket.

Legeltetés

  (cél: 20 ha kezelése legeltetéssel és 20 ha kezelése kaszálással)

A legeltetés támogatta a károsodott tőzeglápok, mocsarak, ritka növényzetű rétek és völgyek helyreállítását, és segített megoldani az olyan lappangó fajok problémáját, mint a kékperje. Más esetekben (kaszálórétek, kiszáradt mocsarak, ritka növényzetű rétek) a kaszálás (a helyi gazdálkodókkal kötött szerződések révén), a megfelelő időszakokban és ritmusban, hozzájárult a növényzet megfelelő szintű fenntartásához számos növény-, rovar- és hüllőfaj szempontjából.

Inváziós fajok

  (cél: 20–30 ha kezelése)

A projekt keretében megtörtént a vallóniai inváziós fajok listáján szereplő növényfajok kiirtása vagy ellenőrzés alá vonása, különösen a kései meggy (Prunus serotina), a nyáriorgona (Buddleja davidii), a kaukázusi medvetalp (Heracleum mantegazzianum), a bíbor nebáncsvirág (Impatiens glandulifera), az ártéri japánkeserűfű (Fallopia japonica), a vesszős aggófű (Senecio inaequidens) és bizonyos mértékben a fehér akác (Robinia pseudoacacia) vonatkozásában.

Szétaprózódás

  (cél: határterületek kialakítása 30 km (90 ha), illetve helyreállítása 40 km (120 ha) hosszan)

A projekt munkaterületein jelenleg főként U-alakúak az erdőkben létrehozott vezedtékfolyosók: a központi részen rendszeresen kaszált, rövid füves terület található, amelyet hirtelen mindkét oldalon magas fák váltanak fel. A projekt során V-alakú határterületek kialakítására került sor a folyosók és az erdők között.

Ezek az átmeneti zónaként szolgáló határterületek, amelyeken számos nagy méretű fafaj található, táplálékot és menedéket nyújthatnak számos olyan rovar-, emlős- és madárfajnak, amelyek nem találhatók meg az olyan folyosókon, ahol a környező területek „tiszták” és rendszeresen karbantartottak. Az erdő olyan másodlagos fafajokkal gazdagodik, amelyek gyakran hiányoznak ezekről a területekről. Ezek a határterületek, lejtőket kialakítva, ezen túlmenően csökkentik a szél által az erdőállományban okozott károkat. Ezek a határterületek továbbá nagyon gazdagok lehetnek száradékban, amely rengeteg rovarfajnak nyújt menedéket, illetve hasznos élőhelyet biztosít a madarak és a denevérek számára. A határterületek sűrűségének növekedését követően a villamosenergia-vezetékekre veszélyt jelentő magas fák (nyírfák, lucfenyők, bükkfák) növekedése lelassul.

A kiinduló állapot és a projekt lezárását követő állapot

5.   LEHETSÉGES HATÁSCSÖKKENTŐ INTÉZKEDÉSEK A VILLAMOSENERGIA-INFRASTRUKTÚRÁK VADON ÉLŐ MADARAKRA GYAKOROLT HATÁSAI TEKINTETÉBEN

5.1.   Mik azok a hatáscsökkentő intézkedések?

Ha az energetikai infrastruktúrával foglalkozó terveknek vagy projekteknek az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke értelmében történő vizsgálata megállapítja, hogy negatív hatások érik a Natura 2000 területet, a terv vagy projekt nem kerül automatikusan elutasításra. A lehetséges hatások súlyosságától függően elképzelhető olyan hatáscsökkentő intézkedések bevezetése, amelyek a terv vagy projekt lehetséges negatív hatásait megszüntetik, megelőzik vagy jelentéktelen szintre csökkentik.

Bár ez a fejezet a Natura 2000 területekre összpontosít, a környezeti hatásvizsgálat/stratégiai környezeti vizsgálat keretében az olyan tervek és projektek vonatkozásában is meg kell tervezni a negatív hatásokat csökkentő intézkedéseket, amelyek esetében nincs szükség megfelelő vizsgálatok elvégzésére, de amelyek negatív hatást gyakorolnának a védett fajokra.

Annak eldöntéséhez, hogy milyen hatáscsökkentő intézkedésekre van szükség, először meg kell vizsgálni, milyen hatást gyakorol a terv vagy projekt a Natura 2000 területen jelen lévő, uniós védelem alatt álló fajokra és élőhelytípusokra (önmagában vagy más projektekkel vagy tervekkel együtt). Ez meghatározza a negatív hatások jellegét és mértékét, és olyan alapvető információkat szolgáltat, amelyek alapján meghatározható a szükséges hatáscsökkentő intézkedések fajtája.

Röviden, a Natura 2000 területekre gyakorolt káros hatások hatékony csökkentésére csak akkor kerülhet sor, ha maradéktalanul megtörténik a lehetséges negatív hatások felismerése, vizsgálata és jelentése. A hatáscsökkentő intézkedések azonosításának a hatásvizsgálathoz hasonlóan az érintett fajok/élőhelyek alapos ismeretén kell alapulnia.

A hatáscsökkentő intézkedések közé tartozhatnak az energetikai infrastruktúrával foglalkozó tervek vagy projektek különböző elemeinek méretét, végrehajtási helyszínét, kialakítását és összeállítását érintő módosítások (például a vezetők szigetelése az áramütés elkerülése érdekében). Ideiglenes módosítások formáját is ölthetik az építési és üzemeltetési szakaszban (például az építési munkálatok mellőzése a költési időszakban).

A megfelelő hatáscsökkentő intézkedések azonosítását és részletes kidolgozását követően a terv vagy projekt az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti eljárás értelmében jóváhagyható, amennyiben a hatáscsökkentő intézkedések végrehajtására az illetékes hatóság utasításainak megfelelően kerül sor.

4. ábra

A hatáscsökkentő intézkedések elfogadásának hierarchikus megközelítése. A hatáscsökkentésnek mindig a hatáscsökkentési hierarchia csúcsát kell megcéloznia (azaz a hatásokat a forrásnál kell megelőzni).

| A hatáscsökkentéssel kapcsolatos megközelítés | Preferencia |
| --- | --- |
| A hatások elkerülése a forrásnál | Legfontosabb | |
| A hatások csökkentése a forrásnál |
| A hatások helyszíni csökkentése |
| A hatások csökkentése a hatás által érintettnél | Legkevésbé fontos |

A hatáscsökkentéssel kapcsolatos megközelítés

Preferencia

A hatások elkerülése a forrásnál

Legfontosabb

Image

A hatások csökkentése a forrásnál

A hatások helyszíni csökkentése

A hatások csökkentése a hatás által érintettnél

Legkevésbé fontos

Amennyiben a hatáscsökkentő intézkedések bevezetése után is jelentős maradékhatások figyelhetők meg az adott területen, meg kell vizsgálni az alternatív megoldásokat (például a projekt más helyszínen történő végrehajtása, a fejlesztés eltérő mértéke vagy eltérő fejlesztési tervek, illetve alternatív eljárások). Ezek hiányában a terv vagy projekt továbbra is jóváhagyható, kivételes esetekben, amennyiben teljesülnek a 6. cikk (4) bekezdésében foglalt feltételek és olyan megfelelő kompenzációs intézkedések jóváhagyására kerül sor, amelyek kompenzálják a fennmaradó negatív hatásokat (a részletekért lásd a 7. fejezetet) a Natura 2000 hálózat károsodásának elkerülése érdekében.

Minden tervezett hatáscsökkentő intézkedés esetében fontos:

| — | elmagyarázni, hogyan kerülhetők el vagy csökkenthetők jelentéktelen szintre a területet érő azonosított káros hatások az intézkedések segítségével, |
| --- | --- |

—

elmagyarázni, hogyan kerülhetők el vagy csökkenthetők jelentéktelen szintre a területet érő azonosított káros hatások az intézkedések segítségével,

| — | bemutatni az intézkedések biztosításának és végrehajtásának módját, illetve azt, ki hajtja végre ezeket, |
| --- | --- |

—

bemutatni az intézkedések biztosításának és végrehajtásának módját, illetve azt, ki hajtja végre ezeket,

| — | meghatározni a valószínű sikerbe vetett bizalom mértékét, |
| --- | --- |

—

meghatározni a valószínű sikerbe vetett bizalom mértékét,

| — | kidolgozni a projekt vagy terv vonatkozásában az intézkedések végrehajtásának ütemtervét, |
| --- | --- |

—

kidolgozni a projekt vagy terv vonatkozásában az intézkedések végrehajtásának ütemtervét,

| — | bemutatni, hogyan kerül sor az intézkedések nyomon követésére, és hogyan kerül sor további intézkedések bevezetésére, ha a hatáscsökkentés nem bizonyul megfelelőnek. |
| --- | --- |

—

bemutatni, hogyan kerül sor az intézkedések nyomon követésére, és hogyan kerül sor további intézkedések bevezetésére, ha a hatáscsökkentés nem bizonyul megfelelőnek.

| EcoMOL-projekt (A légvezetékek ökológiai kezelése) (25)

  A „Délnyugati rendszerösszekötő távvezetékek/A türingiai villamosenergia-összeköttetés” elnevezésű német projekt részeként elvégzett tanulmány (Erfurt University of Applied Sciences et al. 2010) ismerteti a légvezeték-folyosók ökológiai kezelésére vonatkozó interdiszciplináris elképzelést. Ez adaptálható és alkalmazható különböző európai régiókban.
  A tanulmány felismeri, hogy az irányítóknak meg kell felelniük bizonyos műszaki követelményeknek (például a biztonságos távolság vagy az építési munkálatok vonatkozásában), hogy garantálni lehessen a nagyfeszültségű légvezetékek folyosóinak átviteli megbízhatóságát. Módszereket ismertet a hatások, például az élőhelyeknek a kivitelezés során történő elvesztése és károsodása csökkentésére, illetve a kompenzációs intézkedések végrehajtására. A növekedési magassági osztályok szerint osztályozza a folyosó biotóptípusait, amelyek a fajok természetes növekedési jellemzői alapján kerülnek meghatározásra, és valószínűleg módosulnak a kezelés hatására. Ezért a vezetékek nyomvonalának kialakítása során a tanulmány megkülönbözteti a jövőben erdősítés tárgyát nem képező területeken, a jelenleg erdővel borított területeken és a fakivágási követelmények hatálya alá nem tartozó területeken áthaladó folyosókat.
  A fakivágási prioritás, illetve a jelenlegi és potenciális növekedési magassági zónák kombinációja meghatározza a lehetséges telepítési vagy helyreállítási intézkedések körét. Mindhárom, a növekedési magasság által megkülönböztetett erdei határterület (szegély, védősáv és kis sűrűségű szélfogó) esetében külön-külön kell elvégezni a részletes tervezést.

  5. ábra


  Erdei határterület összetétele ideális esetben a légvezeték-folyosó mentén (FVA, 1996, módosított) vázlatos oszlopmegjelenítéssel |
| --- |

EcoMOL-projekt (A légvezetékek ökológiai kezelése) (25)

A „Délnyugati rendszerösszekötő távvezetékek/A türingiai villamosenergia-összeköttetés” elnevezésű német projekt részeként elvégzett tanulmány (Erfurt University of Applied Sciences et al. 2010) ismerteti a légvezeték-folyosók ökológiai kezelésére vonatkozó interdiszciplináris elképzelést. Ez adaptálható és alkalmazható különböző európai régiókban.

A tanulmány felismeri, hogy az irányítóknak meg kell felelniük bizonyos műszaki követelményeknek (például a biztonságos távolság vagy az építési munkálatok vonatkozásában), hogy garantálni lehessen a nagyfeszültségű légvezetékek folyosóinak átviteli megbízhatóságát. Módszereket ismertet a hatások, például az élőhelyeknek a kivitelezés során történő elvesztése és károsodása csökkentésére, illetve a kompenzációs intézkedések végrehajtására. A növekedési magassági osztályok szerint osztályozza a folyosó biotóptípusait, amelyek a fajok természetes növekedési jellemzői alapján kerülnek meghatározásra, és valószínűleg módosulnak a kezelés hatására. Ezért a vezetékek nyomvonalának kialakítása során a tanulmány megkülönbözteti a jövőben erdősítés tárgyát nem képező területeken, a jelenleg erdővel borított területeken és a fakivágási követelmények hatálya alá nem tartozó területeken áthaladó folyosókat.

A fakivágási prioritás, illetve a jelenlegi és potenciális növekedési magassági zónák kombinációja meghatározza a lehetséges telepítési vagy helyreállítási intézkedések körét. Mindhárom, a növekedési magasság által megkülönböztetett erdei határterület (szegély, védősáv és kis sűrűségű szélfogó) esetében külön-külön kell elvégezni a részletes tervezést.

5. ábra

Erdei határterület összetétele ideális esetben a légvezeték-folyosó mentén (FVA, 1996, módosított) vázlatos oszlopmegjelenítéssel

Image

5.2.   Az energetikai tervek vagy projektek vadon élő madárfajokra gyakorolt negatív hatásainak csökkentésére irányuló lehetséges intézkedések

A fejezet további része megvizsgálja a különösen az energetikai infrastruktúrával foglalkozó tervek vagy projektek vadon élő madárfajokra gyakorolt hatásai esetében használható lehetséges hatáscsökkentő intézkedéseket. A hatáscsökkentő intézkedések bevezethetők a terv szintjén vagy a projektciklus különböző szakaszaiban.

5.2.1.   Proaktív intézkedések bevezetése a tervezés szintjén

Számos intézkedés vezethető be a döntéshozatali folyamat elején, különösen a kezdeti tervezés szakaszában a Natura 2000 területekre és a vadon élő madárfajokra gyakorolt lehetséges hatások kockázatának megelőzése, elkerülése vagy csökkentése céljából. Ezek a következőket foglalhatják magukban:

Jogszabályok

Konkrét nemzeti jogalkotási eszközök létrehozása és támogatása, illetve a meglévő ilyen eszközök módosítása az alábbiak biztosítása érdekében:

| — | a madarak védelme a távvezetékek negatív hatásaival szemben (például az arra vonatkozó kötelezettség révén, hogy az érzékeny területeken földkábeleket kell használni), |
| --- | --- |

—

a madarak védelme a távvezetékek negatív hatásaival szemben (például az arra vonatkozó kötelezettség révén, hogy az érzékeny területeken földkábeleket kell használni),

| — | az új és a teljes egészében átalakított távvezetékek kialakítása biztonságos a madarak szempontjából, és nincs szükség további módosításokra vagy korszerűsítésre, |
| --- | --- |

—

az új és a teljes egészében átalakított távvezetékek kialakítása biztonságos a madarak szempontjából, és nincs szükség további módosításokra vagy korszerűsítésre,

| — | a meglévő távvezetékek és különösen a „gyilkos oszlopok” korszerűsítése előrelátható időn belül. |
| --- | --- |

—

a meglévő távvezetékek és különösen a „gyilkos oszlopok” korszerűsítése előrelátható időn belül.

Tervezés

| — | A nemzeti távvezeték-infrastruktúra fejlesztési terveinek megfelelő vizsgálata/stratégiai környezeti vizsgálata révén meg kell győződni arról, hogy a döntéshozatali folyamat elején maradéktalanul sor kerül a Natura 2000 területek és a vadon élő madarak védelmére vonatkozó szempontok és prioritások figyelembe vételére, és |
| --- | --- |

—

A nemzeti távvezeték-infrastruktúra fejlesztési terveinek megfelelő vizsgálata/stratégiai környezeti vizsgálata révén meg kell győződni arról, hogy a döntéshozatali folyamat elején maradéktalanul sor kerül a Natura 2000 területek és a vadon élő madarak védelmére vonatkozó szempontok és prioritások figyelembe vételére, és

| — | Amikor csak lehetséges, úgy kell módosítani a terveket, hogy ne érintsenek érzékeny Natura 2000 területeket és egyéb, a 4. fejezetben felsorolt madárfajok számára fontos területeket. |
| --- | --- |

—

Amikor csak lehetséges, úgy kell módosítani a terveket, hogy ne érintsenek érzékeny Natura 2000 területeket és egyéb, a 4. fejezetben felsorolt madárfajok számára fontos területeket.

| — | Azonosítani kell a különösen érzékeny madárfajokat a távvezetékek általi veszélyeztetettségük, a védettségi helyzetük, a populációjuk nagysága és az országon belüli elterjedésük alapján. |
| --- | --- |

—

Azonosítani kell a különösen érzékeny madárfajokat a távvezetékek általi veszélyeztetettségük, a védettségi helyzetük, a populációjuk nagysága és az országon belüli elterjedésük alapján.

| — | Azonosítani kell a kiemelt területeket és helyeket a priorizált madárfajok elterjedése, állománysűrűsége és állománynagysága, valamint a meglévő és tervezett infrastruktúra alapján, és ki kell dolgozni egy nemzeti érzékenységi tervet, amely meghatározza a konfliktusok által érintett helyeket és az egyéb olyan, elsőbbséget élvező (magas kockázattal járó) helyeket, ahol megelőző és hatáscsökkentő intézkedésekre van szükség. |
| --- | --- |

—

Azonosítani kell a kiemelt területeket és helyeket a priorizált madárfajok elterjedése, állománysűrűsége és állománynagysága, valamint a meglévő és tervezett infrastruktúra alapján, és ki kell dolgozni egy nemzeti érzékenységi tervet, amely meghatározza a konfliktusok által érintett helyeket és az egyéb olyan, elsőbbséget élvező (magas kockázattal járó) helyeket, ahol megelőző és hatáscsökkentő intézkedésekre van szükség.

| — | A madarak pusztulására és elterjedésére vonatkozó adatok függvényében a hatáscsökkentés szempontjából priorizálni kell a távvezetékeket. |
| --- | --- |

—

A madarak pusztulására és elterjedésére vonatkozó adatok függvényében a hatáscsökkentés szempontjából priorizálni kell a távvezetékeket.

| — | Az infrastruktúra tervezése/a távvezetékek nyomvonalának meghatározása során kerülni kell a kiemelt területeket és helyeket (költő- és telelőhelyek, a vándorlás szempontjából szűk keresztmetszetek, költőtelepek, gyülekezőhelyek, partvonalak, vizes élőhelyek). |
| --- | --- |

—

Az infrastruktúra tervezése/a távvezetékek nyomvonalának meghatározása során kerülni kell a kiemelt területeket és helyeket (költő- és telelőhelyek, a vándorlás szempontjából szűk keresztmetszetek, költőtelepek, gyülekezőhelyek, partvonalak, vizes élőhelyek).

| — | Az ütközéseket vagy az áramütések kockázatát csökkentő technikai megoldásokat tartalmazó útmutatókat kell kidolgozni (például Haas et al., 2005, Haas & Nikow, 2006, Prinsen et al., 2011). |
| --- | --- |

—

Az ütközéseket vagy az áramütések kockázatát csökkentő technikai megoldásokat tartalmazó útmutatókat kell kidolgozni (például Haas et al., 2005, Haas & Nikow, 2006, Prinsen et al., 2011).

| — | Előzetesen értékelni kell a tervezett megelőző és cselekvési stratégiák lehetséges hatékonyságát a tényeken alapuló kezelési beavatkozások érdekében. |
| --- | --- |

—

Előzetesen értékelni kell a tervezett megelőző és cselekvési stratégiák lehetséges hatékonyságát a tényeken alapuló kezelési beavatkozások érdekében.

| — | Ki kell dolgozni a hatáscsökkentő intézkedések végrehajtási tervét. |
| --- | --- |

—

Ki kell dolgozni a hatáscsökkentő intézkedések végrehajtási tervét.

| — | Nemzeti adatbázist és földrajzi információs rendszert kell kidolgozni a madarak távvezetékekkel kapcsolatos interakcióira vonatkozó adatok kezelése, illetve a megfelelő területrendezés érdekében, beleértve a távvezetékek nyomvonalának optimális kialakítását az ökológiai, műszaki és gazdasági kritériumok alapján. |
| --- | --- |

—

Nemzeti adatbázist és földrajzi információs rendszert kell kidolgozni a madarak távvezetékekkel kapcsolatos interakcióira vonatkozó adatok kezelése, illetve a megfelelő területrendezés érdekében, beleértve a távvezetékek nyomvonalának optimális kialakítását az ökológiai, műszaki és gazdasági kritériumok alapján.

A végrehajtás nyomon követése, kutatása, értékelése és jelentése

| — | A stratégiai tervekben meghatározott célkitűzések, állomások és határidők alapján értékelni kell az előrehaladást. |
| --- | --- |

—

A stratégiai tervekben meghatározott célkitűzések, állomások és határidők alapján értékelni kell az előrehaladást.

| — | Értékelni kell a tapasztalatokat a jövőbeli üzemeltetés fejlesztése érdekében. |
| --- | --- |

—

Értékelni kell a tapasztalatokat a jövőbeli üzemeltetés fejlesztése érdekében.

| — | Végrehajtási jelentéseket kell készíteni a legfontosabb érdekelt felek számára. |
| --- | --- |

—

Végrehajtási jelentéseket kell készíteni a legfontosabb érdekelt felek számára.

| — | Támogatni kell a nemzetközi tapasztalatcserét. |
| --- | --- |

—

Támogatni kell a nemzetközi tapasztalatcserét.

| — | Együtt kell működni annak érdekében, hogy a hosszú távolságokat megtévő veszélyeztetett költözőmadarak ne legyenek kitéve a távvezetékek negatív hatásainak. |
| --- | --- |

—

Együtt kell működni annak érdekében, hogy a hosszú távolságokat megtévő veszélyeztetett költözőmadarak ne legyenek kitéve a távvezetékek negatív hatásainak.

| — | Megelőző és hatáscsökkentő intézkedésekre, valamint a madarak számára biztonságos termékek kifejlesztésére és gyártására vonatkozó idevágó kutatási projekteket kell kezdeményezni és támogatni. |
| --- | --- |

—

Megelőző és hatáscsökkentő intézkedésekre, valamint a madarak számára biztonságos termékek kifejlesztésére és gyártására vonatkozó idevágó kutatási projekteket kell kezdeményezni és támogatni.

| — | A különböző feltételekre szabványosított nyomonkövetési vizsgálati terveket kell kidolgozni. |
| --- | --- |

—

A különböző feltételekre szabványosított nyomonkövetési vizsgálati terveket kell kidolgozni.

| A területek és helyszínek priorizálására vonatkozóan javasolt általános elképzelés

  A nemzeti hatóságok több lépést követve határozhatják meg azokat a kiemelt területeket, ahol a távvezetékekre vonatkozó biztonsági intézkedéseket prioritásként kell figyelembe venni. E megközelítés általános alapelve szerint a megelőzés és hatáscsökkentés szempontjából nemzeti prioritásként előnyben kell részesíteni az olyan területeket, ahol nagy számba élnek kiemelt fajok vagy az ilyen fajok jelentős populációi, illetve nagy számú kiemelt fajt tartanak el vagy azok jelentős populációit tartják el.
  A kijelölt és a nem kijelölt területeket és helyszíneket is magas, közepes vagy alacsony prioritású területként kell osztályozni a kiemelt fajok szempontjából való jelentőségük alapján (ideiglenes vagy állandó állománysűrűség és állománynagyság). |
| --- |

A területek és helyszínek priorizálására vonatkozóan javasolt általános elképzelés

A nemzeti hatóságok több lépést követve határozhatják meg azokat a kiemelt területeket, ahol a távvezetékekre vonatkozó biztonsági intézkedéseket prioritásként kell figyelembe venni. E megközelítés általános alapelve szerint a megelőzés és hatáscsökkentés szempontjából nemzeti prioritásként előnyben kell részesíteni az olyan területeket, ahol nagy számba élnek kiemelt fajok vagy az ilyen fajok jelentős populációi, illetve nagy számú kiemelt fajt tartanak el vagy azok jelentős populációit tartják el.

A kijelölt és a nem kijelölt területeket és helyszíneket is magas, közepes vagy alacsony prioritású területként kell osztályozni a kiemelt fajok szempontjából való jelentőségük alapján (ideiglenes vagy állandó állománysűrűség és állománynagyság).

| A terület prioritási szintje | A helyszín típusa |
| --- | --- |
| MAGAS PRIORITÁSÚ TERÜLETEK
  Jelentőség: Nemzetközi
  (Például:






  — | különleges madárvédelmi területek (az a konkrét funkciójuk, hogy pihenőhelyet biztosítsanak nemzetközileg jelentős számú veszélyeztetett fajnak) |

A terület prioritási szintje

A helyszín típusa

MAGAS PRIORITÁSÚ TERÜLETEK

Jelentőség: Nemzetközi

(Például:

—

különleges madárvédelmi területek (az a konkrét funkciójuk, hogy pihenőhelyet biztosítsanak nemzetközileg jelentős számú veszélyeztetett fajnak)

| — | helyszínek az IBA kategóriái szerint – globális: A1, A4 i-iv.; európai: B1 i-iv., B2; EU: C1, C2, C3, C4, C5, C6) |
| --- | --- |

—

helyszínek az IBA kategóriái szerint – globális: A1, A4 i-iv.; európai: B1 i-iv., B2; EU: C1, C2, C3, C4, C5, C6)

Konfliktuszónák számos olyan kiemelt faj vonatkozásában, amelynek magas az állománysűrűsége; például:

| — | a legfontosabb költőterületek számos kiemelt faj „forráspopulációja” esetében, |
| --- | --- |

—

a legfontosabb költőterületek számos kiemelt faj „forráspopulációja” esetében,

| — | gyülekezőhelyek, |
| --- | --- |

—

gyülekezőhelyek,

| — | a legfontosabb megállóhelyek, |
| --- | --- |

—

a legfontosabb megállóhelyek,

| — | a legfontosabb pihenőhelyek, |
| --- | --- |

—

a legfontosabb pihenőhelyek,

| — | a legfontosabb telelőhelyek, |
| --- | --- |

—

a legfontosabb telelőhelyek,

| — | szűk keresztmetszetű területek, |
| --- | --- |

—

szűk keresztmetszetű területek,

| — | a legfontosabb vándorlási útvonalak, |
| --- | --- |

—

a legfontosabb vándorlási útvonalak,

| — | a legfontosabb légi útvonalak a pihenőhelyek és a táplálkozási területek között. |
| --- | --- |

—

a legfontosabb légi útvonalak a pihenőhelyek és a táplálkozási területek között.

KÖZEPES PRIORITÁSÚ TERÜLETEK

Jelentőség: Országos

| — | Országos jelentőségű területek egy vagy néhány kiemelt faj vonatkozásában |
| --- | --- |

—

Országos jelentőségű területek egy vagy néhány kiemelt faj vonatkozásában

| — | Fontos költőterületek, valamint „forráspopulációk” számos kiemelt faj vonatkozásában |
| --- | --- |

—

Fontos költőterületek, valamint „forráspopulációk” számos kiemelt faj vonatkozásában

| — | A legfontosabb ideiglenes tartózkodási területek |
| --- | --- |

—

A legfontosabb ideiglenes tartózkodási területek

| — | Országos jelentőségű gyülekezőhelyek |
| --- | --- |

—

Országos jelentőségű gyülekezőhelyek

ALACSONY PRIORITÁSÚ TERÜLETEK

Jelentőség: Regionális vagy helyi

| — | Regionális vagy helyi jelentőségű területek a kiemelt és nem kiemelt fajok vonatkozásában |
| --- | --- |

—

Regionális vagy helyi jelentőségű területek a kiemelt és nem kiemelt fajok vonatkozásában

| Megállapodás az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről – Útmutató a villamosenergia-hálózatok hatásainak elkerüléséhez vagy csökkentéséhez

  Az „Útmutató a villamosenergia-hálózatok afrikai-eurázsiai vándorló madarakra gyakorolt hatásainak elkerüléséhez vagy csökkentéséhez” című, az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás által 2012-ben elfogadott dokumentum hét alapvető lépést ajánl (Prinsen et al. 2012): | 1. lépés: Ki kell dolgozni és támogatni kell az országos villamosenergia-hálózatok hosszú távú stratégiai tervét, beleértve a kis- és középfeszültségű távvezetékek föld alatti elhelyezését. Megfelelő stratégiai környezeti vizsgálati eljárásokat kell követni országos szinten a távvezetékek szükségességéről szóló határozatok vonatkozásában, és hasonló megfelelő környezeti hatásvizsgálati eljárásokat kell lefolytatni a távvezetékek telepítéséről a távvezetékek szükségességéről szóló határozatot követően. Az ütközés és az áramütés kockázatának szempontjait integrálni kell a környezeti hatásvizsgálati eljárásokba. |
| --- | --- |

Megállapodás az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről – Útmutató a villamosenergia-hálózatok hatásainak elkerüléséhez vagy csökkentéséhez

Az „Útmutató a villamosenergia-hálózatok afrikai-eurázsiai vándorló madarakra gyakorolt hatásainak elkerüléséhez vagy csökkentéséhez” című, az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás által 2012-ben elfogadott dokumentum hét alapvető lépést ajánl (Prinsen et al. 2012):

1. lépés: Ki kell dolgozni és támogatni kell az országos villamosenergia-hálózatok hosszú távú stratégiai tervét, beleértve a kis- és középfeszültségű távvezetékek föld alatti elhelyezését. Megfelelő stratégiai környezeti vizsgálati eljárásokat kell követni országos szinten a távvezetékek szükségességéről szóló határozatok vonatkozásában, és hasonló megfelelő környezeti hatásvizsgálati eljárásokat kell lefolytatni a távvezetékek telepítéséről a távvezetékek szükségességéről szóló határozatot követően. Az ütközés és az áramütés kockázatának szempontjait integrálni kell a környezeti hatásvizsgálati eljárásokba.

| | 2. lépés: Ki kell alakítani és támogatni kell valamennyi érdekelt fél (közművállalatok, természetvédők, kormányszervezetek) együttműködését az egyetértési megállapodás támogatása révén, például önkéntes alapon vagy szükség esetén jogszabályban kell előírni a közművállalatok együttműködését a madarakat érő negatív hatások stratégiai tervezése és csökkentése érdekében. |
| --- | --- |

2. lépés: Ki kell alakítani és támogatni kell valamennyi érdekelt fél (közművállalatok, természetvédők, kormányszervezetek) együttműködését az egyetértési megállapodás támogatása révén, például önkéntes alapon vagy szükség esetén jogszabályban kell előírni a közművállalatok együttműködését a madarakat érő negatív hatások stratégiai tervezése és csökkentése érdekében.

| | 3. lépés: Tudományos adatbázisokat és területrendezési adathalmazokat kell létrehozni a védett területek és egyéb kulcsfontosságú madárvédelmi területek, valamint a veszélyeztetett madárfajok jelenlétének vonatkozásában, beleértve az ilyen fajok légi útvonalait a költő-, táplálkozó- és pihenőhelyek között, illetve a fontos vándorlási folyosókat. Ezek az adatok megerősítik a stratégiai tervezést az 1. és 2. lépésben, és meghatározzák a prioritásokat a 4. lépésben. Ha nem állnak rendelkezésre adatok, például a szokásos országos madármegfigyelési projektek révén, akkor legalább egy éven keresztül helyszíni adatokat kell gyűjteni. |
| --- | --- |

3. lépés: Tudományos adatbázisokat és területrendezési adathalmazokat kell létrehozni a védett területek és egyéb kulcsfontosságú madárvédelmi területek, valamint a veszélyeztetett madárfajok jelenlétének vonatkozásában, beleértve az ilyen fajok légi útvonalait a költő-, táplálkozó- és pihenőhelyek között, illetve a fontos vándorlási folyosókat. Ezek az adatok megerősítik a stratégiai tervezést az 1. és 2. lépésben, és meghatározzák a prioritásokat a 4. lépésben. Ha nem állnak rendelkezésre adatok, például a szokásos országos madármegfigyelési projektek révén, akkor legalább egy éven keresztül helyszíni adatokat kell gyűjteni.

| | 4. lépés: A felszín feletti új távvezetékek nyomvonalát úgy kell kialakítani, hogy elkerülje a madarak szempontjából legfontosabb területeket, figyelembe véve a(z) (országosan vagy nemzetközileg) védett területeket, a madarak és a távvezetékek kapcsolatát befolyásoló abiotikus tényezőket és a releváns madárfajok veszélyeztetettségét. |
| --- | --- |

4. lépés: A felszín feletti új távvezetékek nyomvonalát úgy kell kialakítani, hogy elkerülje a madarak szempontjából legfontosabb területeket, figyelembe véve a(z) (országosan vagy nemzetközileg) védett területeket, a madarak és a távvezetékek kapcsolatát befolyásoló abiotikus tényezőket és a releváns madárfajok veszélyeztetettségét.

| | 5. lépés: Össze kell állítani a legfontosabb természetvédelmi területek és fajok elsőbbségi listáját az új távvezetékek egyes szakaszai által gyakorolt hatások csökkentésére és a meglévő távvezetékek korszerűsítésére vonatkozó prioritások meghatározása érdekében. |
| --- | --- |

5. lépés: Össze kell állítani a legfontosabb természetvédelmi területek és fajok elsőbbségi listáját az új távvezetékek egyes szakaszai által gyakorolt hatások csökkentésére és a meglévő távvezetékek korszerűsítésére vonatkozó prioritások meghatározása érdekében.

| | 6. lépés: Csökkenteni kell a meglévő és a tervezett távvezetékek problémás szakaszai által kifejtett hatásokat, hogy a legújabb technikák használatával minimálisra csökkenjenek az áramütések és az ütközések madarakra gyakorolt hatásai. |
| --- | --- |

6. lépés: Csökkenteni kell a meglévő és a tervezett távvezetékek problémás szakaszai által kifejtett hatásokat, hogy a legújabb technikák használatával minimálisra csökkenjenek az áramütések és az ütközések madarakra gyakorolt hatásai.

| | 7. lépés: Olyan értékelési programokat kell kidolgozni és támogatni, amelyek szabványosított vizsgálati tervek segítségével nyomon követik a hatáscsökkentő intézkedések hatékonyságát, valamint fejlesztik a hatáscsökkentő technikákat, beleértve az incidensek (áramütések és ütközések), valamint a madarak jelenlétének és mozgásának nyomon követését a hatás (fajspecifikus) mértékének értékelése céljából. |
| --- | --- |

7. lépés: Olyan értékelési programokat kell kidolgozni és támogatni, amelyek szabványosított vizsgálati tervek segítségével nyomon követik a hatáscsökkentő intézkedések hatékonyságát, valamint fejlesztik a hatáscsökkentő technikákat, beleértve az incidensek (áramütések és ütközések), valamint a madarak jelenlétének és mozgásának nyomon követését a hatás (fajspecifikus) mértékének értékelése céljából.

5.2.2.   A lehetséges hatáscsökkentő és megelőző intézkedések projektszintű vizsgálata

Projektszinten ajánlott figyelembe venni az alábbi szempontokat a megfelelő vizsgálat során vagy a környezeti hatásvizsgálat keretében végzett hatásvizsgálat során a Natura 2000 területeken kívüli védett fajokat esetlegesen érintő projektek esetében (a madárvédelmi irányelv 5. cikke és az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikke).

I. szakasz – Az építési munkálatokat megelőzően

| — | Meg kell vizsgálni a távvezetékek madarakra gyakorolt hatásának csökkentésére szolgáló különböző lehetőségeket az új távvezetékek kiépítésének, illetve a vezetékek felújításának környezeti hatásvizsgálata/megfelelő vizsgálata során. |
| --- | --- |

—

Meg kell vizsgálni a távvezetékek madarakra gyakorolt hatásának csökkentésére szolgáló különböző lehetőségeket az új távvezetékek kiépítésének, illetve a vezetékek felújításának környezeti hatásvizsgálata/megfelelő vizsgálata során.

| — | A madarak számára biztonságos megoldásokat kell tervezni (földkábelek, műanyag borítású vezetők) az átviteli és elosztó vezetékek vonatkozásában, ahol ez technikailag és pénzügyileg lehetséges, de különösen a madarak szempontjából nagy jelentőségű területeken. |
| --- | --- |

—

A madarak számára biztonságos megoldásokat kell tervezni (földkábelek, műanyag borítású vezetők) az átviteli és elosztó vezetékek vonatkozásában, ahol ez technikailag és pénzügyileg lehetséges, de különösen a madarak szempontjából nagy jelentőségű területeken.

| — | Gondoskodni kell róla, hogy az új légvezetékek kialakítása biztonságos legyen a madarak számára. |
| --- | --- |

—

Gondoskodni kell róla, hogy az új légvezetékek kialakítása biztonságos legyen a madarak számára.

| — | Csoportosítani kell a vezetékeket. |
| --- | --- |

—

Csoportosítani kell a vezetékeket.

| — | Amennyiben lehetséges, a vezetékeket a nyilvánvaló repülési útvonalaktól, a pihenőhelyektől és egyéb gyülekezőterületektől távol kell elvezetni. |
| --- | --- |

—

Amennyiben lehetséges, a vezetékeket a nyilvánvaló repülési útvonalaktól, a pihenőhelyektől és egyéb gyülekezőterületektől távol kell elvezetni.

| — | A tervezés során a vezetékek védelme érdekében figyelembe kell venni a növényzetet, a topográfiát vagy a mesterséges szerkezeteket. |
| --- | --- |

—

A tervezés során a vezetékek védelme érdekében figyelembe kell venni a növényzetet, a topográfiát vagy a mesterséges szerkezeteket.

| — | Meg kell tervezni az előtte és utána állapotra vonatkozó hatásvizsgálatot és a nyomon követés támogatását. |
| --- | --- |

—

Meg kell tervezni az előtte és utána állapotra vonatkozó hatásvizsgálatot és a nyomon követés támogatását.

| — | Ahol a madarak pusztulását követően sor került az oszlopok korszerűsítésére vagy a légvezetékek módosítására, az egyes oszlopok esetében történő reagálás helyett strukturált, proaktív programot kell végrehajtani a madarak elpusztulásának nagyarányú megelőzésére. |
| --- | --- |

—

Ahol a madarak pusztulását követően sor került az oszlopok korszerűsítésére vagy a légvezetékek módosítására, az egyes oszlopok esetében történő reagálás helyett strukturált, proaktív programot kell végrehajtani a madarak elpusztulásának nagyarányú megelőzésére.

II. szakasz – Új vezetékek telepítése

| — | Gondoskodni kell arról, hogy a teljes egészében felújított vezetékek kialakítása biztonságos legyen a madarak számára (például földkábelek, műanyag borítású vezetékek, biztonságos kialakítású oszlopfejek). |
| --- | --- |

—

Gondoskodni kell arról, hogy a teljes egészében felújított vezetékek kialakítása biztonságos legyen a madarak számára (például földkábelek, műanyag borítású vezetékek, biztonságos kialakítású oszlopfejek).

| — | Új légvezetékek esetében az állószigetelők használatának kerülése. |
| --- | --- |

—

Új légvezetékek esetében az állószigetelők használatának kerülése.

| — | Függőszigetelővel ellátott oszlopok használata. |
| --- | --- |

—

Függőszigetelővel ellátott oszlopok használata.

| — | Lehetőség szerint kerülni kell a semleges (földelt) vezetékek használatát a vezetők felett. |
| --- | --- |

—

Lehetőség szerint kerülni kell a semleges (földelt) vezetékek használatát a vezetők felett.

III. szakasz – Üzemeltetés – a meglévő vezetékek karbantartása, korszerűsítése, átépítése és felújítása

| — | Gondoskodni kell arról, hogy a teljes egészében felújított vezetékek kialakítása biztonságos legyen a madarak számára (például földkábelek, műanyag borítású vezetékek, biztonságos kialakítású oszlopfejek). |
| --- | --- |

—

Gondoskodni kell arról, hogy a teljes egészében felújított vezetékek kialakítása biztonságos legyen a madarak számára (például földkábelek, műanyag borítású vezetékek, biztonságos kialakítású oszlopfejek).

| — | Gondoskodni kell arról, hogy sor kerüljön a madarak védelme/elterjedése szempontjából kiemelt távvezetékek, továbbá minden vezeték esetében a legveszélyesebb oszloptípusok korszerűsítésére/madárbarát cseréjére a madarak biztonsága szempontjából legmodernebb műszaki szabványoknak megfelelően. |
| --- | --- |

—

Gondoskodni kell arról, hogy sor kerüljön a madarak védelme/elterjedése szempontjából kiemelt távvezetékek, továbbá minden vezeték esetében a legveszélyesebb oszloptípusok korszerűsítésére/madárbarát cseréjére a madarak biztonsága szempontjából legmodernebb műszaki szabványoknak megfelelően.

| — | Szabványosított formában nyomon kell követni a távvezetékek madarakra gyakorolt hatásait, és a hatáscsökkentő intézkedések hatékonyságának értékelése érdekében nyomon követésre van szükség. |
| --- | --- |

—

Szabványosított formában nyomon kell követni a távvezetékek madarakra gyakorolt hatásait, és a hatáscsökkentő intézkedések hatékonyságának értékelése érdekében nyomon követésre van szükség.

| — | Fejleszteni kell az élőhelyeket a távvezetékek által a biológiai sokféleségre gyakorolt hatás csökkentése érdekében. |
| --- | --- |

—

Fejleszteni kell az élőhelyeket a távvezetékek által a biológiai sokféleségre gyakorolt hatás csökkentése érdekében.

| — | Élőhelyeket kell létrehozni a távvezetékek azonos oldalán, hogy a lehető legkevesebb átrepülésre kerüljön sor. |
| --- | --- |

—

Élőhelyeket kell létrehozni a távvezetékek azonos oldalán, hogy a lehető legkevesebb átrepülésre kerüljön sor.

| — | Minimalizálni kell az emberi tevékenységeket/zavarásokat a vezeték közelében (oktatási célú folyamat). |
| --- | --- |

—

Minimalizálni kell az emberi tevékenységeket/zavarásokat a vezeték közelében (oktatási célú folyamat).

| — | Rendszeres jelentést kell készíteni a nyomonkövetési és hatáscsökkentő intézkedések eredményeiről, és meg kell osztani őket a legfontosabb érdekelt felekkel. |
| --- | --- |

—

Rendszeres jelentést kell készíteni a nyomonkövetési és hatáscsökkentő intézkedések eredményeiről, és meg kell osztani őket a legfontosabb érdekelt felekkel.

lV. szakasz – Bontás

| — | Gondoskodni kell az infrastruktúra bontásáról a távvezetékek mentén. |
| --- | --- |

—

Gondoskodni kell az infrastruktúra bontásáról a távvezetékek mentén.

| — | Gondoskodni kell az élőhelyek integritásáról a korábbi távvezetékek mentén. |
| --- | --- |

—

Gondoskodni kell az élőhelyek integritásáról a korábbi távvezetékek mentén.

5.3.   Részletes műszaki ajánlások a korrekciós és hatáscsökkentő intézkedések vonatkozásában

A madarak szempontjából biztonságos villamosenergia-átviteli és -elosztó létesítmények érdekében az alábbi hatáscsökkentő intézkedések és műszaki paraméterek ajánlottak:

5.3.1.   Az áramütés hatásának csökkentése

A hatáscsökkentés alapelvei

| 1. | Az acél villanyoszlopokat kevésbé veszélyes, betonból vagy fából készült villanyoszlopokkal kell helyettesíteni. |
| --- | --- |

1.

Az acél villanyoszlopokat kevésbé veszélyes, betonból vagy fából készült villanyoszlopokkal kell helyettesíteni.

| 2. | Az ideiglenes szigetelőanyagok erodálnak és a korszerűsített oszlopok idővel halálos szerkezetekké válhatnak, ezért az ideiglenes megoldásokkal szemben a biztonságosabban kialakított oszlopok használatát kell előnyben részesíteni (például függőszigetelők használata a megfelelő minimális biztonsági távolságot meghaladó távolságban, lásd lent). |
| --- | --- |

2.

Az ideiglenes szigetelőanyagok erodálnak és a korszerűsített oszlopok idővel halálos szerkezetekké válhatnak, ezért az ideiglenes megoldásokkal szemben a biztonságosabban kialakított oszlopok használatát kell előnyben részesíteni (például függőszigetelők használata a megfelelő minimális biztonsági távolságot meghaladó távolságban, lásd lent).

| 3. | Az állószigetelőket függőszigetelőkre kell cserélni, vagy a legújabb generációs szigetelők alkalmazásával megfelelő hosszúságban korszerűsíteni kell őket. |
| --- | --- |

3.

Az állószigetelőket függőszigetelőkre kell cserélni, vagy a legújabb generációs szigetelők alkalmazásával megfelelő hosszúságban korszerűsíteni kell őket.

| 4. | Gondoskodni kell arról, hogy megfelelő távolságban helyezkedjenek el egymástól a különböző vezetők, illetve a vezetők és a földelt vezetékek vagy berendezések. |
| --- | --- |

4.

Gondoskodni kell arról, hogy megfelelő távolságban helyezkedjenek el egymástól a különböző vezetők, illetve a vezetők és a földelt vezetékek vagy berendezések.

| 5. | Gondoskodni kell arról, hogy a vezetők legalább 1 400 mm távolságban helyezkedjenek el egymástól. |
| --- | --- |

5.

Gondoskodni kell arról, hogy a vezetők legalább 1 400 mm távolságban helyezkedjenek el egymástól.

| 6. | Gondoskodni kell arról, hogy legalább 600 mm távolság legyen a kiülőhelyek (kereszttartók, oszlopok fejszerkezete) és a villamos elemek között. |
| --- | --- |

6.

Gondoskodni kell arról, hogy legalább 600 mm távolság legyen a kiülőhelyek (kereszttartók, oszlopok fejszerkezete) és a villamos elemek között.

| 7. | Arra kell ösztönözni a madarakat, hogy kerüljék a nem biztonságos kiülőhelyeket. |
| --- | --- |

7.

Arra kell ösztönözni a madarakat, hogy kerüljék a nem biztonságos kiülőhelyeket.

Ajánlott hatáscsökkentő módszerek

Állószigetelővel ellátott oszlopok

| — | A szigetelők és a vezetők műanyag szigetelő sapkákkal való szigetelése 1 400 mm hosszan. |
| --- | --- |

—

A szigetelők és a vezetők műanyag szigetelő sapkákkal való szigetelése 1 400 mm hosszan.

| — | Kábelburkolat használata 1 400 mm hosszan. |
| --- | --- |

—

Kábelburkolat használata 1 400 mm hosszan.

| — | Az állószigetelőhöz csatlakoztatott középső vezető szigetelése a vízszintes elrendezésű, vezető kereszttartóval nem rendelkező oszlopokon, hogy meglegyen a szükséges távolság a külső vezetők között. |
| --- | --- |

—

Az állószigetelőhöz csatlakoztatott középső vezető szigetelése a vízszintes elrendezésű, vezető kereszttartóval nem rendelkező oszlopokon, hogy meglegyen a szükséges távolság a külső vezetők között.

Függőszigetelővel ellátott oszlopok

| — | Olyan oszloptípusok használata, amelyeknél a középső függőszigetelő és az oszlop tetejének távolsága legalább 1 000 mm. |
| --- | --- |

—

Olyan oszloptípusok használata, amelyeknél a középső függőszigetelő és az oszlop tetejének távolsága legalább 1 000 mm.

| — | A függőszigetelővel ellátott (háromszög vagy íves vezetékelrendezésű) oszlopokon a középső vezető szigetelése több mint 2 000 mm hosszan ajánlott, ha az oszlop tetején a középső szigetelő alatt veszélyes kiülőhely található. |
| --- | --- |

—

A függőszigetelővel ellátott (háromszög vagy íves vezetékelrendezésű) oszlopokon a középső vezető szigetelése több mint 2 000 mm hosszan ajánlott, ha az oszlop tetején a középső szigetelő alatt veszélyes kiülőhely található.

Feszítőoszlopok és keresztezőoszlopok

| — | Legalább 700 mm hosszú szigetelőláncok használata. |
| --- | --- |

—

Legalább 700 mm hosszú szigetelőláncok használata.

| — | Legalább két jumper kábel elvezetése a kereszttartó alatt, és a harmadik jumper kábel szigetelése. |
| --- | --- |

—

Legalább két jumper kábel elvezetése a kereszttartó alatt, és a harmadik jumper kábel szigetelése.

| — | Szigetelt jumper kábelek használata. |
| --- | --- |

—

Szigetelt jumper kábelek használata.

Transzformátorok, végszerkezetek

| — | Megfelelően szigetelt jumper kábelek és túlfeszültség-levezetők a végszerkezeteken. |
| --- | --- |

—

Megfelelően szigetelt jumper kábelek és túlfeszültség-levezetők a végszerkezeteken.

Kapcsolókkal ellátott oszlopok

| — | Olyan oszlopkapcsolók kifejlesztése, amelyek esetében nem valószínű, hogy a madarak a kapcsolókészülékre szállnak le, és/vagy valamennyi veszélyes alkotóelem szigetelése. |
| --- | --- |

—

Olyan oszlopkapcsolók kifejlesztése, amelyek esetében nem valószínű, hogy a madarak a kapcsolókészülékre szállnak le, és/vagy valamennyi veszélyes alkotóelem szigetelése.

| — | A kapcsolók elhelyezése a kereszttartó alatt, és szigetelt jumper kábelek használata. |
| --- | --- |

—

A kapcsolók elhelyezése a kereszttartó alatt, és szigetelt jumper kábelek használata.

| — | Átvezető szigetelők használata. |
| --- | --- |

—

Átvezető szigetelők használata.

| — | Szigetelt (nem vezető) kiülőhelyek kialakítása a kapcsolókészülékek felett az oszlop fejszerkezetének teljes hosszán vagy az oldalán a madarak szempontjából előírt biztonságos minimális távolság figyelembevételével. |
| --- | --- |

—

Szigetelt (nem vezető) kiülőhelyek kialakítása a kapcsolókészülékek felett az oszlop fejszerkezetének teljes hosszán vagy az oldalán a madarak szempontjából előírt biztonságos minimális távolság figyelembevételével.

| — | A kiüléstől hatékonyan elriasztó eszközök használata a nem biztonságos helyszíneken. |
| --- | --- |

—

A kiüléstől hatékonyan elriasztó eszközök használata a nem biztonságos helyszíneken.

A vezetékek felújítása.

| — | A légvezetékek lehetőség szerint földkábelekre való cseréje. |
| --- | --- |

—

A légvezetékek lehetőség szerint földkábelekre való cseréje.

| — | Új légvezetékek esetében az állószigetelők használatának kerülése. |
| --- | --- |

—

Új légvezetékek esetében az állószigetelők használatának kerülése.

| — | Függőszigetelővel ellátott oszlopok használata. |
| --- | --- |

—

Függőszigetelővel ellátott oszlopok használata.

5.3.2.   Az ütközés hatásainak csökkentése

| — | Csökkenteni kell az ütközési síkok számát (függőlegesen elválasztott számú vezetők). |
| --- | --- |

—

Csökkenteni kell az ütközési síkok számát (függőlegesen elválasztott számú vezetők).

| — | Lehetőség szerint kerülni kell a semleges (földelt) vezetékek használatát a vezetők felett. |
| --- | --- |

—

Lehetőség szerint kerülni kell a semleges (földelt) vezetékek használatát a vezetők felett.

| — | Jól látható, nagy, kontrasztos (vagyis fekete-fehér) jelzéseket és/vagy a madarak repülési irányát megváltoztató mozgatható és fényvisszaverő elemeket kell használni a fázisvezetőkön és a földelt vezetékeken. |
| --- | --- |

—

Jól látható, nagy, kontrasztos (vagyis fekete-fehér) jelzéseket és/vagy a madarak repülési irányát megváltoztató mozgatható és fényvisszaverő elemeket kell használni a fázisvezetőkön és a földelt vezetékeken.

6.   A TERVEZÉS STRATÉGIAI MEGKÖZELÍTÉSÉNEK FONTOSSÁGA

6.1.   Az integrált tervezés előnyei

A tervek vagy projektek kidolgozásának nem hatékony módja szerint – legyen szó akár energiaszállítási infrastruktúrákról, akár egyéb fejlesztési tevékenységekről – először a terv vagy projekt megtervezésére kerül sor az adott célnak megfelelően, majd ezt követi a tágabb környezeti és más használati következmények mérlegelése. Ez azt jelenti, hogy a lehetséges konfliktusok figyelembevételére a tervezési folyamat viszonylag kései szakaszában kerül sor, amikor már kevesebb lehetőség áll rendelkezésre.

Ha egy tervezési koncepció már ebbe a szakaszba jut, a környezeti hatásvizsgálat szükségszerűen kármérséklési tevékenységgé válik, és a környezeti hatásvizsgálatokra vonatkozó minden előírás betartása ellenére nincs garancia a sikerre. Ez a projekttervezési megközelítés a nyilvános konzultációs szakaszban hosszú vitákhoz vezethet a tervezési hatóságokkal, az egyéb érdekcsoportokkal és a nem kormányzati szervezetekkel is, ami viszont jelentősen késleltetheti a tervezési folyamatot, és további költségekhez vezethet.

Az energiaszállítási infrastruktúra tervezésére vonatkozó olyan integrált és előrelátó megközelítés, amely az energiaszállítási igényeket és az ökológiai igényeket együttesen veszi figyelembe a projekt vagy terv kidolgozásának kezdetén, számos fontos előnnyel bír.

| — | Interaktívabbá és átláthatóbbá teszi a tervezési folyamatot, valamint korai és iteratív párbeszédre ösztönöz, ami segíthet jelentősen csökkenteni az engedélyezési eljáráshoz szükséges időt. |
| --- | --- |

—

Interaktívabbá és átláthatóbbá teszi a tervezési folyamatot, valamint korai és iteratív párbeszédre ösztönöz, ami segíthet jelentősen csökkenteni az engedélyezési eljáráshoz szükséges időt.

| — | Megfelelően kivitelezve a stratégiai tervezés (területrendezés) segíthet elkerülni az egyes helyszínekhez kapcsolódó lehetséges konfliktusokat vagy csökkenteni a számukat a kidolgozás későbbi szakaszában, amikor már megtörtént a pénzügyi és jogi erőforrások lekötése, és kevesebb lehetőség van manőverezésre. |
| --- | --- |

—

Megfelelően kivitelezve a stratégiai tervezés (területrendezés) segíthet elkerülni az egyes helyszínekhez kapcsolódó lehetséges konfliktusokat vagy csökkenteni a számukat a kidolgozás későbbi szakaszában, amikor már megtörtént a pénzügyi és jogi erőforrások lekötése, és kevesebb lehetőség van manőverezésre.

| — | Ez viszont a fejlesztők számára is átláthatóbb és stabilabb szabályozási környezetet teremthet, és nagyobb bizonyosságot nyújthat az engedélykérelem valószínű sikerével kapcsolatban, mert már a kezdeti projektkoncepció során megtörténik a környezeti aggályok figyelembevétele. |
| --- | --- |

—

Ez viszont a fejlesztők számára is átláthatóbb és stabilabb szabályozási környezetet teremthet, és nagyobb bizonyosságot nyújthat az engedélykérelem valószínű sikerével kapcsolatban, mert már a kezdeti projektkoncepció során megtörténik a környezeti aggályok figyelembevétele.

| — | Emellett hosszú távon költséghatékonyabb lehet. Ha már a tervezés korai szakaszában sor kerül a lehetséges megelőző vagy hatáscsökkentő intézkedések figyelembevételére, valószínű, hogy műszakilag egyszerűbb és olcsóbb integrálni őket. |
| --- | --- |

—

Emellett hosszú távon költséghatékonyabb lehet. Ha már a tervezés korai szakaszában sor kerül a lehetséges megelőző vagy hatáscsökkentő intézkedések figyelembevételére, valószínű, hogy műszakilag egyszerűbb és olcsóbb integrálni őket.

| — | Új, kreatív és innovatív megoldásokhoz és olyan, mindenki számára előnyös helyzetekhez vezethet, amelyeket a klasszikus, ágazati alapú projekttervezési szemléletmóddal aligha sikerült volna feltárni. |
| --- | --- |

—

Új, kreatív és innovatív megoldásokhoz és olyan, mindenki számára előnyös helyzetekhez vezethet, amelyeket a klasszikus, ágazati alapú projekttervezési szemléletmóddal aligha sikerült volna feltárni.

| — | Hozzájárulhat a projekt és az illetékes intézmények jobb nyilvános megítéléséhez. |
| --- | --- |

—

Hozzájárulhat a projekt és az illetékes intézmények jobb nyilvános megítéléséhez.

Bár egy ilyen integrált tervezési folyamat előkészítése és végrehajtása jelentősebb kezdeti beruházást tesz szükségessé, meggyőző bizonyíték van arra, hogy ez a megközelítés szinte kivétel nélkül minden esetben számottevő előnyökkel jár, amelyek messze meghaladják a kezdeti többletköltségek mértékét.

Az integráltabb tervezési megközelítés emellett jelentős hatással lesz az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdése szerinti engedélyezési eljárásra a Natura 2000 területek vonatkozásában. A projektpályázat sikerét ez nem garantálja, de valószínűleg jelentősen megkönnyíti az engedélyezési folyamatot.

A tapasztalatok szerint a környezetvédelmi megfontolásoknak a döntéshozatali folyamat kezdetén történő figyelembevétele megoldásokhoz vezethet akkor, amikor még számos lehetőség áll rendelkezésre.

Ha azonban erre az ágazatközi megbeszélésre a 6. cikk (3) bekezdése szerinti engedélyezési eljárás utolsó szakaszaiban kerül sor, a megoldások köre jelentősen leszűkül (és nőnek a végrehajtás költségei), és nagyobb a valószínűsége, hogy több álláspont alakul ki és több konfrontációra kerül sor.

Különösen ez a helyzet, ha az ágazati szakpolitikai vagy fejlesztési stratégia zöld utat kapott magas kormányzati szinten más szakpolitikai következmények figyelembevétele nélkül. Ezt követően a részletesebb tervek és projektek vonatkozásában az emberek nehezen értik meg, hogy a 6. cikk (3) bekezdése szerinti eljárás miért akadályozhat meg olyasmit, amiről a legmagasabb szinten már politikai döntés született (akár térinformációk nélkül).

Ugyanakkor továbbra is előfordulhatnak olyan esetek, amikor egy projekt egyszerűen nem egyeztethető össze a Natura 2000 területek védelmi célkitűzéseivel, vagy visszafordíthatatlan károkat okozna egyes vadon élő madárfajok vonatkozásában. Az integrált tervezési megközelítés segítségével ugyanakkor erre a tényre már a folyamat igen korai szakaszában fény derülne, és lehetőség szerint meg lehet tenni azokat a lépéseket, amelyekkel elkerülhetők az ilyen hatások.

6.2.   Az energiaszállítási létesítmények megfelelő helyének meghatározása

A Natura 2000 területekkel és az uniós védelem alatt álló fajokkal való lehetséges konfliktusok elkerülésének egyik leghatékonyabb módja az új energiaszállítási fejlesztések helyszínének stratégiai tervezési szintű kiválasztása – például a regionális vagy országos fejlesztési tervben –, ami lehetővé teszi a Natura 2000 területek érzékeny pontjainak maradéktalan figyelembevételét. Ez segít azonosítani az energiaszállítás szempontjából legmegfelelőbb helyszíneket, miközben lehetőség szerint minimalizálja a Natura 2000 területekkel való lehetséges konfliktusok kockázatát az egyes projektek szintjén.

| Az Akadálymentes Égbolt megállapodás Magyarországon (26)

  Egy évtizedes együttműködés eredményeként a Magyar Madártani és Természetvédelmi Egyesület (MME/BirdLife Hungary) 2008. február 26-án aláírta az Akadálymentes Égbolt megállapodást a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztériummal és az érintett áramszolgáltatókkal. A megállapodás célul tűzte ki, hogy hosszú távú megoldást találjon a madarakat érő áramütés problémájára.
  A megállapodás keretében az MME 2008-ban összeállított egy térképet, amely feltünteti azokat a legfontosabb területeket, ahol a villamosenergia-vezetékek a madarak szempontjából problémát jelentenek Magyarországon. Az áramszolgáltatók ígéretet tettek arra, hogy 2020-ig madárbarát módon átalakítanak minden veszélyes magyarországi villamosenergia-vezetéket, illetve az új villamosenergia-vezetékek esetében madárbarát módszereket alkalmaznak.

  Madárvédelmi prioritások a középfeszültségű távvezeték-hálózat mentén Magyarországon




  Az aláíró felek képviselőiből álló koordináló bizottság garantálja a rendszeres és strukturált együttműködést. Az áramszolgáltatók és a természetvédelmi szakemberek egymással együttműködve rendszeresen frissített útmutatókat dolgoznak ki a kapcsolódó elérhető legjobb technológia vonatkozásában, és a gyakorlatban tesztelik az új megoldásokat. A természet védelméről szóló törvény módosítása tovább fokozta az együttműködést.
  A megállapodás végrehajtása során szerzett tapasztalatok közé tartozik, hogy a jogilag nem kötelező érvényű megállapodások végrehajtásának koordinációjához, az előrehaladás nyomon követéséhez és az értékeléshez nagy kapacitásra van szükség, lehetőség szerint a vezető természetvédelmi partner részéről. A kiemelt fellépések megfelelő finanszírozásának biztosítása továbbra is jelentős kihívást jelent. Nemrég cselekvésre került sor annak köszönhetően, hogy az áramszolgáltatók önként vállalták, hogy 25 %-ban társfinanszírozzák az uniós LIFE Természet projekteket. |
| --- |

Az Akadálymentes Égbolt megállapodás Magyarországon (26)

Egy évtizedes együttműködés eredményeként a Magyar Madártani és Természetvédelmi Egyesület (MME/BirdLife Hungary) 2008. február 26-án aláírta az Akadálymentes Égbolt megállapodást a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztériummal és az érintett áramszolgáltatókkal. A megállapodás célul tűzte ki, hogy hosszú távú megoldást találjon a madarakat érő áramütés problémájára.

A megállapodás keretében az MME 2008-ban összeállított egy térképet, amely feltünteti azokat a legfontosabb területeket, ahol a villamosenergia-vezetékek a madarak szempontjából problémát jelentenek Magyarországon. Az áramszolgáltatók ígéretet tettek arra, hogy 2020-ig madárbarát módon átalakítanak minden veszélyes magyarországi villamosenergia-vezetéket, illetve az új villamosenergia-vezetékek esetében madárbarát módszereket alkalmaznak.

Madárvédelmi prioritások a középfeszültségű távvezeték-hálózat mentén Magyarországon

Image

Az aláíró felek képviselőiből álló koordináló bizottság garantálja a rendszeres és strukturált együttműködést. Az áramszolgáltatók és a természetvédelmi szakemberek egymással együttműködve rendszeresen frissített útmutatókat dolgoznak ki a kapcsolódó elérhető legjobb technológia vonatkozásában, és a gyakorlatban tesztelik az új megoldásokat. A természet védelméről szóló törvény módosítása tovább fokozta az együttműködést.

A megállapodás végrehajtása során szerzett tapasztalatok közé tartozik, hogy a jogilag nem kötelező érvényű megállapodások végrehajtásának koordinációjához, az előrehaladás nyomon követéséhez és az értékeléshez nagy kapacitásra van szükség, lehetőség szerint a vezető természetvédelmi partner részéről. A kiemelt fellépések megfelelő finanszírozásának biztosítása továbbra is jelentős kihívást jelent. Nemrég cselekvésre került sor annak köszönhetően, hogy az áramszolgáltatók önként vállalták, hogy 25 %-ban társfinanszírozzák az uniós LIFE Természet projekteket.

| Nemzeti tervezés Szlovéniában

  Szlovéniában az átvitelirendszer-irányító (Elektro-Slovenija, d.o.o.) és egy természetvédelmi nem kormányzati szervezet (DOPPS – BirdLife Slovenija) együttműködésére került sor a madárbarát átviteli vezetékek tervezése és kiépítése érdekében.
  A tanulmány számos olyan témát áttekint, amely szorosan kapcsolódik a madárvédelemhez és az átviteli vezetékekhez: [1] a veszélyeztetett fajok fogalma és a madárpopulációkat veszélyeztető tényezők Szlovéniában, [2] a szlovéniai madárfajok és védettségi helyzetük, [3] a távvezetékekkel és a madárvédelemmel kapcsolatos jogszabályok és jogi gyakorlat Szlovéniában, [4] az átviteli vezetékek madarakra gyakorolt hatásai, [5] az átviteli vezetékek madarak gyakorolt negatív hatásának csökkentésére, illetve pozitív hatásának erősítésére irányuló lehetséges intézkedések, [6] a lehetséges hatáscsökkentő intézkedések hatékonyságának értékelése.
  Az Elektro-Slovenija, a szlovén átvitelirendszer-irányító a közelmúltban pénzügyileg támogatta egy, a madarak és az átviteli vezetékek közötti kapcsolatról szóló részletes tanulmány elkészítését, hogy nemcsak a fogyasztók, hanem a madarak szempontjából is kedvező megoldásokat találjon. A tanulmányt a DOPPS – BirdLife Slovenija végezte.
  A meglévő átviteli vezetékek közel 242 km hosszan szelnek át különleges madárvédelmi területeket (Natura 2000) Szlovéniában, és további 123 km hosszú tervezett vezeték is érinti ezeket a területeket. Ezeken a területeken nem minden madárfaj hajlamos arra, hogy kapcsolatba kerüljön átviteli vezetékekkel, de a legtöbb ilyen terület fontos madárpopulációkat tart el, amelyekre veszélyt jelenthetnek az átviteli vezetékek.
  Ezért az együttműködés következtében a madárbarát átviteli vezetékek kiépítésére vonatkozóan az alábbi útmutatás ajánlott:






  — | együttműködés a madárvédelmi (természetvédelmi) intézményekkel a projekt korai szakaszától kezdve, |
| --- | --- |

Nemzeti tervezés Szlovéniában

Szlovéniában az átvitelirendszer-irányító (Elektro-Slovenija, d.o.o.) és egy természetvédelmi nem kormányzati szervezet (DOPPS – BirdLife Slovenija) együttműködésére került sor a madárbarát átviteli vezetékek tervezése és kiépítése érdekében.

A tanulmány számos olyan témát áttekint, amely szorosan kapcsolódik a madárvédelemhez és az átviteli vezetékekhez: [1] a veszélyeztetett fajok fogalma és a madárpopulációkat veszélyeztető tényezők Szlovéniában, [2] a szlovéniai madárfajok és védettségi helyzetük, [3] a távvezetékekkel és a madárvédelemmel kapcsolatos jogszabályok és jogi gyakorlat Szlovéniában, [4] az átviteli vezetékek madarakra gyakorolt hatásai, [5] az átviteli vezetékek madarak gyakorolt negatív hatásának csökkentésére, illetve pozitív hatásának erősítésére irányuló lehetséges intézkedések, [6] a lehetséges hatáscsökkentő intézkedések hatékonyságának értékelése.

Az Elektro-Slovenija, a szlovén átvitelirendszer-irányító a közelmúltban pénzügyileg támogatta egy, a madarak és az átviteli vezetékek közötti kapcsolatról szóló részletes tanulmány elkészítését, hogy nemcsak a fogyasztók, hanem a madarak szempontjából is kedvező megoldásokat találjon. A tanulmányt a DOPPS – BirdLife Slovenija végezte.

A meglévő átviteli vezetékek közel 242 km hosszan szelnek át különleges madárvédelmi területeket (Natura 2000) Szlovéniában, és további 123 km hosszú tervezett vezeték is érinti ezeket a területeket. Ezeken a területeken nem minden madárfaj hajlamos arra, hogy kapcsolatba kerüljön átviteli vezetékekkel, de a legtöbb ilyen terület fontos madárpopulációkat tart el, amelyekre veszélyt jelenthetnek az átviteli vezetékek.

Ezért az együttműködés következtében a madárbarát átviteli vezetékek kiépítésére vonatkozóan az alábbi útmutatás ajánlott:

—

együttműködés a madárvédelmi (természetvédelmi) intézményekkel a projekt korai szakaszától kezdve,

| — | az átviteli vezetékek nyomvonalának a terület sajátos körülményeinek figyelembevételével való megtervezése a területen előforduló madarakkal kapcsolatos egész éves konkrét adatok alapján, |
| --- | --- |

—

az átviteli vezetékek nyomvonalának a terület sajátos körülményeinek figyelembevételével való megtervezése a területen előforduló madarakkal kapcsolatos egész éves konkrét adatok alapján,

| — | az átviteli vezetékek telepítésének mellőzése a nagy állománysűrűségű területeken, a szokásos repülési útvonalakon és a vándorlási folyosókon az ütközésre hajlamos madarak vonatkozásában, |
| --- | --- |

—

az átviteli vezetékek telepítésének mellőzése a nagy állománysűrűségű területeken, a szokásos repülési útvonalakon és a vándorlási folyosókon az ütközésre hajlamos madarak vonatkozásában,

| — | meglévő távvezeték-nyomvonalak használata és a távvezetékek összeolvasztása egyéb meglévő lineáris infrastruktúrákkal, |
| --- | --- |

—

meglévő távvezeték-nyomvonalak használata és a távvezetékek összeolvasztása egyéb meglévő lineáris infrastruktúrákkal,

| — | a vezetők és a földelt vezetékek konfigurációjának módosítása, |
| --- | --- |

—

a vezetők és a földelt vezetékek konfigurációjának módosítása,

| — | a távvezetékek olyan jelzésekkel történő ellátása, amelyek növelik a vezetők és különösen a földelt vezetékek láthatóságát, |
| --- | --- |

—

a távvezetékek olyan jelzésekkel történő ellátása, amelyek növelik a vezetők és különösen a földelt vezetékek láthatóságát,

| — | ha nem lehetséges a különösen veszélyeztetett helyek elkerülése, és amennyiben megoldható, földkábelek használata, |
| --- | --- |

—

ha nem lehetséges a különösen veszélyeztetett helyek elkerülése, és amennyiben megoldható, földkábelek használata,

| — | biztonságos költőplatformok és költődobozok elhelyezése a távvezeték-oszlopokon egyes költő madarak érdekében. |
| --- | --- |

—

biztonságos költőplatformok és költődobozok elhelyezése a távvezeték-oszlopokon egyes költő madarak érdekében.

| A német villamosenergia-hálózat fejlesztésére vonatkozó tízéves terv stratégiai környezeti vizsgálata

  A német szövetségi hálózati ügynökség (Bundesnetzagentur) stratégiai környezeti vizsgálatot végzett a német villamosenergia-hálózat fejlesztésére vonatkozó tízéves terv vonatkozásában. Az alábbi villamosenergia-átviteli létesítmények figyelembevételére került sor: egyenáramú és váltakozó áramú, nagyfeszültségű földi távvezetékek (légvezetékek és földkábelek), tenger alatti kábelek, hibrid hálózatok, és kapcsolódó alkotóelemek.
  A stratégiai környezeti vizsgálat céljai a következők:






  — | a fejlesztési terv által a környezetre (az állatokra, növényekre és biológiai sokféleségre, illetve különösen a Natura 2000 területekre) gyakorolt közvetett és közvetlen hatások korai azonosítása, leírása és értékelése a lehető legteljesebb mértékben, |
| --- | --- |

A német villamosenergia-hálózat fejlesztésére vonatkozó tízéves terv stratégiai környezeti vizsgálata

A német szövetségi hálózati ügynökség (Bundesnetzagentur) stratégiai környezeti vizsgálatot végzett a német villamosenergia-hálózat fejlesztésére vonatkozó tízéves terv vonatkozásában. Az alábbi villamosenergia-átviteli létesítmények figyelembevételére került sor: egyenáramú és váltakozó áramú, nagyfeszültségű földi távvezetékek (légvezetékek és földkábelek), tenger alatti kábelek, hibrid hálózatok, és kapcsolódó alkotóelemek.

A stratégiai környezeti vizsgálat céljai a következők:

—

a fejlesztési terv által a környezetre (az állatokra, növényekre és biológiai sokféleségre, illetve különösen a Natura 2000 területekre) gyakorolt közvetett és közvetlen hatások korai azonosítása, leírása és értékelése a lehető legteljesebb mértékben,

| — | a környezetvédelmi kérdések döntéshozatali folyamatba való integrációjának rendszerezése és megerősítése, |
| --- | --- |

—

a környezetvédelmi kérdések döntéshozatali folyamatba való integrációjának rendszerezése és megerősítése,

| — | a gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi kérdések súlyozásának jobb láthatósága a döntéshozatali folyamat során. |
| --- | --- |

—

a gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi kérdések súlyozásának jobb láthatósága a döntéshozatali folyamat során.

Megtörtént a különböző intézmények, például minisztériumok, szövetségi hatóságok, egyetemek, tanácsadó cégek és hálózati irányítók által kezdeményezett és megtervezett különböző egyéni projektekkel kapcsolatos különböző környezeti vizsgálatok összegyűjtése és felhasználása a stratégiai környezeti vizsgálat céljából. Emellett nyilvános konzultációra került sor az elemzés hatályának és a közös módszertan kidolgozásának megvitatására azzal a céllal, hogy ne kelljen az elejéről kezdeni az egyes hálózatfejlesztési projektek környezeti vizsgálatát.

Ennek eredményeképpen azonban a hatály jóval szélesebb körű volt, és a Bundesnetzagentur most első alkalommal nemcsak a szárazföldi projektek, hanem a parti tengerekben végrehajtott projektek környezeti hatásait is megvizsgálta. Bizonyos esetekben a földkábeleket használó projektek környezeti hatásainak figyelembevételére is sor került.

Az alternatív lehetőségeknek a környezeti jelentésben való elemzése is bővült. Sor került az egyes projektek alternatíváinak, a parti tengerekben található alternatív hálózati rendszereknek és a különböző átviteli technológiáknak az értékelésére. A Bundesnetzagentur emellett megvizsgálta a különböző fejlesztési forgatókönyvekre gyakorolt környezeti hatásokat, ami segített az információkon alapuló döntéshozatalban és a környezetvédelmi szempontból kevésbé káros projektek kiválasztásában.

6.3.   Hogyan tehetők hatékonyabbá az energiaszállítási létesítményekre vonatkozó engedélyezési eljárások

Az energiaszállításra vonatkozó tervezés stratégiai megközelítésének másik előnye, hogy segít hatékonyabban megszervezni a különböző engedélyezési eljárásokat és környezeti hatásvizsgálatokat.

A transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendelet értelmében a közös érdekű projektek vonatkozásában sor került ennek a hatékonyság növelésére irányuló folyamatnak a formalizálására, és konkrét bizottsági útmutató készült azzal kapcsolatban, hogyan hajthatók végre a gyakorlatban az ilyen, hatékonyságot fokozó mechanizmusok, miközben az uniós környezetvédelmi jognak megfelelően biztosított a legmagasabb szintű környezetvédelem.

Az útmutató ajánlásokat tartalmaz, amelyek kidolgozására a közös érdekű projekteket szem előtt tartva került sor, de valamennyi egyéb energiaszállítási infrastruktúrával foglalkozó terv vagy projekt esetében lényegesek. Ezért itt újra összefoglalásra kerülnek (27).

Az ajánlások különösen az alábbiakra összpontosítanak:

| — | a vizsgálatok korai tervezése, az ütemterv korai elkészítése, és a vizsgálatok hatókörének korai megállapítása, |
| --- | --- |

—

a vizsgálatok korai tervezése, az ütemterv korai elkészítése, és a vizsgálatok hatókörének korai megállapítása,

| — | a környezeti vizsgálatok és az egyéb környezetvédelmi követelmények korai és hatékony integrálása, |
| --- | --- |

—

a környezeti vizsgálatok és az egyéb környezetvédelmi követelmények korai és hatékony integrálása,

| — | eljárásbeli koordináció és időbeli korlátozás, |
| --- | --- |

—

eljárásbeli koordináció és időbeli korlátozás,

| — | adatgyűjtés, az adatok megosztása és minőség-ellenőrzés, |
| --- | --- |

—

adatgyűjtés, az adatok megosztása és minőség-ellenőrzés,

| — | határokon átnyúló együttműködés, és |
| --- | --- |

—

határokon átnyúló együttműködés, és

| — | a nyilvánosság korai és hatékony részvétele. |
| --- | --- |

—

a nyilvánosság korai és hatékony részvétele.

6.3.1.   A vizsgálatok korai tervezése, az ütemterv korai elkészítése és a vizsgálatok hatókörének korai megállapítása

Ahogy a fejezet korábbi részében már szerepelt, a különböző vizsgálatok és az egyéb környezetvédelmi előírásoknak való megfelelés korai megtervezése és az ütemterv korai kidolgozása alapvető a környezeti hatásvizsgálati eljárások hatékonyságának sikeres fokozása érdekében. Ideális esetben erre a terv vagy projekt nagyon korai, koncepcionális szakaszában kerül sor (például a csatlakozási pontok meghatározása), és tömör értékelési ütemtervet eredményez, amely feltünteti, hogy milyen típusú értékelést kell elvégezni, és mikor a vizsgálati/engedélyezési eljárás egésze során. Az ütemterv elkészítése a projektgazda fő feladata, szoros együttműködésben a koordináló hatósággal.

Szakaszos vizsgálat esetében az ütemterv ezenkívül feltünteti, mely szempontok értékelhetők a folyamat mely szakaszában a kiegészítő jelleg biztosítása, bizonyos elemek mellőzésének elkerülése és az ismétlődő vizsgálatok kockázatának csökkentése érdekében. Az ütemterv meghatározhatja továbbá, hogy hogyan és a folyamat mely pontján kell megfelelni az egyéb környezetvédelmi előírásoknak.

A különböző szükséges vizsgálatok és az egyéb környezetvédelmi előírások megfelelő ütemtervének elkészítése érdekében már a koncepcionális szakaszban ajánlott a projekt valamennyi lehetséges környezeti hatásának nagyon korai feltérképezése. Részletesebb feltérképezésre kerülhet sor a projekt későbbi fejlesztésének megfelelően, például a pályázatot megelőző szakaszban (a transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló új rendelet 10. cikke (4) bekezdése a) pontjának előírása szerint) vagy a környezeti hatásvizsgálat/megfelelő vizsgálat részeként.

A feltérképezés korai párbeszédre ösztönöz, segít azonosítani az idevágó jogszabályokat vagy a szükséges vizsgálatokat és szabályozási ellenőrzéseket, illetve az olyan lehetséges hatásokat, amelyek fontosak lehetnek a projekt szempontjából, de amelyeket a projektgazda nem azonnal vesz észre. Emellett segít azonosítani a lényeges adatokat, a lehetséges alternatívákat, az információgyűjtési módszereket, azok hatókörét és részletességét, valamint az érdekelt feleket és a nyilvánosságot érintő, különös aggodalomra okot adó kérdéseket. A projektgazda, ha az elején egyezteti a vizsgálati elvárásokat az illetékes hatóságokkal, magabiztosan és hatékonyan jó előre megtervezheti a környezetvédelmi információk gyűjtését.

6.3.2.   A környezeti vizsgálatok és az egyéb környezetvédelmi követelmények korai és hatékony integrálása

Erősen ajánlott, hogy a környezeti hatásvizsgálatok elvégzésére a lehető legkorábban és legrészletesebben kerüljön sor a teljes folyamat lehető legkorábbi szakaszában. Hatékony szintezést (hierarchikus kapcsolódás) (28) (29) kell alkalmazni annak érdekében, hogy a különböző uniós jogszabályok által előírt vagy a folyamat különböző szakaszaiban szükséges különböző vizsgálatok egymásra épüljenek és kiegészítsék egymást. A vizsgálatokon kívüli környezetvédelmi előírások (például a két természetvédelmi irányelv értelmében vett szigorú fajvédelem tekintetében) is a teljes folyamat lehető legkorábbi szakaszában integrálhatók a problémák korai azonosítása és orvoslása érdekében, valamint a késedelmek és a nyilvánosság általi elfogadással kapcsolatos problémák elkerülése érdekében a projekt engedélyezését megelőzően.

A környezeti hatásvizsgálatok korai integrációja tekintetében nyomatékosan ajánlott, hogy a stratégiai környezeti vizsgálatok és adott esetben a megfelelő vizsgálatok már a nemzeti energetikai programok és tervek tervezési szakaszában kötelezőek legyenek (például az átvitelirendszer-irányítók által benyújtott és az illetékes hatóságok által jóváhagyott hálózatfejlesztési tervek a 2009/72/EK irányelvnek (30) megfelelően). Ez lehetővé teszi, hogy a projekt kezdetétől fogva sor kerüljön a különböző típusú energiaforrások és az energetikai projektekkel kapcsolatos különböző végrehajtási helyszínek környezeti megfelelőségének vizsgálatára.

Integráltabb és hatékonyabb megközelítésre ösztönöz a területfejlesztésben, és a tervezési folyamat sokkal korábbi szakaszában és fokozottabban stratégiai szinten veszi figyelembe a környezetvédelemmel kapcsolatos szempontokat. Továbbá azt is biztosítja, hogy a vizsgálat szintje mindig illeszkedjen a tervezés/döntéshozatal szintjéhez, és elkerüli az olyan projekteknek a nemzeti energetikai tervekbe való felvétele által teremtett kész helyzeteket, amelyek esetében nem történt meg a vonatkozó vizsgálatok elvégzése. Ez kevesebb konfliktushoz vezet az egyes projektek szintjén, mind tartalmilag, mind a nyilvánosság általi elfogadást tekintve.

| A megfelelő vizsgálat integrálása a tervezési és engedélyezési folyamat különböző szintjein


  A nemzeti energetikai vagy hálózati tervezés szintjén a megfelelő vizsgálat az érzékeny helyszínek, vagyis az olyan helyszínek elkerülésére összpontosít, ahol a tervezett energetikai infrastruktúra veszélyeztethetné a Natura 2000 területek természetvédelmi célkitűzéseit és az uniós védelem alatt álló fajokat a Natura 2000 területeken kívül. Ez nem azt jelenti, hogy az energetikai infrastruktúra nem épülhet ki Natura 2000 területeken, sem azt, hogy a Natura 2000 területeken kívüli energetikai infrastruktúra nem fogja sérteni a Natura 2000 területek természetvédelmi célkitűzéseit. Ezt eseti alapon kell megvizsgálni.

  A projektalapú területrendezés szintjén a megfelelő vizsgálat részletesebben fog összpontosítani a szűkebben meghatározott helyszíni alternatívák által a Natura 2000 területekre gyakorolt lehetséges hatásokra. Ezek lehetnek például olyan nyomvonal-alternatívák, amelyek legfeljebb egy kilométerrel térnek el egymástól. Néhány esetben az ezen a szinten elvégzett megfelelő vizsgálat lehetővé fogja tenni a kompenzációs intézkedések szükségességének vagy akár az ilyen intézkedések végrehajtási helyszínének azonosítását.

  Végezetül az egyes konkrét projektekre vonatkozó engedélyezési eljárás keretében a megfelelő vizsgálat a hatások típusának és jelentőségének további finomhangolására, valamint a szükséges hatáscsökkentő intézkedésekre fog összpontosítani. E finomhangolás keretében sor kerülhet egy megfelelőbb helyszín vagy a hatáscsökkentő intézkedések pontos jellegének meghatározására. A fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok miatt indokolt projektek esetében ha csak a tervezési és engedélyezési eljárás legvégső szakaszában merül fel a nyomvonal megváltoztatásának vagy a kompenzációnak a szükségessége, sok időt lehet veszteni. Ezért az ilyen kérdéseket az eljárás korai szakaszában kell figyelembe venni. |
| --- |

A megfelelő vizsgálat integrálása a tervezési és engedélyezési folyamat különböző szintjein

A nemzeti energetikai vagy hálózati tervezés szintjén a megfelelő vizsgálat az érzékeny helyszínek, vagyis az olyan helyszínek elkerülésére összpontosít, ahol a tervezett energetikai infrastruktúra veszélyeztethetné a Natura 2000 területek természetvédelmi célkitűzéseit és az uniós védelem alatt álló fajokat a Natura 2000 területeken kívül. Ez nem azt jelenti, hogy az energetikai infrastruktúra nem épülhet ki Natura 2000 területeken, sem azt, hogy a Natura 2000 területeken kívüli energetikai infrastruktúra nem fogja sérteni a Natura 2000 területek természetvédelmi célkitűzéseit. Ezt eseti alapon kell megvizsgálni.

A projektalapú területrendezés szintjén a megfelelő vizsgálat részletesebben fog összpontosítani a szűkebben meghatározott helyszíni alternatívák által a Natura 2000 területekre gyakorolt lehetséges hatásokra. Ezek lehetnek például olyan nyomvonal-alternatívák, amelyek legfeljebb egy kilométerrel térnek el egymástól. Néhány esetben az ezen a szinten elvégzett megfelelő vizsgálat lehetővé fogja tenni a kompenzációs intézkedések szükségességének vagy akár az ilyen intézkedések végrehajtási helyszínének azonosítását.

Végezetül az egyes konkrét projektekre vonatkozó engedélyezési eljárás keretében a megfelelő vizsgálat a hatások típusának és jelentőségének további finomhangolására, valamint a szükséges hatáscsökkentő intézkedésekre fog összpontosítani. E finomhangolás keretében sor kerülhet egy megfelelőbb helyszín vagy a hatáscsökkentő intézkedések pontos jellegének meghatározására. A fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok miatt indokolt projektek esetében ha csak a tervezési és engedélyezési eljárás legvégső szakaszában merül fel a nyomvonal megváltoztatásának vagy a kompenzációnak a szükségessége, sok időt lehet veszteni. Ezért az ilyen kérdéseket az eljárás korai szakaszában kell figyelembe venni.

6.3.3.   Eljárási koordináció és időbeli korlátozások

A transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló új rendelet értelmében a tagállamoknak választaniuk kell az integrált, a koordinált és az együttműködési engedélyezési rendszer között az „egyablakos rendszer” szerinti engedélyezés esetében a közös érdekű projektek vonatkozásában. Az általános engedélyezési eljárás szervezése nem kapcsolódik közvetlenül a releváns környezeti hatásvizsgálati eljárások hatékonyabbá tételéhez, de nyomatékosan ajánlott, hogy a tagállamok az engedélyezési eljárás integrált vagy koordinált megközelítését válasszák, mert mindkettő olyan általános koordinációt von maga után, amely a vonatkozó környezeti hatásvizsgálati eljárások koordinációja során is valószínűleg maximalizálja a hatékonyságot.

A környezeti hatásvizsgálat hatékonyságának fokozására szolgáló további hatékony eszköz lehet, ha a környezeti hatásvizsgálatok egészének vagy egyes részeinek vonatkozásában határidők kitűzésére kerül sor. Az élőhelyvédelmi irányelv értelmében a megfelelő vizsgálatokhoz szükséges konkrét tudományos és műszaki felmérésekre való tekintettel az ilyen vizsgálatok határidejét eseti alapon kell megállapítani az adott területen jelen lévő, uniós védelem alatt álló fajok és élőhelytípusok esetében szükséges helyszíni felmérések jellege és időtartama alapján.

Emellett fontos emlékeztetni arra, hogy a határidők csak arra szolgálhatnak, hogy csökkenjenek a vizsgálati eljárások során előforduló szükségtelen késedelmek, és ahol lehetséges, ösztönözzék a vizsgálatok közötti szinergiák kialakítását, de semmiképpen nem ronthatják a környezeti hatásvizsgálatok minőségét.

A környezeti hatásvizsgálatról szóló, átdolgozott 2014/52/EU irányelv konkrét kötelezettségeket vezetett be a határidők és az egyablakos ügyintézési eljárások bevezetése tekintetében.

6.3.4.   A jelentések minősége

A megfelelően képzett külső szakértők és a független minőség-ellenőrzés alkalmazása is hozzájárulhat ahhoz, hogy a vizsgálati jelentések megbízhatóak, a használt adatok pedig érvényesek és relevánsak legyenek. Ez segít elkerülni a nem teljes körű vagy a rossz minőségű vizsgálatok által okozott késedelmeket. Emellett a környezeti hatásvizsgálatról szóló, átdolgozott 2014/52/EU irányelvnek megfelelően a tagállamoknak biztosítaniuk kell a környezeti hatásvizsgálati jelentések teljességét és minőségét.

Ez a kérdés különösen a 6. cikk szerinti engedélyezési eljárás esetében lényeges, ahol a hangsúly nem a hatások jelenlétének, hanem azok hiányának bizonyításán van, és ahol a megfelelő vizsgálat megállapításai kötelező erővel bírnak az illetékes hatóság számára.

6.3.5.   Határon átnyúló együttműködés

A határon átnyúló projektek esetében a tagállamoknak együtt kell működniük és koordináló tevékenységeket kell folytatniuk, különösen a projektgazda által benyújtandó információk tartalmának és részletességének meghatározása, illetve az engedélyezési eljárásra vonatkozó menetrend vonatkozásában. Ez történhet közös eljárással, különösen a környezeti hatások vizsgálata és a határon átnyúló jellegük valószínűségének tekintetében. Az ilyen eljárásokat az érintett tagállamok illetékes hatóságai megszervezhetik közösen vagy harmadik félként koordinációs testület hozható létre kifejezetten a határon átnyúló koordináció céljára.

Az Európai Unió szerződő fele az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló egyezménynek (Epsooi Egyezmény) és az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló egyezményhez kapcsolódó, a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló jegyzőkönyvnek (31). Ezek a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv mellett előírják, hogy az olyan tervek és projektek esetében, amelyek valószínűleg jelentős hatást gyakorolnak egy másik tagállam környezetére, vagy ha egy tagállam, amelyre az valószínűleg jelentős hatással lesz, azt kérelmezi, annak a tagállamnak, amelynek területén sor kerül a terv, program vagy projekt előkészítésére, és ahol végre kívánják hajtani azt, az elfogadást megelőzően és a lehető leghamarabb tájékoztatnia kell erről a másik tagállamot (32). 2013-ban a Bizottság útmutatót dolgozott ki a környezeti hatásvizsgálati eljárásnak a határokon átnyúló nagyszabású projektek esetében történő alkalmazásáról, hogy a jövőben lehetővé tegye az ilyen projektek jóváhagyását és hatékony végrehajtását (33).

A transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló új rendelet értelmében a határokon átnyúló közös érdekű projektek esetében kötelező a határon átnyúló ilyen együttműködés (8. cikk (3) bekezdés). Továbbá, ahol egy közös érdekű projekt végrehajtása jelentős nehézségekbe ütközik, a Bizottság – az érintett tagállamokkal egyetértésben – európai koordinátort jelölhet ki, hogy segítséget nyújtson és elősegítse többek között a nyilvános konzultációt és az engedélyezési eljárást (6. cikk). Az ilyen koordinátort maguk a tagállamok is kinevezhetik a folyamat korai szakaszában, hogy a későbbi szakaszokban ne merüljenek fel végrehajtási nehézségek.

6.3.6.   A nyilvánosság korai és hatékony részvétele

Az uniós környezeti vizsgálatról szóló jogszabályok (például a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv) és egyéb releváns uniós és nemzetközi eszközök (Aarhusi Egyezmény) a nyilvánosság részvételére vonatkozó követelményeket írnak elő a közös érdekű projektek jóváhagyásának vonatkozásában. Az élőhelyvédelmi irányelv esetében nem kötelező, de adott esetben nyomatékosan ajánlott a nyilvános konzultáció.

Fontos lesz, hogy a tagállamok meghatározzák a nyilvánosságnak az előkészítő és az engedélyezési eljárásban való részvételét illető ideális hatókört és a határidőket. A fent ajánlott környezeti vizsgálati eljárások korai tervezése és az ütemterv korai elkészítése során is korán meg kell tervezni a nyilvánosság részvételét, és korán el kell készíteni a kapcsolódó ütemtervet. Hasonlóképpen a hatókör korai meghatározása nemcsak a jövőbeli projektek lehetséges környezeti hatásait veszi figyelembe, hanem a nyilvánosság részvételével kapcsolatos konkrétumokat és lehetséges problémákat is.

Ajánlott már a koncepcionális szakaszban tájékoztatni a nyilvánosságot, illetve bevonni a projekt hatókörének korai meghatározásába és az ütemterv elkészítésébe. A hatókörnek a nyilvánosság bevonásával történő meghatározása nagyon hasznos lehet a nyilvánosság tájékoztatása és a nyilvánosság korai visszajelzése céljából.

7.   AZ ÉLŐHELYVÉDELMI IRÁNYELV 6. CIKKE SZERINTI ENGEDÉLYEZÉSI ELJÁRÁS

7.1.   Bevezetés

Ahogy arról már szót ejtettünk, az uniós természetvédelmi jogszabályok nem zárják ki a Natura 2000 területeken és azok környékén zajló fejlesztéseket. Azt azonban előírják, hogy ha egy terv vagy projekt valószínűleg jelentős negatív hatást fejt majd ki egy vagy több Natura 2000 területre, azt az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti megfelelő vizsgálatnak kell alávetni a terv vagy projekt adott terület(ek)re gyakorolt hatásainak értékelése végett.

Ez a fejezet ismerteti a 6. cikk szerinti megfelelő vizsgálat elvégzésének módját, különös figyelmet fordítva az energiaszállítási infrastruktúrákkal foglalkozó tervekre és projektekre.

Mivel a Natura 2000 Európa legértékesebb és legveszélyeztetettebb élőhelyeit és fajait érinti, az ezekre a területekre valószínűleg jelentős negatív hatást gyakorló fejlesztések jóváhagyási eljárásai kellőképpen szigorúak ahhoz, hogy teljesülhessenek a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvben leírt általános célkitűzések.

A jóváhagyási folyamat lassúságát sok esetben a rossz minőségű vizsgálatok okozzák, amelyek nem teszik lehetővé az illetékes hatóságok számára, hogy egyértelműen megítéljék egy terv vagy projekt hatásait. Ezért kiemelt figyelmet kell fordítani arra, hogy a döntések megalapozott tudományos információkon és szakértelmen alapuljanak.

Szintén fontos, hogy különbséget kell tenni a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv szerint végrehajtott hatásvizsgálatok és az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében végrehajtott megfelelő vizsgálat között. Ezekre a vizsgálatokra nagyon gyakran együtt, egy integrált eljárás részeként kerül sor, de az egyes vizsgálatok célja eltérő, és a környezet különböző szempontjaira gyakorolt hatásokat vizsgálják. A stratégiai környezeti vizsgálat vagy a környezeti hatásvizsgálat ezért nem helyettesítheti és nem válthatja ki az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke szerinti megfelelő vizsgálatot.

Az egyes vizsgálati eljárások végeredménye is más és más. A környezeti hatásvizsgálat vagy a stratégiai környezeti vizsgálat esetében a hatóságoknak figyelembe kell venniük a hatásokat. A megfelelő vizsgálat esetében ugyanakkor a végeredmény jogilag kötelező érvényű az illetékes hatóságra nézve, és meghatározza annak végső döntését. Ezért ha a megfelelő vizsgálat nem tudja bizonyítani, hogy a hatáscsökkentő intézkedések bevezetése ellenére nem fogják hátrányos hatások érni a Natura 2000 terület integritását, akkor a terv vagy projekt csak abban az esetben hagyható jóvá, ha a 6. cikk (4) bekezdése szerinti derogációs eljárás feltételei teljesülnek.

A 6. melléklet összehasonlítja az élőhelyvédelmi irányelv értelmében végzett hatásvizsgálatot, valamint a környezeti hatásvizsgálatot és a stratégiai környezeti vizsgálatot.

| Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése



  Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is. |
| --- |

Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése

Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.

7.2.   A 6. cikk szerinti engedélyezési eljárás hatálya

Az engedélyezési eljárás és így a megfelelő vizsgálat a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv által védett fajokra és élőhelytípusokra összpontosít, különösen pedig azokra a fajokra és élőhelyekre, amelyek céljára megtörtént az érintett Natura 2000 területek kijelölése.

Ez azt jelenti, hogy a megfelelő vizsgálatnak nem kell értékelnie az egyéb állatokra és növényekre gyakorolt hatást, kivéve, ha azok ökológiailag fontosak az adott területen élő, uniós védelem alatt álló fajok és élőhelyek szempontjából. A 6. cikk (3) bekezdése szerinti megfelelő vizsgálat emiatt szűkebb körű, mint a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv szerinti vizsgálat, mert csak a Natura 2000 területeken fellépő következményekre korlátozódik azok védelmi célkitűzéseinek figyelembevételével.

Ami a földrajzi hatókört illeti, a 6. cikk (3) bekezdésének rendelkezései nem korlátozódnak kizárólagosan a Natura 2000 területeken végrehajtott tervekre és projektekre, hanem a Natura 2000 területeken kívüli, de azokra valószínűleg jelentős hatást kifejtő fejlesztésekre is alkalmazandók. Ezeket a vizsgálatokat nem az teszi szükségessé, hogy egy projekt valamely Natura 2000 területen belül található, hanem az, hogy valószínűleg jelentős hatással lesz egy Natura 2000 területre és annak védelmi célkitűzéseire.

Ez a határokon átnyúló valószínű hatások mérlegelését is magában foglalja. Ha egy adott országban végrehajtandó tervnek vagy projektnek – akár önmagában, akár más tervekkel vagy projektekkel együtt – valószínűleg jelentős hatása lesz egy másik országban található Natura 2000 területre, akkor az abban a másik országban található Natura 2000 területek integritására gyakorolt hatásokat is meg kell vizsgálni. Ez összhangban van az Espooi Egyezménnyel és az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló egyezményhez kapcsolódó, a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló jegyzőkönyvvel, amelynek uniós végrehajtása a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv és a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv révén történik (lásd az útmutató 6.3.5. pontját).

A hatásokat az olyan fajok és élőhelytípusok vonatkozásában kell meghatározni, amelyek céljára megtörtént az adott terület kijelölése. Ez befolyásolja azt, hogy a projektterülettől milyen távolságra kell keresni az esetleges hatásokat. Egy olyan ritka növényre például, amely nagyon szűk területen, speciális élőhelyi feltételek mellett fordul csak elő, csak akkor lehet hatással egy projekt, ha arra annak közvetlen környezetében kerül sor, szemben a vándorló fajokkal, amelyek tágabb körű élőhelyi követelményeket támasztanak, így azokra távolabbi tervek vagy projektek is hatással lehetnek.

6. ábra

A 6. cikk (3) és (4) bekezdése szerinti eljárás folyamatábrája (a 6. cikkre vonatkozó bizottsági módszertani útmutató alapján)

Igen

Az engedély megadható megfelelő kompenzációs intézkedések esetében

Igen

A 6. cikk (4) bekezdése szerinti eltérés

Megállapítható, hogy a terv vagy projekt nem lesz káros hatással a terület integritására?

A kumulatív vagy más tervekkel és/vagy projektekkel együttesen kifejtett hatások értékelése.

A terv vagy projekt újratervezése

A következmények értékelése az adott terület védelmi célkitűzései alapján.

A tervnek vagy projektnek valószínűleg jelentős hatása lesz a területre?

Az engedély csak akkor adható meg egyéb kiemelkedően fontos közérdek esetében, ha a Bizottság pozitív véleményt ad ki, és megfelelő kompenzációs intézkedésekre kerül sor

Vannak az emberi egészséggel vagy a biztonsággal kapcsolatos szempontok vagy fontos környezeti előnyök?

Fennállnak fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok?

Található a területen elsődleges fontosságú élőhely vagy faj?

Nem

Az engedély nem adható meg

Léteznek alternatív megoldások?

A negatív hatások megszüntethetők, például hatáscsökkentő intézkedésekkel?

Az engedély nem adható meg

Megfelelő vizsgálat

Előzetes vizsgálat

Az engedély nem adható meg

Nem

Nem

Nem

Nem

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Nem

Nem

A terv vagy projekt közvetlenül kapcsolódik, illetve nélkülözhetetlen a terület természetvédelmi kezeléséhez?

7.3.   A megfelelő vizsgálatok elvégzésének lépésenkénti útmutatója

A 6. cikk (3) bekezdésében ismertetett eljárást a leírt lépések sorrendjében kell végrehajtani. Minden egyes lépés meghatározza, hogy szükség van-e további lépésre a folyamatban. Ha például az előzetes vizsgálat arra az eredményre jut, hogy a Natura 2000 területet nem fogják negatív hatások érni, akkor a terv vagy projekt további vizsgálatok nélkül jóváhagyható.

Az eljárás a következő lépéseket tartalmazza (lásd az ábrát):

| — | első lépés: előzetes vizsgálat – ez a legelső lépés annak megállapítására szolgál, hogy az adott tervet vagy projektet alá kell-e vetni megfelelő vizsgálatnak. Ha annak valószínűleg jelentős negatív hatása lesz valamely Natura 2000 területre, akkor megfelelő vizsgálatot kell végezni. |
| --- | --- |

—

első lépés: előzetes vizsgálat – ez a legelső lépés annak megállapítására szolgál, hogy az adott tervet vagy projektet alá kell-e vetni megfelelő vizsgálatnak. Ha annak valószínűleg jelentős negatív hatása lesz valamely Natura 2000 területre, akkor megfelelő vizsgálatot kell végezni.

| — | második lépés: megfelelő vizsgálat – miután az a döntés született, hogy szükség van a megfelelő vizsgálatra, részletesen elemezni kell azokat a lehetséges hatásokat, amelyeket a terv vagy projekt akár önmagában, akár más tervek vagy programok részeként a Natura 2000 területek integritására a vonatkozó természetvédelmi célok tekintetében gyakorolni fog. |
| --- | --- |

—

második lépés: megfelelő vizsgálat – miután az a döntés született, hogy szükség van a megfelelő vizsgálatra, részletesen elemezni kell azokat a lehetséges hatásokat, amelyeket a terv vagy projekt akár önmagában, akár más tervek vagy programok részeként a Natura 2000 területek integritására a vonatkozó természetvédelmi célok tekintetében gyakorolni fog.

| — | harmadik lépés: döntéshozatal – Ha a megfelelő vizsgálat eredménye szerint a terület integritására nézve hátrányos hatások várhatók, és ezek nem csökkenthetők, az illetékes hatóságoknak el kell utasítaniuk a tervet vagy projektet. |
| --- | --- |

—

harmadik lépés: döntéshozatal – Ha a megfelelő vizsgálat eredménye szerint a terület integritására nézve hátrányos hatások várhatók, és ezek nem csökkenthetők, az illetékes hatóságoknak el kell utasítaniuk a tervet vagy projektet.

A 6. cikk (4) bekezdése bizonyos kivételeket tesz lehetővé ez alól az általános szabály alól. Ezért ha megállapítást nyer, hogy a terv vagy projekt hátrányos hatással lesz egy Natura 2000 területre, különleges körülmények fennállása esetén mégis jóváhagyható, amennyiben teljesülnek a 6. cikk (4) bekezdésében leírt feltételek. A fentiekből egyértelmű, hogy ez a döntéshozatali folyamat az elővigyázatosság elvén alapul. A legfontosabb annak az objektív és megbízható bizonyítékokon alapuló igazolása, hogy a Natura 2000 területet nem fogják hátrányos hatások érni.

7.3.1.   Első lépés: előzetes vizsgálat

A 6. cikk (3) bekezdése szerinti eljárás első lépése annak meghatározása, hogy szükség van-e megfelelő vizsgálatra, vagyis a terv vagy projekt valószínűleg jelentős hatással lesz-e valamely Natura 2000 területre. Ha megfelelő biztonsággal megállapítható, hogy a terv vagy projekt valószínűleg nem fejt majd ki jelentős hatást, sem önmagában, sem más tervekkel vagy projektekkel együtt, akkor további vizsgálat nélkül jóváhagyható.

Ha azonban bármilyen kétség felmerül, a hatások teljes körű tanulmányozása érdekében el kell végezni a megfelelő vizsgálatot. Ezt az Európai Bíróság Watt-tengerrel kapcsolatban hozott ítélete (C-127/02) megerősítette, amelyben a Bíróság az alábbi következtetésre jutott: ahogyan azt a Bizottság az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének értelmezésére kidolgozott, „A Natura 2000 alá tartozó természeti területek kezelése, az élőhelyvédelmi irányelv (92/43/EGK) 6. cikkének rendelkezései” című iránymutatásában is megfogalmazta, az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében előírt természetvédelmi célú mechanizmus „működésbe lépésének” nem feltétele az, hogy a szóban forgó tervről vagy projektről teljes bizonyossággal meg lehessen állapítani, hogy jelentős hatással van az érintett természeti területre, elégséges a puszta valószínűsége annak, hogy a szóban forgó terv ilyen hatásokkal járhat. Ugyanezen ítéletében a Bíróság megerősítette, hogy amennyiben a jelentős hatások bekövetkezésének elmaradása vonatkozásában kétség merül fel, ilyen vizsgálatot kell végezni annak biztosítása érdekében, hogy olyan terveket vagy projekteket ne engedélyezzenek, amelyek károsan befolyásolják az érintett természeti terület integritását.

A megfelelő vizsgálat elvégzésével vagy elmaradásával kapcsolatos végleges döntés indokait rögzíteni kell, és elegendő információval kell szolgálni a döntés indokolásához.

7.3.2.   Második lépés: megfelelő vizsgálat

Miután eldőlt, hogy szükség van a megfelelő vizsgálatra, a vizsgálatot az előtt kell elvégezni, hogy az illetékes hatóság meghozná döntését a terv vagy projekt engedélyezéséről vagy elutasításáról. Ahogy arról már szó volt, a megfelelő vizsgálat célja, hogy a védelmi célkitűzések figyelembevételével felmérje a terv vagy projekt akár önmagában, akár más tervekkel vagy projektekkel együtt kifejtett, adott területen jelentkező következményeit.

A megfelelő vizsgálat kifejezésben a „megfelelő” szó alapvetően azt jelenti, hogy a vizsgálatnak igazodnia kell a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvben megfogalmazott célhoz, vagyis e két irányelvben felsorolt fajok és élőhelytípusok védelméhez. A „megfelelő” szó arra is utal, hogy a vizsgálatnak megfelelően alátámasztott döntést kell képviselnie. Ha a jelentés nem tartalmazza kellő részletességgel a Natura 2000 területre gyakorolt hatások értékelését, vagy nem szolgáltat kellő bizonyítékot annak egyértelmű eldöntéséhez, hogy a terület integritását érik-e hátrányos hatások, akkor a vizsgálat nem teljesíti a célját, és nem tekinthető „megfelelőnek”.

Az olyan vizsgálatok, amelyek csak általános leírásokat tartalmaznak, és csak felületesen tekintik át az adott terület természeti környezetére vonatkozó meglévő adatokat, a 6. cikk (3) bekezdése alkalmazásában nem tekinthetők „megfelelőnek”. Ezt megerősítette az Európai Bíróság is, amelynek határozata szerint „a megfelelő vizsgálatnak teljes körű, pontos és határozott következtetéseket kell levonnia, amelyek alkalmasak az érintett területen tervezett munkák hatásaival kapcsolatban felmerülő minden megalapozott tudományos kétely eloszlatására” (Bizottság kontra Olaszország, C-304/05).

A Bíróság emellett hangsúlyozta a legfrissebb tudományos ismereteknek a megfelelő vizsgálat során való felhasználásának jelentőségét, hogy az illetékes hatóságok kellő biztonsággal meg tudják állapítani, hogy a terület integritását nem érik káros hatások. E tekintetben a Bíróság kiemelte, hogy „az adott terület legújabb tudományos ismereteire figyelemmel meg kell határozni a terv vagy projekt minden olyan részletét, amely – akár önmagában, akár más terv vagy projekt részeként – hatással lehet a természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzésekre.” (C-127/02, 54. pont).

A megfelelő vizsgálat speciális jellege miatt nyomatékosan ajánlott, hogy a vizsgálat megfelelően képesített ökológusok által végrehajtott elemzéseken alapuljon.

Végül fontos megjegyezni, hogy bár a projekt előterjesztője végezheti a megfelelő vizsgálatot vagy adhat megbízást rá, az illetékes hatóságok feladata annak biztosítása, hogy a megfelelő vizsgálatot szabályszerűen hajtsák végre, és hogy az képes legyen objektíven és megbízható bizonyítékok alapján igazolni, hogy a Natura 2000 terület integritását nem fogják hátrányos hatások érni, figyelembe véve annak védelmi célkitűzéseit.

—   
  A hatások vizsgálata az adott terület védelmi célkitűzései alapján

Ahogy arról már szó volt, a vizsgálat során a terv vagy projekt adott területen fellépő lehetséges következményeit a terület védelmi célkitűzései alapján kell megvizsgálni. A védelmi célkitűzések megismeréséhez vissza kell térni a Natura 2000 területek kiválasztási módjára. Ahogy arra korábban már kitértünk, az egyes területek azért válnak a Natura 2000 hálózat részévé, mert természetvédelmi értéket képviselnek az élőhelyvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt élőhelytípusok vagy II. mellékletében felsorolt fajok, illetve a madárvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt fajok, valamint a rendszeresen előforduló vándormadárfajok tekintetében.

A területnek a kijelölés időpontjában való védettségi értéke rögzítésre kerül az egységes űrlapon. Az űrlap tartalmazza a terület hivatalos azonosító kódját, nevét, helyszínét, méretét és részletes térképét. Emellett rögzíti a terület olyan ökológiai jellemzőit, amelyek miatt Natura 2000 területté vált, és általánosságban értékeli a területen megtalálható fajok és élőhelytípusok védettségi helyzetét (A-tól D-ig osztályozva).

Ezért az egységes űrlap a kiindulópont az adott terület védelmi célkitűzéseinek megállapításához, összhangban az élőhelyvédelmi irányelv általános célkitűzéseivel (6. cikk (1) bekezdés). Az egyes területek védelmi célkitűzésének legalább fenn kell tartania az olyan fajok és élőhelyek (egységes űrlapon leírt) védettségi helyzetét, amelyek céljára megtörtént az adott terület kijelölése. Ez azt jelenti, hogy a védettségi helyzet nem romolhat.

Az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv általános célkitűzései azonban nem pusztán a további állapotromlás megakadályozására irányulnak. Biztosítani kívánják az uniós védelem alatt álló fajok és élőhelytípusok kedvező védettségi helyzetét az Európai Unión belüli teljes természetes elterjedési területükön. Ezért az adott területen található, uniós védelem alatt álló fajok és élőhelytípusok védettségi helyzetének helyreállításához vagy javításához ambiciózusabb védelmi célkitűzésekre lehet szükség (a 6. cikk (1) bekezdése értelmében).

Ambiciózusabb védelmi célkitűzések esetén a terv vagy projekt hatásait az ambiciózusabb célkitűzések alapján kell értékelni. Ha például a célkitűzés a szakállas saskeselyű populációjának 8 éven belül egy bizonyos populációs szintre való visszaállítására irányul, nemcsak azt kell értékelni, hogy a keselyűpopuláció stabil marad-e, hanem azt is, hogy a terv vagy projekt nem akadályozza-e ennek a védelmi célkitűzésnek a megvalósulását.

A projekt előterjesztőjének ajánlott a lehető legkorábban egyeztetnie a Natura 2000 területekért felelős hatóságokkal a Natura 2000 terület, az ahhoz kapcsolódó védelmi célkitűzések és azon élőhelytípusok és fajok védettségi helyzetének megismerése érdekében, amelyek céljára megtörtént a terület kijelölés. A hatóságok azt is jelezni tudják, ha további részletes információk is rendelkezésre állnak, például a terület vonatkozásában elfogadott kezelési terv vagy az adott régióban vagy országban található érintett fajok és élőhelytípusok védettségi helyzetéről szóló ellenőrzési jelentések vagy felmérések.

—   
  A megfelelő vizsgálathoz szükséges információk összegyűjtése

| A Natura 2000 területekhez kapcsolódó lehetséges információforrások az alábbiak:







  — | Natura 2000 egységes űrlapok, |
| --- | --- |

A Natura 2000 területekhez kapcsolódó lehetséges információforrások az alábbiak:

—

Natura 2000 egységes űrlapok,

| — | Natura 2000 kezelési tervek, |
| --- | --- |

—

Natura 2000 kezelési tervek,

| — | a műszaki és tudományos szakirodalomban közzétett aktuális adatok, |
| --- | --- |

—

a műszaki és tudományos szakirodalomban közzétett aktuális adatok,

| — | természetvédelmi hatóságok, tudományos szakértők, faj- vagy élőhelyszakértők, természetvédelmi szervezetek, helyi szakértők, |
| --- | --- |

—

természetvédelmi hatóságok, tudományos szakértők, faj- vagy élőhelyszakértők, természetvédelmi szervezetek, helyi szakértők,

| — | a madárvédelmi irányelv 12. cikke és az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikke szerinti jelentések a fajok és élőhelyek védettségi helyzetéről. |
| --- | --- |

—

a madárvédelmi irányelv 12. cikke és az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikke szerinti jelentések a fajok és élőhelyek védettségi helyzetéről.

7. ábra

A megfelelő vizsgálat részeként elvégzendő lépések

A TERÜLET INTEGRITÁSÁT ÉRINTŐ MARADÉKHATÁSOK MEGHATÁROZÁSA

MEGELŐZŐ ÉS HATÁSCSÖKKENTŐ INTÉZKEDÉSEK AZONOSÍTÁSA/ÉRTÉKELÉSE

a hatások megszüntetése vagy nem jelentős szintre történő csökkentése érdekében

A VIZSGÁLAT SORÁN FIGYELEMBE VEENDŐ ÖKOLÓGIAI JELLEMZŐK MEGHATÁROZÁSA

a projekttevékenységek által a területen jelen lévő fajokra és élőhelyekre gyakorolt lehetséges hatások elemzése

INFORMÁCIÓK ÖSSZEGYŰJTÉSE MÁS TERVEKRŐL ÉS PROJEKTEKRŐL

a kumulatív hatások vizsgálata céljából

A Natura 2000 TERÜLET/TERÜLETEK VÉDELMI CÉLKITŰZÉSEINEK AZONOSÍTÁSA

A VIZSGÁLATI TERÜLET MEGHATÁROZÁSA

NYOMONKÖVETÉSI PROGRAM TERVEZÉSE

A MEGLÉVŐ INFORMÁCIÓK ÖSSZEGYŰJTÉSE, ÉS SZÜKSÉG SZERINT TOVÁBBI HELYSZÍNI VIZSGÁLATOK, FELMÉRÉSEK

A HATÁSOK ÉS JELENTŐSÉGÜK ÉRTÉKELÉSE

a megcélzott élőhelytípusok, a fajok élőhelyei és a fajok, továbbá a terület ökológiai struktúrája és funkciója szempontjából

KONZULTÁCIÓ AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOKKAL ÉS AZ ÉRDEKELT FELEKKEL

A projekttel és a Natura 2000 területtel kapcsolatos valamennyi szükséges információ összegyűjtése a megfelelő vizsgálat fontos kezdeti lépése. Ez általában iteratív folyamat. Ha az első azonosítás és elemzés azt tárja fel, hogy az ismeretekben jelentős hiányosságok vannak, akkor további alapvető ökológiai és kutatási terepmunkára lehet szükség a meglévő adatok kiegészítésére.

Ahogy arról korábban már szó volt, fontos, hogy a megfelelő vizsgálat a legújabb tudományos ismereteken alapuljon, és alkalmas legyen az érintett területen tervezett munkák hatásaival kapcsolatban felmerülő valamennyi megalapozott tudományos kétely eloszlatására. Ezt az Európai Bíróság számos ítélete megerősítette. A Watt-tengerrel kapcsolatos ügyben (C-127/02) a Bíróság megerősítette, hogy „az illetékes nemzeti hatóságok csak akkor engedélyezhetik [a tervet vagy projektet], ha megbizonyosodtak arról, hogy nem jár az érintett természeti terület épségét veszélyeztető káros hatásokkal. Ez az eset akkor áll fenn, ha tudományos szempontból, ésszerűen mérlegelve, kétség nélkül megállapítható, hogy ilyen hatások nem következnek be.”

A részletes felméréseknek és terepmunkáknak azokra az élőhelyekre és fajokra kell összpontosítaniuk, amelyek potenciálisan érzékenyek a projekttevékenységekre. Az érzékenységet a projekttevékenységek közötti lehetséges kölcsönhatások (jelleg, mérték, módszerek stb.), valamint az érintett élőhelyek és fajok (helyszín, ökológiai követelmények, létfontosságú területek, viselkedés stb.) figyelembevételével kell elemezni.

A helyszíni felméréseknek kellően átfogónak és hosszan tartónak kell lenniük ahhoz, hogy tekintetbe vegyék az évszakokkal esetleg jelentős mértékben megváltozó ökológiai feltételeket. Egy bizonyos faj néhány téli napon keresztül tartó helyszíni megfigyelésével például nem ismerhetők meg annak élőhely-használati szokásai az év egyéb fontos szakaszaiban (például a vándorlás vagy költés idején).

A természetvédelmi hatóságokkal, más tudományos szakértőkkel és természetvédelmi szervezetekkel folytatott korai konzultációval biztosítható, hogy a lehető legteljesebb kép alakuljon ki a területről, az ott található fajokról/élőhelyekről és az elemzendő hatások típusairól. Ezek a szereplők emellett tanácsot tudnak adni a területtel és az ott található, uniós védelem alatt álló fajokkal és élőhelytípusokkal kapcsolatos naprakész tudományos információkat illetően (beleértve a Natura 2000 kezelési terveket), továbbá arról, hogy potenciálisan milyen további alaptanulmányokat és helyszíni kutatásokat kell elvégezni a projekt valószínű hatásainak értékeléséhez.

Az egyéb érintett felek, például természetvédelemmel foglalkozó nem kormányzati szervezetek, kutatóintézetek és helyi szervezetek is szolgálhatnak további, a megfelelő vizsgálathoz hasznos helyi ismeretekkel és ökológiai információkkal.

—   
  A negatív hatások azonosítása

Az összes szükséges alapadat összegyűjtése és hiánytalanságuk ellenőrzése után következhet a terv vagy projekt adott Natura 2000 területen fellépő következményeinek vizsgálata. Az energiaszállítási infrastruktúrákkal foglalkozó tervek és projektek lehetséges negatív hatásainak a 3. és 4. fejezetben szereplő ismertetése segít a lehetséges hatástípusok azonosításában.

Ez különösen az alábbiakat érintheti:

| — | élőhelyek elvesztése, állapotromlása és szétaprózódása, |
| --- | --- |

—

élőhelyek elvesztése, állapotromlása és szétaprózódása,

| — | áramütés vagy ütközés, |
| --- | --- |

—

áramütés vagy ütközés,

| — | fajok megzavarása és kiszorítása, |
| --- | --- |

—

fajok megzavarása és kiszorítása,

| — | kizárási hatások. |
| --- | --- |

—

kizárási hatások.

Minden egyes projekt hatásai sajátosak, és azokat eseti alapon kell elbírálni. Ez összhangban van a Watt-tengerrel kapcsolatban hozott ítélettel: „az adott terv vagy projekt által gyakorolt lehetséges hatások jelentőségét, az adott tervhez vagy projekthez kötődő jövőbeli hatásokat is mérlegelve, az érintett terv vagy projekt egyedi környezeti jellemzőinek és feltételeinek figyelembevételével kell megítélni.”

Az első lépés annak azonosítása, hogy az egyes területeken belül mely uniós védelem alatt álló élőhelyek és fajok lehetnek érintettek, amelyeknek további vizsgálatok tárgyát kell képezniük. Ez azért fontos, mert minden fajnak és élőhelytípusnak saját ökológiai életciklusa és védelmi követelményei vannak. Az ezekre gyakorolt hatások emellett a védettségi helyzetüktől és az adott terület alapvető ökológiai feltételeitől függően területenként eltérnek.

A vizsgálatnak minden egyes azonosított hatás esetében meg kell határoznia annak nagyságrendjét, jellegét, mértékét, időtartamát, intenzitását és időpontját.

A megfelelő vizsgálat a terv vagy projekt valamennyi olyan szempontját is megvizsgálja, amely következményekkel járhat a területre nézve. A terv vagy projekt minden egyes elemét meg kell vizsgálni, és mérlegelni kell először az egyes elemek olyan fajokra vagy élőhelytípusokra gyakorolt lehetséges hatásait, amelyek céljára megtörtént a terület kijelölése. Ezután együttesen és egymás vonatkozásában is meg kell vizsgálni a különböző elemek hatásait, hogy ezek kölcsönhatásai is azonosíthatók legyenek.

Bár a középpontban azok a uniós érdekeltségű fajok és élőhelyek állnak, amelyek a kijelölés alapját képezték, nem szabad elfelejteni, hogy ezek a célelemek más fajokkal és élőhelyekkel, valamint a fizikai környezettel is szoros, komplex kölcsönhatásban állnak. Ezért fontos, hogy a vizsgálat minden olyan elemre kiterjedjen, amely lényeges az ökoszisztéma szerkezete, működése és dinamikája szempontjából, hiszen bármilyen változás az ott található élőhelytípusokra és fajokra is negatív hatást fejthet ki.

A hatásokat a lehető legpontosabban kell előrejelezni, és a megfelelő vizsgálatban egyértelműsíteni kell mindezen előrejelzések alapját (ennek keretében ki kell térni arra is, hogy a hatások előrejelzéséhez milyen valószínűség társul).

Más hatásvizsgálatokhoz hasonlóan a megfelelő vizsgálatot is strukturált keretek között kell elvégezni, hogy az előrejelzések a lehető legobjektívebbek lehessenek, ehhez lehetőség szerint számszerűsíthető kritériumokat felhasználva. Ezzel az előre jelzett hatások megszüntetését vagy elhanyagolható szintre való mérséklését elősegítő hatáscsökkentő intézkedések megtervezése is lényegesen egyszerűbbé válik.

A valószínű hatások előrejelzése összetett feladat lehet, mert ahhoz jól kell ismerni a valószínűleg érintetté váló fajok és élőhelytípusok ökológiai folyamatait és védelmi követelményeit. Ezért a megfelelő vizsgálat elvégzése előtt nyomatékosan ajánlott gondoskodni arról, hogy rendelkezésre álljanak a szükséges szakértői tanácsok és tudományos erőforrások.

| A hatások előrejelzésének leggyakoribb módszerei:

  A megfelelő vizsgálatnak az elérhető legjobb technikákkal és módszerekkel kell megbecsülnie a hatások mértékét. Az alábbi bekeretezett rész néhány gyakran alkalmazott technikát sorol fel.






  — | Közvetlen mérések, például az eltűnt vagy érintett élőhelyek területét, valamint a fajok populációiban, élőhelyeiben és közösségeiben bekövetkező veszteség arányát illetően. |
| --- | --- |

A hatások előrejelzésének leggyakoribb módszerei:

A megfelelő vizsgálatnak az elérhető legjobb technikákkal és módszerekkel kell megbecsülnie a hatások mértékét. Az alábbi bekeretezett rész néhány gyakran alkalmazott technikát sorol fel.

—

Közvetlen mérések, például az eltűnt vagy érintett élőhelyek területét, valamint a fajok populációiban, élőhelyeiben és közösségeiben bekövetkező veszteség arányát illetően.

| — | Folyamatábrák, hálózatok és rendszerábrák a közvetlen hatások láncolatainak azonosítására; a közvetett hatások elnevezése – kiváltási módjuktól függően – másodlagos, harmadlagos stb. hatás. A rendszerábrákkal a hálózatokhoz képest rugalmasabban ábrázolható a kölcsönhatások és a folyamatútvonalak alakulása. |
| --- | --- |

—

Folyamatábrák, hálózatok és rendszerábrák a közvetlen hatások láncolatainak azonosítására; a közvetett hatások elnevezése – kiváltási módjuktól függően – másodlagos, harmadlagos stb. hatás. A rendszerábrákkal a hálózatokhoz képest rugalmasabban ábrázolható a kölcsönhatások és a folyamatútvonalak alakulása.

| — | Számszerű előrejelzési modellek matematikailag levezethető előrejelzések készítésére a hatások erejére és irányára vonatkozó adatok és feltételezések alapján. A modellekből olyan előrejelzések adódhatnak, amelyek összhangban vannak a múltbeli és jelenlegi adatokkal (trendelemzés, forgatókönyvek, más helyszínekről származó információk átültetésére alkalmas analógiák), továbbá az intuitív előrejelzésekkel. A normatív modellezési megközelítések a kívánt eredménytől visszafelé haladva azt vizsgálják, hogy a tervezett projekt alkalmas-e ezen célok elérésére. |
| --- | --- |

—

Számszerű előrejelzési modellek matematikailag levezethető előrejelzések készítésére a hatások erejére és irányára vonatkozó adatok és feltételezések alapján. A modellekből olyan előrejelzések adódhatnak, amelyek összhangban vannak a múltbeli és jelenlegi adatokkal (trendelemzés, forgatókönyvek, más helyszínekről származó információk átültetésére alkalmas analógiák), továbbá az intuitív előrejelzésekkel. A normatív modellezési megközelítések a kívánt eredménytől visszafelé haladva azt vizsgálják, hogy a tervezett projekt alkalmas-e ezen célok elérésére.

| — | A populációszintű vizsgálatok előnyösek lehetnek például a madár-, denevér- vagy tengeriemlős-fajokra gyakorolt populációs szintű hatások meghatározására. |
| --- | --- |

—

A populációszintű vizsgálatok előnyösek lehetnek például a madár-, denevér- vagy tengeriemlős-fajokra gyakorolt populációs szintű hatások meghatározására.

| — | Földrajzi információs rendszerek (GIS) térbeli kapcsolati modellek – például a fizikai korlátokat bemutató ábrák – készítésére vagy az érzékeny területeknek, illetve az eltűnő élőhelyek helyszíneinek feltérképezésére. A GIS-rendszerek egyesítik magukban a számítógépes térképészetet, a térképadatok tárolását és a különféle jellemzőket – mint például a területhasználatot vagy a lejtőket – tároló adatbázis-kezelő rendszereket. A GIS-rendszerek lehetővé teszik a tárolt változók gyors megjelenítését, egyesítését és elemzését. |
| --- | --- |

—

Földrajzi információs rendszerek (GIS) térbeli kapcsolati modellek – például a fizikai korlátokat bemutató ábrák – készítésére vagy az érzékeny területeknek, illetve az eltűnő élőhelyek helyszíneinek feltérképezésére. A GIS-rendszerek egyesítik magukban a számítógépes térképészetet, a térképadatok tárolását és a különféle jellemzőket – mint például a területhasználatot vagy a lejtőket – tároló adatbázis-kezelő rendszereket. A GIS-rendszerek lehetővé teszik a tárolt változók gyors megjelenítését, egyesítését és elemzését.

| — | A korábbi hasonló projektekből származó információk hasznosak lehetnek, különösen akkor, ha számszerű előrejelzések készültek, és azok ellenőrzésére a gyakorlatban is sor került. |
| --- | --- |

—

A korábbi hasonló projektekből származó információk hasznosak lehetnek, különösen akkor, ha számszerű előrejelzések készültek, és azok ellenőrzésére a gyakorlatban is sor került.

| — | A belvízi utak fejlesztésére irányuló hasonló projektekkel kapcsolatos korábbi tapasztalatokra és egyeztetésekre épülő szakértői vélemények és értékelések. |
| --- | --- |

—

A belvízi utak fejlesztésére irányuló hasonló projektekkel kapcsolatos korábbi tapasztalatokra és egyeztetésekre épülő szakértői vélemények és értékelések.

| — | Leírás és összefüggések keresése: a fizikai tényezők (például vízháztartás, áramlás, rétegek) közvetlen összefüggésben állhatnak a fajok eloszlásával és mennyiségével. Ha a jövőbeli fizikai feltételek előre jelezhetők, akkor elképzelhető, hogy ennek alapján előre megjósolhatók az élőhelyek és populációk változásai, illetve a fajok és élőhelyek reakciói. |
| --- | --- |

—

Leírás és összefüggések keresése: a fizikai tényezők (például vízháztartás, áramlás, rétegek) közvetlen összefüggésben állhatnak a fajok eloszlásával és mennyiségével. Ha a jövőbeli fizikai feltételek előre jelezhetők, akkor elképzelhető, hogy ennek alapján előre megjósolhatók az élőhelyek és populációk változásai, illetve a fajok és élőhelyek reakciói.

| — | A kapacitáselemzések körébe tartozik annak a terhelési küszöbnek az azonosítása, amely alatt fenntarthatók a populációk és az ökoszisztéma funkciói. Ennek keretében meghatározásra kerülnek az esetleges korlátozó tényezők, és matematikai egyenletek jellemzik az erőforrás vagy a rendszer kapacitását az egyes korlátozó tényezőkből következő küszöbértékek alapján. |
| --- | --- |

—

A kapacitáselemzések körébe tartozik annak a terhelési küszöbnek az azonosítása, amely alatt fenntarthatók a populációk és az ökoszisztéma funkciói. Ennek keretében meghatározásra kerülnek az esetleges korlátozó tényezők, és matematikai egyenletek jellemzik az erőforrás vagy a rendszer kapacitását az egyes korlátozó tényezőkből következő küszöbértékek alapján.

Forrás: Módszertani útmutató a természetes élőhelyek védelméről szóló 92/43/EGK irányelv 6. cikke (3) és (4) bekezdésének rendelkezéseihez („Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive”): http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/natura_ 2000_assess_en.pdf

—   
  A lehetséges kumulatív hatások értékelése

A vizsgálat során nem szabad megfeledkezni a kumulatív hatásokról, és ez nemcsak az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében előírt jogszabályi követelmény, hanem jelentősen befolyásolhatja a tervet vagy projektet is, illetve más olyan terveket és projekteket, amelyek ugyanazokat a területeket érintik.

Az energetikai infrastruktúra gyors ütemben fejlődik az Európai Unióban, ezért fontos, hogy a kumulatív hatásokat már a vizsgálat korai szakaszaiban maradéktalanul fel kell mérni, s nem pusztán utólagosan, a folyamat végén.

A 6. cikk (3) bekezdése nem határozza meg egyértelműen, hogy mely egyéb tervek és projektek tartoznak a hatások összegzéséről szóló rendelkezés hatálya alá, de a mögöttes szándék az idő előrehaladtával összeadódó hatások figyelembevétele. Ebben az összefüggésben a végrehajtott, a jóváhagyott, de végre nem hajtott, vagy az éppen javasolt terveket és projekteket kell mérlegelni.

A javasolt tervek és projektek mérlegelése során a tagállamok nem élhetnek feltételezésekkel más hasonló, de még nem javasolt jövőbeli tervek vagy projektek kapcsán. Éppen ellenkezőleg, ha egy adott területen már sor került egy vagy több projekt jóváhagyására, az csökkentheti az ökológiai tűréshatárt az adott területen végrehajtandó jövőbeni tervek vagy projektek hatásainak jelentősége tekintetében.

Például ha több Natura 2000 területen vagy azok környékén egymás után több, villamosenergia-infrastruktúrára irányuló projekt iránti kérelem kerül benyújtásra, könnyen elképzelhető, hogy az első vagy a második projekt értékelése arra a megállapításra jut, hogy a projekt nem fogja hátrányosan érinteni a Natura 2000 területet, ám előfordulhat, hogy a későbbi projektek elutasításra kerülnek, mert azok hatásai a korábbi projektek hatásaival együtt már elég jelentősek ahhoz, hogy hátrányosan befolyásolják a terület integritását.

Ebben a tekintetben fontos, hogy az energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektek vizsgálatára stratégiailag és egymással összefüggésben kerüljön sor egy nagyobb földrajzi terület vonatkozásában, ne pedig külön-külön, elszigetelt projektekként.

—   
  A kumulatív vizsgálat lépései

8. ábra

(Forrás: Módszertani útmutató a természetes élőhelyek védelméről szóló 92/43/EGK irányelv 6. cikke (3) és (4) bekezdésének rendelkezéseihez („Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive”):

http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/natura_ 2000_assess_en.pdf)

| A vizsgálat lépései | Az elvégzendő tevékenység |
| --- | --- |
| Valamennyi olyan projekt/terv azonosítása, amely együttes hatást fejthet ki | A szóban forgó projekthez vagy tervhez kapcsolódó hatások valamennyi lehetséges forrásának azonosítása a meglévő környezetben lévő valamennyi egyéb forrással és az egyéb tervezett projektek vagy tervek során valószínűleg felmerülő egyéb hatásokkal együtt |
| A hatás azonosítása | A változás szempontjából veszélyeztetett terület szerkezetét és funkcióját valószínűleg befolyásoló hatástípusok (például zaj, a vízforrások csökkenése, vegyi anyagok kibocsátása stb.) azonosítása |
| A vizsgálati hatókör meghatározása | A kumulatív hatások vizsgálati hatókörének meghatározása: meg kell jegyezni, hogy ez eltérő lesz a különböző hatástípusok estében (például a vízforrásokra, a zajra gyakorolt hatások stb.), és távoli (nem az adott területhez kapcsolódó) helyszíneket is érinthet. |
| Az útvonalak azonosítása | A lehetséges kumulatív útvonalak azonosítása (például vízben, levegőben stb.; az időbeli és térbeli hatások összeadódása) A terület viszonyainak vizsgálata annak meghatározására, hol vannak veszélyben a terület szerkezetének és funkciójának veszélyeztetett elemei |
| Előrejelzés | Az azonosított valószínű kumulatív hatások nagyságára/mértékére vonatkozó előrejelzés |
| Értékelés | Annak meghatározása, hogy valószínűleg jelentősek-e a lehetséges kumulatív hatások |

A vizsgálat lépései

Az elvégzendő tevékenység

Valamennyi olyan projekt/terv azonosítása, amely együttes hatást fejthet ki

A szóban forgó projekthez vagy tervhez kapcsolódó hatások valamennyi lehetséges forrásának azonosítása a meglévő környezetben lévő valamennyi egyéb forrással és az egyéb tervezett projektek vagy tervek során valószínűleg felmerülő egyéb hatásokkal együtt

A hatás azonosítása

A változás szempontjából veszélyeztetett terület szerkezetét és funkcióját valószínűleg befolyásoló hatástípusok (például zaj, a vízforrások csökkenése, vegyi anyagok kibocsátása stb.) azonosítása

A vizsgálati hatókör meghatározása

A kumulatív hatások vizsgálati hatókörének meghatározása: meg kell jegyezni, hogy ez eltérő lesz a különböző hatástípusok estében (például a vízforrásokra, a zajra gyakorolt hatások stb.), és távoli (nem az adott területhez kapcsolódó) helyszíneket is érinthet.

Az útvonalak azonosítása

A lehetséges kumulatív útvonalak azonosítása (például vízben, levegőben stb.; az időbeli és térbeli hatások összeadódása) A terület viszonyainak vizsgálata annak meghatározására, hol vannak veszélyben a terület szerkezetének és funkciójának veszélyeztetett elemei

Előrejelzés

Az azonosított valószínű kumulatív hatások nagyságára/mértékére vonatkozó előrejelzés

Értékelés

Annak meghatározása, hogy valószínűleg jelentősek-e a lehetséges kumulatív hatások

—   
  A hatások jelentőségének meghatározása

A hatások azonosítása után értékelni kell a terület és annak célelemei szempontjából vett jelentőségüket. A jelentőség értékeléséhez a következő paraméterek mérlegelhetők:

| — | mennyiségi paraméterek: például mekkora élőhely tűnik el az adott faj vagy élőhelytípus esetében. Egyes esetekben még az adott Natura 2000 területen belüli önálló egységeknek vagy az előfordulási területek kis százalékának elvesztése is jelentős hatásnak minősül (például a kiemelt élőhelytípusok és fajok esetében). Más esetekben magasabb lehet a küszöbérték. Mindez itt is a fajoktól és az élőhelytípusoktól, az adott területen fennálló védettségi helyzetüktől, valamint a hosszú távú kilátásaiktól függ, |
| --- | --- |

—

mennyiségi paraméterek: például mekkora élőhely tűnik el az adott faj vagy élőhelytípus esetében. Egyes esetekben még az adott Natura 2000 területen belüli önálló egységeknek vagy az előfordulási területek kis százalékának elvesztése is jelentős hatásnak minősül (például a kiemelt élőhelytípusok és fajok esetében). Más esetekben magasabb lehet a küszöbérték. Mindez itt is a fajoktól és az élőhelytípusoktól, az adott területen fennálló védettségi helyzetüktől, valamint a hosszú távú kilátásaiktól függ,

| — | minőségi paraméterek: a hatások jelentőségének értékelése során figyelembe kell venni az adott területen található élőhelyek vagy fajok minőségét is, például az érintett terület az adott faj fontos előfordulási területe lehet (például kulcsfontosságú előfordulási terület, reprezentatív állományok nagyobb területei stb.), vagy olyan terület, amely az adott faj aktuális elterjedésének határa. Elképzelhető, hogy az élőhely vagy faj jó védettségi helyzetben van a területen, de az is, hogy rossz állapotban van, és helyreállításra van szükség, |
| --- | --- |

—

minőségi paraméterek: a hatások jelentőségének értékelése során figyelembe kell venni az adott területen található élőhelyek vagy fajok minőségét is, például az érintett terület az adott faj fontos előfordulási területe lehet (például kulcsfontosságú előfordulási terület, reprezentatív állományok nagyobb területei stb.), vagy olyan terület, amely az adott faj aktuális elterjedésének határa. Elképzelhető, hogy az élőhely vagy faj jó védettségi helyzetben van a területen, de az is, hogy rossz állapotban van, és helyreállításra van szükség,

| — | a terület jelentősége a faj biológiája szempontjából, például szaporodási terület (fészkelőhelyek, ívási terület stb.), táplálkozási élőhely, biztonságos tartózkodásra alkalmas terület, vándorlási útvonal, |
| --- | --- |

—

a terület jelentősége a faj biológiája szempontjából, például szaporodási terület (fészkelőhelyek, ívási terület stb.), táplálkozási élőhely, biztonságos tartózkodásra alkalmas terület, vándorlási útvonal,

| — | az adott területen jelen lévő fajok és élőhelyek fenntartásához vagy helyreállításához, illetve a terület integritásának megőrzéséhez szükséges ökológiai funkciók. |
| --- | --- |

—

az adott területen jelen lévő fajok és élőhelyek fenntartásához vagy helyreállításához, illetve a terület integritásának megőrzéséhez szükséges ökológiai funkciók.

Ha kétség vagy véleménykülönbség merül fel a jelentőség nagyságával kapcsolatban, érdemes széles körű egyetértésre törekedni a megfelelő szakértőkkel, például az érintett célelem vonatkozásában jártassággal rendelkező regionális és/vagy országos szakemberekkel.

—   
  Hatáscsökkentő intézkedések bevezetése a káros hatások megszüntetésére

A negatív hatások azonosítását követően meg lehet vizsgálni, hogy bevezethetők-e hatáscsökkentő intézkedések az ilyen hatások megszüntetése, megelőzése vagy nem jelentős szintre csökkentése érdekében (lásd az 5. fejezetet az energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektek esetében használható hatáscsökkentő intézkedések különböző típusaival kapcsolatos javaslatok tekintetében). A megfelelő hatáscsökkentő intézkedések vizsgálata során először azokat kell mérlegelni, amelyek a forrásuknál szüntethetik meg a hatásokat, és ha ilyen intézkedésekre nincs lehetőség, csak abban az esetben kell más, a projekt hatásait jelentősen enyhítő vagy mérséklő hatáscsökkentő intézkedéseket megvizsgálni.

A hatáscsökkentő intézkedéseket kifejezetten a megfelelő vizsgálat során feltárt negatív hatások megszüntetése vagy csökkentése céljából kell megtervezni. Nem keverendők össze a kompenzációs intézkedésekkel, amelyek célja az okozott károk kompenzálása. Kompenzációs intézkedések csak abban az esetben jöhetnek számításba, ha a terv vagy projekt valamely kiemelkedően fontos közérdek alapján szükségesként jóváhagyásra került, és nem léteznek alternatív megoldások (a 6. cikk (4) bekezdése alapján – lásd alább).

A tervezett hatáscsökkentő intézkedések a következőket tartalmazhatják:

| — | az egyes javasolt intézkedések részletei és annak bemutatása, hogyan szüntetik meg vagy csökkentik a feltárt káros hatásokat, |
| --- | --- |

—

az egyes javasolt intézkedések részletei és annak bemutatása, hogyan szüntetik meg vagy csökkentik a feltárt káros hatásokat,

| — | az intézkedések végrehajtási módjára és végrehajtójára vonatkozó információk, |
| --- | --- |

—

az intézkedések végrehajtási módjára és végrehajtójára vonatkozó információk,

| — | a tervre vagy projektre vonatkozó végrehajtási ütemterv (elképzelhető, hogy ilyet egyes esetekben már a fejlesztési folyamat előtt készíteni kell), |
| --- | --- |

—

a tervre vagy projektre vonatkozó végrehajtási ütemterv (elképzelhető, hogy ilyet egyes esetekben már a fejlesztési folyamat előtt készíteni kell),

| — | az intézkedés ellenőrzési módjára és arra vonatkozó részletek, hogy az eredmények milyen módon kerülnek felhasználásra a projekt napi irányításában (adaptív kezelés – lásd alább). |
| --- | --- |

—

az intézkedés ellenőrzési módjára és arra vonatkozó részletek, hogy az eredmények milyen módon kerülnek felhasználásra a projekt napi irányításában (adaptív kezelés – lásd alább).

Ez lehetővé teszi, hogy az illetékes hatóság meghatározza, alkalmasak-e ezek az intézkedések az azonosított negatív hatások megszüntetésére (és nem gyakorolnak-e véletlenszerűen egyéb káros hatásokat az érintett fajokra és élőhelytípusokra). Ha a hatáscsökkentő intézkedések elegendőnek minősülnek, a végleges terv vagy projekt dokumentációjának szerves részévé válnak, vagy megadhatók a projekt jóváhagyásának feltételeként.

—   
  A terület integritását érintő változások előfordulásának megállapítása

A projekt hatásainak lehető legpontosabb előrejelzése, a hatások jelentőségének értékelése és valamennyi lehetséges hatáscsökkentő intézkedés vizsgálata után a megfelelő vizsgálatnak végső következtetést kell levonnia arra vonatkozóan, hogy ezek a hatások károsan befolyásolnák-e a Natura 2000 terület integritását.

Az „integritás” szó egyértelműen az ökológiai integritásra vonatkozik. A „terület integritása” célszerűen úgy definiálható, mint az ökológiai struktúra, a funkció és az ökológiai folyamatok koherens összessége a teljes terület, illetve az olyan fajok élőhelyei, élőhelyrendszerei és/vagy populációi vonatkozásában, amelyek céljára megtörtént a terület kijelölése. Egy terület integritása akkor tekinthető magas szintűnek, ha megvalósulnak a terület védelmi célkitűzéseit illetően a területben rejlő lehetőségek, a változó körülmények között működésbe lépő öngyógyító és önmegújító mechanizmusok fennmaradnak, és csak minimális mértékű külső kezelési tevékenység szükséges.

Ha egy terv vagy projekt csak vizuális értelemben gyakorol káros hatást egy adott terület integritására, vagy nem azokra az élőhelytípusokra vagy fajokra fejt ki jelentős hatást, amelyek indokolták a terület Natura 2000 területté történő kijelölését, akkor az nem minősül a 6. cikk (3) bekezdése szerinti káros hatásnak. Másrészről azonban ha valamely olyan fajt vagy élőhelytípust, amelynek céljára megtörtént a terület kijelölése, jelentős hatás ér, akkor a terület integritása is szükségszerűen hátrányosan érintett.

A „terület integritása” kifejezés arra utal, hogy a hangsúly az adott területen van. Így nem fogadható el az az érvelés, amely szerint egy adott terület vagy egy részének károsodása indokolható azzal, hogy az ott található élőhelytípusok és fajok védettségi helyzete a tagállam európai területén így is kedvező marad.

A gyakorlatban a területek integritásának értékelése során különösen azt kell elemezni, hogy a projekt:

| — | okoz-e változásokat a célelemek számára szükséges jelentős ökológiai funkciókban, |
| --- | --- |

—

okoz-e változásokat a célelemek számára szükséges jelentős ökológiai funkciókban,

| — | jelentősen csökkenti-e az élőhelytípusok előfordulási területét (még a rosszabb minőségű élőhelyekét is) vagy a területen belüli célelemeket képező fajok populációinak életképességét, |
| --- | --- |

—

jelentősen csökkenti-e az élőhelytípusok előfordulási területét (még a rosszabb minőségű élőhelyekét is) vagy a területen belüli célelemeket képező fajok populációinak életképességét,

| — | csökkenti-e a terület sokféleségét, |
| --- | --- |

—

csökkenti-e a terület sokféleségét,

| — | a terület szétaprózódásához vezet-e, |
| --- | --- |

—

a terület szétaprózódásához vezet-e,

| — | a terület valamely olyan fontos jellemzőjének elvesztéséhez vagy csökkenéséhez vezet-e (például fával való lefedettség, rendszeres éves áradások), amelytől a célelem állapota függ, |
| --- | --- |

—

a terület valamely olyan fontos jellemzőjének elvesztéséhez vagy csökkenéséhez vezet-e (például fával való lefedettség, rendszeres éves áradások), amelytől a célelem állapota függ,

| — | akadályozza-e a területre vonatkozó védelmi célkitűzések elérését. |
| --- | --- |

—

akadályozza-e a területre vonatkozó védelmi célkitűzések elérését.

7.3.3.   Harmadik lépés: a terv vagy a projekt jóváhagyása vagy elutasítása a megfelelő vizsgálat eredményei alapján

Az illetékes nemzeti hatóságok feladata, hogy a megfelelő vizsgálat eredményei alapján jóváhagyják a tervet vagy projektet. Előzőleg meg kell bizonyosodni arról, hogy a terv vagy projekt nem gyakorol káros hatást a terület integritására. Pozitív eredmény esetén, ami azt jelenti, hogy nem merül fel semmiféle megalapozott tudományos kétely a területet érintő hatások hiánya tekintetében, az illetékes hatóságok engedélyezhetik a tervet vagy projektet.

A hangsúly egyértelműen nem a hatások jelenlétének, hanem azok hiányának bizonyításán van. Ezt az Európai Bíróság számos ítélete megerősítette. A Watt-tengerrel kapcsolatos ügyben (C-127/02) a Bíróság megerősítette, hogy „a [...] terv vagy projekt csak akkor engedélyezhető, ha az illetékes nemzeti hatóságok megbizonyosodtak arról, hogy nem jár az érintett természeti terület integritását veszélyeztető káros hatásokkal. [...] ha bizonytalanság mutatkozik annak megítélésében, hogy valamely tervvel vagy projekttel kapcsolatban az érintett természeti terület integritását veszélyeztető káros hatások felléphetnek-e, az illetékes hatóság köteles megtagadni az adott tervre vagy projektre vonatkozó engedély kiadását.”

A megfelelő vizsgálatot és annak eredményeit egyértelműen rögzíteni kell, és a megfelelő vizsgálatról szóló jelentésnek e tekintetben kellően részletesnek és meggyőzőnek kell lennie annak bizonyítására, hogy miként, és milyen tudományos indokok alapján született meg a végleges döntés.

7.4.   A 6. cikk (4) bekezdése szerinti derogációs eljárás

| 6. cikk (4)



  Amennyiben a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának kedvezőtlen eredménye ellenére valamely elsődlegesen fontos, társadalmi vagy gazdasági jellegű közösségi érdekre figyelemmel – alternatív megoldás hiányában – mégis végre kell hajtani egy tervet vagy programot, a tagállam minden szükséges kiegyenlítő intézkedést megtesz a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot.


  Amennyiben az érintett természeti terület elsődleges fontosságú természetes élőhelytípust foglal magában és/vagy veszélyeztetett faj élőhelyéül szolgál, kizárólag az emberi egészséggel, a közbiztonsággal vagy a környezet szempontjából elsődlegesen fontos előnyökkel kapcsolatos, továbbá – a Bizottság véleménye szerint – a közérdek kényszerítő indokain alapuló szempontokat lehet érvényesíteni. |
| --- |

6. cikk (4)

Amennyiben a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának kedvezőtlen eredménye ellenére valamely elsődlegesen fontos, társadalmi vagy gazdasági jellegű közösségi érdekre figyelemmel – alternatív megoldás hiányában – mégis végre kell hajtani egy tervet vagy programot, a tagállam minden szükséges kiegyenlítő intézkedést megtesz a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot.

Amennyiben az érintett természeti terület elsődleges fontosságú természetes élőhelytípust foglal magában és/vagy veszélyeztetett faj élőhelyéül szolgál, kizárólag az emberi egészséggel, a közbiztonsággal vagy a környezet szempontjából elsődlegesen fontos előnyökkel kapcsolatos, továbbá – a Bizottság véleménye szerint – a közérdek kényszerítő indokain alapuló szempontokat lehet érvényesíteni.

A 6. cikk (4) bekezdése rendelkezik a 6. cikk (3) bekezdése szerinti általános szabály alóli kivételekről. Ez nem automatikus folyamat, hanem a projekt vagy terv előterjesztője dönti el, hogy szeretnék-e kérni a kivételek alkalmazását. A 6. cikk (4) bekezdése meghatározza, hogy milyen feltételeknek kell teljesülniük ilyen esetekben, és milyen lépéseket kell végrehajtani ahhoz, hogy az illetékes nemzeti hatóság engedélyezhesse az olyan terveket vagy projekteket, amelyek a vizsgálat szerint a 6. cikk (3) bekezdése alapján hátrányosan befolyásolják a terület integritását.

A 6. cikk (4) bekezdése előírja, hogy az illetékes hatóságoknak meg kell győződniük az alábbi feltételek teljesüléséről, mielőtt döntést hoznak egy olyan terv vagy projekt engedélyezéséről, amely egy adott területet hátrányosan befolyásolhat:

| — | a jóváhagyásra előterjesztett alternatíva a lehető legkevésbé káros az élőhelyekre, a fajokra és a Natura 2000 terület integritására nézve, és nincs más olyan megvalósítható alternatíva, amely ne lenne hatással a terület integritására, |
| --- | --- |

—

a jóváhagyásra előterjesztett alternatíva a lehető legkevésbé káros az élőhelyekre, a fajokra és a Natura 2000 terület integritására nézve, és nincs más olyan megvalósítható alternatíva, amely ne lenne hatással a terület integritására,

| — | a terv vagy projekt engedélyezését fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok indokolják, ideértve a társadalmi vagy gazdasági jellegű okokat is, |
| --- | --- |

—

a terv vagy projekt engedélyezését fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok indokolják, ideértve a társadalmi vagy gazdasági jellegű okokat is,

| — | sor került minden olyan kompenzációs intézkedésre, amely a Natura 2000 hálózat általános koherenciájának biztosításához szükséges. |
| --- | --- |

—

sor került minden olyan kompenzációs intézkedésre, amely a Natura 2000 hálózat általános koherenciájának biztosításához szükséges.

Fontos, hogy ezek a feltételek milyen sorrendben kerülnek megvizsgálásra, mivel mindegyik lépés meghatározza, hogy szükség van-e a következő lépésre. Ha például megállapítást nyer, hogy a szóban forgó tervre vagy projektre létezik alternatív megoldás, akkor nem kell megvizsgálni azt, hogy az eredeti terv vagy projekt fontos közérdeken alapul-e, és nincs szükség megfelelő kompenzációs intézkedések kidolgozására sem, hiszen ha létezik megvalósítható alternatíva, akkor az eredeti terv vagy projekt nem engedélyezhető.

9. ábra

A 6. cikk (4) bekezdésében szereplő feltételek folyamatábrája

Az engedély megadható. Kompenzációs intézkedéseket kell hozni.

Az engedély nem adható meg.

Az engedély a Bizottsággal folytatott konzultációt követően megadható más, fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok alapján.

Kompenzációs intézkedéseket kell hozni.

Megállapíthatók az emberi egészséggel vagy a biztonsággal kapcsolatos szempontok vagy fontos környezeti előnyök?

Van a területen olyan kiemelt élőhely vagy faj, amelyre hatást gyakorolhat a terv vagy projekt?

Fennállnak fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok?

Léteznek alternatív megoldások?

A terv vagy projekt károsan hathat a terület integritására

Igen

Nem

Nem

Nem

Igen

Igen

Igen

—   
  Az alternatív megoldások hiányának bizonyítása

Az alternatív megoldások keresése meglehetősen széles körű lehet, és azt a terv vagy projekt közérdekű céljaihoz kapcsolódóan kell elvégezni. Magában foglalhatja alternatív helyszínek, eltérő fejlesztési méretek vagy modellek, eltérő építési módszerek, illetve alternatív folyamatok és megközelítések felkutatását.

Bár az alternatívák keresésének követelménye a 6. cikk (4) bekezdésének hatálya alá tartozik, a gyakorlatban a tervezőnek érdemes a fejlesztési projekt kezdeti tervezésekor a lehető legkorábbi időpontban mérlegelnie az összes lehetséges alternatívát. Ha ebben a szakaszban olyan megfelelő alternatíva azonosítására kerül sor, amely valószínűleg nem gyakorol jelentős hatást az adott Natura 2000 területre, akkor az azonnal, megfelelő vizsgálat elvégzése nélkül jóváhagyható.

Ha azonban sor került a projekt megfelelő vizsgálatára, és annak eredményeként megállapítást nyert, hogy a terület integritását káros hatások fogják érni, akkor az illetékes hatóságnak meg kell vizsgálnia, hogy léteznek-e alternatív megoldások. Elemezni kell valamennyi megvalósítható alternatívát, illetve különösen azt, hogy azok egymáshoz képest hogyan teljesítenek a Natura 2000 terület védelmi célkitűzései és a terület integritása szempontjából.

A kiválasztott alternatív megoldásokat is új megfelelő vizsgálatnak kell alávetni, amennyiben azoknak valószínűleg jelentős hatása lesz ugyanarra vagy egy másik Natura 2000 területre. Ha az alternatíva hasonlít az eredeti javaslathoz, általában előfordulhat, hogy az új vizsgálathoz szükséges információk közül sokat át lehet venni az első vizsgálatból.

—   
  Fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok

Ha nincsenek alternatív megoldások vagy a megoldások még negatívabb hatást gyakorolnak az érintett terület védelmi célkitűzéseire vagy integritására, akkor az illetékes hatóságoknak meg kell vizsgálniuk, hogy léteznek-e olyan fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok, amelyek annak ellenére indokolják a terv vagy projekt engedélyezését, hogy az hátrányosan befolyásolhatja egy vagy több Natura 2000 terület integritását.

A „fontos közérdeken alapuló kényszerítő ok” fogalmát az irányelv nem definiálja. A megfogalmazásból ugyanakkor egyértelműen kitűnik, hogy egy adott tervnek vagy projektnek a 6. cikk (4) bekezdése értelmében történő engedélyezéséhez az alábbi három feltétel mindegyikének teljesülnie kell:

| — | a terv vagy projekt végrehajtását kényszerítő okoknak kell indokolniuk – a kényszerítő okon itt egyértelműen azt kell érteni, hogy a projekt nem csupán kívánatos vagy hasznos, hanem elengedhetetlen a társadalom számára, |
| --- | --- |

—

a terv vagy projekt végrehajtását kényszerítő okoknak kell indokolniuk – a kényszerítő okon itt egyértelműen azt kell érteni, hogy a projekt nem csupán kívánatos vagy hasznos, hanem elengedhetetlen a társadalom számára,

| — | a tervnek vagy projektnek fontos érdeken kell alapulnia – más szóval bizonyítani kell, hogy a terv vagy projekt végrehajtása még a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvben megfogalmazott célok elérésénél is fontosabb. Világos, hogy nem minden társadalmi vagy gazdasági közérdek tekinthető fontosnak, különösen akkor, ha az irányelv által védett érdekek súlyához mérjük őket. Emellett észszerű abból kiindulni, hogy a közérdek csak akkor tekinthető fontosnak, ha hosszú távú érdekről van szó; a rövid távú gazdasági érdekek vagy a csak rövid távú előnyöket hozó egyéb érdekek nem elegendő súlyúak ahhoz, hogy jelentőségükben felülmúlják az irányelv által védett hosszú távú természetvédelmi érdekeket, |
| --- | --- |

—

a tervnek vagy projektnek fontos érdeken kell alapulnia – más szóval bizonyítani kell, hogy a terv vagy projekt végrehajtása még a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvben megfogalmazott célok elérésénél is fontosabb. Világos, hogy nem minden társadalmi vagy gazdasági közérdek tekinthető fontosnak, különösen akkor, ha az irányelv által védett érdekek súlyához mérjük őket. Emellett észszerű abból kiindulni, hogy a közérdek csak akkor tekinthető fontosnak, ha hosszú távú érdekről van szó; a rövid távú gazdasági érdekek vagy a csak rövid távú előnyöket hozó egyéb érdekek nem elegendő súlyúak ahhoz, hogy jelentőségükben felülmúlják az irányelv által védett hosszú távú természetvédelmi érdekeket,

| — | közérdeken kell alapulnia – a megfogalmazásból egyértelműen kitűnik, hogy az irányelv természetvédelmi céljaival szemben csak közérdekek mérlegelhetők. Így a magánszervezetek által kidolgozott projektek csak akkor jöhetnek szóba, ha bizonyítottan ilyen közérdekeket szolgálnak. |
| --- | --- |

—

közérdeken kell alapulnia – a megfogalmazásból egyértelműen kitűnik, hogy az irányelv természetvédelmi céljaival szemben csak közérdekek mérlegelhetők. Így a magánszervezetek által kidolgozott projektek csak akkor jöhetnek szóba, ha bizonyítottan ilyen közérdekeket szolgálnak.

A 6. cikk (4) bekezdésének második albekezdése az emberi egészséget, a közbiztonságot és a környezet szempontjából elsődlegesen fontos előnyöket említi példaként az ilyen fontos közérdeken alapuló kényszerítő okokra. Említést tesz más, társadalmi vagy gazdasági jellegű, fontos közérdeken alapuló kényszerítő okokról is.

A transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendelet értelmében vett közös érdekű projektek energiapolitikai szempontból közérdekűnek tekintendők, és a 6. cikk (4) bekezdésében szereplő valamennyi feltétel teljesülése esetén fontos közérdeknek tekinthetők.

Megjegyzendő, hogy a fontos közérdek feltételei ennél is szigorúbbak abban az esetben, ha olyan terv vagy projekt megvalósításáról van szó, amely valószínűleg hátrányosan befolyásolja valamely elsődleges fontosságú élőhelytípusokhoz és/vagy fajokhoz kapcsolódó Natura 2000 terület integritását, amennyiben ezek az élőhelytípusok és/vagy fajok érintettek.

Ilyen tervek vagy projektek csak akkor indokolhatók, ha a fontos közérdeken alapuló kényszerítő ok a következőkkel kapcsolatos:

| — | emberi egészség és közbiztonság vagy, |
| --- | --- |

—

emberi egészség és közbiztonság vagy,

| — | a környezet szempontjából elsődlegesen fontos előnyök vagy, |
| --- | --- |

—

a környezet szempontjából elsődlegesen fontos előnyök vagy,

| — | más kényszerítő okok, amennyiben a terv vagy projekt jóváhagyása előtt a Bizottság kifejtette a véleményét. |
| --- | --- |

—

más kényszerítő okok, amennyiben a terv vagy projekt jóváhagyása előtt a Bizottság kifejtette a véleményét.

—   
  Kompenzációs intézkedések

A fenti feltételek teljesülése esetén a hatóságoknak továbbá biztosítaniuk kell, hogy a projekt megkezdése előtt kompenzációs intézkedések elfogadására és bevezetésére kerüljön sor. Ily módon a kompenzációs intézkedések „végső eszközként” szolgálnak, és csak akkor alkalmazandók, ha a hatóságok a terv vagy projekt folytatása mellett döntöttek, mert bizonyítást nyert, hogy nincsenek alternatív megoldások, és a projekt fontos közérdeken alapuló kényszerítő okok miatt szükséges a fenti feltételek figyelembevételével.

A 6. cikk (4) bekezdése szerinti kompenzációs intézkedések egyértelműen különböznek a 6. cikk (3) bekezdése szerinti hatáscsökkentő intézkedésektől. A hatáscsökkentő intézkedések olyan intézkedések, amelyeknek célja az adott területre gyakorolt olyan negatív hatások minimálisra csökkentése vagy megszüntetése, amelyek a terv vagy projekt végrehajtása nyomán valószínűleg jelentkeznek.

A kompenzációs intézkedések ezzel szemben szigorú értelemben véve függetlenek a projekttől. Ezek célja a terv vagy projekt negatív hatásainak ellensúlyozása (miután a terv vagy projekt kapcsán minden lehetséges hatáscsökkentő intézkedésre sor került) annak érdekében, hogy fennmaradjon a Natura 2000 hálózat általános ökológiai egységessége. A kompenzációs intézkedéseknek alkalmasnak kell lenniük arra, hogy teljes körűen ellensúlyozzák a területet és az ott jelen lévő, uniós védelem alatt álló élőhelyeket és fajokat érő károkat, és kielégítőnek kell lenniük a Natura 2000 hálózat általános egységességének megóvásához.

A Natura 2000 hálózat általános egységességének megóvásához a terv vagy projekt esetében javasolt kompenzációs intézkedéseknek különösen:

| — | hozzá kell járulniuk az érintett élőhelytípusok és fajok védelméhez az adott biogeográfiai régióban, illetve az adott tagállamban található fajok ugyanazon elterjedési területén, vándorlási útvonalán vagy áttelelési területén, |
| --- | --- |

—

hozzá kell járulniuk az érintett élőhelytípusok és fajok védelméhez az adott biogeográfiai régióban, illetve az adott tagállamban található fajok ugyanazon elterjedési területén, vándorlási útvonalán vagy áttelelési területén,

| — | olyan funkciókat kell ellátniuk, amelyek hasonlóak az eredeti terület kiválasztását indokló funkciókhoz, különösen a megfelelő földrajzi elterjedés tekintetében, |
| --- | --- |

—

olyan funkciókat kell ellátniuk, amelyek hasonlóak az eredeti terület kiválasztását indokló funkciókhoz, különösen a megfelelő földrajzi elterjedés tekintetében,

| — | az irányelvben megfogalmazott alapvető követelményeket kell kiegészíteniük, vagyis nem helyettesíthetik a meglévő kötelezettségvállalásokat, például a Natura 2000 kezelési tervek végrehajtását. |
| --- | --- |

—

az irányelvben megfogalmazott alapvető követelményeket kell kiegészíteniük, vagyis nem helyettesíthetik a meglévő kötelezettségvállalásokat, például a Natura 2000 kezelési tervek végrehajtását.

A jelenlegi bizottsági útmutató (34) alapján a 6. cikk (4) bekezdése szerinti kompenzációs intézkedések a következőkből állhatnak:

| — | hasonló élőhely létrehozása vagy egy, a szabványos követelményeket nem teljesítő élőhely biológiai fejlesztése egy már létező kijelölt területen belül, amennyiben mindez túlmutat a terület védelmi célkitűzésein, |
| --- | --- |

—

hasonló élőhely létrehozása vagy egy, a szabványos követelményeket nem teljesítő élőhely biológiai fejlesztése egy már létező kijelölt területen belül, amennyiben mindez túlmutat a terület védelmi célkitűzésein,

| — | az eredeti területhez hasonló vagy annál jobb minőségű vagy állapotú új terület felvétele a Natura 2000 hálózatba, |
| --- | --- |

—

az eredeti területhez hasonló vagy annál jobb minőségű vagy állapotú új terület felvétele a Natura 2000 hálózatba,

| — | hasonló élőhely létrehozása vagy egy, a szabványos követelményeket nem teljesítő élőhely biológiai fejlesztése a kijelölt területen kívül, amely így bekerül a Natura 2000 hálózatba. |
| --- | --- |

—

hasonló élőhely létrehozása vagy egy, a szabványos követelményeket nem teljesítő élőhely biológiai fejlesztése a kijelölt területen kívül, amely így bekerül a Natura 2000 hálózatba.

A negatív hatásoknak kitett élőhelytípusokat és fajokat legalább hasonló arányban pótolni kell, ám tekintettel a szabványos követelményeket nem teljesítő élőhelyek létrehozására vagy helyreállítására irányuló kísérletekkel kapcsolatos jelentős kockázatokra és tudományos bizonytalanságokra, erősen ajánlott az 1:1 arányt jóval meghaladó arányokat alkalmazni, hogy az intézkedések valóban elérjék a kívánt kompenzációs hatásokat.

A bevált gyakorlat szerint a kompenzációs intézkedéseket az érintett területhez a lehető legközelebb kell meghozni annak érdekében, hogy minél nagyobb esély legyen a Natura 2000 hálózat általános egységességének biztosítására. Ezért az érintett Natura 2000 területen belüli vagy ahhoz közeli kompenzációs intézkedéseket elsősorban olyan helyszíneken kell foganatosítani, amelyeken alkalmas feltételek mutatkoznak az intézkedések eredményes végrehajtására. Ez azonban nem mindig lehetséges, és számos – az élőhelyvédelmi irányelv követelményeinek megfelelő helyszínek keresése során alkalmazandó – prioritást kell meghatározni. Ilyen körülmények között a hosszú távú siker valószínűsége leginkább felülvizsgált tudományos trendvizsgálatok segítségével értékelhető.

A tagállamoknak kiemelt figyelmet kell fordítaniuk azokra az esetekre, amelyekben egy terv vagy projekt negatív hatásaira ritka, természetes élőhelyeken vagy olyan természetes élőhelyeken kerül sor, amelyeknek hosszú időt vesz igénybe ugyanazon ökológiai funkciók biztosítása. Egyes élőhelyek és fajok esetében előfordulhat, hogy mivel a fejlesztésük évtizedeket vehet igénybe, egyszerűen nem lehetséges észszerű időn belül pótolni a veszteségeket vagy technikailag lehetetlen.

Végezetül, a kompenzációs intézkedéseket a terven vagy projekten végzett munkák megkezdése előtt meg kell hozni és teljes körűen végre kell hajtani. Így tompíthatók a projekt adott fajokra és élőhelyekre gyakorolt káros hatásai azáltal, hogy megfelelő alternatív helyszínek biztosítására kerül sor számukra a kompenzációs területen. Ha ez nem valósítható meg teljes körűen, az illetékes hatóságoknak az időközben esetlegesen bekövetkező károk kapcsán további kompenzációt kell előírniuk.

A kompenzációs intézkedésekkel kapcsolatos információkat azok végrehajtása előtt, továbbá az érintett terv vagy projekt megvalósulása előtt kell benyújtani a Bizottságnak. Ezért a kompenzációs intézkedésekkel kapcsolatos információkat ajánlott azok meghozatala után a tervezés lehető legkorábbi időpontjában benyújtani a Bizottságnak, hogy a Bizottság értékelhesse, hogy az irányelv rendelkezései megfelelően teljesülnek-e.

8.   AZ ENERGIASZÁLLÍTÁSI INFRASTRUKTÚRA TENGERI KÖRNYEZETBEN

A dokumentum e szakasza a tengeri környezetben található energiaszállítási infrastruktúra telepítésével, üzemeltetésével és bontásával kapcsolatos hatásokkal és az árapályterületeken a szárazföldi hálózathoz való csatlakozásával foglalkozik. Az infrastruktúra alapvető elemei a tenger alatti kábelek és csővezetékek. E dokumentum nem tér ki a tengeri villamosenergia-alállomások és LNG-terminálok, valamint az olaj és földgáz hajóval történő szállításának hatásaira, a kapcsolódó infrastruktúrákra, például a kikötői létesítményekre, illetve a tengeri termelőplatformokra. Az ezekkel a tevékenységekkel és infrastruktúrákkal kapcsolatos lehetséges környezeti hatásokról rendelkezésre állnak információk, és meg kell jegyezni, hogy ezek – például a nagyobb olajkiömlések és ezeknek a tengeri Natura 2000 területekre és fajokra gyakorolt hatásai – jelentősek lehetnek. A lehetséges hatáscsökkentő intézkedések vonatkozásában is léteznek idevágó útmutatók, többek között az Európai Bizottság, az Atlanti-óceán északkeleti körzete tengeri környezetének védelméről szóló egyezmény (OSPAR-egyezmény), a Balti-tenger térsége tengeri környezetének védelméről szóló egyezmény (HELCOM-egyezmény) és a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) iránymutatásai (35).

Az európai tengeri energiaszállításnak a tengeri olaj- és földgáziparral kapcsolatos környezeti hatása több mint 50 éve kiterjedt kutatások tárgyát képezi. Az ebben az időszakban szerzett tapasztalatok, az új technológiák és a hatások jobb megértése jelentős mennyiségű információt eredményezett a lehetséges hatások elkerülésének és/vagy csökkentésének módját illetően. Ezek az információk nemcsak az olaj- és földgázipar, hanem az olyan újabb tengeri energetikai technológiák vonatkozásában is lényegesek, mint a tengeri szélerőművek, a tengeri áramlatok energiáját hasznosító erőművek, illetve a szén-dioxid-leválasztással és -tárolással kapcsolatos lehetséges jövőbeli infrastruktúra. Ez a szakasz bemutatja a hatások csökkentésére irányuló lehetőségeket és megközelítéseket az európai és Európán kívüli bevált gyakorlati tapasztalatok alapján, és a témával kapcsolatos egyéb információforrásokra is felhívja a figyelmet.

8.1.   A jelenlegi európai tengeri energetikai infrastruktúra áttekintése

Tekintve, hogy az energiaforrásoknak (például olaj, földgáz, szén, sőt néhány megújuló energiaforrás) a legnagyobb energiaszükségletű területekhez viszonyított globális eloszlása egyenetlen, világszerte jelentős az energia szállítása, beleértve az energia minden formáját. A szükséges anyagok szállítására szolgáló infrastruktúra jelentős része tengeri környezetben található. Európában ez nemcsak a kontinentális talapzat, a Balti-tenger, az Ír-tenger és az Északi-tenger viszonylag sekélyebb vizeit, hanem a Földközi-tenger, a Norvég-árok, illetve az Atlanti-óceán Brit-szigetektől északra és nyugatra húzódó részének mélyebb vizeit is jelenti.

A kábelek és csővezetékek adják az infrastruktúra alapját, és a meglévő csővezetékek potenciálisan új módon is használhatók, például a szén-dioxid-leválasztási és -tárolási műveletek részeként.

8.1.1.   Kőolaj és földgáz

Közel ötven éve, azóta, hogy az 1960-as években felfedezték a Brent és a Forties mezőt az Északi-tengeren, az olaj és a földgáz jelenti a tengeri energetikai ipar alapját az európai vizekben. Az olaj- és földgáztermelésben érintett folyadékok szállítására szolgáló alapvető infrastruktúra különböző méretű és anyagú csővezetékekből áll (2. táblázat). Az infrastruktúra részét képező kiegészítő berendezések közé tartoznak a csővezetékeket a tengerfenékhez rögzítő betonmatracok, valamint a betonmatracok, az injektálóhabarccsal töltött zsákok, az öntöttbeton-szerkezetek és a tengerfenéken elhelyezett, védelmi célokat szolgáló kövek használatával létrehozható elágazások. Például az Északi-tenger brit részén a tenger alatti olaj- és földgáz-infrastruktúra vonatkozásában a becslések szerint 35 000–45 000 betonmatrac került elhelyezésre, illetve több mint 45 000 km hosszan épültek ki csővezetékek és kábelek (Oil & Gas UK, 2013).

2. táblázat

Az Északi-tengeren használt csővezetékek osztályozása

(1. ábra, Oil & Gas UK, 2013)

| Csővezeték Leírás | Jellemző méretek | Alkalmazások | Elsődleges építőanyagok | További bevonatok |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Főbb csővezetékek | Max. 44 hüvelyk átmérő; max. 840 km hosszan | Az olaj- és földgázszállítás fő tengeri infrastruktúrája | Szénszálas acél | Korróziógátló bevonat és betonbevonat |
| Kisebb merev csővezetékek | Max. 16 hüvelyk átmérő; kevesebb mint 50 km hosszan | A mezőkön belül használt kisebb csővezetékek és bekötő csövek | Szénszálas acél vagy szigorú műszaki előírásoknak megfelelő ötvözet | Korróziógátló polimerbevonat |
| Kisebb rugalmas csővezetékek | Max. 16 hüvelyk átmérő; max. 10 km hosszan | A mezőkön belül használt kisebb csővezetékek és bekötő csövek | Szigorú műszaki előírásoknak megfelelő ötvözetek és polimer rétegek; ötvözetből készült végszerelvények | Külső polimerbevonat |
| Umbilikus kábelek | 2–8 hüvelyk átmérő; max. 50 km hosszan | Vegyi, hidraulikus és kommunikációs célok | Hőre lágyuló polimerből vagy erősen ötvözött acélból készült csövek; páncélozás | Külső polimerbevonat |
| Villamosenergia-vezetékek | 2–4 hüvelyk átmérő; max. 300 km hosszan | Villamosenergia-elosztás a mezők között és a mezőkön | Rézszálak páncélozással | Külső polimerbevonat |

Csővezeték Leírás

Jellemző méretek

Alkalmazások

Elsődleges építőanyagok

További bevonatok

Főbb csővezetékek

Max. 44 hüvelyk átmérő; max. 840 km hosszan

Az olaj- és földgázszállítás fő tengeri infrastruktúrája

Szénszálas acél

Korróziógátló bevonat és betonbevonat

Kisebb merev csővezetékek

Max. 16 hüvelyk átmérő; kevesebb mint 50 km hosszan

A mezőkön belül használt kisebb csővezetékek és bekötő csövek

Szénszálas acél vagy szigorú műszaki előírásoknak megfelelő ötvözet

Korróziógátló polimerbevonat

Kisebb rugalmas csővezetékek

Max. 16 hüvelyk átmérő; max. 10 km hosszan

A mezőkön belül használt kisebb csővezetékek és bekötő csövek

Szigorú műszaki előírásoknak megfelelő ötvözetek és polimer rétegek; ötvözetből készült végszerelvények

Külső polimerbevonat

Umbilikus kábelek

2–8 hüvelyk átmérő; max. 50 km hosszan

Vegyi, hidraulikus és kommunikációs célok

Hőre lágyuló polimerből vagy erősen ötvözött acélból készült csövek; páncélozás

Külső polimerbevonat

Villamosenergia-vezetékek

2–4 hüvelyk átmérő; max. 300 km hosszan

Villamosenergia-elosztás a mezők között és a mezőkön

Rézszálak páncélozással

Külső polimerbevonat

Olaj- és földgázvezetékek Európa valamennyi regionális tengerében megtalálhatók. A Földközi-tengeren három csővezeték szállítja a földgázt Észak-Afrikából közvetlenül Spanyolországba és Olaszországba. A szállítási infrastruktúra részét képezik az Északi-tenger északi részén történő főbb olaj- és földgázfejlesztésekhez, az Északi-tenger déli részén történő földgázfejlesztésekhez, valamint az Ír-tengeren, a Kelta-tengeren, a Vizcayai-öbölben és a Cádizi-öbölben található fúrókutakhoz kapcsolódó csővezetékek és kábelek is (OSPAR, 2010).

Az offshore olaj- és gázkitermeléssel kapcsolatos tenger alatti kábelek további alkotóelemek. A váltakozó áram átvitelére négy különböző típus használatos: egy- vagy háromfázisú olajszigetelésű kábelek és egy- vagy háromfázisú polietilén-szigetelésű kábelek. Az ágazatnak az elmúlt 50 évben bekövetkezett fejlődésével ezeknek nemcsak a száma nőtt, hanem a műszaki összetettsége is, olyannyira, hogy néhány offshore létesítmény, mint például az úszó, terméktároló és kirakodó létesítmények tenger alatti kábelekkel a partról láthatók el villamos energiával.

8.1.2.   Tengeri szélenergia, hullámenergia és árapály-energia

Az elmúlt két évtizedben az európai megújulóenergia-ipar növekedése a tengeri környezetben való terjeszkedésre is kiterjedt. Kezdetben kis számú, kevesebb mint 1 MW kapacitású szélerőmű épült a parthoz közel az Északi-tengeren és a Balti-tengeren. A szélerőművek és a projektek mérete nőtt, és a technológiában, illetve a tengeri szélenergia gazdaságosságában bekövetkező változások lehetővé tették a mélyebb vizekben történő, néha a parttól több mint 20 km távolságban történő építési munkálatokat. Európa jelenlegi offshore szélparkkapacitásának nagy része az Északi-tengerhez kötődik (10. ábra, 3. táblázat) (36). A legnagyobb ilyen szélpark, a külső-Temze torkolatban található London Array (175 szélerőmű 630MW összkapacitással) jelenleg a legnagyobb offshore szélpark a világon.

10. ábra

| Telepített kapacitás – Kumulatív részesedés országonként (MW)

  Európában az Egyesült Királyság rendelkezik a legnagyobb telepített tengeri szélerőmű-kapacitással, ami valamennyi telepítés 40,8 %-ának felel meg. Ezt követi Németország 32,5 %-kal. Noha 2016-ban nem nőtt a kapacitás, továbbra is Dánia a harmadik legnagyobb piac (10,1 %), és Belgiumot (5,6 %) felváltva Hollandia (8,8 %) rendelkezik a negyedik legnagyobb részesedéssel Európában. | |
| --- | --- |

Telepített kapacitás – Kumulatív részesedés országonként (MW)

Európában az Egyesült Királyság rendelkezik a legnagyobb telepített tengeri szélerőmű-kapacitással, ami valamennyi telepítés 40,8 %-ának felel meg. Ezt követi Németország 32,5 %-kal. Noha 2016-ban nem nőtt a kapacitás, továbbra is Dánia a harmadik legnagyobb piac (10,1 %), és Belgiumot (5,6 %) felváltva Hollandia (8,8 %) rendelkezik a negyedik legnagyobb részesedéssel Európában.

Image

3. táblázat

Telepített tengeri szélerőmű-kapacitás Európában 2016 végén (Wind Europe, 2016)

| ORSZÁG | BE | DE | DK | ES | FI | IE | NL | NO | SE | UK | ÖSSZESEN |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Szélparkok száma | 6 | 18 | 13 | 1 | 2 | 1 | 6 | 1 | 5 | 28 | 81 |
| Csatlakoztatott szélerőművek száma | 182 | 947 | 517 | 1 | 11 | 7 | 365 | 1 | 86 | 1 472 | 3 589 |
| Telepített kapacitás | 712 MW | 4 108 MW | 1 271 MW | 5 MW | 32 MW | 25 MW | 1 118 MW | 2 MW | 202 MW | 5 156 MW | 12 631 MW |

ORSZÁG

BE

DE

DK

ES

FI

IE

NL

NO

SE

UK

ÖSSZESEN

Szélparkok száma

6

18

13

1

2

1

6

1

5

28

81

Csatlakoztatott szélerőművek száma

182

947

517

1

11

7

365

1

86

1 472

3 589

Telepített kapacitás

712 MW

4 108 MW

1 271 MW

5 MW

32 MW

25 MW

1 118 MW

2 MW

202 MW

5 156 MW

12 631 MW

Az offshore szélparkokból kiinduló energiaátviteli infrastruktúra részei a tenger alatti átviteli kábelek, a szárazföldi csatlakozási területek és a csatlakozóállomások. Az ilyen létesítmények számának és méretének növekedésével a parthoz közeli kábelhálózatok, valamint a tengeri vezetékek, illetve a szélerőműveket a tengeri alállomáshoz csatlakoztató kábelek/a szélparkon belüli kábelek sűrűsége is nőtt. A Horns Rev 2 offshore szélparkban például 70 km hosszú kábelek kötik össze a szélerőműveket a tengeri alállomással (37) (11. ábra), a London Array offshore szélparkban pedig több mint 200 km hosszú ilyen kábel került lefektetésre. Az átviteli követelményektől és a költségektől függően váltakozó áramú és nagyfeszültségű egyenáramú kábelek is használatosak.

11. ábra

A szélerőműveket a tengeri alállomással összekötő kábelek a Horns Rev 2 offshore szélparkban

Image

A tengeri szélenergiával összehasonlítva a hullámok és az árapály energiájának átalakítására szolgáló technológia a kereskedelmi fejlesztés szempontjából viszonylag korai szakaszban van. Ugyanakkor elérte már azt a pontot, hogy nagy méretű prototípusok vannak használatban, amelyek néhány esetben energiát táplálnak a hálózatba. Olyan berendezések tartoznak ide, amelyek lebegnek, félig a víz alá merülnek, illetve amelyek horgonyokkal, monopile alapozású oszlopokkal vagy gravitációs alapzatokkal vannak a tengerfenékhez rögzítve (38). Az uniós tagállamokban konkrét fejlesztési zónák, többek között tesztlétesítmények, hálózati infrastruktúra és engedélyezési fordulók állnak a fejlesztők rendelkezésére Írországban, Dániába, az Egyesült Királyságban, Portugáliában, Finnországban, Spanyolországban, Franciaországban és Olaszországban. Európában 2016 végétől több mint 14 MW telepített kapacitás állt rendelkezésre (39), többnyire brit vizekben. Az Orkney-szigeteken található Európai Tengeri Energetikai Központ (European Marine Energy Centre, EMEC) az első, valós tengeri körülmények között működő és teljes egészében a hálózathoz csatlakoztatott teszt- és akkreditációs létesítmény, a Cornwall északi partjainál működő Wave Hub pedig megosztott tengeri infrastruktúrát biztosít számos hullámenergia-berendezés bemutatásához és teszteléséhez.

A hullámenergia és az áramlatokból származó energia előállításához használt berendezésekhez szükséges átviteli infrastruktúra valószínűleg hasonló a tengeri szélenergia esetében használt váltakozó áramú infrastruktúrához, de elképzelhető, hogy a jövőben sor kerül a nagyfeszültségű egyenáramú kábelek használatának vizsgálatára is. Tekintve azonban az alkalmazásuk mozgalmasabb környezetét, beleértve az áramlatok által érintett sziklás tengerfeneket, kifinomultabb rögzítési megoldásokra lehet szükség. A kiforrottabb tengeriszélenergia-ágazathoz képest ebben a fejlesztési szakaszban a termelő létesítmények a parthoz közel helyezkednek el, és kevesebb infrastrukturális követelmény vonatkozik a kábelekre és az alállomásokra.

8.1.3.   Szén-dioxid-leválasztás és -tárolás

A fosszilis tüzelőanyagok elégetéséből származó szén-dioxid leválasztása, majd a tengerfenék alatti geológiai képződményekbe történő vezetése és az ott történő tárolása viszonylag új fejlemény az energiaiparban. A folyamat során sor kerülhet a szén-dioxid csővezetékeken történő szállítására a szárazföldi erőművekből a tengeri tározókba, valamint a tengeri termelő létesítményekből a szárazföldre kezelés céljából, majd újbóli tengeri szállításra raktározás céljából. A tengeri környezetben eddig szerzett releváns tapasztalatok közé tartozik a kőolaj fokozott kitermelése (a norvég Sleipner West gázmezőn az Északi-tenger északi részén), valamint a szén-dioxid leválasztása és tárolása a Snohvit gázmezőn, amelynek esetében 152 km hosszan vezették vissza a szén-dioxidot a gázmezőre egy mélyen fekvő tengeri sós képződménybe való injektálás céljából (40). A szén-dioxid szállítására a hatékony áramlás érdekében sűrítve kerül sor (cseppfolyós vagy szuperkritikus fázis).

8.1.4.   Átviteli hálózatok

Több közepes és nagy méretű nagyfeszültségű egyenáramú rendszerösszekötő szeli át a Balti-tengert. Ide tartoznak a Finnországot és Svédországot, a Svédországot és Lengyelországot, a Dániát és Németországot, illetve a Svédországot és Németországot összekötő vezetékek. Az Északi-tengeren található, 580 km hosszú NorNed vezeték, amely Norvégia és Hollandia villamosenergia-hálózatát köti össze, a leghosszabb tenger alatti nagyfeszültségű kábel a világon. Jelenleg csak egy villamosenergia-átviteli útvonal létezik a Földközi-tenger déli és keleti medencéjében található országok és az uniós tagállamok között, nevezetesen Marokkó és Spanyolország között, de tervben van más rendszerek kiépítése is, például Tunézia és Olaszország között (2017-re lesz üzemképes). A tenger alatti összeköttetések további példái az Olaszország és Görögország, a Korzika és Olaszország, valamint a Szardínia és az olasz szárazföld közötti összeköttetések.

8.1.5.   Előrejelzések a jövőre

Az európai tengerek jövőbeli energiaszállítási infrastruktúrája magában fogja foglalni a karbantartást, a bővítési célú korszerűsítést, valamint bizonyos mértékű bontást is. Erre szükség lesz a meglévő erőforrások hatékony felhasználásához a (tengeri megújuló energiaforrásokból történő termelésre vonatkozó) nagyobb kapacitás érdekében, illetve az újabb tengeri előállítási technológiák kiaknázásához. A változások mögött olyan stratégiai kérdések is állnak, mint az energiaellátás hatékonyabb biztonságának szükségessége, a rendszer optimalizálása és a szállítási költségek.

Az Északi-tenger egyedülálló lehetőséget kínál jelentős mennyiségű, karbonszegény, helyi, Európának ahhoz a részéhez közel előállított energia biztosítására, amely a GDP nagy részét előállítja. 2030-ig az ilyen új termelés várhatóan főként a tengeri szélenergiából fog származni. Emellett komoly lehetőségek vannak a villamosenergia-kereskedelem és a villamosenergia-piac integrálására, ami választ adna a villamos energia strukturális (nagykereskedelmi) áraiban a régió piacain jelentkező árkülönbségekre (az Egyesült Királyságban jóval magasabbak az árak, mint a szárazföldi Európában). Az Északi-tenger emellett lehetővé teszi az olyan karbonszegény technológiák bemutatását és nagy arányú alkalmazását, mint a szén-dioxid-leválasztás és -tárolás, a hullám- és az árapály-energia, valamint a tengeri energiatárolás.

E lehetőség kiaknázása szempontjából a hatékonyabb összekapcsolás és a tengeri hálózat koordinált fejlesztése kap majd központi szerepet. Egy északi-tengeri integrált energiaforrás-rendszer fokozni fogja a gazdasági növekedést és a magas képzettséget igénylő munkahelyek teremtését a régióban. Egy ilyen rendszer kiépítése valamennyi ország számára hasznos lenne, tekintve az országok energetikai profilja közötti kiegészítő jelleget.

A meglévő tengeri infrastruktúra nagy mennyiségű olajat és földgázt szállít Európában és Európán kívül. Ez a mennyiség nemcsak továbbra is rendelkezésre áll, hanem valószínűleg ki is egészül, ahogy a termelés életképes lesz a parttól távolabb, és olyan új felfedezésekre kerül sor, mint a szénhidrogénmezők a Levantei-medencében a Földközi-tengeri keleti részén. Léteznek infrastrukturális javaslatok az Oroszországból, a Kaszpi-tenger térségéből, a Közel-Keletről, a Földközi-tenger keleti részéről és Észak-Afrikából az Európai Unióba történő gázszállításra. Számos ilyen javaslat érintene tenger alatti csővezeték-szakaszokat a Fekete-tengeren, a Földközi-tengeren és az Atlanti-óceánon.

A szén-dioxid-leválasztással és -tárolással kapcsolatos európai infrastrukturális szükségletek még nem egyértelműek, mert nehéz előrejelezni a csővezetékekre vonatkozó jövőbeli követelményeket, noha néhány javaslat már a nyilvános konzultáció szakaszába jutott.

Az előrejelzések szerint további követelmény a megújuló energiaforrásokból származó tengeri energia növekvő mennyiségének integrálására szolgáló infrastruktúra. Az ágazat növekedéséhez ebből kifolyólag szükség lesz a kábelek számának növelésére a termelés helyszínei és a szárazföldi hálózatok közötti villamosenergia-átvitel céljából, illetve a szárazföldi hálózat megerősítésére. A European Wind Energy Association (jelenlegi nevén WindEurope) becslése szerint 2020-ra 24,6 GW telepített kapacitás áll majd rendelkezésre. 2030-ra a tengeriszélenergia-kapacitás elérheti a 150 GW mennyiséget, ami a várható uniós villamosenergia-szükséglet körülbelül 14 %-át fedezné (41). Középtávon az ipar előrejelzései szerint továbbra is az Északi-tenger lesz a tengeri szélenergia alkalmazásának fő helyszíne, de az Atlanti-óceánon és a Balti-tengeren is fontos fejlesztésekre fog sor kerülni.

A hullám- és az árapály-energiából származó kereskedelmi villamosenergia-termelés kevésbé fejlett, mint a tengeri szélenergia előállítása. Ez az ágazat a becslések szerint 120 MW energiát fog előállítani 2020-ra az Egyesült Királyságban (42), míg a spanyol kormány megújuló energiaforrásokra vonatkozó terve 2016 és 2020 között 20–25 MW tengeri energiát előállító éves telepítési arányra vonatkozó célkitűzést tartalmaz. Európa legnagyobb közművei a becslések szerint 2 GW-ra vonatkozó projektek lehetőségét vizsgálják.

Az egyes szélparkokat a parttal sugarasan összekötő hagyományos gyakorlathoz képest jelentős jóléti előnyökkel járna az összekapcsolt offshore hálózat, amely az offshore szélparkok csoportjait központokkal kötné össze, majd ezeket a központokat csatlakoztatná a rendszerösszekötőkhöz. Az ilyen előnyök közé tartozna a tenger alatti kábelek hosszának jelentős csökkentése is, és a kábeleket a parthoz rögzítve kevésbé gyakran kellene átvezetni őket a sérülékeny és értékes part menti övezeten. Az északi-tengeri országok 2009-ben létrehozott, kilenc uniós tagállam és Norvégia, valamint a Bizottság részvételével megvalósuló tengeri szélerőmű-hálózati kezdeményezése (NSCOGI) kutatásokat folytat a lehetséges hálózati kialakításokkal kapcsolatban az offshore hálózatok fejlesztése céljából, többek között a NorthSeaGrid projekt (43) és egy összekapcsolt offshore hálózat előnyeiről szóló tanulmány (44) révén. A Földközi-tenger medencéjében a MEDRING támogatja a villamosenergia-rendszerek összekapcsolását. Ez magában foglal számos összeköttetésre vonatkozó terveket, amelyek értelmében a Földközi-tenger déli medencéjének jelentős megújuló szél- és napenergia-potenciálja villamos energiával látná el Északot (45).

Tekintve, hogy növelni kell a hálózati kapacitást, különböző infrastrukturális projektekre történnek javaslatok. Ezek témái közé tartoznak a litorális országok közötti összeköttetéseket fejlesztő tenger alatti kábelek. Norvégia és az Egyesült Királyság 2020-ig 700 km hosszú összeköttetést kíván létrehozni, és várhatóan 2018-ban megkezdi működését egy Németország és Norvégia közötti rendszerösszekötő. A tervek szerint emellett több projekt fejleszteni kívánja az összeköttetést az Egyesült Királyság és Írország, valamint a szárazföldi Európa között. Emellett megbeszélések tárgyát képezik az offshore hálózat kialakításával kapcsolatban arra vonatkozó különböző lehetőségek, hogyan integrálható az offshore szélparkokban termelt villamos energia. Az Északi-tengeri Hálózat projekt 16 készülő összeköttetési projektet azonosított, amelyek közül néhány potenciálisan egy északi-tengeri hálózat irányába mutat (46).

A transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendelet (47) I. mellékletében meghatározott, az energetikai infrastruktúra részét képező kiemelt folyosók és területek közé tartozik kiemelt villamosenergia-folyosóként az északi-tengeri országok tengeri szélerőmű-hálózata, illetve kiemelt gázfolyosóként a balti energiapiacok összekapcsolási terve. A transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendeletben szereplő, a tengeri energetikai infrastruktúra szempontjából leglényegesebb kiemelt tematikus területek közé tartozik a szélenergia-többlet befogadása az Északi- és Balti-tengeren, illetve ezek környékén, valamint a határon átnyúló szén-dioxid-hálózat.

Végezetül meg kell jegyezni, hogy az energetikai infrastruktúra bontása is egyre relevánsabb. Az Északi-tengeren ez az 1990-es évek óta tart, mivel a rendszerek elérik a gazdaságos élettartamuk végét.

8.2.   Natura 2000 a tengeri környezetben

2014 decemberéig több mint 3 000 tengeri Natura 2000 terület jött létre hozzávetőlegesen több mint 300 000 km2-en. Ez valamivel több, mint az európai tengerek 5 %-a. A lefedettség mértéke a parttól való távolságtól függ, és a többség a parthoz közel helyezkedik el. Például a tengeri Natura 2000 területek az európai tengerek 33 %-át fedik le 0–1 tengeri mérföld távolságban a parttól, de csak 2 %-át a parttól mért 12 tengeri mérföld és a kizárólagos gazdasági övezetek határa közötti területeken. Az elmúlt néhány évben jelentős előrelépés történt a Natura 2000 területek kijelölése terén, és a tagállamok további erőfeszítéseket tesznek ebben az ügyben. Ugyanakkor az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikke szerinti, a 2007–2012 közötti időszakra vonatkozó vizsgálat arról tanúskodik, hogy a tengeri élőhelyeknek csak 9 %-a, illetve a tengeri fajoknak csak 7 %-a van kedvező helyzetben, míg a tengeri fajok 64 %-ának és a tengeri élőhelyek 25 %-ának helyzete ismeretlenként lett értékelve (48).

Az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv általános követelményeit, beleértve a Natura 2000 hálózat létrehozását és kezelését, a dokumentum 2. szakasza ismerteti. Ez a szakasz kiemeli és részletesebben kifejti az elsősorban a tengeri energetikai infrastruktúrával foglalkozó új tervek és projektek tervezése vagy végrehajtása tekintetében lényeges szempontokat, beleértve a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelvre vonatkozó hivatkozásokat.

8.2.1.   A tengeri környezet, élőhelyek és fajok védelme

Az élőhelyvédelmi irányelv I. melléklete körülbelül 230 olyan élőhelyet sorol fel, amelyek vonatkozásában a kedvező védettségi helyzet érdekében védett területek kijelölésére és egyéb intézkedésekre van szükség. Az alábbi tíz ilyen élőhely a jelentéstétel alkalmazásában „tengeri” élőhelyként kezelendő:

| — | 1110 Állandóan sekély tengervízzel fedett homokpadok, |
| --- | --- |

—

1110 Állandóan sekély tengervízzel fedett homokpadok,

| — | 1120 Neptunhínár-állományok, |
| --- | --- |

—

1120 Neptunhínár-állományok,

| — | 1130 Folyók tölcsértorkolatai, |
| --- | --- |

—

1130 Folyók tölcsértorkolatai,

| — | 1140 A tengerből apálykor kiemelkedő iszap- és homokturzások, |
| --- | --- |

—

1140 A tengerből apálykor kiemelkedő iszap- és homokturzások,

| — | 1150 Parti lagúnák, |
| --- | --- |

—

1150 Parti lagúnák,

| — | 1160 Nagy, sekély árapálycsatornák és -öblök, |
| --- | --- |

—

1160 Nagy, sekély árapálycsatornák és -öblök,

| — | 1170 Zátonyok, |
| --- | --- |

—

1170 Zátonyok,

| — | 1180 Gázok feltörése által kialakított, tenger alatti képződmények, |
| --- | --- |

—

1180 Gázok feltörése által kialakított, tenger alatti képződmények,

| — | 1650 Boreális balti keskeny öblök, |
| --- | --- |

—

1650 Boreális balti keskeny öblök,

| — | 8330 Elárasztott vagy részben elárasztott tengeri barlangok. |
| --- | --- |

—

8330 Elárasztott vagy részben elárasztott tengeri barlangok.

Ezek közül néhány élőhely a part mentén található, mások a sekély és a mélyebb vizekben is jelen vannak (49). A tengeri energetikai infrastruktúra az élőhelytípusok közül valószínűleg legkevésbé az elárasztott vagy részben elárasztott tengeri barlangok esetében vezet konfliktushoz, de a többi élőhely esetében lehetséges átfedések lehetnek, és ezek az élőhelyek érzékenyeken reagálhatnak a tengeri energetikai infrastruktúra kiépítésével, karbantartásával és bontásával kapcsolatos tevékenységekre.

Az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv emellett védelmi intézkedéseket ír elő bizonyos tengeri fajok esetében, amelyek többsége gyakran változtatja helyzetét. Az élőhelyvédelmi irányelv esetében ezek a II. vagy IV. mellékletben felsorolt cetfélék, fókák, hüllők, halak, gerinctelenek és növények. A madárvédelmi irányelv általános védelmi rendszert hozott létre valamennyi, az Európai Unióban természetes módon előforduló, vadon élő madárfaj vonatkozásában, beleértve a tengeri madarakat.

A fejlesztőknek és tervezőknek meg kell vizsgálniuk az ilyen tengeri élőhelyek és fajok veszélyeztetettségét és a tengeri energetikai infrastruktúra által az ezekre a tengeri élőhelyekre és fajokra gyakorolt lehetséges hatásokat a Natura 2000 területek határain kívül és belül.

Ha egy tevékenység a 6. cikk (3) bekezdése értelemben nem tekintendő tervnek vagy projektnek, a tagállamoknak mindazonáltal biztosítaniuk kell, hogy a 6. cikk (2) bekezdésének megfelelően nem romlik az olyan fajok és élőhelyek állapota, amelyek érdekében sor került egy adott terület kijelölésére. Ha a tevékenységek közvetlenül kapcsolódnak a területhez vagy szükségesek a terület kezeléséhez (a 6. cikk (3) bekezdésének megfelelően), elképzelhető, hogy a megfelelő vizsgálatra sincs szükség.

Az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikke előírja a tagállamok számára a IV. mellékletben szereplő közösségi jelentőségű fajok védelmét, illetve a madárvédelmi irányelv 5. cikke előírja valamennyi vadon élő madárfaj védelmét az Európai Unióban található természetes élőhelyükön.

A tengervédelmi stratégiáról szóló uniós keretirányelv elfogadására 2008 júniusában került sor. Ez az irányelv olyan keretet teremt, amelyen belül 2020-ra a tagállamoknak meg kell hozniuk a szükséges intézkedéseket az uniós tengeri vizek jó környezeti állapotának biztosítására vagy fenntartására (1. cikk (1) bekezdés). Fő célja, hogy megvédje és megőrizze az európai óceánokat és tengereket, megelőzze az állapotuk romlását vagy – ahol megvalósítható – helyreállítsa őket a hátrányosan érintett területeken, valamint megakadályozza és csökkentse a tengeri környezetre gyakorolt hatásokat (1. cikk (2) bekezdés a) és b) pont). Az I. melléklet a jó környezeti állapot meghatározására szolgáló 11 minőségi mutatót tartalmaz, és ezek közül számos mutatót befolyásolhat a tengeri energetikai infrastruktúra telepítése, karbantartása és bontása. Ide tartozik az 1. mutató (biológiai sokféleség), a 6. mutató (a tengerfenék integritása), a 11. mutató (az energiának – többek között a víz alatti zajnak – a tengeri környezetbe jutása), a 7. mutató (hidrográfiai feltételek), a 8. mutató (szennyező anyagok) és a 10. mutató (tengeri hulladék).

A jó környezeti állapot vizsgálata, meghatározása és nyomon követése során az élőhelyek két tág kategóriáját kell figyelembe venni: a legjellemzőbb élőhelyeket és a különleges élőhelyeket. Ez utóbbi kifejezés különösen az uniós jogszabályokban (például az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelvben) vagy a nemzetközi egyezményekben elismert vagy azonosított olyan élőhelyekre utal, amelyek különleges érdeklődésre tartanak számot tudományos vagy biodiverzitási szempontból. A 4. táblázat ismerteti az élőhelyvédelmi irányelvben szereplő tengeri élőhelyekkel való átfedést. A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv nem egyes fajokra összpontosít, hanem inkább a tengeri biológiai sokféleség valamennyi elemére. A madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelv által lefedett fajok ezért a jó környezeti állapot értékelésének részeként a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv hatálya alá is tartoznak.

4. táblázat

A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelvben és az élőhelyvédelmi irányelvben szereplő tengeri élőhelytípusok közötti lehetséges átfedések (50)

| A tengerfenék legjellemzőbb élőhelytípusai a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv szerint | AZ ÉLŐHELYVÉDELMI IRÁNYELV 1. MELLÉKLETÉBEN SZEREPLŐ, A 17. CIKK SZERINTI JELENTÉSTÉTEL SZEMPONTJÁBÓL „TENGERI” ÉLŐHELYTÍPUSOK |
| --- | --- |
| 1110
  Állandóan sekély tengervízzel fedett homokpadok | 1120
  Neptunhínár-állományok | 1130
  Folyók tölcsértorkolatai | 1140
  A tengerből apálykor kiemelkedő iszap- és homokturzások | 1150
  Parti lagúnák | 1160
  Nagy, sekély árapálycsatornák és -öblök | 1170
  Zátonyok | 1180
  Gázok feltörése által kialakított, tenger alatti képződmények | 1650
  Boreális balti keskeny öblök | 8330
  Elárasztott vagy részben elárasztott tengeri barlangok |
| Litorális kőzet és biogén zátony | | | | | | | | Ezek a struktúrák a legjellemzőbb élőhelytípusok közül számos élőhelytípusnál előfordulhatnak. | | |
| Litorális üledék | | | | | | | | | |
| Sekély szublitorális kőzet és biogén zátony | | | | | | | | | |
| Sekély szublitorális durva üledék | | | | | | | | | |
| Sekély szublitorális homok | | | | | | | | | |
| Sekély szublitorális agyag | | | | | | | | | |
| Sekély szublitorális vegyes üledék | | | | | | | | | |
| Talapzati szublitorális kőzet és biogén zátony | | | | | | | | | |
| Talapzati szublitorális durva üledék | | | | | | | | | |
| Talapzati szublitorális homok | | | | | | | | | |
| Talapzati szublitorális agyag | | | | | | | | | |
| Talapzati szublitorális vegyes üledék | | | | | | | | | |
| Felső árnyékzóna kőzet és biogén zátony | | | | | | | | | |
| Felső árnyékzóna üledék | | | | | | | | | |
| Alsó árnyékzóna kőzet és biogén zátony | | | | | | | | | |
| Alsó árnyékzóna üledék | | | | | | | | | |
| Abisszális kőzet és biogén zátony | | | | | | | | | |
| Abisszális üledék | | | | | | | | | |
| A folyók tölcsértorkolatai (1130) jellemzően a víz-keretirányelv szerinti átmeneti víznek minősülnek, ezért túlnyomórészt kívül eshetnek a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv hatályán. A parti lagúnák (1150) akkor lényegesek a tengeri környezettel kapcsolatos jelentéstétel szempontjából, ha állandó kapcsolatban állnak a tengerrel. A parti élőhelyek – például az Atlanti-partvidéki sós rétek (1330) és a tengerparti zsinegfű gyepek (Spartinion maritimae) (1320) – az élőhelyvédelmi irányelv szerint a szárazfölddel kapcsolatos jelentéstétel hatálya alá tartoznak, de a víz-keretirányelv szerinti „parti vizekben” is előfordulhatnak, ezért a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv hatálya alá tartoznak. |

A tengerfenék legjellemzőbb élőhelytípusai a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv szerint

AZ ÉLŐHELYVÉDELMI IRÁNYELV 1. MELLÉKLETÉBEN SZEREPLŐ, A 17. CIKK SZERINTI JELENTÉSTÉTEL SZEMPONTJÁBÓL „TENGERI” ÉLŐHELYTÍPUSOK

1110

Állandóan sekély tengervízzel fedett homokpadok

1120

Neptunhínár-állományok

1130

Folyók tölcsértorkolatai

1140

A tengerből apálykor kiemelkedő iszap- és homokturzások

1150

Parti lagúnák

1160

Nagy, sekély árapálycsatornák és -öblök

1170

Zátonyok

1180

Gázok feltörése által kialakított, tenger alatti képződmények

1650

Boreális balti keskeny öblök

8330

Elárasztott vagy részben elárasztott tengeri barlangok

Litorális kőzet és biogén zátony

Ezek a struktúrák a legjellemzőbb élőhelytípusok közül számos élőhelytípusnál előfordulhatnak.

Litorális üledék

Sekély szublitorális kőzet és biogén zátony

Sekély szublitorális durva üledék

Sekély szublitorális homok

Sekély szublitorális agyag

Sekély szublitorális vegyes üledék

Talapzati szublitorális kőzet és biogén zátony

Talapzati szublitorális durva üledék

Talapzati szublitorális homok

Talapzati szublitorális agyag

Talapzati szublitorális vegyes üledék

Felső árnyékzóna kőzet és biogén zátony

Felső árnyékzóna üledék

Alsó árnyékzóna kőzet és biogén zátony

Alsó árnyékzóna üledék

Abisszális kőzet és biogén zátony

Abisszális üledék

A folyók tölcsértorkolatai (1130) jellemzően a víz-keretirányelv szerinti átmeneti víznek minősülnek, ezért túlnyomórészt kívül eshetnek a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv hatályán. A parti lagúnák (1150) akkor lényegesek a tengeri környezettel kapcsolatos jelentéstétel szempontjából, ha állandó kapcsolatban állnak a tengerrel. A parti élőhelyek – például az Atlanti-partvidéki sós rétek (1330) és a tengerparti zsinegfű gyepek (Spartinion maritimae) (1320) – az élőhelyvédelmi irányelv szerint a szárazfölddel kapcsolatos jelentéstétel hatálya alá tartoznak, de a víz-keretirányelv szerinti „parti vizekben” is előfordulhatnak, ezért a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv hatálya alá tartoznak.

8.2.2.   Támogató intézkedések és hasznos információforrások

Az Európai Unió és a tagállamai, valamint egyéb európai országok számos releváns nemzetközi egyezmény és megállapodás szerződő felei. Ezek az egyezmények és megállapodások segítettek a biológiai sokféleséggel foglalkozó szakpolitika és jogszabályok jogi keretének alakításában az Európai Unióban, illetve az Unió és a többi ország közötti kapcsolat jellegének meghatározásában is. A természetvédelemmel és a biológiai sokféleség megőrzésével kapcsolatos európai és nemzeti jogi kereteknek maradéktalanul figyelembe kell venniük az ilyen egyezmények és megállapodások keretében tett kötelezettségvállalásokat. Az alábbiakban ismertetésre kerülnek az európai biológiai sokféleség megőrzése szempontjából a tengeri energetikai infrastruktúra vonatkozásában leglényegesebb egyezmények és megállapodások.

Az Atlanti-óceán északkeleti körzete tengeri környezetének védelméről szóló egyezmény (OSPAR-egyezmény) az európai nyugati partokon és vízgyűjtő területeken érintett 15 kormány számára biztosít mechanizmust ahhoz, hogy az Európai Unióval együttműködve megvédjék az Atlanti-óceán északkeleti körzetének tengeri környezetét. Az OSPAR-bizottságnak a biológiai sokféleséggel és az ökoszisztémával foglalkozó stratégiája szerint a kábelek és csővezetékek lefektetése, karbantartása és bontása az olyan emberi tevékenységek közé tartozik, amelyek károsan hathatnak a tengeri környezetre. Az OSPAR-bizottság közös vizsgálati és nyomonkövetési programja a tengeri olaj- és földgázipar kiterjedését, inputját és hatásait vizsgáló értékelés részeként megvizsgálta a csővezetékek lehetséges hatásait (OSPAR, 2009a), az OSPAR biológiai sokféleséggel foglalkozó bizottsága pedig megvizsgálta a tenger alatti kábelek környezeti hatásait (OSPAR, 2009). Az OSPAR-bizottság emellett kidolgozta a kábelek lefektetésének és üzemeltetésének bevált környezetvédelmi gyakorlatairól szóló iránymutatót, kitérve többek között a lehetséges hatáscsökkentő intézkedések hatályára (OSPAR, 2012). Az OSPAR-egyezményhez hasonló rendeltetésű Bonni Egyezmény (51) szintén az olajkiömlések és egyéb veszélyes anyagok által a tengeri környezetben kifejtett hatások kezelésére szolgáló integrált megközelítésen dolgozik.

A Balti-tenger térsége tengeri környezetének védelméről szóló egyezmény (HELCOM, „Helsinki Egyezmény”) a Balti-tenger medencéjére, illetve a Balti-tenger vízgyűjtő területén található szárazföldi vizekre terjed ki. Az egyezmény szerződő felei a Balti-tengerrel határos államok és az Európai Unió. A HELCOM-egyezmény keretében kidolgozott és a valamennyi part menti ország és az Európai Unió által elfogadott balti-tengeri cselekvési terv (2007) értelmében a szerződő felek alkalmazni fogják az offshore létesítmények – beleértve a tenger alatti kábeleket és csővezetékeket – által okozott, környezetvédelmi szempontból jelentős káros hatások megelőzésére, csökkentésére és a lehető legnagyobb mértékű ellensúlyozására szolgáló eljárásokat.

A Földközi-tenger tengeri környezetének és partvidékének szennyezés elleni védelméről szóló egyezmény („Barcelonai Egyezmény”) szerződő felei vállalták, hogy „megelőzik és csökkentik a Földközi-tenger szennyezését, küzdenek a szennyezés ellen, valamint megvédik a térség tengeri környezetét és megőrzik értékeit” (4. cikk (1) bekezdés). A tengeri energetikai infrastruktúra vonatkozásában különösen fontos kötelezettségek a kontinentális talapzat és tengerfenék, illetve az ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezésekkel kapcsolatosak (az EU által ratifikált „Jegyzőkönyv a Földközi-tengernek a kontinentális talapzat és tengerfenék, illetve az ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezése elleni védelméről”), és a szennyezéssel kapcsolatos vészhelyzetekkel és a nyomon követéssel foglalkoznak.

Az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló egyezmény (Espooi Egyezmény) támogatja a nemzetközi együttműködést és a nyilvánosság részvételét, ha a tervezett tevékenység környezeti hatása várhatóan átnyúlik a határon. A nagy átmérőjű olaj- és gázvezetékek szerepelnek az olyan tevékenységek listáján, amelyek valószínűleg jelentős káros, határon átnyúló hatást fejtenek ki, és amelyeknek az egyezményben meghatározott környezeti hatásvizsgálat tárgyát kell képezniük.

A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény („Bonni Egyezmény”) célja a vándorló fajok védelme a természetes elterjedési területükön. Számos, az egyezmény értelmében aláírt megállapodás lényeges a vándorló állatok és a tengeri energetikai infrastruktúra közötti konfliktusok kezelése szempontjából.

A Balti-tengerben, az Atlanti-óceán északkeleti körzetében, az Ír-tengerben és az Északi-tengerben élő kis cetfélék védelméről szóló megállapodás (ASCOBANS) célja a járulékos fogások, az élőhelyek elvesztése, a tengeri szennyezés és az akusztikus zavarás negatív hatásainak csökkentésére irányuló intézkedések koordinálása a tíz fél területén. 2009-ben elfogadásra került a megújulóenergia-termelés offshore építési tevékenységei során a víz alatti zajnak a tengeri emlősökre gyakorolt káros hatásairól szóló, illetve 2006-ban a hang, a vízi járművek és egyéb zavaró tényezők kis cetfélékre gyakorolt káros hatásairól szóló állásfoglalás. Mindkét állásfoglalás lényeges a tengeri energetikai infrastruktúra lehetséges hatásainak vizsgálata szempontjából.

A Fekete-tengerben, a Földközi-tengerben és a környező atlanti vizekben élő cetfélék védelméről szóló megállapodás (ACCOBAMS) a földközi-tengeri és a fekete-tengeri biológiai sokféleség védelmére irányuló együttműködési keret. Fő célja az említett tengerekben élő cetféléket fenyegető veszélyek csökkentése és az ilyen cetfélékre vonatkozó ismeretek bővítése. A megállapodás részét képezik az emberi eredetű zajok vizsgálatáról és hatásvizsgálatáról szóló állásfoglalások, ami lényeges az élőhelyvédelmi irányelv által védett cetfélék és a tengeri energetikai infrastruktúra közötti konfliktusok kezelésében. Emellett megjelent a víz alatti zajok csökkentésére irányuló intézkedésekről szóló útmutató (ACCOBAMS-MOP5, 2013).

8.3.   Lehetséges hatások és hatáscsökkentési megközelítések

Az energetikai infrastruktúrának a tengeri biológiai sokféleségre gyakorolt környezeti hatásai a biológiai, fizikai és vegyi terhelésből származhatnak, miközben a pontos hatások számos tényezőtől függnek. Ilyen tényező például, hogy az infrastruktúra a telepítés, az üzemeltetés vagy a bontás fázisában van-e, mikorra időzítik, illetve milyen gyakorisággal végzik a munkálatokat, mekkora az infrastruktúra kiterjedése, és hol található. A védett élőhelyekre és fajokra gyakorolt terhelések lehetnek közvetettek vagy közvetlenek, a hatások pedig akutak vagy krónikusak. A Natura 2000 élőhelyekre és fajokra gyakorolt lehetséges hatásokat az 5. táblázat foglalja össze. A hatások és a lehetséges hatáscsökkentő intézkedések leírása az alábbiakban olvasható. A projekteket eseti alapon kell megvizsgálni annak meghatározásához, hogy az intézkedések elégségesek-e a Natura 2000-hez kapcsolódó érdekek védelmére.

Ugyanakkor a tengeri energetikai infrastruktúrával foglalkozó tervek és projektek vonatkozásában a megfelelő vizsgálat megfelelőségét esetlegesen befolyásoló korlátozások közé tartoznak az alábbiak:

| — | az adatok elérhetősége, az adatokhoz való hozzáférés és a releváns adatok gyűjtésére való képesség, |
| --- | --- |

—

az adatok elérhetősége, az adatokhoz való hozzáférés és a releváns adatok gyűjtésére való képesség,

| — | tudományos ismeretek – az ökológiai folyamatokkal, a tengeri Natura 2000 élőhelyeknek és fajoknak bizonyos terhelésekkel szembeni érzékenységével és a lehetséges kumulatív hatásokkal kapcsolatban, |
| --- | --- |

—

tudományos ismeretek – az ökológiai folyamatokkal, a tengeri Natura 2000 élőhelyeknek és fajoknak bizonyos terhelésekkel szembeni érzékenységével és a lehetséges kumulatív hatásokkal kapcsolatban,

| — | hatáscsökkentő stratégiák – rövid határidő alatt kell megállapítani a hatékonyságot; ezidáig kísérleti jellegűek vagy nem megfelelően vannak kidolgozva, |
| --- | --- |

—

hatáscsökkentő stratégiák – rövid határidő alatt kell megállapítani a hatékonyságot; ezidáig kísérleti jellegűek vagy nem megfelelően vannak kidolgozva,

| — | a fejlesztés típusa – új, még fejlesztés alatt álló vagy annyiban összetett, hogy szárazföldi és tengeri alkotóelemei is lehetnek. |
| --- | --- |

—

a fejlesztés típusa – új, még fejlesztés alatt álló vagy annyiban összetett, hogy szárazföldi és tengeri alkotóelemei is lehetnek.

Emellett a tengeri megújuló energiaforrások (hullámenergia és árapály-energia) esetében a hatásvizsgálat eddig jórészt a termelőberendezésekre terjedt ki. Ezeket továbbra is olyan mértékben kell üzemeltetni, hogy kereskedelmileg életképesek lehessenek. Az erőművek és a szükséges átviteli infrastruktúra lehetséges környezeti hatásait ezért tovább kell vizsgálni. Továbbá a tengeri energetikai infrastruktúra és az egyéb tengeri tevékenységek együttes és kumulatív hatásainak mértéke és összetettsége még nem ismert teljes bizonyossággal, ezért szükség van a 4. szakaszban javasolt stratégiai tervezésre. Általában szükség van az eseti alapon történő vizsgálatra, hogy azonosítani lehessen a valószínű hatások típusát és súlyosságát az adott terület sajátos körülményei és a rendelkezésre álló adatok vonatkozásában.

5. táblázat

A Natura 2000 hálózat védett élőhelyeinek és fajainak lehetséges érzékenysége a tengeri energetikai infrastruktúra kiépítésével, karbantartásával és bontásával kapcsolatos terhelések vonatkozásában

| | FIZIKAI VESZTESÉG/KÁR | BIOLÓGIAI ZAVARÁS/KÁR/VESZTESÉG | HIDROLÓGIAI VÁLTOZÁS | VESZÉLYES ANYAGOK | ELEKTROMÁGNESES MEZŐK+ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Homokpadok | V | V | V | V | |
| Neptunhínár-állományok | V | V | V | V | |
| Folyók tölcsértorkolatai | V | V | V | V | |
| Iszap- és homokturzások | V | V | V | V | |
| Parti lagúnák | V | V | V | V | |
| Árapálycsatornák és -öblök | V | V | V | V | |
| Zátonyok | V | V | V | V | |
| Gázok feltörése által kialakított képződmények | V | V | V | V | |
| Boreális balti keskeny öblök | V | V | V | V | |
| Barlangok* | ? | ? | ? | V | |
| |
| Cetfélék | ? | V | ? | V | |
| Fókák | ? | V | ? | V | |
| Hüllők | ? | V | ? | V | |
| Halak | ? | V | V | V | V |
| Gerinctelenek | V | V | ? | V | |
| Növények | V | V | V | V | |
| Tengeri madarak | | V | | V | |
| * | a nyomvonalak kialakításának valószínűtlen helyszíne |

FIZIKAI VESZTESÉG/KÁR

BIOLÓGIAI ZAVARÁS/KÁR/VESZTESÉG

HIDROLÓGIAI VÁLTOZÁS

VESZÉLYES ANYAGOK

ELEKTROMÁGNESES MEZŐK+

Homokpadok

V

V

V

V

Neptunhínár-állományok

V

V

V

V

Folyók tölcsértorkolatai

V

V

V

V

Iszap- és homokturzások

V

V

V

V

Parti lagúnák

V

V

V

V

Árapálycsatornák és -öblök

V

V

V

V

Zátonyok

V

V

V

V

Gázok feltörése által kialakított képződmények

V

V

V

V

Boreális balti keskeny öblök

V

V

V

V

Barlangok*

?

?

?

V

Cetfélék

?

V

?

V

Fókák

?

V

?

V

Hüllők

?

V

?

V

Halak

?

V

V

V

V

Gerinctelenek

V

V

?

V

Növények

V

V

V

V

Tengeri madarak

V

V

*

a nyomvonalak kialakításának valószínűtlen helyszíne

| + | eddig kevéssé értett mechanizmusok és hatások |
| --- | --- |

+

eddig kevéssé értett mechanizmusok és hatások

| ? | ismeretlen/kevéssé értett |
| --- | --- |

?

ismeretlen/kevéssé értett

—   
  A lehetséges hatások összefoglalása

Jelentős mennyiségű információ áll rendelkezésre a tenger alatti csővezetékek lehetséges hatásaival kapcsolatban, mert széles körben és régóta használják őket az olaj és gáz tengeri környezetben való szállítására. A kábelek lefektetése szintén széles körben alkalmazott technológia, noha a lehetséges környezeti hatásokkal kapcsolatos információk nagy része a telekommunikációs ágazatból származik. Az energiaátviteli kábelek általában nehezebbek, merevebbek, és nagyobb az átmérőjük. A kábelek és csővezetékek környezeti hatásainak elkerülésére vagy csökkentésére szolgáló módszerek is vizsgálat tárgyát képezték, és ide tartoznak a Natura 2000 élőhelyek és fajok szempontjából lényeges, a hatások elkerülésére és csökkentésére irányuló stratégiák.

A legnyilvánvalóbb közvetlen hatások közé tartozik a tengerfenéki élőhelyek károsodása, zavarása vagy elvesztése a kábelek és csővezetékek lefektetése során. Ennek az az oka, hogy a nyomvonal főként puha üledékes területeken keresztül vezet, ami árkolással vagy betemetési műveletekkel jár. Az érintett terület nagyban függ az alkalmazott technikáktól és gépektől, valamint az üledék típusától, és a vezeték 10–20 méteres környezetére terjedhet ki. Az ebben a megzavart zónában található tengerfenék képes regenerálódni, de nem szükségszerűen ugyanazok a fajok lesznek megtalálhatók rajta, illetve az üledék típusa és a helyi körülmények befolyásolják a regenerálódás ütemét. A hatások a változások mértékétől és fennállásának időtartamától, valamint a terület sajátos jellemzőitől függnek. Eltérő típusú üledék is megjelenhet a területen, potenciálisan megváltoztatva annak jellegét. Az árapályszint alatti homokpadok, az árapálycsatornák és -öblök puha üledékes élőhelyei, a dagálykor vízzel borított iszap- és homokturzások, a tengeri fűágyak, a neptunhínár-állományok és a zátonyok az olyan Natura 2000 élőhelyek közé tartoznak, amelyek veszélyeztetettek az élőhelynek a kábelek és csővezetékek nyomvonalának kialakítása által okozott közvetlen károsodása vagy megváltozása szempontjából. Néhány esetben elképzelhető, hogy a kábeleket sziklás tengerfenéken kell átvezetni. Az élőhely károsodása, például a zátonyok környezetében, akkor fordulhat elő, ha árkot kell vájni a kőzetbe.

A kábelek és csővezetékek mesterséges kemény felszínei, valamint a védelmi célokból használt kődarabok és betonmatracok, amelyek védik az üzemben lévő infrastruktúrát vagy a leszerelt csővezetékeket, helyi hatást fejthetnek ki a puha üledékes élőhelyekre nem jellemző fajok megtelepedésének lehetővé tételével. Az is lehetséges, hogy idegenhonos özönfajok telepednek meg és szaporodnak az ilyen szerkezeteken. A víz zavarosságában, a tengerfenéki áramlatokban és a topográfiában bekövetkező változások is lehetséges terhelést jelentenek a tengerfenéken élő közösségek számára a kábelek és csővezetékek környezetében, az építési munkálatok során a táplálkozási szokásokban bekövetkező változások, a zavarás és az elűzés pedig hatással lehet az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv értelmében védett tengeri emlősökre és tengeri madarakra. Kevesebb információ áll rendelkezésre a kábelek körül jelen lévő elektromágneses terek hatásairól, de problémát jelenthetnek az olyan halfajok számára, mint az élőhelyvédelmi irányelv értelmében védett tok, amely közismerten képes észlelni az ilyen tereket. A hőkibocsátás is hatással lehet néhány olyan fajra, amely a környezeti hőmérséklet akár kis emelkedésére is érzékenyen reagál, de a tengerfenéki közösségekre, például a homokpadokhoz kapcsolódó közösségekre gyakorolt hatások fajtája és jelentősége nem ismert. Az ilyen hőkibocsátásoknak a kábelek tervezése során történő csökkentésével és elkerülésével a hatáscsökkentő intézkedésekről szóló szakasz foglalkozik.

A vegyi szennyezésnek a Natura 2000 élőhelyek és fajok szempontjából jelentett kockázata és az ezekre gyakorolt lehetséges hatásai is olyan tényezők, amelyeket meg kell vizsgálni. Ezek okai közé tartozhatnak a sérült csővezetékek, a szennyezett üledékek vagy veszélyes anyagok zavarása vagy a kábelek szakadása. Az infrastruktúra kiépítésében és karbantartásában részt vevő vízi járművek általi kibocsátások hatással lehetnek a vízminőségre, de nehéz ezeket elválasztani az általában a tengeri építési és karbantartási munkálatok esetében jellemző kibocsátásoktól.

—   
  A lehetséges hatáscsökkentő intézkedések összefoglalása

Az OSPAR-bizottság készített egy hasznos összefoglalót a tenger alatti kábelekkel kapcsolatos környezeti hatások minimalizálására vagy elkerülésére szolgáló lehetséges hatáscsökkentő intézkedésekről (6. táblázat) (52). Ezek közül a legfontosabbak a nyomvonal gondos megválasztása és a telepítési tevékenységek gondos időzítése, a megfelelő kábeltípusok kiválasztása, a kábelek megfelelő betemetése, illetve amennyiben védőburkolatra van szükség, inert anyagok használata. A tengerfenék zavarása, a zaj, a szennyezés, a kiszorítás, az élőhely elvesztése, az idegenhonos fajok elterjedésének kedvező folyosók és a kumulatív hatások is lényegesek a tenger alatti csővezetékek lefektetése és karbantartása szempontjából.

6. táblázat

A kábelek lefektetése és üzemeltetése következtében jelentkező, különböző emberi eredetű terhelések környezeti hatásainak elkerülésére vagy minimalizálására szolgáló, lehetséges hatáscsökkentő intézkedések (forrás: OSPAR, 2009)

| | Hatáscsökkentő intézkedések |
| --- | --- |
| Környezeti hatások | Nyomvonal kiválasztása | A kiépítés időpontja | A betemetéshez alkalmazott technika | A kábel betemetésének mélysége | A kábel típusa | Eltávolítás |
| Zavarás | x | x | x | (x) | (x) | Lásd a szöveget. |
| Zaj | (x) | (x) | (x) | | | |
| Hőkibocsátás | (x) | | | x | x | |
| Elektromágnesesség | | | | x | x | |
| Szennyezés | x | | (x) | (x) | x | x |
| Kumulatív hatások* | x | x | x | x | x | |
| x: fontos intézkedés; (x) kevésbé fontos intézkedés; * elégtelen ismeretek |

Hatáscsökkentő intézkedések

Környezeti hatások

Nyomvonal kiválasztása

A kiépítés időpontja

A betemetéshez alkalmazott technika

A kábel betemetésének mélysége

A kábel típusa

Eltávolítás

Zavarás

x

x

x

(x)

(x)

Lásd a szöveget.

Zaj

(x)

(x)

(x)

Hőkibocsátás

(x)

x

x

Elektromágnesesség

x

x

Szennyezés

x

(x)

(x)

x

x

Kumulatív hatások*

x

x

x

x

x

x: fontos intézkedés; (x) kevésbé fontos intézkedés; * elégtelen ismeretek

A következő szakaszok részletesebben ismertetik a kábelek és csővezetékek telepítésével, üzemeltetésével és bontásával kapcsolatos lehetséges hatásokat és hatáscsökkentő intézkedéseket.

8.3.1.   Telepítés

A tenger alatti kábelek és csővezetékek számos módon telepíthetők. A puha üledékes területeken ekék és vízsugárral működő berendezések használhatók önmagukban vagy együttesen a jellemzően 1–3 méter mély árkok kialakítására, illetve a kábelek és csővezetékek ezekben történő egyidejű lefektetésére. Alternatív megoldásként az árokból származó üledék ideiglenesen eltávolításra kerül a helyszínről vagy helyszíni lerakásra kerül, és ezt követően történik meg a kábel vagy csővezeték lefektetése és az előre kiásott árkok betemetése. A kábel tervezett nyomvonala mentén valószínűleg nagyobb arányban kerül sor gerinctelenek elpusztulására vízsugár használata esetén (az üledék kimosása a kábel alatt, hogy a kábel meghatározott mélységbe süllyedjen), mert nagyobb mértékű az üledék zavarása, és nagyobb a valószínűsége, hogy sok állat ki lesz téve a ragadozóknak. Ekék használata esetén a tartószerkezet nyomot hagyhat a felszínen, különösen a puha üledékkel borított területeken. Ilyen körülmények között a lehetséges hatások közé tartozik az üledék fokozott tömörítése és a tengeri fauna megbolygatása. A zavarás által érintett terület a környezet jellemzőitől és a telepítés módjától függ (53).

Néhány nem helyhez kötött faj elkerülheti a zavarás által érintett területeket, de a legtöbb helyhez között faj nem teheti ezt meg, és egyes biogén zátony élőhelyek, például a nagykékkagylóágyak és a mäerlágyak (az árapályszint alatti homokpadok két élőhelyaltípusa), valamint a tengeri fűágyak különösen veszélyeztetettek lehetnek az élőhelyek közvetlen elvesztése vagy a lebegő üledék általi kiszorítás szempontjából (például OSPAR, 2010). Akkor is sor kerülhet a zátonyokkal jellemzett élőhelyek tengerfenéken élő közösségeinek helyi károsodására, ha a kábelek nyomvonala sziklás tengerfenéken halad kőzetmarás vagy az árkok puha és kemény kőzeten át történő kivájása következtében.

A tápanyagok és veszélyes anyagok újbóli felkavarása és helyváltoztatása az árokásás során veszélyt jelent a szennyezett üledékű területeken, míg a tengerfenék jellegében bekövetkező változások a hidrodinamikai rendszer változásához vezethetnek. Ez befolyásolhatja az árapályszint alatti élőhelyek stabilitását, például a homokpadokat, illetve megváltoztathatják a kapcsolódó tengeri közösségeket. Végezetül meg kell vizsgálni a bontási tevékenységek lehetséges hatását. Csővezetékek esetében ez biocidokat és korróziógátló anyagokat tartalmazó, vizsgálati célokat szolgáló víz szivattyúzásával jár. Meg kell határozni a vizsgálati célokat szolgáló víz összetételét és eloszlását, de a kivezetési pontoknál megnövekedett koncentráció általában rövid ideig figyelhető meg. Nem áll rendelkezésre elegendő információ a Natura 2000 élőhelyek tengeri közösségeire és a védett fajokra gyakorolt lehetséges hatások értékeléséhez.

A TENGERFENÉKI ÉLŐHELYEKET, KÖZÖSSÉGEKET ÉS FAJOKAT ÉRINTŐ VÁLTOZÁSOK

A kábelek és csővezetékek lefektetésének azonnali hatásai a tengerfenéki élőhelyek és fajok lokalizált károsodása, elűzése és zavarása az építési munkálatokat övező sávban (Söker et al., 2000). Az árkokban található vagy az árkokhoz közeli tengerfenéki közösségekre hatással lehet a finom üledék kiömlése, eltemetése, felkavarása és leülepedése, valamint a szennyező anyagok újbóli felkavarása és az anoxikus rétegek zavarása révén a kémiai tulajdonságokban bekövetkező változások, de elképzelhető, hogy ezek a hatások csak rövid távúak, vagy olyan hosszabb távú kisebb változásokhoz vezetnek, amelyeknek nehéz értékelni a jelentőségét.

A rødsandi lagúnában (egy dániai Natura 2000 területen) a Nysted offshore szélpark vonatkozásában történt árokásással kapcsolatos hatásokat és a regenerálódást vizsgáló tanulmány jelentős eltéréseket tárt fel a sekély vízben élő Macoma közösség tekintetében közvetlenül a munkálatok elvégzése után. Az árok közelében (az árnyékolás és a betemetés együttes hatásának tulajdoníthatóan) csökkent a tengerifű-rizóma hajtási sűrűsége és biomasszája is, de két éven belül visszaálltak az építkezés előtti értékek (Birklund, 2003). A Svédország és Lengyelország között a Balti-tengeren lefektetett tenger alatti kábel menti tengerfenéki makrofauna is egy év után helyreállt, és nem történtek olyan jelentős változások az összetételben, mennyiségben vagy a biomasszában, amelyek egyértelműen a kábelek lefektetésére vezethetők vissza (Andrulewicz et al., 2003).

Ezek a tanulmányok azt sugallják, hogy bár jelentősek lehetnek az árapályszint alatti puha üledékes környezetben – például a sekély vizekben található homokpadokon – élő közösségekre gyakorolt hatások, ezek viszonylag rövid ideig tarthatnak, és egy talán 10 méter széles sávra korlátozódhatnak a kábel mentén (OSPAR, 2009). Elképzelhető, hogy hosszabb távú hatások figyelhetők meg a kiűzésre érzékenyen reagáló fajokból álló biogén zátonyokon, például a mäerlágyakon, valamint a gázok feltörése által kialakított tenger alatti képződményeken vagy az olyan fajok vonatkozásában, amelyek különösen hosszú életűek és lassan telepednek meg újra, ilyenek például a nagykékkagylózátonyok. A pontos hatások az adott élőhelytől és a terület jellegzetességeitől függnek.

A közvetlen károsodás mellett az építési munkálatok által kiváltott, a tengerfenéki élőhelyeket és fajokat érintő egyéb lehetséges terhelések közé tartozik a víz fokozott zavarossága, a szennyezőanyag-kibocsátás és az üledék összetételének megváltozása. A hatások a változások mértékétől és fennállásának időtartamától, valamint a terület sajátos jellemzőitől függnek. A sziklás zátonyokkal jellemzett élőhelyeken vagy a kiűzésre érzékeny élőhelyeken, például a neptunhínár-állományokon és a mäerlágyakon újra eloszló puha üledék nagyobb problémát jelent, mint az üledék szempontjából hasonló területekre való leülepedés (Zucco et al., 2006; Hall-Spencer & Moore, 2000). Eltérő típusú üledék is megjelenhet a területen, potenciálisan megváltoztatva annak jellegét. A dániai Nysted offshore szélparkban például a szabadon fekvő kábeleknek a kábelek kezdeti lefektetését követő befedésének szükségessége azt jelentette, hogy kaviccsal kellett megtölteni a jellemzően puha üledékes területen található árkot (Andrulewicz et al., 2003).

Sziklás területeken, a nagymértékben vándorló homokkal borított területeken vagy a mély vizekben, ahol a tengerfenék nem alkalmas a kábelek és csővezetékek betemetésére, az infrastruktúrát kövekkel és betonmatracokkal lehet védeni vagy stabilizálni. Akkor is valószínű, hogy ideiglenesen fokozódik a víz zavarossága a műveletek környékén, ha nem kerül sor árokásásra. A kövek lerakása során négyzetméterenként 1 tonna kő lerakására kerülhet sor 5 méter szélességben a csővezeték mindkét oldalán, ami így jelentős mennyiségű eltérő jellegű anyagot eredményezhet a területen a kábelek és csővezeték telepítése előtt meglévő üledékhez képest.

| Példák – Hatáscsökkentő intézkedések az árapályszint alatti élőhelyeken a Natura 2000 hálózat területén

  A Svédországot és Lengyelországot összekötő SwePol átviteli vezeték nyomvonala hatáscsökkentő intézkedésként részben módosult a Slupsk Bank Natura 2000 terület egyes részei miatt. A nyomvonal nagyrészt veszélyeztetett élőhelyeken át vezet, de elkerüli a csökkenő populációjú vörösalgafajoknak otthont adó Slupsk Bank kövekkel és szikladarabokkal borított területét. Ugyanez a projekt a galvánanódot igénylő monopoláris rendszer helyett bipoláris rendszert javasolva megszüntette a lehetséges klóros szennyezést (Andrulewicz et al., 2003). |
| --- |

Példák – Hatáscsökkentő intézkedések az árapályszint alatti élőhelyeken a Natura 2000 hálózat területén

A Svédországot és Lengyelországot összekötő SwePol átviteli vezeték nyomvonala hatáscsökkentő intézkedésként részben módosult a Slupsk Bank Natura 2000 terület egyes részei miatt. A nyomvonal nagyrészt veszélyeztetett élőhelyeken át vezet, de elkerüli a csökkenő populációjú vörösalgafajoknak otthont adó Slupsk Bank kövekkel és szikladarabokkal borított területét. Ugyanez a projekt a galvánanódot igénylő monopoláris rendszer helyett bipoláris rendszert javasolva megszüntette a lehetséges klóros szennyezést (Andrulewicz et al., 2003).

A DAGÁLYKOR VÍZZEL BORÍTOTT ÉLŐHELYEK ÉS FAJOK KÁROSODÁSA

Az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv értelmében védett, dagálykor vízzel borított élőhelyek és fajok zavarásnak, károsodásnak vagy megszűnésnek lehetnek kitéve a kábelek és csővezetékek lefektetése következtében. A legnagyobb valószínűséggel érintett Natura 2000 élőhelytípusok közé tartoznak a tengeri árapálycsatornák és -öblök, a boreális balti keskeny öblök, a folyók tölcsértorkolatai, a dagálykor vízzel borított iszap- és homokturzások, illetve a neptunhínár-állományok. A legveszélyeztetettebb védett fajok közé tartoznak a gázlómadarak és a szárnyas vadak.

Az infaunára gyakorolt hatások gyakran súlyosak, de rövid távúak lehetnek. Egy tanulmány például, amely egy írországi, dagálykor vízzel borított iszap- és homokturzásokkal jellemzett területen a csővezetékek telepítése során vájt árkok hatásait vizsgálta, megállapította, hogy a tengerfenéki gerinctelenek teljes állománya elpusztult, és az üledék szerkezete megváltozott közvetlenül a munkálatok befejezése után. Az érintett terület ezt követően olyan mértékben újra benépesült, hogy a hat hónappal később az üledékben gyűjtött valamennyi faj egyedeinek számában nem mutatkozott észlelhető eltérés, bár a taxonok eltértek (Lewis et al., 2002). Más tanulmányok hasonló hatásokról számoltak be, és bár a fajgazdagság helyreállhat, a teljes biomassza esetében néhány évre lehet szükség a környező zavartalan területek szintjének megfelelő regenerálódáshoz. A regeneráció a környező területeken jelen lévő fajoktól, azok életciklusától és mobilitásától, valamint az építési munkálatok időzítésétől függ.

| Példák a dagálykor vízzel borított élőhelyek védelmére szolgáló hatáscsökkentő intézkedésekre

  A dagálykor vízzel borított élőhelyeken, például a folyók tölcsértorkolataiban a szárazföldi csatlakozási területekkel és a csatlakozóállomásokkal kapcsolatos hatáscsökkentő intézkedések közé tartozik a nyomvonal megváltoztatása az érzékeny területek elkerülésére, az érintett terület nagyságának minimalizálása, az építési munkálatok gondos időzítése a zavarás elkerülése érdekében, illetve kevésbé káros kitermelési technikák használata. Ezek azok közé a hatáscsökkentő intézkedések közé tartoznak, amelyek elfogadására akkor került sor, amikor megtörtént a tengeri vezetékek lefektetése a Swale tölcsértorkolatának dagálykor vízzel borított területén, hogy a London Array offshore szélparkot bekapcsolják az átviteli hálózatba (London Array/National Grid 2007).






  — | Október 1. és március 31. között nem kerül sor munkálatokra a Swale különleges madárvédelmi területen és a ramsari területen, vagy a tenger felé eső határuk 500 méteres körzetében. |
| --- | --- |

Példák a dagálykor vízzel borított élőhelyek védelmére szolgáló hatáscsökkentő intézkedésekre

A dagálykor vízzel borított élőhelyeken, például a folyók tölcsértorkolataiban a szárazföldi csatlakozási területekkel és a csatlakozóállomásokkal kapcsolatos hatáscsökkentő intézkedések közé tartozik a nyomvonal megváltoztatása az érzékeny területek elkerülésére, az érintett terület nagyságának minimalizálása, az építési munkálatok gondos időzítése a zavarás elkerülése érdekében, illetve kevésbé káros kitermelési technikák használata. Ezek azok közé a hatáscsökkentő intézkedések közé tartoznak, amelyek elfogadására akkor került sor, amikor megtörtént a tengeri vezetékek lefektetése a Swale tölcsértorkolatának dagálykor vízzel borított területén, hogy a London Array offshore szélparkot bekapcsolják az átviteli hálózatba (London Array/National Grid 2007).

—

Október 1. és március 31. között nem kerül sor munkálatokra a Swale különleges madárvédelmi területen és a ramsari területen, vagy a tenger felé eső határuk 500 méteres körzetében.

| — | Egyáltalán nem kerül sor munkálatokra a tengerifűágyakkal jellemzett területeken vagy a főbb kagylóágyakon. Ez a kábelek lefektetésével kapcsolatos valamennyi munkálatra vonatkozik, beleértve az uszályok horgonyzóhelyeinek kijelölését is (szükség esetén). |
| --- | --- |

—

Egyáltalán nem kerül sor munkálatokra a tengerifűágyakkal jellemzett területeken vagy a főbb kagylóágyakon. Ez a kábelek lefektetésével kapcsolatos valamennyi munkálatra vonatkozik, beleértve az uszályok horgonyzóhelyeinek kijelölését is (szükség esetén).

| — | A dagálykor vízzel borított területeken lefektetett kábeleket legalább 1 méter mélységben kell betemetni, és általában ekézéssel vagy árkolással kell telepíteni őket. Ha a dagálykor vízzel borított területen árkolásra kerül sor, a kábelárok kialakítását és későbbi feltöltését úgy kell elvégezni, hogy ne változzon meg az üledék összetétele. A vízsugár használata csak kivételesen alkalmazható technika, és előzetes jóváhagyás, valamint ellenőrzés tárgyát képezi. |
| --- | --- |

—

A dagálykor vízzel borított területeken lefektetett kábeleket legalább 1 méter mélységben kell betemetni, és általában ekézéssel vagy árkolással kell telepíteni őket. Ha a dagálykor vízzel borított területen árkolásra kerül sor, a kábelárok kialakítását és későbbi feltöltését úgy kell elvégezni, hogy ne változzon meg az üledék összetétele. A vízsugár használata csak kivételesen alkalmazható technika, és előzetes jóváhagyás, valamint ellenőrzés tárgyát képezi.

| — | A dagálykor elöntött területeken és a part menti területeken végzett madártani felméréseket október és március között kell elvégezni minden olyan évben, amikor építési munkálatokra kerül sor, legalább egy éven keresztül. |
| --- | --- |

—

A dagálykor elöntött területeken és a part menti területeken végzett madártani felméréseket október és március között kell elvégezni minden olyan évben, amikor építési munkálatokra kerül sor, legalább egy éven keresztül.

| — | Nem végezhető semmilyen munkálat addig, amíg a megfelelő szabályozó szervek nem hagyják jóvá a potenciálisan veszélyes anyagok kezelésére és tárolására, a kiömlések kezelésére és a felszíni vizek elvezetésére vonatkozó intézkedéseket. |
| --- | --- |

—

Nem végezhető semmilyen munkálat addig, amíg a megfelelő szabályozó szervek nem hagyják jóvá a potenciálisan veszélyes anyagok kezelésére és tárolására, a kiömlések kezelésére és a felszíni vizek elvezetésére vonatkozó intézkedéseket.

| — | A személyzetet/alvállalkozókat tájékoztatni kell a környezetvédelmi szempontból érzékeny jellemzők helyszínéről és az ezek védelméhez szükséges munkavégzési gyakorlatokról. |
| --- | --- |

—

A személyzetet/alvállalkozókat tájékoztatni kell a környezetvédelmi szempontból érzékeny jellemzők helyszínéről és az ezek védelméhez szükséges munkavégzési gyakorlatokról.

| — | A dagálykor vízzel borított területeken a kábelek lefektetésének módszereit úgy kell kiválasztani, hogy minimálisra csökkenjen a felkavart üledék mennyisége. |
| --- | --- |

—

A dagálykor vízzel borított területeken a kábelek lefektetésének módszereit úgy kell kiválasztani, hogy minimálisra csökkenjen a felkavart üledék mennyisége.

| — | Az építési munkálatokat úgy kell elvégezni, hogy azok a legkevésbé zavarják a madarakat, például irányított fényforrásokat kell használni. |
| --- | --- |

—

Az építési munkálatokat úgy kell elvégezni, hogy azok a legkevésbé zavarják a madarakat, például irányított fényforrásokat kell használni.

A RENDKÍVÜL MOBILIS FAJOK ZAVARÁSA ÉS KISZORÍTÁSA

Ismeretes, hogy az építési munkálatokhoz kapcsolódó zaj, az emberek és gépek jelenléte, valamint a tevékenységek a dagálykor vízzel borított területeken és a tengeri területeken is befolyásolják a rendkívül mobilis fajok viselkedését, beleértve az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelv értelmében védett tengeri madarakat, gázlómadarakat, szárnyas vadakat, cetféléket, fókákat, teknősöket és halakat. Ezek fő hatása a zavarás és a kiszorítás. A lehetséges fajspecifikus hatások közé tartozik a táplálkozási lehetőségek elvesztése, az ütközések kockázata, illetve a mozgás korlátozása, ami energetikai költségekkel járhat. A bukómadarakkal kapcsolatban ismert, hogy nagyon érzékenyen reagálnak a vizuális zavarásra, és a hajóforgalom kiszorítja őket az adott területről (Mendel et al., 2008). Olyan hosszabb távú hatások is előfordulhatnak, mint a magas hangoknak hosszú ideig kitett tengeri emlősök halláskárosodása. Kritikus probléma az építkezési zajhoz viszonyított háttérzaj mértéke, mert ez befolyásolja az állatoknak a terhelés észlelésére és a reagálásra való képességét (Robinson & Lepper, 2013).

A csővezetékek és kábelek lefektetésével kapcsolatos zajok jellemzően az árkolásból, a csővezetékek telepítéséből és a kődarabok lerakásából származnak. A Moray Firth-i Beatrice offshore szélparkból tervezett 65 km hosszú tengeri vezeték esetében modellezéssel megkülönböztetésre került a telepítéssel járó zaj, és a különböző fajok esetében megtörtént a lehetséges zavarási zónák azonosítása (lásd a bekeretezett részt). Az OSPAR-bizottság értékelése szerint semmi sem utal egyértelműen arra, hogy a tenger alatti kábelek telepítésével járó víz alatti zaj magas kockázattal jár a tengeri állatvilágra (OSPAR, 2009).

| A nem helyhez kötött tengeri fajokat fenyegető kockázatok feltérképezése

  A Beatrice offshore szélparktól a Skócia észak-keleti partján lévő Moray Firth-i becsatlakozási pontig vezető, 65 km hosszú tengeri vezeték telepítésével járó zaj valószínű hatásának értékelésekor sor került a számos fajra gyakorolt lehetséges viselkedésbeli hatás modellezésére (Nedwell et al., 2012). Az eredmények arról tanúskodnak, hogy valószínűleg az árkolás gyakorolja a legnagyobb hatást a különböző tengeri fajokra, és a legnagyobb valószínű hatás a barna delfineket éri. | A fajspecifikus zajszintmérő célja a víz alatti környezetben a fajokra gyakorolt viselkedésbeli hatás lehetőségének számszerűsítése (Nedwell et al., 2007). A különböző fajok eltérő módon érzékelik a hangot. A 90 dBht feletti zajszint gyakorlatilag minden egyednél a zajforrás határozott elkerülését váltja ki. |
| --- | --- |
| | |

A nem helyhez kötött tengeri fajokat fenyegető kockázatok feltérképezése

A Beatrice offshore szélparktól a Skócia észak-keleti partján lévő Moray Firth-i becsatlakozási pontig vezető, 65 km hosszú tengeri vezeték telepítésével járó zaj valószínű hatásának értékelésekor sor került a számos fajra gyakorolt lehetséges viselkedésbeli hatás modellezésére (Nedwell et al., 2012). Az eredmények arról tanúskodnak, hogy valószínűleg az árkolás gyakorolja a legnagyobb hatást a különböző tengeri fajokra, és a legnagyobb valószínű hatás a barna delfineket éri.

Image

A fajspecifikus zajszintmérő célja a víz alatti környezetben a fajokra gyakorolt viselkedésbeli hatás lehetőségének számszerűsítése (Nedwell et al., 2007). A különböző fajok eltérő módon érzékelik a hangot. A 90 dBht feletti zajszint gyakorlatilag minden egyednél a zajforrás határozott elkerülését váltja ki.

Image

Ebben az esetben az előrejelzések szerint a zaj miatt rövid távú helyi zavarásra kerül sor a kábelek lefektetése során, ami a tengeri emlősök ideiglenes elűzéséhez vezethet a számukra alkalmas élőhelyek nagyon kis részének vonatkozásában (Arcus, 2012). Az építési munkálatok egyéb szempontjai fontosak a palackorrú delfinek és a borjúfókák tekintetében, és ennek következtében hatáscsökkentő intézkedések (például fokozatos cölöpverési műveletek és a tengeri emlősök megfigyelése) tárgyát képezik.

8.3.2.   Üzemeltetés

Az a legvalószínűbb, hogy a működő kábelek és csővezetékek negatív hatásai a szennyezéssel kapcsolatosak. A szennyezés oka lehet akut incidens, például az üzemeltetést támogató vízi járművekből történő véletlen vízbe jutás vagy a csővezetékek sérülése. Krónikus hatások merülhetnek fel a kábelek és csővezetékek meghibásodása, illetve a vegyi anyagok kimosódása következtében. Az elektromágneses terek és a kábelek körüli hőmérséklet-emelkedés valószínű hatásai kevésbé képezték tanulmányok tárgyát. Az üledék és a veszélyes anyagok újbóli felkavarását eredményező karbantartási és javítási munkák hatásai hasonlóak a telepítés során leírt hatásokhoz.

SZENNYEZÉS

A csővezetékek károsodhatnak a korrózió, a tengerfenéken végzett műveletek, valamint a horgonyokkal és a fenéken található halászeszközökkel való érintkezés következtében. A károsodás kisebb rövid távú vagy hosszú távú szivárgáshoz vagy jelentős szennyezéssel járó katasztrofális kiömlésekhez vezethet. Az európai gázvezetékekkel kapcsolatos incidensek jelentésére szolgáló adatbázis alapján az incidensek leggyakoribb oka a külső interferencia (48,4 %), ezt követi az építési hiba/anyaghiba és a korrózió, de az adatbázis nem tesz különbséget a tenger alatti és az egyéb gázvezetékek között (EGIG, 2011). A vízoszlopba esetlegesen bejutó szennyező anyagok közé tartoznak a szénhidrogének és az olyan gázok, mint például a szén-dioxid, a metán és a hidrogén-szulfid.

A szennyező anyagok további forrásai a csővezetékek sós vízben való korróziójának lassítására használt galvánanódok. Az ilyen anódok alkotóelemei (higany, réz, kadmium és ólom) az üledéken keresztül máshova is eljuthatnak, és felhalmozódhatnak néhány tengeri fajban. Az ilyen anódok korróziójának mértéke a terület sajátosságaitól, például a víz mélységétől, hőmérsékletétől és sótartalmától függ. A Natura 2000 élőhelyekre és fajokra gyakorolt hatások valószínűsége nem egyértelmű.

A szén-dioxid-leválasztás és -tárolás esetében a hőmérséklet és a nyomás határozza meg, hogy folyadék vagy gáz formájában kerül-e sor a szén-dioxid szállítására a csővezetékben. Ezt gondosan ellenőrizni kell, mert a csővezetékben való hidrátképződés fokozza a belső korróziót, és a csővezetékek eltömődéséhez vezethet, növelve a csőtörés kockázatát. A csővezeték károsodásának vagy eltörésének fő hatása a környező víz savasodása.

Az olajszennyezésnek az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelvben felsorolt tengeri fajokra és élőhelyekre, például a tengeri emlősökre, tengeri madarakra, tengerifűágyakra, valamint az iszap- és homokturzásokra gyakorolt akut és krónikus hatásai kiterjedt kutatások tárgyát képezték, és jól dokumentáltak (54). Hasonló a helyzet az incidensek fokozódásának elkerülésére és a hatás csökkentésére irányuló nyomon követés és készenléti tervezés szükségességét illetően. Emellett információk állnak rendelkezésre az egyéb szennyező anyagok, például a nehézfémek által a tengeri emlősökre gyakorolt hatásokkal és az óceánok elsavasodásának lehetséges hatásaival kapcsolatban, de nem kifejezetten a tengeri energetikai infrastruktúra vonatkozásában.

A kábelek és csővezetékek által okozott szennyezés csökkentésére irányuló fő megközelítés a kiömlések kockázatának minimalizálására irányul tervezés és rendszeres felülvizsgálat révén. A rendszeres nyomon követés riasztási rendszerként működik, a vészhelyzeti tervezés pedig olyan intézkedéseket ír elő, amelyek az incidensek előfordulása esetén csökkentik a tengeri élőhelyekre és fajokra gyakorolt hatásokat.

ELEKTROMÁGNESES TEREK ÉS AZOK HATÁSA A HALAKRA

A villamosenergia-átvitel során, beleértve a tenger alatti kábelek mentén, alacsony frekvenciájú elektromágneses terek keletkeznek. A víz és az organizmusok mágneses terekben való mozgása is elektromos tereket hozhat létre a környező területeken. A túl nagy elektromágneses terek és/vagy a háttérszinttől elkülöníthető nagyságú elektromágneses terek így hatást gyakorolhatnak az elektromágneses tereket helymeghatározásra, nagy távolságokkal járó mozgásra, kisebb mértékű tájékozódásra, táplálkozásra vagy a társak felkutatására használó tengeri organizmusokra. A hatások valószínűsége és jelentősége még nem teljesen ismert (Boehlert & Gill, 2010). A Svédország és Lengyelország közötti kétpólusú átviteli vezeték körüli mágneses terek szimulációja arra utal, hogy a kábelektől mért 20 m-t meghaladó távolságban a mágneses tér elhajlása nem haladja meg a földi mágneses térben bekövetkező természetes változásokat. A víz alatti mágneses terekkel kapcsolatban a kábelek lefektetését követően végzett helyszíni mérések arról tanúskodnak, hogy az értékek nem haladják meg a szimuláció révén előrejelzett értékeket (Andrulewicz et al., 2003).

Az elektromos tereket észlelő halfajok közé tartoznak a cápák, a ráják és a tokok, és ezek közül néhánynak megváltozik a viselkedése a kábelek által a kábelek körül esetlegesen kibocsátott elektromágneses térben. A mágneses terek esetében a vándorló európai angolnának (A. anguilla) a Balti-tengerben való nyomon követése során kiderült, hogy az angolnák ideiglenesen reagálnak, és a vándorlás során elkerülik a kábeleket, de arra nincs bizonyíték, hogy ezek állandó akadályokat jelentenének. Az elektromos terek esetében a beszámolók szerint a kispettyes macskacápa (S. canicula), a tövises rája (R. clavata) és a tüskéscápa (S. acanthias) viselkedése megváltozott, esetlegesen a homokpadi élőhelyek vonatkozásában, de a hatások egyedenként eltértek (55).

Bizonyos mértékű hatáscsökkentésre már sor kerül az ipari szabványoknak megfelelő árnyékolásban, amely a közvetlenül kibocsátott elektromos tereket korlátozza, a mágneses tereket viszont nem. A további lehetőségek közé tartozik a kábelek tervezésének módosítása, a jelenlegi áram csökkentése és a kábelek mélyebben történő lefektetése.

Az elektromágneses terek mechanizmusai és a tengeri organizmusokra kifejtett hatásai nem ismertek teljes körűen, ahogy a Föld geomágneses teréhez viszonyított erősségük jelentősége sem. A jelenlegi európai gyakorlatok közé tartozik az elektromágneses terek figyelembevétele a környezeti hatásvizsgálat és az engedélyezési eljárás során, de a lehetséges hatások nyomon követésére és vizsgálatára vonatkozó kötelezettségek eltérnek az egyes tagállamokban.

A TENGERFENÉK VÁLTOZÁSAI

A tengerfenék felszínén lefektetett kábelek és csővezetékek esetében a kemény felületek hosszú távon „zátonyhatáshoz” vezethetnek, mert különböző fajok telepednek meg rajtuk (56). Például a csővezetékek körül lerakott köveken és betonmatracokon az Északi-tenger északi részén található fejlesztési területen az előrejelzések szerint megtelepedő fajok közé tartoznak a hidroideák, a szarukorallok, a tengerirózsák, a csőférgek, a kacsakagylók, a zsákállatok és helyhez nem kötött organizmusok, például rákfélék, soksertéjűek és tüskésbőrűek (Statoil, 2012). A Nysted és a Horns Rev offshore szélparkban a szélerőművek alapja körüli megtelepedés növelte a biomasszát és az élőhely heterogenitását. A homokos üledékkel jellemzett területeken a kemény felületek megjelenése jelentős változást okozott a tengerfenéken. Emellett elképzelhető, hogy idegenhonos özönfajok terjednek el az ilyen szerkezeteken való megtelepedéssel, különösen akkor, ha a hőmérséklet megváltozik. A hőmérséklet kis mértékben nőhet az átviteli kábelek néhány centiméteres körzetében attól függően, milyen mélyen került lefektetésre a kábel, milyen típusú a kábel, illetve milyen a környező üledék. Egyenlő arányú átvitel esetében a nagyfeszültségű egyenáramú kábelekkel összehasonlítva ez a hőmérséklet-növekedés jelentősebb a váltakozó áramú kábelek esetében. A hőkibocsátás megváltoztathatja az üledékre jellemző fizikai és kémiai feltételeket, és növelheti a baktériumok aktivitását, ami másodlagos hatást gyakorolhat a tengerfenék állat- és növényvilágára (Meissner & Sordyl, 2006).A bizonyítékok szerint néhány faj akár a környezeti hőmérsékletben bekövetkező kis változásokra is érzékeny, de a tengerfenéki közösségekre, például a homokpadokhoz kapcsolódó közösségekre gyakorolt hatások fajtája és jelentősége nem ismert.

8.3.3.   Bontás

Különböző nemzetközi kötelezettségek vonatkoznak a tengeri létesítmények bontására – például az OSPAR-bizottság által elfogadott kötelezettségek (98/3. számú határozat) –, de ezek nem vonatkoznak a kábelekre és csővezetékekre. A kábelek és csővezetékek bontásának a tengeri élőhelyekre és fajokra gyakorolt lehetséges hatásai hasonlóak a telepítés esetében ismertetett hatásokhoz, és hasonló hatáscsökkentő intézkedések alkalmazhatók. Csővezetékek esetében a csővezetékek tisztítása az első lépés. Ezt követi a tengerfenékről való eltávolítás vagy a helyszíni feldarabolás és a helyszínen hagyás megfelelő védelem, majd ellenőrzés mellett. A betemetett kábelek esetében az eltávolítást megelőzően szükség lehet az ekézéssel vagy vízsugárral történő feltárásra, ami zavaróan hat az üledékre és a tengerfenéki közösségekre. Lehetséges, hogy az infrastruktúra egyéb kapcsolódó elemeit, például a betonmatracokat az állapotuktól függően markolóval kell eltávolítani.

A csővezetékek eltávolítására használt technikák – például a visszafelé történő felcsévélés, a feldarabolás, a kiemelés, illetve a felszíni vagy ellenőrzött mélységben történő vontatás – közvetlenül károsíthatják a tengerfenéken található élőhelyeket, megzavarhatják vagy elűzhetik a nem helyhez kötött fajokat, illetve ronthatják a víz minőségét, ha bizonyos anyagok a vízi járművek forgalma és a műveletek következtében a tengerbe jutnak. A tengerfenék fizikai zavarása, a víz fokozott zavarossága, a tengerfenékről való lehetséges kiszorítás és a regeneráció aránya valószínűleg hasonló a telepítés esetében leírtakhoz, és ugyanazokra az élőhelyekre és fajokra gyakorol hatást a csővezeték mindkét oldalán. Elképzelhető, hogy a régebbi vagy széttöredezett betonmatracokat hagyományos markolóval kell eltávolítani. Ha a használaton kívül helyezett csővezetékek egyes szakaszainak védelmére kődarabokat kell elhelyezni a tengerfenéken, ezek az elsődlegesen puha üledékkel jellemzett területeken kemény, megtelepedésre alkalmas felületet jelentenek, ami megváltoztatja az ezeken a területeken élő tengeri közösségeket.

Általában már a projekt indulásakor rendelkezni kell bontási tervekkel eseti elbírálás alapján, mert ezek a csővezeték típusától, átmérőjétől, hosszától, integritásától és állapotától függően eltérőek. A lehetőségek közé tartozik a csővezetékek helyszínen történő hagyása, a helyszíni újrafelhasználás, a más helyszínen történő újrafelhasználás, illetve az eltávolítás és a szárazföldi ártalmatlanítás. A Jütlandtól nyugatra található Danish Fielden például a bontási lehetőségek vizsgálata szerint ezek közül az első és az utolsó használatát érdemes megfontolni. Abban az esetben, ha a csővezetékek a tengerfenéken maradnak, valószínűleg szükség van a hosszú távú ellenőrzésre a többi tengerhasználó stabilitása és biztonsága érdekében, mert évtizedekbe telhet, amíg romlik a csővezetékek állapota (HSE, 1997).

8.3.4.   Kumulatív hatások

A tengeri energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektek megvalósítására nem elszigetelten kerül sor. Ezek a projektek az olajjal és a földgázzal, a szén-dioxid-leválasztással és -tárolással, a tengeri szélenergiával és a tengeri megújuló energiával foglalkozó programok részei, és egyéb tervek és projektek végrehajtási helyszínéhez közel történhet a végrehajtásuk. Az ilyen, akár múltbeli, jelenlegi vagy jövőben tervezett tevékenységek együttes hatása kumulatív környezeti hatást gyakorolhat a Natura 2000 élőhelyekre és fajokra. A nagymértékben mobilis fajok, például a tengeri emlősök, a halak és a tengeri madarak különösen veszélyeztetettek lehetnek, mert a különféle helyszíneken, köztük az egymástól nagy távolságban lévő területeken végzett tevékenységek hatással lehetnek rájuk.

Kumulatív hatások jelentkezhetnek egy-egy projekt esetében például az egy adott helyet érintő infrastruktúra sűrűsége vagy a tevékenységek száma miatt (kábelek, csővezetékek, platformok, karbantartó vízi járművek forgalma). Kumulatív hatások akkor is jelentkezhetnek, ha egyéb programok működnek a környéken. A Beatrice offshore szélpark esetében az Északi-tenger északi részén nem minősült jelentősnek a kábelek lefektetéséből eredő várható zaj és a lebegő szilárd anyagok mennyiségének növekedése az átviteli vezetékkel kapcsolatos munkálatok környékén. Azonban más helyi tevékenységekkel és egy másik közeli tengeri megújulóenergia-program hatásaival együtt az építési munkálatok egyidejűleg fennálló zaja potenciálisan kumulatív hatást gyakorolhat a heringre, az európai angolnára, a lazacra és a tengeri pisztrángra. Másrészt a két fejlesztés egyidejű vizsgálata nem tartotta valószínűnek az üledék mozgására gyakorolt további hatásokat (Arcus, 2012).

A környezeti hatásvizsgálatok és a stratégiai környezeti vizsgálatok részeként el kell végezni a kumulatív hatások vizsgálatát, amelyet jogszabályok írnak elő a terveknek és projekteknek az élőhelyvédelmi irányelv értelmében végzett megfelelő vizsgálata során. A kulcsfontosságú elemek közé tartozik a lehetséges hatások vizsgálata, a hatáscsökkentő és nyomonkövetési intézkedésekre vonatkozó javaslattétel, valamint a bizonytalan területekre vonatkozó jelentéstétel. A kumulatív hatások értékelésére vonatkozóan létezik általános és ágazatspecifikus útmutató is (például RenewableUK, 2013), és a 7.3. szakasz további részletekkel szolgál ezzel kapcsolatban.

8.3.5.   Lehetséges hatáscsökkentő intézkedések

A hatáscsökkentéssel kapcsolatos megközelítésre vonatkozó útmutatás az 5. szakaszban található. A tengeri energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektek által a Natura 2000 élőhelyekre és fajokra gyakorolt lehetséges hatások csökkentésére vonatkozó legfontosabb lehetőségek az alábbiakban kerülnek felsorolásra.

| Lehetséges hatáscsökkentő intézkedések az energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektek különböző szakaszaiban


  Értékelés







  — | A jelentés tartalmának meghatározása, előzetes vizsgálat és kezdeti értékelés a telepítési, üzemeltetési és bontási szakasszal összefüggésben a Natura 2000 élőhelyeket és fajokat érintő lehetséges terhelések és hatások azonosítása érdekében. E folyamat részeként javaslattétel hatáscsökkentő intézkedésekre. |
| --- | --- |

Lehetséges hatáscsökkentő intézkedések az energetikai infrastruktúrával foglalkozó projektek különböző szakaszaiban

Értékelés

—

A jelentés tartalmának meghatározása, előzetes vizsgálat és kezdeti értékelés a telepítési, üzemeltetési és bontási szakasszal összefüggésben a Natura 2000 élőhelyeket és fajokat érintő lehetséges terhelések és hatások azonosítása érdekében. E folyamat részeként javaslattétel hatáscsökkentő intézkedésekre.

A nyomvonal kialakítása/elhelyezés

| — | A kábelek és csővezetékek nyomvonalának oly módon történő kialakítása, hogy az elkerülje a Natura 2000 élőhelyeket, és elkerülhető legyen az uniós védelem alatt álló fajokra gyakorolt hatás, például a neptunhínár-állományok, a fókatelepek, valamint a gázlómadarak és a szárnyas vadak dagálykor vízzel borított táplálkozóhelyeinek elkerülése. |
| --- | --- |

—

A kábelek és csővezetékek nyomvonalának oly módon történő kialakítása, hogy az elkerülje a Natura 2000 élőhelyeket, és elkerülhető legyen az uniós védelem alatt álló fajokra gyakorolt hatás, például a neptunhínár-állományok, a fókatelepek, valamint a gázlómadarak és a szárnyas vadak dagálykor vízzel borított táplálkozóhelyeinek elkerülése.

| — | Alállomások/konverterállomások építésének mellőzése Natura 2000 területeken. |
| --- | --- |

—

Alállomások/konverterállomások építésének mellőzése Natura 2000 területeken.

| — | A nyomvonal olyan területeken történő kialakítása, ahol nem áll fenn a veszélyes anyagok vagy a szennyezett üledék felkavarásának kockázata. |
| --- | --- |

—

A nyomvonal olyan területeken történő kialakítása, ahol nem áll fenn a veszélyes anyagok vagy a szennyezett üledék felkavarásának kockázata.

Lábnyom

| — | A zavarás által érintett zóna csökkentése az árkolási folyosók minimalizálásával, például figyelembe véve az infrastruktúra típusát, méretét, az árkok közötti távolságokat, a kábelek kötegelését és a párhuzamos nyomvonalakat. |
| --- | --- |

—

A zavarás által érintett zóna csökkentése az árkolási folyosók minimalizálásával, például figyelembe véve az infrastruktúra típusát, méretét, az árkok közötti távolságokat, a kábelek kötegelését és a párhuzamos nyomvonalakat.

| — | A termelőberendezések, a konverterállomások, az alállomások és a szárazföldi hálózati csatlakozópontok közötti kábelek számának minimalizálása. |
| --- | --- |

—

A termelőberendezések, a konverterállomások, az alállomások és a szárazföldi hálózati csatlakozópontok közötti kábelek számának minimalizálása.

| — | Olyan telepítési módszerek (például ekézés, vízsugarak, irányított vízszintes fúrás, jászolgátak) használata, amelyek minimalizálják a tengerfenéki és a dagálykor vízzel borított élőhelyek zavarását. |
| --- | --- |

—

Olyan telepítési módszerek (például ekézés, vízsugarak, irányított vízszintes fúrás, jászolgátak) használata, amelyek minimalizálják a tengerfenéki és a dagálykor vízzel borított élőhelyek zavarását.

| — | A telepítési munkálatoknak az árkokban való koordinálásával és a jövőbeli fejlesztésre való tekintettel tartalékkapacitás telepítésével kapcsolatos lehetőségek figyelembevétele. |
| --- | --- |

—

A telepítési munkálatoknak az árkokban való koordinálásával és a jövőbeli fejlesztésre való tekintettel tartalékkapacitás telepítésével kapcsolatos lehetőségek figyelembevétele.

| — | A tengerfenéken elhelyezendő anyagok mennyiségének minimalizálása. |
| --- | --- |

—

A tengerfenéken elhelyezendő anyagok mennyiségének minimalizálása.

Időkeret

| — | A telepítés és bontás időtartamának minimalizálása a zavarás időtartamának csökkentése érdekében. |
| --- | --- |

—

A telepítés és bontás időtartamának minimalizálása a zavarás időtartamának csökkentése érdekében.

Ütemezés

| — | Az árkolás, illetve a kábelek és csővezetékek betemetése között eltelt idő minimalizálása. |
| --- | --- |

—

Az árkolás, illetve a kábelek és csővezetékek betemetése között eltelt idő minimalizálása.

| — | A telepítési és bontási munkálatok oly módon történő ütemezése, hogy elkerülhetők legyenek azok az időszakok (például a költési és vándorlási időszakok), amikor a védett fajok zavarása valószínűleg jelentős hatást fejt ki. |
| --- | --- |

—

A telepítési és bontási munkálatok oly módon történő ütemezése, hogy elkerülhetők legyenek azok az időszakok (például a költési és vándorlási időszakok), amikor a védett fajok zavarása valószínűleg jelentős hatást fejt ki.

Tervezés

| — | A szükséges infrastruktúra méretének és típusának felmérése a valószínű környezeti hatások vonatkozásában, például olyan típusú kábelek használata, amelyek csökkentik az elektromágneses terek nagyságát és kiterjedését. |
| --- | --- |

—

A szükséges infrastruktúra méretének és típusának felmérése a valószínű környezeti hatások vonatkozásában, például olyan típusú kábelek használata, amelyek csökkentik az elektromágneses terek nagyságát és kiterjedését.

Üzemeltetési kérdések

| — | Az olyan telepítési és bontási módszerek (például víz alatti robbanóanyagok) kerülése, amelyek valószínűleg zajjal vagy vizuális zavarással járnak. |
| --- | --- |

—

Az olyan telepítési és bontási módszerek (például víz alatti robbanóanyagok) kerülése, amelyek valószínűleg zajjal vagy vizuális zavarással járnak.

| — | A szennyezéssel járó incidensek kockázatának csökkentésére irányuló intézkedések alkalmazása, és rendkívüli intézkedések megléte az ilyen incidensek kezelésére. |
| --- | --- |

—

A szennyezéssel járó incidensek kockázatának csökkentésére irányuló intézkedések alkalmazása, és rendkívüli intézkedések megléte az ilyen incidensek kezelésére.

| — | A hatás kockázatának csökkentésére szolgáló intézkedések használata olyan esetekben, amikor a zaj valószínűleg problémát okoz; ilyenek például az aktív hangtompító intézkedések (buborékfüggönyök, elszigetelő cölöpök, jászolgátak), illetve cölöpverés esetében a fokozatos indítás és a tengeri emlősök megfigyelése. |
| --- | --- |

—

A hatás kockázatának csökkentésére szolgáló intézkedések használata olyan esetekben, amikor a zaj valószínűleg problémát okoz; ilyenek például az aktív hangtompító intézkedések (buborékfüggönyök, elszigetelő cölöpök, jászolgátak), illetve cölöpverés esetében a fokozatos indítás és a tengeri emlősök megfigyelése.

| — | Az elektromágneses terek nagyságának és kiterjedésének csökkentése a kábeltípusok és a kábelmélység felülvizsgálatával. |
| --- | --- |

—

Az elektromágneses terek nagyságának és kiterjedésének csökkentése a kábeltípusok és a kábelmélység felülvizsgálatával.

| — | A jogi kötelezettségeknek megfelelően olyan bontási lehetőségek választása, amelyek minimalizálják a lehetséges környezeti hatást. |
| --- | --- |

—

A jogi kötelezettségeknek megfelelően olyan bontási lehetőségek választása, amelyek minimalizálják a lehetséges környezeti hatást.

Nyomon követés

| — | Gyors reagálás/beavatkozás lehetővé tétele a küszöbértékek valószínű túllépése esetén, például a csővezeték integritása, a kábelek burkolata, a zaj vagy az elektromágneses terek vonatkozásában. |
| --- | --- |

—

Gyors reagálás/beavatkozás lehetővé tétele a küszöbértékek valószínű túllépése esetén, például a csővezeték integritása, a kábelek burkolata, a zaj vagy az elektromágneses terek vonatkozásában.

Keret

| — | A meglévő nemzetközi, európai és nemzeti jogszabályok betartása, tekintettel a vonatkozó útmutatókra, például MARPOL, OSPAR, környezeti hatásvizsgálat/megfelelő vizsgálat. |
| --- | --- |

—

A meglévő nemzetközi, európai és nemzeti jogszabályok betartása, tekintettel a vonatkozó útmutatókra, például MARPOL, OSPAR, környezeti hatásvizsgálat/megfelelő vizsgálat.

8.4.   A stratégiai tervezés fontossága

A tengeri energetikai infrastruktúra egyike annak a sok felhasználási lehetőségnek, amely helyért verseng az európai tengerekben. A világ sok részén tengeri területrendezés révén kerül sor a lehetséges konfliktusok azonosítására. A tengeri területrendezés emellett a különböző ágazatokat, többek között a környezet- és a természetvédelmet érintő, a tengerhasználat tervezésével kapcsolatos integráltabb és stratégiai megközelítés alkalmazására szolgál.

| A tengeri területrendezés lehetséges előnyei (az UNESCO/IOC alapján (57)
  )


  Gazdasági előnyök







  — | Nagyobb bizonyosság a magánszektor számára az új beruházások tervezésekor, gyakran 30 éves viszonylatban. |
| --- | --- |

A tengeri területrendezés lehetséges előnyei (az UNESCO/IOC alapján (57)
  )

Gazdasági előnyök

—

Nagyobb bizonyosság a magánszektor számára az új beruházások tervezésekor, gyakran 30 éves viszonylatban.

| — | Kompatibilis alkalmazási lehetőségek azonosítása ugyanazon a fejlesztési területen. |
| --- | --- |

—

Kompatibilis alkalmazási lehetőségek azonosítása ugyanazon a fejlesztési területen.

| — | A nem kompatibilis alkalmazásból származó, illetve az alkalmazások és a természet közötti konfliktusok csökkentése. |
| --- | --- |

—

A nem kompatibilis alkalmazásból származó, illetve az alkalmazások és a természet közötti konfliktusok csökkentése.

| — | Az engedélyezési eljárás hatékonyabbá tétele. |
| --- | --- |

—

Az engedélyezési eljárás hatékonyabbá tétele.

| — | Az erőforrások és a tér hatékony kihasználásának előmozdítása. |
| --- | --- |

—

Az erőforrások és a tér hatékony kihasználásának előmozdítása.

Környezeti előnyök

| — | A biológiai vagy ökológiai jelentőségű területek azonosítása. |
| --- | --- |

—

A biológiai vagy ökológiai jelentőségű területek azonosítása.

| — | A biológiai sokféleséggel és az ökoszisztémával kapcsolatos célkitűzések beépítése a tengeri területrendezésbe és területkezelésbe az ökoszisztéma-megközelítés alkalmazásával. |
| --- | --- |

—

A biológiai sokféleséggel és az ökoszisztémával kapcsolatos célkitűzések beépítése a tengeri területrendezésbe és területkezelésbe az ökoszisztéma-megközelítés alkalmazásával.

| — | Területek kijelölése a biológiai sokféleség megőrzése és a természetvédelem vonatkozásában, illetve területek kijelölése a megújuló energiaforrások céljából éghajlati okokból. |
| --- | --- |

—

Területek kijelölése a biológiai sokféleség megőrzése és a természetvédelem vonatkozásában, illetve területek kijelölése a megújuló energiaforrások céljából éghajlati okokból.

| — | A tengeri védett területek hálózatának tervezési összefüggése. |
| --- | --- |

—

A tengeri védett területek hálózatának tervezési összefüggése.

| — | Az emberi használat által a tengeri ökoszisztémákra gyakorolt negatív hatások csökkentése a stratégiai környezeti vizsgálat alapján, a kumulatív hatások figyelembevételével. |
| --- | --- |

—

Az emberi használat által a tengeri ökoszisztémákra gyakorolt negatív hatások csökkentése a stratégiai környezeti vizsgálat alapján, a kumulatív hatások figyelembevételével.

| — | A jellemzően hatalmas nyílt tenger megőrzése azáltal, hogy nagy területek maradnak szabadon. |
| --- | --- |

—

A jellemzően hatalmas nyílt tenger megőrzése azáltal, hogy nagy területek maradnak szabadon.

Társadalmi előnyök

| — | Több lehetőség a nyilvánosság és a közigazgatás részvételére, illetve a határon átnyúló konzultációra és együttműködésre. |
| --- | --- |

—

Több lehetőség a nyilvánosság és a közigazgatás részvételére, illetve a határon átnyúló konzultációra és együttműködésre.

| — | Az óceánok egyes részeinek bizonyos célból történő használatra (vagy nem használatra) való kijelölésére vonatkozó döntések hatásainak azonosítása a part menti közösségek és gazdaságok vonatkozásában. |
| --- | --- |

—

Az óceánok egyes részeinek bizonyos célból történő használatra (vagy nem használatra) való kijelölésére vonatkozó döntések hatásainak azonosítása a part menti közösségek és gazdaságok vonatkozásában.

| — | A kulturális örökség azonosítása és hatékonyabb védelme. |
| --- | --- |

—

A kulturális örökség azonosítása és hatékonyabb védelme.

| — | Az óceánok használatával kapcsolatos társadalmi és spirituális értékek azonosítása és megőrzése. |
| --- | --- |

—

Az óceánok használatával kapcsolatos társadalmi és spirituális értékek azonosítása és megőrzése.

Az Európai Unióban a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv előírja a tagállamok számára, hogy tengeri stratégiákat dolgozzanak ki a saját vizeik vonatkozásában, illetve más tagállamokkal együttműködve koordinált stratégiákat dolgozzanak ki a Balti-tenger, az Atlanti-óceán északkeleti körzete, a Földközi-tenger és a Fekete-tenger vonatkozásában. Ez az uniós integrált tengerpolitika környezetvédelmi alapja, ami támogatja a kezelés ökoszisztéma-alapú megközelítését és a környezetvédelmi kérdéseknek a különböző szakpolitikákba történő integrálását. A tengeri területrendezés olyan több ágazatot érintő eszköz, amely támogatja az ilyen célkitűzések elérését. A tengeri területrendezés keretének létrehozásáról szóló 2014/89/EU uniós irányelv (58) felszólítja a tagállamokat, hogy a tengeri területek fenntartható fejlődésének támogatása érdekében az ökoszisztéma-alapú megközelítést alkalmazva és a kapcsolódó tevékenységek és felhasználási módok együttélését megkönnyítve alakítsa ki és hajtsa végre a tengeri területrendezést. A (23) preambulumbekezdés tudomásul veszi, hogy ahol a tengeri területrendezési tervek valószínűleg jelentős hatással vannak a környezetre, ott alkalmazásra kerül a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv, és amennyiben a tengeri területrendezési tervek a Natura 2000 területekre is kiterjednek, a szóban forgó környezeti vizsgálatot – a párhuzamosságok elkerülése érdekében – össze lehet kapcsolni az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének előírásaival.

A tengeri területeket érintő stratégiai tervezés az alábbiakat foglalja magában:

| — | fenntartható tengeri tevékenységek kidolgozása és a tengeri környezet védelme egy közös keretrendszer és hasonló jogalkotási következmények alapján, |
| --- | --- |

—

fenntartható tengeri tevékenységek kidolgozása és a tengeri környezet védelme egy közös keretrendszer és hasonló jogalkotási következmények alapján,

| — | a területi konfliktusok kockázatának csökkentése a tengerek bővülő felhasználási módjai között, beleértve a tengeri környezet védelmét, oly módon, hogy a tengeri területekhez kapcsolódó társadalmi és gazdasági szükségletek összeegyeztethetők legyenek a tengeri környezet és ökológiai funkciói védelmével, |
| --- | --- |

—

a területi konfliktusok kockázatának csökkentése a tengerek bővülő felhasználási módjai között, beleértve a tengeri környezet védelmét, oly módon, hogy a tengeri területekhez kapcsolódó társadalmi és gazdasági szükségletek összeegyeztethetők legyenek a tengeri környezet és ökológiai funkciói védelmével,

| — | a meglévő uniós jogszabályok végrehajtásának támogatása, |
| --- | --- |

—

a meglévő uniós jogszabályok végrehajtásának támogatása,

| — | közös megközelítés a tengeri területrendezést alkalmazó tagállamok számára, amely lehetőséget biztosít a szakértelem megosztására. |
| --- | --- |

—

közös megközelítés a tengeri területrendezést alkalmazó tagállamok számára, amely lehetőséget biztosít a szakértelem megosztására.

A tapasztalatok újra és újra azt mutatják, hogy a környezetvédelmi megfontolásoknak a döntéshozatali folyamat kezdetén történő figyelembevétele megoldásokhoz vezethet akkor, amikor még számos lehetőség áll rendelkezésre. Emellett olyan nyíltabb és kreatívabb döntéshozatali folyamatot tesz lehetővé, amelyben potenciálisan könnyebben azonosíthatók a járulékos előnyök és a mindenki számára előnyös megoldások, és amely kevésbé költséges vagy könnyebben végrehajtható. Ez magában foglalhat továbbá informális stratégiákat és folyamatokat a formális tervezési eljárásokat megelőzően vagy azokkal párhuzamosan, ilyen például a tengerparti övezetek integrált kezelése, különösen a szárazföld és a tenger egymásra gyakorolt hatásának vagy a betonmatracok használatának figyelembevétele érdekében a hatás jelentőségének elemzése céljából.

Ha azonban erre az ágazatközi megbeszélésre a 6. cikk (3) bekezdése szerinti engedélyezési eljárás utolsó szakaszaiban kerül sor, a megoldások köre jelentősen leszűkül, illetve a megoldások kevésbé lesznek hatékonyak az általános területi és ágazati kontextusban (és nőnek a végrehajtás költségei), és valószínűbb, hogy több álláspont alakul ki, és több konfrontációra kerül sor.

Sok, tengeri energetikai infrastruktúrával foglalkozó projekt egyre inkább határon átnyúló jellege újabb ok arra, miért előnyös a stratégiai tervezés, biztosítva a következetes projektszintű megközelítést sok fél és jogi keret esetében.

Határon átnyúló tervezésre sor kerül a tengeri energiaiparban is (például az északi-tengeri országok tengeri szélerőmű-hálózati kezdeményezése), illetve valamennyi tengerhasználat vonatkozásában (például BaltSeaPlan és a Spanyolország, Portugália, Írország és az Egyesült Királyság részvételével végrehajtott TPEA [Transboundary Planning in the European Atlantic] projekt). A német kizárólagos gazdasági övezetben található offshore szélparkok hálózattervezése példa az ágazatspecifikus megközelítés alkalmazására, a környezeti biztosítékok fő alapelvként történő alkalmazására és ennek a több ágazatra kiterjedő területrendezési tervbe való integrálására. Egy hasonló, de határon átnyúló, illetve az átviteli és termelési lehetőségek tervezése során alkalmazott megközelítés emellett lehetővé tenné a nagy arányú kumulatív hatásoknak a jóváhagyást megelőző azonosítását és kezelését.

| Területrendezés, többek között csővezetékek és kábelek kijelölése a német kizárólagos gazdasági övezetben és offshore szélenergia-hálózat tervezése az Északi-tengeren található német kizárólagos gazdasági övezetben

  A német területrendezési terv meghatározza a területfejlesztésre vonatkozó iránymutatásokat, valamint a német kizárólagos gazdasági övezet funkcióira és használatára vonatkozó célokat és alapelveket a német területrendezési törvénynek megfelelően. Rendelkezéseket tartalmaz a csővezetékek és a tenger alatti kábelek lefektetésének egyéb tevékenységekkel, például a hajózással, halászattal és természetvédelemmel való koordinálása tekintetében. Kiemelt területek kijelölésére került sor a hajózás, a csővezetékek és a tengeri szélenergia termelésének vonatkozásában, és ahol ez összhangban van a nemzetközi joggal, ezeken a területeken tilos a más jellegű felhasználás, kivéve, ha összeegyeztethető. A Natura 2000 területeken azonban nem engedélyezett a szélerőművek használata. A parti tengerre és a forgalomelválasztó rendszerek keresztezésére történő átvezetéskor a kizárólagos gazdasági övezetben termelt villamos energia átvitelére szolgáló tenger alatti kábelek nyomvonalát a kijelölt kábelfolyosók mentén kell kialakítani. A terv kidolgozásával megtörtént a stratégiai környezeti vizsgálat elvégzése. A csővezetékek és kábelek lefektetésekor a tengeri környezetre gyakorolt lehetséges negatív hatások minimalizálása érdekében a terv kimondja, hogy az érzékeny élőhelyek nem érinthetők azokban az időszakokban, amikor az egyes fajok különösen veszélyeztetettek. A csővezetékek és kábelek lefektetésekor és üzemeltetésekor kerülni kell a különösen érzékeny élőhelynek minősülő homokpadok, zátonyok és védelemre szoruló tengerfenéki közösségek által benépesített területek károsítását vagy elpusztítását, és az OSPAR-egyezménynek megfelelő bevált környezetvédelmi gyakorlatokat kell követni. A terv emellett törekedett a csővezetékek és a szélerőműparkok vonatkozásában kiemelt területek átfedést biztosító meghatározására.
  A német energiaügyi törvénynek megfelelően a Szövetségi Tengerügyi és Vízügyi Ügynökség (BSH) tervezi meg a szélerőműparkok offshore hálózati csatlakozását. Az Északi-tenger vonatkozásában 2013 márciusa óta ágazati területi megközelítésként hatályban van egy offshore szélenergia-hálózati terv, egy másik, a Balti-tengerre vonatkozó terv pedig kidolgozás alatt áll. Ez a terv meghatározza a kötegelt hálózati csatlakozás céljára alkalmas offshore szélparkokat, a konverterállomások helyszínét, a hálózati csatlakozási nyomvonalakat, a határon átnyúló kábeleket (rendszerösszekötők) és a hálózati infrastruktúrák közötti lehetséges keresztcsatlakozások nyomvonalait. A dokumentumban szereplő tervezési elvek (például a kötegelt kábelek maximális száma és a nyomvonalaknak a Natura 2000 területek elkerülésével történő kialakítása) célja a hálózati infrastruktúrához szükséges terület és a tengeri környezetre gyakorolt lehetséges hatások csökkentése. A stratégiai környezeti vizsgálaton átesett terv meghatározza a következő 10 évben létrehozandó offshore hálózati csatlakozások kapacitását és a várt ütemtervet. Az ilyen tervekből származó területrendezési rendeletek be fognak épülni a frissített tengeri területrendezési tervekbe az Északi-tengeren és a Balti-tengeren található német kizárólagos gazdasági övezetek vonatkozásában (BSH, 2012).

  Az offshore szélenergia-hálózat területrendezési terve az Északi-tengeren található német kizárólagos gazdasági övezet vonatkozásában, 2012 |
| --- |

Területrendezés, többek között csővezetékek és kábelek kijelölése a német kizárólagos gazdasági övezetben és offshore szélenergia-hálózat tervezése az Északi-tengeren található német kizárólagos gazdasági övezetben

A német területrendezési terv meghatározza a területfejlesztésre vonatkozó iránymutatásokat, valamint a német kizárólagos gazdasági övezet funkcióira és használatára vonatkozó célokat és alapelveket a német területrendezési törvénynek megfelelően. Rendelkezéseket tartalmaz a csővezetékek és a tenger alatti kábelek lefektetésének egyéb tevékenységekkel, például a hajózással, halászattal és természetvédelemmel való koordinálása tekintetében. Kiemelt területek kijelölésére került sor a hajózás, a csővezetékek és a tengeri szélenergia termelésének vonatkozásában, és ahol ez összhangban van a nemzetközi joggal, ezeken a területeken tilos a más jellegű felhasználás, kivéve, ha összeegyeztethető. A Natura 2000 területeken azonban nem engedélyezett a szélerőművek használata. A parti tengerre és a forgalomelválasztó rendszerek keresztezésére történő átvezetéskor a kizárólagos gazdasági övezetben termelt villamos energia átvitelére szolgáló tenger alatti kábelek nyomvonalát a kijelölt kábelfolyosók mentén kell kialakítani. A terv kidolgozásával megtörtént a stratégiai környezeti vizsgálat elvégzése. A csővezetékek és kábelek lefektetésekor a tengeri környezetre gyakorolt lehetséges negatív hatások minimalizálása érdekében a terv kimondja, hogy az érzékeny élőhelyek nem érinthetők azokban az időszakokban, amikor az egyes fajok különösen veszélyeztetettek. A csővezetékek és kábelek lefektetésekor és üzemeltetésekor kerülni kell a különösen érzékeny élőhelynek minősülő homokpadok, zátonyok és védelemre szoruló tengerfenéki közösségek által benépesített területek károsítását vagy elpusztítását, és az OSPAR-egyezménynek megfelelő bevált környezetvédelmi gyakorlatokat kell követni. A terv emellett törekedett a csővezetékek és a szélerőműparkok vonatkozásában kiemelt területek átfedést biztosító meghatározására.

A német energiaügyi törvénynek megfelelően a Szövetségi Tengerügyi és Vízügyi Ügynökség (BSH) tervezi meg a szélerőműparkok offshore hálózati csatlakozását. Az Északi-tenger vonatkozásában 2013 márciusa óta ágazati területi megközelítésként hatályban van egy offshore szélenergia-hálózati terv, egy másik, a Balti-tengerre vonatkozó terv pedig kidolgozás alatt áll. Ez a terv meghatározza a kötegelt hálózati csatlakozás céljára alkalmas offshore szélparkokat, a konverterállomások helyszínét, a hálózati csatlakozási nyomvonalakat, a határon átnyúló kábeleket (rendszerösszekötők) és a hálózati infrastruktúrák közötti lehetséges keresztcsatlakozások nyomvonalait. A dokumentumban szereplő tervezési elvek (például a kötegelt kábelek maximális száma és a nyomvonalaknak a Natura 2000 területek elkerülésével történő kialakítása) célja a hálózati infrastruktúrához szükséges terület és a tengeri környezetre gyakorolt lehetséges hatások csökkentése. A stratégiai környezeti vizsgálaton átesett terv meghatározza a következő 10 évben létrehozandó offshore hálózati csatlakozások kapacitását és a várt ütemtervet. Az ilyen tervekből származó területrendezési rendeletek be fognak épülni a frissített tengeri területrendezési tervekbe az Északi-tengeren és a Balti-tengeren található német kizárólagos gazdasági övezetek vonatkozásában (BSH, 2012).

Az offshore szélenergia-hálózat területrendezési terve az Északi-tengeren található német kizárólagos gazdasági övezet vonatkozásában, 2012

Image

HIVATKOZÁSOK

ACCOBAMS-MOP5, 2013 Methodological Guide: Guidance on underwater noise mitigation measures. ACCOBAMS-MOP5/2013/Doc24.

AEWA (2008) International Single Species Action Plan for the Conservation of the Lesser White-fronted Goose (Western Palearctic Population) Anser erythropus. Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds (AEWA). Technical Document.

Anderson, D.R. (2001) The need to get the basics right in wildlife field studies. Wildlife Society Bulletin, 29: 1294-1297.

Andrews, A., 1990. Fragmentation of habitat by roads and utility corridors: a review. Australian Zoologist, 26(3-4), pp.130-141. Elérhető: shanespark.com/Documents/Andrews (1990) Fragmentation of Habitat by Roads and Utility Corridors A Review.pdf [Hozzáférés dátuma: 2012. április 11.].

Andrulewicz, E., Napierska, D., & Otremba, Z. (2003). The environmental effects of the installation and functioning of the submarine SwePol Link HVDC transmission lie: a case study of the Polish Marine Area of the Baltic Sea. J.Sea.Res 49:337-345.

Angelov, I., Hashim, I., Oppel, S. (2012) Persistent electrocution mortality of Egyptian Vultures Neophron percnopterus over 28 years in East Africa. Bird Conservation International (published online).

Arcus, 2012 Beatrice Offshore Wind Farm Environmental Statement. Non-Technical Summary. Arcus Renewable Energy Consulting Ltd

Askins, R.A, Folsom-O'Keefe, C.M., Hardy, M.C. (2012) Effects of vegetation, corridor width and regional land use on early successional birds on power line corridors. PloS one, 7(2): e31520.

Avian Power Line Interaction Committee (APLIC) (2006) Suggested Practices for Avian Protection on Power Lines: The State of the Art in 2006. Edison Electric Institute, APLIC, and the California Energy Commission. Washington, D.C and Sacramento, CA.

Ayers, D. & Wallace, G., 1997. Pipeline trenches: an under- utilised resource for finding fauna. In P. Hale & D. Lamb, eds. Conservation Outside Nature Reserves. Brisbane: Centre for Conservation Biology, The University of Queensland, pp. 349-357.

Barber, J.R., Crooks, K.R. & Fristrup, K.M., 2010. The costs of chronic noise exposure for terrestrial organisms. Trends in ecology & evolution, 25(3), pp.180-9. Elérhető: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0169534709002614 [Hozzáférés dátuma: 2012. március 17.].

Bayle, P. (1999) Preventing Birds of Prey Problems at Transmission Lines in Western Europe. Journal of Raptor Research, 33(1): 43-48.

Bayne, E.M., Habib, L. & Boutin, S., 2008. Impacts of chronic anthropogenic noise from energy-sector activity on abundance of songbirds in the boreal forest. Conservation biology: the journal of the Society for Conservation Biology, 22(5), pp.1186-93. Elérhető: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/18616740 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 26.].

BCTC, 2006. Environmental Assessment Certificate Application - Vancouver Island Transmission Reinforcement Project,

Bell, S.S. et al., 2001. Faunal response to fragmentation in seagrass habitats: implications for seagrass conservation. Biological Conservation, 100(1), pp.115-123. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320700002123 [Hozzáférés dátuma: 2012. május 2.].

Bennett, P.M. & Owens, I.P.F. 1997. Variation in extinction risk among birds: chance or evolutionary predisposition? Proceedings of the Royal Society of London B:401-408.

Benson, P.C. (1981) Large raptor electrocution and power pole utilization: a study in six western states. Ph.D. Dissertation, Brigham Young University, Provo, UT, USA.

BERR, 2008. Review of Cabling Techniques and Environmental Effects Applicable to the Offshore Wind Farm Industry - Technical Report,

Bevanger, K. (1994b) Bird interactions with utility structures: collision and electrocution, causes and mitigating measures. Ibis, 136: 412-425.

Bevanger, K. (1995) Estimates and population consequences of Tetraonid mortality caused by collisions with high tension power lines in Norway. Journal of Applied Ecology, 32: 745-753.

Bevanger, K. (1998) Biological and Conservation Aspects of Bird Mortality Caused by Electricity Power Lines: a Review. Biological Conservation, 86: 67-76.

Bevanger, K. (1999) Estimating bird mortality caused by collision and electrocution with power lines; a review of methodology. In: Ferrer, M., Janss, G.F. (Eds.), Birds and Power Lines: Collision, Electrocution, and Breeding. Quercus, Madrid, Spain, pp. 29-56.

Bevanger, K., Overskaug, K. (1998) Utility Structures as a mortality factor for Raptors and Owls in Norway. In: Chancellor, R.D., B.-U. Meyburg & J.J. Ferrero (Eds.) Holarctic Birds of Prey. ADENEX-WWGBP, Berlin, Germany.

Binetti, R. et al., 2000. Environmental risk assessment of linear alkyl benzene, an intermediate for the detergency industry. International Journal of Environmental Health Research, 10(2), pp.153-172. Elérhető: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/09603120050021155 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

BirdLife International (2004) Birds in Europe: population estimates, trends and conservation status. Cambridge, UK: BirdLife International. (BirdLife Conservation Series No. 12).

BirdlifeInternational (2007) Position statement on birds and power lines. Birdlife Birds and Habitats Directives Task Force adopted position papers. www.birdlife.org/action/change/europe/habitat_directive/index.html

Birklund, J. (2003) Marine Biological Surveys along the cable trench in the Lagoon of Rødsand in September 2002 and March 2003. DHI Water & Environment. 37pp.

Bocquené, G., Chantereau, S., Clérendeau, C., Beausir, E., Ménard, D., Raffin, B., Minier, C., et al. (2004). Biological effects of the „Erika” oil spill on the common mussel (Mytilus edulis). Aquatic Living Resources, 17(3), 309-316.

Boehlert, G.W. & Gill, A.B. (2010) Environmental and ecological effects of ocean renewable energy development. A current synthesis. Oceanography 23(2); 68-81.

Borrmann, C.B., 2006. Wärmeemission von Stromkabeln in Windparks - Laboruntersuchungen zum Einfluss auf die benthische Fauna. Rostock University, Institute of Applied Ecology Ltd.

Bruderer, B., Peter, D. & Steuri, T. (1999) Behaviour of migrating birds exposed to x-band radar and a bright light beam. The Journal of Experimental Biology, 202, 1015–1022.

Budzinski, H., Mazéas, O., Tronczynski, J., Désaunay, Y., Bocquené, G., & Claireaux, G. (2004). Link between exposure of fish ( Solea solea ) to PAHs and metabolites: Application to the „Erika” oil spill. Aquatic Living Resources, 17(3), 329-334.

Bulgarian Society for the Protection of Birds (BSPB) (2010) Safe Ground for Redbreasts. LIFE+ project website. bspb-redbreasts.org/?page_id=6

Bulgarian Society for the Protection of Birds (BSPB) Save the Raptors. Conservation of Imperial Eagle and Saker Falcon in Bulgaria. LIFE+ project website. www.saveraptors.org

Bundesamt für Seeschifffahrt und Hydrographie (2012) Spatial Offshore Grid Plan for the German Exclusive Economic Zone of the North Sea. Comprehensive Summary. Unofficial translation.

Cadahía, L., López-lópez, P., Urios, V. (2010) Satellite telemetry reveals individual variation in juvenile Bonelli ' s eagle dispersal areas. Ibis, 147(2): 415-419.

Cadiou, B., Riffaut, L., McCoy, K. D., Cabelguen, J., Fortin, M., Gélinaud, G., Le Roch, A., et al. (2004). Ecological impact of the „Erika” oil spill: Determination of the geographic origin of the affected common guillemots. Aquatic Living Resources, 17(3), 369-377.

Camphuysen, C.J., Dieckhoff, M.A., Fleet, D.M. & Laursen, K. (2009) Oil Pollution and Seabirds. Thematic Report No. 5.3. In: Marencic, H. & Vlas, J. de (Eds), 2009. Quality Status Report 2009. Wadden Sea Ecosystem No. 25. Common Wadden Sea Secretariat, Trilateral Monitoring and Assessment Group, Wilhelmshaven, Germany.

Carrete, M., Sánchez-Zapata, J.A., Benítez, J.R., Lobón, M., Donázar, J.A. (2009) Large scale risk-assessment of wind-farms on population viability of a globally endangered long-lived raptor. Biological Conservation, 142(12): 2954-2961.

Carter, L., Burnett, D., Drew, S. et al., 2009. Submarine Cables and the Oceans – Connecting the World. UNEP-WCMC Biodiversity Series No. 31. ICPC/UNEP/UNEP-WCMC.

Chandrasekara, W.U. & Frid, C.L.J., 1998. A laboratory assessment of the survival and vertical movement of two epibenthic gastropod species, Hydrobia ulvae (Pennant) and Littorina littorea (Linnaeus), after burial in sediment. Journal of Experimental Marine Biology and Ecology, 221(2), pp.191-207. Elérhető: www.sciencedirect.com/science/article/B6T8F-3S967BY-3/2/8d8547d6fd13b48bcdb40c1fe171482c [Hozzáférés dátuma: 2012. április 20.].

Clarke, D.J. & White, J.G., 2008. Towards ecological management of Australian powerline corridor vegetation. Landscape and Urban Planning, 86(3-4), pp.257-266. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0169204608000509 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

CONCAWE, 2011. Performance of European cross-country oil pipelines - Statistical summary of reported spillages in 2010 and since 1971,

Confer, J.L., Pascoe, S.M. (2003) Avian communities on utility rights-of-ways and other managed shrublands in the northeastern United States. Forest Ecology and Management, 185: 193-205.

Cooney, R. (2004) Better safe than sorry? The precautionary principle and biodiversity conservation. Oryx 38: 357-358.

Crivelli, A.J., Jerrentrup, H., Mitchev, T. (1987) Electric power lines: a cause of mortality in Pelecanus crispus Bruch, a world endangered bird species, in Porto-Lago, Greece. Colonial Waterbirds 11: 301-305.

Curtis, M.R., Vincent, A.C.J. (2008) Use of population viability analysis to evaluate CITES trade-management options for threatened marine fishes. Conservation Biology 22: 1225-1232.

Daan, R. & Mulder, M., 1996. On the short-term and long-term impact of drilling activities in the Dutch sector of the North Sea. ICES Journal of Marine Science, 53, pp.1036–1044. Elérhető: icesjms.oxfordjournals.org/content/53/6/1036.short [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

Daan, R., Mulder, M. & Van Leeuwen, A., 1994. Differential sensitivity of macrozoobenthic species to discharges of oil-contaminated drill cuttings in the North Sea. Netherlands Journal of Sea Research, 33(1), pp.113-127. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/0077757994900566 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

Deeks, J.J., Higgins J.P.T., Altman D.G. (2005) Analysing and presenting results. In: Cochrane Handbook for Systematic Reviews of Interventions 4.2.5 [updated May 2005]; Section 8. (ed by J.P.T. Higgins and S. Green.). Elérhető: www.cochrane.org/resources/handbook/hbook.htm.

De la Huz, R., Lastra, M., Junoy, J. et al. (2005) Biological impacts of oil pollution and cleaning in the intertidal zone of exposed sandy beaches: Preliminary study of the „Prestige” oil spill. Est.Coast.Shelf.Sci. 65:19-29.

Demeter, I. (2004) Medium-Voltage Power Lines and Bird Mortality in Hungary. Technical Document. MME/BirdLife Hungary.

Department of Energy and Climate Change, 2010. Planning For New Energy Infrastructure, London.

Dernie, K.M., Kaiser, M.J. & Warwick, R.M., 2003. Recovery rates of benthic communities following physical disturbance. Journal of Animal Ecology, 72(6), pp.1043-1056. Elérhető: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1046/j.1365-2656.2003.00775.x/full [Hozzáférés dátuma: 2012. április 6.].

Deutsche WindGuard GmbH & Greenpeace International, 2005. Offshore Wind Energy - Implementing a New Powerhouse for Europe,

Dierschke, V. & Bernotat, D. (2012): Übergeordnete Kriterien zur Bewertung der Mortalität wildlebender Tiere im Rahmen von Projekten und Eingriffen – unter besonderer Berücksichtigung der deutschen Brutvogelarten. Stand 01.12.2012, 175 S. http://www.bfn.de/0306_eingriffe-toetungsverbot.html.

Dodd, A.M. et al., 2007. The Appropriate Assessment of Spatial Plans in England: a guide to why, when and how to do it, Elérhető: www.rspb.org.uk/Images/NIAA_tcm9-196528.pdf.

Doody, J.S. et al., 2003. Fauna by-catch in pipeline trenches: conservation, animal ethics, and current practices in Australia. Australian Zoologist, 32(3), pp.410-419.

Drewitt, A.L., Langston, R.H.W. (2008) Collision effects of wind-power generators and other obstacles on birds. Annals of the New York Academy of Sciences, 1134: 233-66.

Duhamel, B & Beaussant, H. (2011) EU Energy Strategy in the South Mediterranean. Directorate-General for Internal Policies. Policy Department A. Economic and Scientific Policy. 110pg

EASAC (2009) Transforming Europe' s Electricity Supply – An Infrastructure Strategy for a Reliable, Renewable and Secure Power System. The Royal Society. London, UK.

EGIG, 2011 Gas Pipeline incidents. 8th report of the European Gas Pipeline Incident Data group. EGIG 11.R.0402 (version 2).

Ellis, D.H., Smith, D.G., Murphy, J.R. (1969) Studies on raptor mortality in western Utah. Great Basin Naturalist 29: 165-167.

ENTSO (2012) ENTSO-E Grid Map. Elérhető: www.entsoe.eu/nc/resources/grid-map/?sword_list[]=Kv

Environ & InterGen, 2010. Spalding Energy Expansion - Gas Pipeline - Environmental statement - Non-technical summary - Volume 1,

Erfurt University of Applied Sciences, IBU Ingenieurbüro Schöneiche GmbH & Co. KG and 50Hertz Transmission GmbH (2010). Ecological management of overhead lines (EcoMOL): General overview. Elérhető: www.50hertz.com/en/file/100304_EcoMOL_ShortReport_eng_final_med.pdf.

ERM Iberia, 2004. MEDGAZ natural gas transportation system - Environmental impact assessment - Final report,

Európai Bizottság (2000) Managing Natura 2000 sites. The provisions of Article 6 of the ‘Habitats’ Directive 92/43/EEC. Brussels, Belgium. Elérhető: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

Európai Bizottság (2002) Assessment of plans and projects significantly affecting Natura 2000 sites Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive 92/43/EEC. Impacts Assessment Unit School of Planning Oxford Brookes University, Oxford, UK.

Európai Bizottság (2007) Guidance document on Article 6(4) of the ‘Habitats Directive’ 92/43/EEC. Brussels, Belgium.

Európai Bizottság (2011) Életbiztosításunk, természeti tőkénk: a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia Brüsszel, Belgium.

Európai Bizottság (2012) Natura 2000 hálózat. Brüsszel, Belgium. Elérhető: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/index_en.htm

European Commission (2013) Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure Projects of Common Interest (PCIs). European Commission. Energy & Environment.

Európai Bizottság, 2000. Managing Natura 2000 sites - The provisions of Article 6 of the „Habitats” Directive 92/43/EEC, Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities.

Európai Bizottság, 2001a. Assessment of plans and projects significantly affecting Natura 2000 sites - Methodological guidance on the provisions of Article 6(3) and (4) of the Habitats Directive 92/43/EEC, Luxembourg.

Európai Bizottság, 2001b. Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions, Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities.

Európai Bizottság, 2007. Guidance document on Article 6(4) of the „Habitats Directive” 92/43/EEC - Clarification of the concepts of: alternative solutions, imperative reasons of overriding public interest, compensatory measures, overall coherence, opinion of the Commission: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/guidance_art6_4_en.pdf.

Európai Bizottság, 2010. A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának Energiainfrastruktúra-prioritások 2020-ig és azt követően – Az integrált európai energiahálózat programterve

Európai Bizottság, 2011a. A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának Életbiztosításunk, természeti tőkénk: a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia – COM(2011) 244 végleges,

Európai Bizottság, 2011b. A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának 2050-ig szóló energiaügyi ütemterv, COM(2011) 885 végleges,

Európai Bizottság, 2011c. Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a transzeurópai energiainfrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról és az 1364/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2011/0658 végleges – 2011/0300 (COD) */,

Európai Bizottság, Energy infrastructure - Energy infrastructure priorities for 2020 and beyond. Elérhető: ec.europa.eu/energy/infrastructure/strategy/2020_en.htm.

Európai Környezetvédelmi Ügynökség, 2010a. The European Environment - State and Outlook 2010 - Biodiversity,

Európai Környezetvédelmi Ügynökség, 2010b. The European Environment - State and Outlook 2010 - Land use,

Európai Környezetvédelmi Ügynökség, 2011. Landscape fragmentation in Europe - EEA Report No 2/2011 - Joint EEA-FOEN report,

EWEA (2014) Wind in power. 2013 European Statistics. February 2014. The European Wind Energy Association. 12pp.

Faulkner, W., 1999. AGL Central West Project: Marsden- Dubbo gas pipeline. Fauna impact monitoring. Draft report to NSW National Parks and Wildlife Service and AGL.,

Fernie, K.J. & Reynolds, S.J., 2005. The effects of electromagnetic fields from power lines on avian reproductive biology and physiology: a review. Journal of toxicology and environmental health. Part B, Critical reviews, 8(2), pp.127-40. Elérhető: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/10937400590909022 [Hozzáférés dátuma: 2012. március 21.].

Fernie, K.J., Bird, D.M., Dawson, R.D., Lague, P.C. (2000) Effects of Electromagnetic Fields on the Reproductive Success of American Kestrels. Physiological and Biochemical Zoology, 73(1): 60-65.

Fernie, K.J., Reynolds, S. J. (2005) The effects of electromagnetic fields from power lines on avian reproductive biology and physiology: a review. Journal of Toxicology and Environmental Health, 8(2): 127-40.

Ferrer, M. (2001) The Spanish Imperial Eagle. Lynx Edicions. Barcelona, Spain.

Ferrer. M., Hiraldo. F. (1992) Man-induced sex-biased mortality in the Spanish Imperial Eagle. Biological Conservation. 60: 57-60.

Fischer, J. et al., 2007. Mind the sustainability gap. Trends in ecology & evolution, 22(12), pp.621-4. Elérhető: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17997188 [Hozzáférés dátuma: 2012. március 7.].

Freemark, K., 1995. Impacts of agricultural herbicide use on terrestrial wildlife in temperate landscapes: A review with special reference to North America. Agriculture, Ecosystems & Environment, 52(2-3), pp.67-91. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/016788099400534L [Hozzáférés dátuma: 2012. április 26.].

Frost, M.T., Rowden, A.A. & Attrill, M.J., 1999. Effect of habitat fragmentation on the macroinvertebrate infaunal communities associated with the seagrass Zostera marina L. Aquatic Conservation: Marine and Freshwater Ecosystems, 9(3), pp.255-263. Elérhető: doi.wiley.com/10.1002/(SICI)1099-0755(199905/06)9:3<255::AID-AQC346>3.0.CO;2-F [Hozzáférés dátuma: 2012. május 2.].

Garcia-del-Rey, E., Rodriguez-Lorenzo, J.A. (2011) Avian mortality due to power lines in the Canary Islands with special reference to the steppe-land birds. Journal of Natural History, Volume 45, Numbers 35-36: 2159-2169.

Gesteira, J.L.G. & Dauvin, J.-C., 2000. Amphipods are Good Bioindicators of the Impact of Oil Spills on Soft-Bottom Macrobenthic Communities. Marine Pollution Bulletin, 40(11), pp.1017-1027. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0025326X00000461 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

GIE (2012) Gas Infrastructure Europe Key Messages on Energy roadmap 2050. http://www.gie.eu/index.php/13-news/gie/161-gie-publishes-its-new-qkey-messages-energy-roadmap-2050q-brochure

Gleason, N.C., 2008. Impacts of Power Line Rights-of-Way on Forested Stream Habitat in Western Washington. In J. W. Goodrich-Mahoney et al., eds. Environment Concerns in Rights-of-Way Management 8th International Symposium. Amsterdam: Elsevier, pp. 665-678. Elérhető: www.sciencedirect.com/science/article/pii/B9780444532237500757.

González, L.M., Margalida, A., Mañosa, S., Sánchez, R., Oria, J., Molina, J.I., Caldera, J. (2007) Causes and Spatio-temporal Variations of Non-natural Mortality in the Vulnerable Spanish Imperial Eagle Aquila adalberti During a Recovery Period. Oryx, 41(04): 495-502.

Goosem, M. & Marsh, H., 1997. Fragmentation of a Small-mammal Community by a Powerline Corridor through Tropical Rainforest. Wildlife Research, 24(5), p.613. Elérhető: www.publish.csiro.au/paper/WR96063 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

Grande, J.M., Serrano, D., Tavecchia, G., Carrete, M., Ceballos, O., Tella, J.L. and Donázar, J.A. (2009) Survival in a long-lived territorial migrant: effects of life- history traits and ecological conditions in wintering and breeding areas. Oikos, 118: 580-590.

Granström, A., 2001. Fire management for biodiversity in the European boreal forest. Scandinavian Journal of Forest Research, 16(Supplement 3), pp.62-69. Elérhető: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/028275801300090627 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 26.].

GRT gaz, Dossier du maître d'ouvrage - Débat public sur le projet Eridan,

Guil, F., Fernández-Olalla, M., Moreno-Opo, R., Mosqueda, I., Gómez, M.E., Aranda, A., Arredondo, A. (2011) Minimising Mortality in Endangered Raptors due to Power Lines: The Importance of Spatial Aggregation to Optimize the Application of Mitigation Measures. PloS one, 6(11), e28212.

Haas, D., Nipkow, M. (2006) Caution: Electrocution! NABU Bundesverband. Bonn, Germany.

Haas, D., Nipkow, M., Fiedler, G., Schneider, R., Haas, W., Schürenberg, B. (2005) Protecting birds from powerlines. Nature and Environment, No. 140. Council of Europe Publishing, Strassbourg.

HABIB, L., BAYNE, E.M. & BOUTIN, S., 2006. Chronic industrial noise affects pairing success and age structure of ovenbirds Seiurus aurocapilla. Journal of Applied Ecology, 44(1), pp.176-184. Elérhető: doi.wiley.com/10.1111/j.1365-2664.2006.01234.x [Hozzáférés dátuma: 2012. április 18.].

Hall-Spencer, J.M. & Moore, P.G. (2000) Scallop dredging has profound, long-term impacts on maerl habitats. ICES J.Mar.Sci 57:1407-1415

Harness, R.E. (1997) Raptor electrocutions caused by rural electric distribution power lines. Ft. Collins: Colorado State University; 110 p. M.S. thesis.

Harness, R.E., Wilson, K.R., (2001) Utility structures associated with raptor electrocutions in rural areas. Wildlife Society Bulletin 29, 612-623.

Heubeck, M., Camphuysen, K. C. J., Bao, R., Humple, D., Sandoval Rey, A., Cadiou, B., Bräger, S., et al. (2003). Assessing the impact of major oil spills on seabird populations. Marine pollution bulletin, 46(7), 900-2.

Hirst, J.A. & Attrill, M.J., 2008. Small is beautiful: An inverted view of habitat fragmentation in seagrass beds. Estuarine, Coastal and Shelf Science, 78(4), pp.811-818. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0272771408000929 [Hozzáférés dátuma: 2012. május 2.].

Hirst, R.A. et al., 2005. The resilience of calcareous and mesotrophic grasslands following disturbance. Journal of Applied Ecology, 42(3), pp.498-506. Elérhető: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/j.1365-2664.2005.01028.x/full [Hozzáférés dátuma: 2012. április 9.].

Hollmen, A. et al., 2007. The value of open power line habitat in conservation of ground beetles (Coleoptera: Carabidae) associated with mires. Journal of Insect Conservation, 12(2), pp.163-177. Elérhető: www.springerlink.com/index/510hq085388q826h.pdf [Hozzáférés dátuma: 2012. április 12.].

Horváth, M., Demeter, I., Fatér, I., Firmánszky, G., Kleszó, A., Kovács, A., Szitta, T., Tóth, I., Zalai, T., Bagyura, J. (2011) Population Dynamics of the Eastern Imperial Eagle ( Aquila heliaca ) in Hungary between 2001 and 2009. Acta Zoologica Bulgarica, Suppl. 3, 2011: 61-70.

Horváth, M., Nagy, K., Papp, F., Kovács, A., Demeter, I., Szügyi, K., Halmos, G. (2008) Assessment of the Hungarian medium-voltage electric grid based on bird conservation considerations. MME/BirdLife Hungary, Budapest (in Hungarian).

Hovel, K.A. & Lipcius, R.N., 2001. HABITAT FRAGMENTATION IN A SEAGRASS LANDSCAPE: PATCH SIZE AND COMPLEXITY CONTROL BLUE CRAB SURVIVAL. Ecology, 82(7), pp.1814-1829. Elérhető: www.esajournals.org/doi/abs/10.1890/0012-9658(2001)082[1814:HFIASL]2.0.CO;2 [Hozzáférés dátuma: 2012. május 2.].

Hovel, K.A. & Lipcius, R.N., 2002. Effects of seagrass habitat fragmentation on juvenile blue crab survival and abundance. Journal of Experimental Marine Biology and Ecology, 271(1), pp.75-98. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0022098102000436 [Hozzáférés dátuma: 2012. május 2.].

Hovel, K.A., 2003. Habitat fragmentation in marine landscapes: relative effects of habitat cover and configuration on juvenile crab survival in California and North Carolina seagrass beds. Biological Conservation, 110(3), pp.401-412. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320702002343 [Hozzáférés dátuma: 2012. május 2.].

Howard, D.C., Wadsworth R.A., Whitaker J.W., Hughes N., Bunce R.G.H. (2009) The impact of sustainable energy production on land use in Britain through to 2050. Land Use Policy 26S pp. 284-292.

HSE, (1997). The abandonment of offshore pipelines. Methods and Procedures for Abandonment. Health and Safety Executive. Offshore Technology Report 535. HSE Books.

Jenssen, B.M. (1996) An overview of exposure to, and effects of, petroleum oil and organochlorine pollution in Grey Seals (Halichoerus grypus). The Science of the Total Environment 186:109-118.

IMO, 2011a. Ballast Water Management. Elérhető: www.imo.org/ourwork/environment/ballastwatermanagement/Pages/Default.aspx [Hozzáférés dátuma: 2012. április 13.].

IMO, 2011b. International Convention for the Control and Management of Ships' Ballast Water and Sediments (BWM). Elérhető: www.imo.org/About/Conventions/ListOfConventions/Pages/International-Convention-for-the-Control-and-Management-of-Ships%27-Ballast-Water-and-Sediments-(BWM).aspx.

Infante, S., Neves, J., Ministro, J. & Brandão, R. (2005). Estudo sobre o Impacto das Linhas Eléctricas de Média e Alta Tensão na Avifauna em Portugal. Quercus Associação Nacional de Conservação da Natureza e SPEA Sociedade Portuguesa para o Estudo das Aves, Castelo Branco (relatório não publicado). Elérhető: www.spea.pt/fotos/editor2/relatorio_edp_icn_spea_quercus_avifaunai.pdf

IPCC, 2005. IPCC Special Report on Carbon dioxide capture and storage Working Group III of the Intergovernmental Panel on Climate Change et al., eds., Cambridge, UK, New York, USA: Cambridge University Press.

Jackson, C.W. et al., 2011. Static electric fields modify the locomotory behaviour of cockroaches. The Journal of experimental biology, 214(Pt 12), pp.2020-6. Elérhető: jeb.biologists.org/content/214/12/2020.short [Hozzáférés dátuma: 2012. április 12.].

Jackson, M.J. & James, R., 1979. The influence of bait digging on cockle, Cerastoderma edule, populations in North Norfolk. Journal of Applied Ecology, 16(3), pp.671-679. Elérhető: www.mendeley.com/research/influence-bait-digging-cockle-cerastodermaedule-populations-north-norfolk-england-uk-13/ [Hozzáférés dátuma: 2012. április 11.].

Jacques Whitford Limited, 2006. Vancouver Island Transmission Reinforcement Project Technical Data Report: Potential Effects of Alkylbenzene Release to the Marine Environment.,

Janss, G.F.E, Ferrer, M. (2001) Avian Electrocution Mortality in Relation to Pole Design and Adjacent Habitat in Spain. Bird Conservation International, 3-12.

Janss, G.F.E. (2000) Avian Mortality from Power Lines: a Morphologic Approach of a Species-specific Mortality. Biological Conservation, 95: 353-359.

Jenkins, A.R., Smallie, J.J., Diamond, M. (2010) Avian collisions with power lines: a global review of causes and mitigation with a South African perspective. Bird Conservation International, 20(03): 263-278.

Johnson, M. & Heck KL, J., 2006. Effects of habitat fragmentation per se on decapods and fishes inhabiting seagrass meadows in the northern Gulf of Mexico. Marine Ecology Progress Series, 306, pp.233-246. Elérhető: www.int-res.com/abstracts/meps/v306/p233-246/ [Hozzáférés dátuma: 2012. május 2.].

JRC-report „Evaluation of Smart Grid projects within the Smart Grid Task Force Expert Group 4 (EG4)”

Karyakin, I.V. (2012) Birds of prey and power lines in northern Eurasia: What are the prospects for survival? Raptors Conservation 24: 69 - 86.

King, D.I. et al., 2009. Effects of width, edge and habitat on the abundance and nesting success of scrub–shrub birds in powerline corridors. Biological Conservation, 142(11), pp.2672-2680. Elérhető: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0006320709002717 [Hozzáférés dátuma: 2012. március 23.].

Klarić, S., Pavičić-Hamer, D. & Lucu, Č., 2004. Seasonal variations of arsenic in mussels Mytilus galloprovincialis. Helgoland Marine Research, 58(3), pp.216-220. Elérhető: www.springerlink.com/index/10.1007/BF01606105 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

Ko, J.-Y. & Day, J.W., 2004. A review of ecological impacts of oil and gas development on coastal ecosystems in the Mississippi Delta. Ocean & Coastal Management, 47(11-12), pp.597-623. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0964569104000973 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 13.].

Kuijper, D.P.J., Schut, J., Van Dullemen, D., Toorman,H., Goossens, N., Ouwehand, J. & Limpens, H.J.G.A. (2008) Experimental evidence of light disturbance along the commuting routes of pond bats (Myotis dasycneme). Vereniging voor Zoogdierkunde en Zoogdierbescherming, 51(1), 37–49.

Kunz, T.H. et al., 2007. Ecological impacts of wind energy development on bats: questions, research needs, and hypotheses. Frontiers in Ecology and the Environment, 5(6), pp.315-324. Elérhető: www.esajournals.org/doi/abs/10.1890/1540-9295(2007)5%5B315:EIOWED%5D2.0.CO;2 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 12.].

Kuussaari, M. et al., 2003. Voimajohtoaukeiden merkitys niittyjen kasveille ja perhosille - Significance of Power Line Areas for Grassland Plants and Butterflies Finnish Environment Institute, ed., Helsinki.

Kyläkorpi, L. & Grusell, E., 2001. Livsmiljö i kraftledningsgatan, Elérhető: scholar.google.fr/scholar?hl=fr&q=“Livsmiljö+i+Kraftledningsgatan”&btnG=Rechercher&lr=&as_ylo=&as_vis=0#0 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 30.].

Lasch, U., Zerbe, S., Lenk, M. (2010) Electrocution of Raptors at Power Lines in Central Kazakhstan. Waldökologie, Landschaftforschung und Naturschutz, 9: 95-100.

Lehman, R.N., Kennedy, P.L., Savidge, J.A. (2007) The state of the art in raptor electrocution research: A global review. Biological Conservation, 136, 2: 159-174.

Lensu, T. et al., 2011. The role of power line rights-of-way as an alternative habitat for declined mire butterflies. Journal of environmental management, 92(10), pp.2539-46. Elérhető: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0301479711001745 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 12.].

Lévesque, L.M. & Dubé, M.G., 2007. Review of the effects of in-stream pipeline crossing construction on aquatic ecosystems and examination of Canadian methodologies for impact assessment. Environmental monitoring and assessment, 132(1-3), pp.395-409. Elérhető: www.springerlink.com/index/cu76l5guk3u28106.pdf [Hozzáférés dátuma: 2012. március 20.].

Lewis, L.J., Davenport, J. & Kelly, T.C., 2002. A Study of the Impact of a Pipeline Construction on Estuarine Benthic Invertebrate Communities. Estuarine, Coastal and Shelf Science, 55(2), pp.213-221. Elérhető: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0272771401908984 [Hozzáférés dátuma: 2012. március 9.].

López-López, P., Ferrer, M., Madero, A., Casado, E., McGrady, M. (2011) Solving Man-induced Large-scale Conservation Problems: the Spanish Imperial Eagle and Power Lines. PloS one, 6(3), e17196.

London Array/National Grid (2007) Ecological Mitigation and Management Plan. London Array Offshore Wind Farm Project and associated grid connection works. October 2007. 17 pgs.

Lorne, J.K. & Salmon, M. (2007) Effects of exposure to artificial lighting on orientation of hatching sea turtles on the beach and in the ocean. Endangered species research, 1, 23–30.

Macreadie, P.I. et al., 2009. Fish Responses to Experimental Fragmentation of Seagrass Habitat. Conservation biology: the journal of the Society for Conservation Biology. Elérhető: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/19183213 [Hozzáférés dátuma: 2012. március 23.].

Manville, A.M. (2005) Bird Strikes and Electrocutions at Power Lines, Communication Towers, and Wind Turbines: State of the Art and State of the Science – Next Steps Toward Mitigation 1. USDA Forest Service Technical report, 1051-1064.

Marshall, J.S. & Vandruff, L.W., 2002. Impact of selective herbicide right-of-way vegetation treatment on birds. Environmental management, 30(6), pp.801-6. Elérhető: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/12402095 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 17.].

Martin, G.R. (2011) Review article Understanding bird collisions with man-made objects: a sensory ecology approach. Ibis, 239-254.

Meissner, K. & Sordyl, H. (2006). Literature Review of Offshore Wind Farms with Regard to Benthic Communities and Habitats. In. Zucco, C., Wende, W., Merck, T., Köchling, I. & Köppel, J. (eds.):Ecological Research on Offshore Wind Farms: International Exchange of Experiences - PART B: Literature Review of the Ecological Impacts of Offshore Wind Farms. BfN-Skripten 186: 1-45.

Meißner, K., Bockhold, J. & Sordyl, H., 2006. Problem Kabelwärme? - Vorstellung der Ergebnisse von Feldmessungen der Meeresbodentemperatur im Bereich der elektrischen Kabel im Offshore-Windpark Nysted Havmøllepark (Dänemark). In Bundesamt für Seeschifffahrt und Hydrographie (BSH), ed. Meeresumwelt- Symposium. Hamburg, Rostock. Elérhető: scholar.google.fr/scholar?hl=fr&q=Problem+Kabelwärme?&btnG=Rechercher&lr=&as_ylo=&as_vis=0#0 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 13.].

Mendel, B., Sonntag, N., Wahl, et al., (2008) Profiles of seabirds and waterbirds of the German North and Baltic Seas. Distribution, ecology and sensitivities to human activities within the marine environment. Naturschutz und Biologische Vielfalt 61, Bundesamt für Naturschutz, Bonn – Bad Godesberg, 427 pp

MME/BirdLife Hungary (2011) „Budapest Declaration on bird protection and power lines”. Elérhető: www.mme.hu/termeszetvedelem/budapest-conference-13-04-2011.html

Myers, N. (1993) Biodiversity and Precautionary Principle. Ambio, 22: 74-79.

Nedwell, J.R., Brooker, A.G. & Barham, R.J. (2012) Assesment of underwater noise during the installation of export power cables at the Beatrice Offshore Wind Farm. Subacoustech Environmental Report No. E318R0106

Nedwell, J., Langworthy, J. & Howell, D., 2003. Assessment of sub-sea acoustic noise and vibration from offshore wind turbines and its impact on marine wildlife; initial measurements of underwater noise during construction of offshore windfarms, and comparison with background noise - Report No. 544 R,

Nekola, J.C., 2012. The impact of a utility corridor on terrestrial gastropod biodiversity. Biodiversity and Conservation, 21(3), pp.781-795. Elérhető: www.springerlink.com/index/3357H23G15537M77.pdf [Hozzáférés dátuma: 2012. április 11.].

Nellemann, C. et al., 2003. Progressive impact of piecemeal infrastructure development on wild reindeer. Biological Conservation, 113(2), pp.307-317. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S000632070300048X [Hozzáférés dátuma: 2012. március 16.].

Nikolaus, G. (1984) Large numbers of birds killed by electric power line. Scopus, 8: 42.

Nikolaus, G. (2006) Where have all the African vultures gone? Vulture News, 55: 65-67.

Oil and Gas UK, (2013) Decommissioning of Pipelines in the North Sea Region. Oil & Gas UK. 48pp.

OGB, 2010. Riser & pipeline release frequencies, London, Brussels.

Olendorff, R.R., Motroni, R.S., Call, M.W. (1980) Raptor Management: The State of the Art in 1980. Bureau of Land Management Technical Note No. 345. US Department of Interior, Denver, USA.

Olson, C.V. (2002) Human-related causes of raptor mortality in western Montana: things are not always as they seem. In: Carlton, R.G. (Ed.), Avian Interactions with Utility and Communication Structures, Proceedings of a Workshop. Electric Power Research Institute, Palo Alto, CA, USA, pp. 71-82.

OSPAR Commission, 2008. Background document on potential problems associated with power cables other than those for oil and gas activities,

OSPAR (2009) Assessment of the environmental impacts of cables. Biodiversity Series. 18pp.

OSPAR (2010) Background document for maerl beds. OSPAR Commission. 34pp.

OSPAR (2012) Guidelines on Best Environmental Practice (BEP) in Cable Laying and Operation. Agreement 2012-2. OSPAR 12/22/1, Annex 14.

Parsons Brinkerhoff & Cable Consulting International Ltd, 2012. Electricity Transmission Costing Study - An Independent Report Endorsed by the Institution of Engineering & Technology,

Prinsen, H.A.M., G.C. Boere, N. Píres & J.J. Smallie (Compilers), 2011. Review of the conflict between migratory birds and electricity power grids in the African-Eurasian region. CMS Technical Series, AEWA Technical Series No. XX. Bonn, Germany. Elérhető: www.cms.int/bodies/COP/cop10/docs_and_inf_docs/inf_38_electrocution_review.pdf.

Prinsen, H.A.M., J.J. Smallie, G.C. Boere & N. Píres (Compilers), 2012. Guidelines on how to avoid or mitigate impact of electricity power grids on migratory birds in the African-Eurasian region. CMS Technical Series No. XX, AEWA Technical Series, Bonn, Germany. Elérhető: www.unep-aewa.org/meetings/en/stc_meetings/stc7docs/pdf/stc7_20_electrocution_guidelines.pdf.

Prommer, M. (2011) Electrocuted Sakers. Saker LIFE, BNPI, Hungary. sakerlife2.mme.hu/en/content/electrocuted-sakers

PSCW (2009) Electric Transmission Lines. Wisconsin, USA.

Pullin, A.S., Stewart, G.B. (2006) Guidelines for systematic review in conservation and environmental management. Conservation biology: the journal of the Society for Conservation Biology, 20(6), 1647-56.

Raab, R., Spakovszky, P., Julius, E., Schütz, C., Schulze, C.H. (2010) Effects of power lines on flight behaviour of the West-Pannonian Great Bustard Otis tarda population. Bird Conservation International: 1- 14.

Real, J., Grande, J.M., Mañosa, S., Antonio, J. (2001) Causes of Death in Different Areas for Bonelli ' s Eagle Hieraaetus fasciatus in Spain. Bird Study, 221-228.

Reed, B. & Hovel, K., 2006. Seagrass habitat disturbance: how loss and fragmentation of eelgrass Zostera marina influences epifaunal abundance and diversity. Marine Ecology Progress Series, 326, pp.133-143. Elérhető: www.int-res.com/abstracts/meps/v326/p133-143/ [Hozzáférés dátuma: 2012. május 2.].

RenewableUK, (2013) cumulative Impact Assessment Guidelines. Guiding Principles for cumulative impacts assessment in offshore wind farms. June 2013.

Rheindt, F.E., 2003. The impact of roads on birds: Does song frequency play a role in determining susceptibility to noise pollution? Journal of Ornithology, 144(3), pp.295-306. Elérhető: www.springerlink.com/index/10.1007/BF02465629 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 24.].

Rich, A.C., Dobkin, D.S. & Niles, L.J., 1994. Defining Forest Fragmentation by Corridor Width: The Influence of Narrow Forest-Dividing Corridors on Forest-Nesting Birds in Southern New Jersey. Conservation Biology, 8(4), pp.1109-1121. Elérhető: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1046/j.1523-1739.1994.08041109.x/abstract [Hozzáférés dátuma: 2012. április 30.].

Rich, A.C., Dobkin, D.S., Niles, L.J. (1994) Defining forest fragmentation by corridor width: the influence of narrow forest-dividing corridors on forest-nesting birds in southern New Jersey. Conservation Biology, 8: 1109-1121.

Rich, C. & Longcore, T. (Eds). (2006) Ecological Consequences of Artificial Night Lighting. Washington, Island Press.

Roberts, D.A., 2012. Causes and ecological effects of resuspended contaminated sediments (RCS) in marine environments. Environment international, 40, pp.230-43. Elérhető: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0160412011002704 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 16.].

Robinson, S.P & Lepper, P.A. (2013) Scoping study: Review of current knowledge of underwater noise emissions from wave and tidal stream energy devices. The Crown Estate, 2013.

RTE, 2011. Liaison électrique souterraine à courant continu à 320 000 volts SAVOIE - PIEMONT - Etude d'impact,

RTE, Projet de zone d'accueil de production d'électricité de Lavera-Fos - Etude d'impact,

Russell, K.N., Ikerd, H. & Droege, S., 2005. The potential conservation value of unmowed powerline strips for native bees. Biological Conservation, 124(1), pp.133-148. Elérhető: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320705000467 [Hozzáférés dátuma: 2012. március 17.].

Schaub, M., Aebischer, A., Gimenez, O., Berger, S., Arlettaz, R. (2010) Massive Immigration Balances High Anthropogenic Mortality in a Stable Eagle Owl Population: Lessons for Conservation. Biological Conservation, 143(8): 1911-1918.

Schreiber, M. et al., 2004. Maßnahmen zur Vermeidung und Verminderung negativer ökologischer Auswirkungen bei der Netzanbindung und -integration von Offshore-Windparks - Abschlussbericht, Bramsche.

Secretariat of the Convention on Biological Diversity, 2010. Global Biodiversity Outlook 3, Montréal. Elérhető: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/22532583 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

Sergio, F., Marchesi, L., Pedrini, P., Ferrer, M., Penteriani, V. (2004) Electrocution Alters the Distribution and Density of a Top Predator, the Eagle Owl Bubo bubo. Journal of Applied Ecology, December: 836-845.

Silva, J.P., Santos, M., Queirós,L., Leitão, D., Moreira, F., Pinto, M., Leqoc, M., Cabral, J.A. (2010): Estimating the influence of overhead transmission power lines and landscape context on the density of little bustard Tetrax tetrax breeding populations. Ecological Modelling 221: pp.1954–1963.

Skonberg, E.R. et al., 2008. Inadvertent Slurry Returns during Horizontal Directional Drilling: Understanding the Frequency and Causes. In J. W. Goodrich-Mahoney et al., eds. Environment Concerns in Rights-of-Way Management 8th International Symposium. Amsterdam: Elsevier, pp. 613-621.

Slabbekoorn, H. & Ripmeester, E. a P., 2008. Birdsong and anthropogenic noise: implications and applications for conservation. Molecular ecology, 17(1), pp.72-83. Elérhető: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17784917 [Hozzáférés dátuma: 2012. március 4.].

SmartGrids ERA-Net (2012) Mapping & Gap Analysis of current European Smart Grids Projects. Report by the EEGI Member States Initiative: A pathway towards functional projects for distribution grids. Austrian Institute of Technology, Austria.

Söker, H., Rehfeldt, K., Santjer, F. et al. (2000) Offshore Wind Energy in the North Sea. Technical Possibilities and Ecological Considerations – A study for Greenpeace. 83pp.

SP Transmission & National Grid, 2011a. Western HVDC Link - Environmental Appraisal Supporting Report - Northern Point of Connection: Hunterson - Ardneil Bay Undergournd HDVC Cable,

SP Transmission & National Grid, 2011b. Western HVDC Link - Environmental Report - Marine Cable Route,

Statoil, (2012) Mariner Area Development Environmental Statement. DECC Project Reference: D/4145/2012.

Strevens, T.C., 2007. Powerline easements: ecological impacts and effects on small mammal movement. University of Wollongong. Elérhető: ro.uow.edu.au/theses/691/ [Hozzáférés dátuma: 2012. február 23.].

Strevens, T.C., Puotinen, M.L. & Whelan, R.J., 2008. Powerline Easements: Ecological Impacts and Contribution to Habitat Fragmentation from Linear Features. Pacific Conservation Biology, 14(3), pp.159-168.

Summers, P.D., Cunnington, G.M. & Fahrig, L., 2011. Are the negative effects of roads on breeding birds caused by traffic noise? Journal of Applied Ecology, 48(6), pp.1527-1534. Elérhető: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/j.1365-2664.2011.02041.x/full [Hozzáférés dátuma: 2012. március 29.].

Swannell, R.P., Lee, K. & McDonagh, M., 1996. Field evaluations of marine oil spill bioremediation. Microbiological reviews, 60(2), pp.342-65. Elérhető: www.pubmedcentral.nih.gov/articlerender.fcgi?artid=239447&tool=pmcentrez&rendertype=abstract [Hozzáférés dátuma: 2012. július 6.].

Swanson, C. & Isaji, T., 2006. Simulations of sediment transport and deposition from cable burial operations in Nantucket Sound for the Cape Wind Energy project, Elérhető: www.mms.gov/offshore/renewableenergy/DEIS/Report References - Cape Wind Energy EIS/Report No 4.1.1-2.pdf [Hozzáférés dátuma: 2012. április 17.].

Temple, S.A. (1986) The problem of avian extinctions. In: Johnston, R.F (ed.) Current Ornithology, Vol. 3: 453-485 Plenum, New York.

Thompson, P.M., Wilson, B., Grellier, K., Hammond, P.S. (2001) Combining power analysis and population viability analysis to compare traditional and precautionary approaches to conservation of coastal cetaceans. Conservation Biology, 14: 1253-1263.

Tintó, A., Real, J., Manosa, S. (2001) Avaluació del risc d'electrocució d'aus en línies elèctriques situades a Sant Llorenç del Munt i rodalies. V Trobada d'estudiosos de Sant Llorenç del Munt i l'Obac. Monografies, 35: 129-133

Tri-State (2009) San Luis Valley - Calumet – Comanche Transmission Project. Southern Colorado Transmission Improvements. Working with Landowners. Colorado, USA.

Tucker, G.M., Evans, M.I. (1997) Habitats for birds in Europe: a conservation strategy for the wider environment. Cambridge, UK: BirdLife International (BirdLife Conservation Series no. 6).

UNEP (2011) UN Wildlife Meeting Pushes to Make Power Lines Safer for Birds. UNEP COP 10 communication. Bergen, Norway.

Ussenkov, S.M., 1997. Contamination of harbor sediments in the eastern Gulf of Finland (Neva Bay), Baltic Sea. Environmental Geology, 32(4), pp.274-280. Elérhető: www.springerlink.com/openurl.asp?genre=article&id=doi:10.1007/s002540050217 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

Vallejo, V.R., Arianoutsou, M. & Moreira, F., 2012. Fire Ecology and Post-Fire Restoration Approaches in Southern European Forest Types. In F. Moreira et al., eds. Post-Fire Management and Restoration of Southern European Forests. Springer Netherlands, pp. 93-119. Elérhető: dx.doi.org/10.1007/978-94-007-2208-8_5 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 26.].

Van Rooyen, C. (2004) The Management of Wildlife Interactions with Overhead Lines. In The fundamentals and practice of overhead line maintenance (132kV and above), pp. 217-245. Eskom Technology, Services International, Johannesburg.

Van Rooyen, C. (2012) Bird Impact Assessment Report. Technical Document.

Venus, B., McCann, K. (2005) Bird Impact Assessment Study. Technical Document (pp. 1-45).

Vistnes, I. et al., 2001. Wild reindeer: impacts of progressive infrastructure development on distribution and range use. Polar Biology, 24(7), pp.531-537. Elérhető: www.springerlink.com/openurl.asp?genre=article&id=doi:10.1007/s003000100253 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 27.].

Walker, L. J. and Johnston, J. (1999) Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions. European Commission. ec.europa.eu/environment/eia/eia-support.htm

Wetlands International, Wings Over Wetlands - UNEP-GEF African-Eurasian Flyways Project (2011) The Critical Site Network: Conservation of Internationally Important Sites for Waterbirds in the African-Eurasian Waterbird Agreement area. Wetlands International, Ede, the Netherlands and BirdLife International, Cambridge, UK.

Williams, R.J. & Bradstock, R.A., 2008. Large fires and their ecological consequences: introduction to the special issue. International Journal of Wildland Fire, 17(6), p.685. Elérhető: www.publish.csiro.au/?paper=WF07155 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 25.].

Woinarski, J.C.Z. et al., 2000. A different fauna?: captures of vertebrates in a pipeline trench, compared with conventional survey techniques; and a consideration of mortality patterns in a pipeline trench. Australian Zoologist, 31(3), pp.421-431.

Wolff, A., 2010. Plan de gestion 2010 - 2014 - Section A: Diagnostic et enjeux,

Xu, J., Pancras, T. & Grotenhuis, T., 2011. Chemical oxidation of cable insulating oil contaminated soil. Chemosphere, 84(2), pp.272-7. Elérhető: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/21571353 [Hozzáférés dátuma: 2012. április 26.].

Zalles, J.I., Bildstein, K.L. (2000) Raptor watch: A Global directory of Raptor Migration Sites. Cambridge, UK: BirdLife International; and Kempton, PA, USA: Hawk Mountain Sanctuary (Birdlife Conservation Series, Vol. 9).

Zozaya, E.L., Brotons, L. & Saura, S., 2011. Recent fire history and connectivity patterns determine bird species distribution dynamics in landscapes dominated by land abandonment. Landscape Ecology, 27(2), pp.171-184. Elérhető: www.springerlink.com/index/10.1007/s10980-011-9695-y [Hozzáférés dátuma: 2012. március 13.].

Zucco, C. et al., 2006. Ecological research on Offshore Wind Farms: International Exchange of Experiences - Part B: Literature Review of Ecological Impacts, Bonn.

---

(1)  Valamennyi dokumentum letölthető az alábbi internetes oldalról: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

(2)  COM(2015) 80 final.

(3)  Energiainfrastruktúra-prioritások 2020-ig és azt követően – Az integrált európai energiahálózat programterve http://ec.europa.eu/energy/publications/doc/2011_energy_infrastructure_en.pdf

(4)  Az Európai Parlament és a Tanács 347/2013/EU rendelete (2013. április 17.) a transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról és az 1364/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, valamint a 713/2009/EK, a 714/2009/EK és a 715/2009/EK rendelet módosításáról (HL L 115., 2013.4.25., 39. o.).

(5)  A tengeri energiaszállítási infrastruktúrákkal a dokumentum 8. szakasza foglalkozik.

(6)  Ebben az útmutatóban az „átvitel” kifejezés az egész rendszerre vonatkozik, a szó szűkebb értelmében vett átviteltől az elosztásig. Ha az átviteli, alátviteli vagy elosztó vezetékek esetében eltérő hatás figyelhető meg, az útmutató a konkrét kifejezést fogja használni.

(7)  https://ec.europa.eu/energy/en/topics/infrastructure/projects-common-interest

(8)  A transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendelet értelmében kidolgozandó energetikai infrastruktúrával kapcsolatos kategóriák típusait a rendelet II. melléklete határozza meg.

(9)  https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/publication/MJ3010705ENC.pdf

(10)  http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/transparency_platform/map-viewer

(11)  „A környezeti vizsgálati eljárások hatékonyabbá tétele az energetikai infrastruktúrával foglalkozó közös érdekű projektek esetében” című útmutató, 2013. július. http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/pci/doc/20130724_pci_guidance.pdf

(12)  http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/strategy/index_en.htm

(13)  A 2009/147/EK tanácsi irányelv (a vadon élő madarak védelméről szóló, módosított 79/409/EGK tanácsi irányelv kodifikált változata) – lásd: http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/index_en.htm

(14)  A Tanács 92/43/EGK irányelve (1992. május 21.) a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről, egységes szerkezetbe foglalt szöveg, 2007.1.1. – http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/index_en.htm

(15)  A madárvédelmi irányelv nem említi a „kedvező védettségi helyzet” fogalmát, de a 4. cikk (1) és (2) bekezdése hasonló követelményeket fogalmaz meg a különleges madárvédelmi területekkel kapcsolatban.

(16)  Egyértelművé kell tenni, hogy az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (1) bekezdése nem vonatkozik a különleges madárvédelmi területekre. Ugyanakkor hasonló rendelkezések vonatkoznak a különleges madárvédelmi területekre a madárvédelmi irányelv 4. cikkének (1) és (2) bekezdése révén, amely „különleges védelmi intézkedéseket” határoz meg a különleges madárvédelmi területek tekintetében. Az élőhelyvédelmi irányelv 7. cikke értelmében azonban a 6. cikkének (2)–(4) bekezdése a közösségi jelentőségű természeti területekre és a már besorolt különleges madárvédelmi területekre is vonatkozik.

(17)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/commission_note2_EN.pdf

(18)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/comNote%20conservation%20measures_EN.pdf

(19)  Az élőhelyvédelmi irányelv 7. cikke értelmében a 6. cikkének (3)–(4) bekezdése a közösségi jelentőségű természeti területekre és a már besorolt különleges madárvédelmi területekre is vonatkozik.

(20)  Lásd az élőhelyvédelmi irányelvben előírt, a közösségi jelentőségű állatfajok szigorú védelméről szóló útmutatót http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/guidance/index_en.htm

(21)  http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/cobi.12262/full

(22)  http://www.easac.eu/fileadmin/PDF_s/reports_statements/Transforming.pdf

(23)  https://www.unenvironment.org/news-and-stories/story/planning-can-help-prevent-renewable-energy-surge-harming-wildlife

(24)  http://www.life-elia.eu/en/

(25)  A projekt összefoglalója elérhető az alábbi internetes oldalon: http://www.50hertz.com/en/file/100304_EcoMOL_ShortReport_eng_final_med.pdf

(26)  www.birdlife.org/datazone/sowb/casestudy/240

(27)  „A környezeti vizsgálati eljárások hatékonyabbá tétele az energetikai infrastruktúrával foglalkozó közös érdekű projektek esetében” című útmutató, 2013. július. http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/pci/doc/20130724_pci_guidance.pdf

(28)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52009DC0469&from=en

(29)  A szintezés fogalma az alábbiak szerint határozható meg: a tervezés (szakpolitikák, tervek, programok) különböző olyan szintjeinek megkülönböztetése, amelyek egymást követően készülnek és befolyásolják egymást (EB 1999). A szintezés arról szól, hogyan kapcsolódnak egymáshoz a tervezés különböző szintjei.

(30)  A 2009/72/EK irányelv a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról.

(31)  A Tanács határozata (1997. június 27.) az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló egyezménynek (Espooi Egyezmény) a közösség nevében történő megkötéséről (javaslat: HL C 104., 1992.4.24., 5. o., a határozatot nem tették közzé.) és a Tanács határozata (2008. október 20.) az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló, 1991-ben aláírt espoo-i ENSZ–EGB-egyezményhez kapcsolódó, a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Közösség nevében történő jóváhagyásáról (2008/871/EK) (HL L 308., 2008.11.19., 33. o.).

(32)  A stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelv 7. cikke és a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv 7. cikke.

(33)  http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/Transboundry%20EIA%20Guide.pdf

(34)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/new_guidance_art6_4_en.pdf

(35)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/Wind_farms.pdf; http://ec.europa.eu/news/energy/101013_en.htm; http://qsr2010.ospar.org/en/ch07_01.html http://www.ospar.org/content/content.asp?menu=00210305000000_000000_000000

(36)  https://windeurope.org/wp-content/uploads/files/about-wind/statistics/WindEurope-Annual-Offshore-Statistics-2016.pdf

(37)  http://www.4coffshore.com/windfarms/horns-rev-2-denmark-dk10.html

(38)  http://si-ocean.eu/en/upload/docs/WP3/Technology%20Status%20Report_FV.pdf

(39)  https://ec.europa.eu/jrc/en/news/jrc-ocean-energy-status-report-2016-edition

(40)  http://sequestration.mit.edu/tools/projects/index.html

(41)  https://windeurope.org/about-wind/reports/wind-energy-in-europe-scenarios-for-2030/

(42)  http://www.renewableuk.com/en/renewable-energy/wave-and-tidal/

(43)  http://northseagrid.info/project-description

(44)  http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/studies/doc/2014_nsog_report.pdf

(45)  http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2009_2014/documents/itre/dv/160/160620/16062011_study_pe457373_en.pdf

(46)  http://e3g.org/showcase/North-Seas-Grid

(47)  http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2013:115:0039:0075:EN:PDF

(48)  http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm

(49)  European Commission (2013) Interpretation Manual of European Union Habitats. EUR 28, 2013. április 28. http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/habitatsdirective/docs/Int_Manual_EU28.pdf

(50)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/marine/docs/FAQ%20final%202012-07-27.pdf

(51)  https://www.bonnagreement.org/

(52)  http://qsr2010.ospar.org/media/assessments/p00437_Cables.pdf

(53)  2–8 méter széles terület, az eke méretétől függően (Carter et al., 2009).

(54)  Például Camphuysen et al., (2009); Jenssen (1996); de la Huz et al., (2005)

(55)  Az összefoglaló megtalálható a következő helyen: AMETS, a part menti területek bérlésére vonatkozó kérelemhez kapcsolódó, a környezeti hatások vonatkozásában adott nyilatkozat 4. függeléke (2010).

(56)  Például Meissner & Sordyl, 2006 http://www.bfn.de/fileadmin/MDB/documents/themen/meeresundkuestenschutz/downloads/Forschungsberichte/Ecological_Research_Offshore-Wind_Part_B_Skripten_186.pdf

(57)  http://www.unesco-ioc-marinesp.be/msp_faq

(58)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/HTML/?uri=CELEX:32014L0089&from=EN

---

1. MELLÉKLET

Nemzeti és nemzetközi kezdeményezések

Példák nemzeti jogszabályokra

Ez a szakasz többek között olyan nemzeti jogszabályokra hoz példákat, amelyek az energiaátviteli létesítmények által a biológiai sokféleségre gyakorolt hatásokkal foglalkoznak.

Németország

A német természet- és tájvédelmi törvény (Gesetz über Naturschutz und Landschaftspflege) 41. cikke szerint a középfeszültségű vezetékek új oszlopait és műszaki alkotóelemeit úgy kell megtervezni, hogy biztosítsák a madarak áramütéssel szembeni védelmét. A meglévő, a madarakra nagy veszélyt jelentő középfeszültségű vezetékek esetében 2012. december 31-ig meg kell hozni a szükséges intézkedéseket a madarak áramütéssel szembeni védelme érdekében.

Szlovákia

A szlovák jogban a (módosított) természet- és tájvédelemről szóló 543/2002. sz. törvény 4. cikke az alábbiakat mondja ki: „aki légvezetékeket telepít vagy légvezetékek ütemezett felújítását végzi, köteles műszaki megoldásokkal gondoskodni a madarak pusztulásának megakadályozásáról”, és „amennyiben igazolható a madaraknak a villamosenergia-vezetékek vagy a telekommunikációs létesítmények miatt bekövetkező pusztulása, a természetvédelmi szerv elrendelheti, hogy a villamosenergia-vezetékek vagy a telekommunikációs létesítmények kezelője hozzon intézkedéseket a madarak pusztulásának megakadályozására”. A kerületi vagy regionális környezetvédelmi hivatalok véleményt adnak ki minden területi határozattal vagy építési engedéllyel kapcsolatban (beleértve a villamosenergia-infrastruktúra vonatkozásában). 2007-ben útmutató készült a villamosenergia-infrastruktúra miatt bekövetkező madárpusztulás megakadályozása érdekében. Az útmutató összefoglalja a jogi eszközöket, tartalmazza a megfelelő műszaki megoldások leírását – mind a hegyekkel borított, mind a sík területeken –, és további megoldásokat javasol (például jogilag nem kötelező érvényű találkozók az áramszolgáltatókkal a határozathozatal előtt).

Spanyolország

Spanyolországban regionális és nemzeti jogszabályok – a madaraknak a nagyfeszültségű vezetékekkel szembeni védelmére szolgáló szabályok meghatározásáról szóló, 178/2006. számú andalúz regionális kormányrendelet (1) (október 10.) és a madárvédelem céljából a nagyfeszültségű vezetékekre vonatkozó műszaki intézkedésekről szóló, 1432/2008. számú királyi rendelet (2) (augusztus 29.) – jóváhagyására került sor a madarak áramütéssel szembeni védelme tekintetében. E nemzeti rendelet értelmében a szolgáltatók nem telepíthetnek veszélyes vezetékeket a madarak szempontjából érzékeny területeken (beleértve a különleges madárvédelmi területeket). Ez a rendelet néhány kötelező érvényű műszaki előírást tartalmaz a villamosenergia-oszlopok kialakítását, az ütközés elleni intézkedéseket, a munkálatok ütemtervét stb. illetően.

Nemzetközi egyezmények végrehajtása

Számos tagállam továbbá végrehajtja a Berni Egyezmény 110. számú ajánlását, és nemzeti jogszabályaiban a villamosenergia-vezetékek biztonságára, a tervezésre és az ütközés elleni intézkedésekre vonatkozó műszaki szabványokat fogad el.

Önkéntes megállapodások és eszközök

Ez a szakasz példákat hoz többek között az energiaátviteli létesítmények biológiai sokféleségre gyakorolt hatásaival kapcsolatos önkéntes megállapodásokra.

Európai hálózati nyilatkozat a villamosenergia-hálózat fejlesztéséről és a természetvédelemről Európában (3)

Számos európai nem kormányzati szervezet, átvitelirendszer-irányító és támogató írta alá ezt a nyilatkozatot 2011. november 10-én. Fő célja az alapelvek olyan közösen elfogadott keretrendszerének kidolgozása, amely útmutatást nyújt az érdekelt feleknek a természeti környezetre (biológiai sokféleség és ökoszisztémák) a villamosenergia-átviteli létesítmények (légvezetékek és földkábelek) fejlesztése során esetlegesen gyakorolt negatív hatások minimalizálásához. A nyilatkozat átfogó alapelveket tartalmaz, illetve tartalmazza a stratégiai tervezésre vonatkozó alapelveket (beleértve a környezeti aggályok legkorábbi szakaszban történő megvizsgálásának szükségességét [4.1.1. alapelv], a területrendezési eszközök használatát [4.1.4.] stb.), valamint a projektek tervezésére és a meglévő villamosenergia-vezetékek hatásainak csökkentésére vonatkozó alapelveket.

A megújuló energiaforrások hálózatára vonatkozó kezdeményezés (4)

Ez a kezdeményezés európai nem kormányzati szervezetek és átvitelirendszer-irányítók együttműködésének eredménye. Támogatja az átlátható, környezeti szempontból érzékeny hálózatfejlesztést a megújuló energia arányának további folyamatos növelése és az energetikai átállás lehetővé tétele érdekében. A kezdeményezés résztvevői különböző európai országokból származnak, és megtalálhatók közöttük átvitelirendszer-irányítók Belgiumból (Elia), Franciaországból (RTE), Németországból (50Hertz és TenneT), Olaszországból (Terna), Hollandiából (TenneT), Spanyolországból (Red Eléctrica), Svájcból (Swissgrid), Norvégiából (Statnett), Spanyolországból (REE), valamint olyan nem kormányzati szervezetek, mint a WWF International, a BirdLife Europe, a Fundación Renovables, a Germanwatch, a Legambiente, a Royal Society for the Protection of Birds (RSPB), a Climate Action Network (CAN) Europe és a Natuur&Milieu. A megújuló hálózatra vonatkozó kezdeményezés 2009 júliusában indult.

Akadálymentes Égbolt megállapodás (5)

A Magyar Madártani és Természetvédelmi Egyesület (MME/BirdLife Hungary) és a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztérium, valamint az érintett magyarországi áramszolgáltatók 2008. február 26-án írták alá ezt a megállapodást, hogy hosszú távú megoldást nyújtsanak az áramütést szenvedett madarak által jelentett problémára. A megállapodás keretében az MME 2008-ban összeállított egy térképet, amely feltünteti azokat a legfontosabb területeket, ahol a villamosenergia-vezetékek a madarak szempontjából problémát jelentenek Magyarországon. Az áramszolgáltatók ígéretet tettek arra, hogy 2020-ig madárbarát módon átalakítanak minden veszélyes magyarországi villamosenergia-vezetéket, illetve az új villamosenergia-vezetékek esetében madárbarát módszereket alkalmaznak. Az áramszolgáltatók és a természetvédelmi szakemberek egymással együttműködve rendszeresen frissített útmutatókat dolgoznak ki a kapcsolódó elérhető legjobb technológia vonatkozásában, és a gyakorlatban tesztelik az új megoldásokat.

Budapesti Nyilatkozat a madárvédelemről és az elektromos szabadvezetékekről (6)

A nyilatkozat elfogadására az „Elektromos szabadvezetékek és madárpusztulás Európában” című konferencián (Budapest, 2011. április 13.) került sor. Ez a konferencia az MME/BirdLife Hungary, a magyar Vidékfejlesztési Minisztérium és a BirdLife Europe társszervezésében valósult meg. Részt vettek rajta európai és közép-ázsiai országok érdekelt felei, az Európai Bizottság, az UNEP-AEWA, áramszolgáltatók és közműtársaságok, szakértők, vállalkozások és nem kormányzati szervezetek. A nyilatkozat felszólította az érdekelt feleket egy olyan, utánkövetési fellépésekből álló program közös végrehajtására, amely hatékonyan minimalizálja a villamosenergia-vezetékek következtében elpusztult madarak számát Európában és Európán kívül.

Szlovák műszaki szabvány

A Kelet-Szlovákiai Áramszolgáltató 2009-ben kiadta „A 22 kV feszültségű légvezetékek madárvédelmi szempontból való kiépítése és módosítása” című belső műszaki szabványt.

Az energetikai és biodiverzitási kezdeményezés (7)

Amikor a vezető energiaszolgáltatók felismerték annak értékét, hogy integrálják a biológiai sokféleség megőrzését az upstream olaj- és földgázfejlesztésbe, többen közülük csatlakoztak a vezető természetvédelmi szervezetekhez, hogy e cél érdekében a biológiai sokféleség megőrzésére szolgáló gyakorlatokat dolgozzanak ki, illetve támogassák ezeket. Partnerségük, a 2001-ben indult és 2007-ig tartó energetikai és biodiverzitási kezdeményezés során gyakorlati útmutatók, eszközök és modellek jöttek létre az energetikai műveletek környezeti teljesítményének fokozása, a biológiai sokféleséget érő kár minimalizálása és a természetvédelmi lehetőségek maximalizálása érdekében az olaj- és földgázforrások kitermelése során.

A LIFE+ program (8)

A LIFE+ a környezetvédelmi és természetvédelmi projektek támogatására szolgáló uniós pénzügyi eszköz. Számos LIFE+ projekt foglalkozott a villamosenergia-infrastruktúra madarakra gyakorolt hatásaival, és sok madárvédelmi terv tartalmaz a villamosenergia-vezetékekkel kapcsolatos rendelkezéseket. Az alábbi táblázat nem teljes körű áttekintést nyújt ezekről a projektekről 2000-től kezdve.

A villamosenergia-infrastruktúrával és a madarakkal foglalkozó LIFE+ projektek

| Hivatkozás | Cím | Tagállam |
| --- | --- | --- |
| LIFE04 NAT/ES /000034 (9) | ZEPA eléct. Aragón – A villamosenergia-vezetékek módosítása a különleges madárvédelmi területeken Aragóniában

  A projekt általános célul tűzte ki az aragón kormány által abból a célból kidolgozott stratégia végrehajtását, hogy a régióban 16 különleges madárvédelmi területen a természetvédelmi igényeknek megfelelően módosítsák a légvezeték-hálózatot. | ES |
| LIFE06 NAT/E /000214 (10) | Tendidos Electricos Murcia – A veszélyes légvezetékek módosítása a különleges madárvédelmi területeken Murcia régióban

  A projekt a Murcia regionális kormánya által abból a célból kidolgozott stratégiát hajtja végre, hogy a Natura 2000 regionális hálózat részét képező 5 különleges madárvédelmi területen a természetvédelmi igényeknek megfelelően módosítsák a légvezetékeket. | ES |
| LIFE10 NAT/BE /000709 (11) | ELIA – Az energiaátviteli hálózat fejlesztése a biológiai sokféleség fokozásának eszközeként

  Az ELIA biológiai sokféleséggel foglalkozó projektje célul tűzte ki a légvezetékek alatt húzódó olyan folyosók létrehozására és karbantartására irányuló innovatív technikák kidolgozását, amelyek lehetővé teszik a biológiai sokféleséggel kapcsolatos potenciális előnyeik maximális kiaknázását. | BE |
| LIFE05 ENV/NL /000036 (12) | EFET – Egy új, környezetbarát, nagyfeszültségű légvezeték bemutatása

  A projekt arra irányult, hogy bemutassa a nagyfeszültségű vezetékek és az oszlopok olyan új párosítását, amelynek mágneses térerőssége sokkal gyengébb, és így kisebb negatív hatást gyakorol az egészségre és a környezetre. | NL |
| LIFE00 NAT/IT /007142 (13) | Po ENEL – Élőhelyek fejlesztése a Po Delta Parkban található meglévő vagy építés alatt álló villamos erőművek felújításával és/vagy átalakításával

  E LIFE Természet projekt fő célja csökkenteni és megszüntetni a madarak villamosenergia-vezetékekkel való ütközésének és az áramütésnek a kockázatát 20, kockázatosnak minősített területen, ahol körülbelül 91 km hosszan húzódnak villamosenergia-vezetékek. | IT |
| Más LIFE projektek konkrét madárfajok védelmére összpontosítanak, és így a villamosenergia-vezetékek madarakra gyakorolt hatásaira irányuló intézkedéseket tartalmaznak; ilyen projektek például az alábbiak: Aquila heliaca a Kárpát-medencében (LIFE02 NAT/H/008627 és LIFE03 NAT/SK/000098), OTISHU az Otis tarda védelméért Magyarországon (LIFE04 NAT/HU/000109), ZEPA La Serena a PSA-SCI 'La Serena y Sierras periféricas (LIFE00 NAT/E/007348) vonatkozásában, a Grosstrappe – A túzok határon átnyúló védelme Ausztriában (LIFE05 NAT/A/000077 és LIFE09 NAT/AT/000225), Ochrona bociana białego - A fehérgólya-populáció védelme az Ostoja Warmińska Natura 2000 területen (LIFE09 NAT/PL/000253), stb. |

Hivatkozás

Cím

Tagállam

LIFE04 NAT/ES /000034 (9)

ZEPA eléct. Aragón – A villamosenergia-vezetékek módosítása a különleges madárvédelmi területeken Aragóniában

A projekt általános célul tűzte ki az aragón kormány által abból a célból kidolgozott stratégia végrehajtását, hogy a régióban 16 különleges madárvédelmi területen a természetvédelmi igényeknek megfelelően módosítsák a légvezeték-hálózatot.

ES

LIFE06 NAT/E /000214 (10)

Tendidos Electricos Murcia – A veszélyes légvezetékek módosítása a különleges madárvédelmi területeken Murcia régióban

A projekt a Murcia regionális kormánya által abból a célból kidolgozott stratégiát hajtja végre, hogy a Natura 2000 regionális hálózat részét képező 5 különleges madárvédelmi területen a természetvédelmi igényeknek megfelelően módosítsák a légvezetékeket.

ES

LIFE10 NAT/BE /000709 (11)

ELIA – Az energiaátviteli hálózat fejlesztése a biológiai sokféleség fokozásának eszközeként

Az ELIA biológiai sokféleséggel foglalkozó projektje célul tűzte ki a légvezetékek alatt húzódó olyan folyosók létrehozására és karbantartására irányuló innovatív technikák kidolgozását, amelyek lehetővé teszik a biológiai sokféleséggel kapcsolatos potenciális előnyeik maximális kiaknázását.

BE

LIFE05 ENV/NL /000036 (12)

EFET – Egy új, környezetbarát, nagyfeszültségű légvezeték bemutatása

A projekt arra irányult, hogy bemutassa a nagyfeszültségű vezetékek és az oszlopok olyan új párosítását, amelynek mágneses térerőssége sokkal gyengébb, és így kisebb negatív hatást gyakorol az egészségre és a környezetre.

NL

LIFE00 NAT/IT /007142 (13)

Po ENEL – Élőhelyek fejlesztése a Po Delta Parkban található meglévő vagy építés alatt álló villamos erőművek felújításával és/vagy átalakításával

E LIFE Természet projekt fő célja csökkenteni és megszüntetni a madarak villamosenergia-vezetékekkel való ütközésének és az áramütésnek a kockázatát 20, kockázatosnak minősített területen, ahol körülbelül 91 km hosszan húzódnak villamosenergia-vezetékek.

IT

Más LIFE projektek konkrét madárfajok védelmére összpontosítanak, és így a villamosenergia-vezetékek madarakra gyakorolt hatásaira irányuló intézkedéseket tartalmaznak; ilyen projektek például az alábbiak: Aquila heliaca a Kárpát-medencében (LIFE02 NAT/H/008627 és LIFE03 NAT/SK/000098), OTISHU az Otis tarda védelméért Magyarországon (LIFE04 NAT/HU/000109), ZEPA La Serena a PSA-SCI 'La Serena y Sierras periféricas (LIFE00 NAT/E/007348) vonatkozásában, a Grosstrappe – A túzok határon átnyúló védelme Ausztriában (LIFE05 NAT/A/000077 és LIFE09 NAT/AT/000225), Ochrona bociana białego - A fehérgólya-populáció védelme az Ostoja Warmińska Natura 2000 területen (LIFE09 NAT/PL/000253), stb.

BESTGRID projekt (14)

A 2013 áprilisában indított BESTGRID négy kísérleti projektből áll, amelyek végrehajtási helyszíne Belgium, Németország és az Egyesült Királyság. A projekt során kilenc partner (átvitelirendszer-irányítók, európai nem kormányzati szervezetek és egy kutatóintézet) együttműködött a hálózatfejlesztési folyamatok helyi és nyilvános elfogadásának javítása érdekében. A projekt célkitűzései közé tartozott az átláthatóság és a nyilvánosság részvételének fokozása, az engedélyezési eljárások felgyorsítása a környezetvédelmi normák proaktív alkalmazásával vagy akár meghaladásával, valamint a nyilvánosságnak az európai energetikai infrastruktúrával kapcsolatos közös érdekű projektekre vonatkozó engedélyezési eljárásokban való konstruktív részvételének elősegítése. A projekt egyik eredménye „A természet védelme az energiahálózat tervezése során” című kézikönyv (15).

Az európai vállalkozások és a biológiai sokféleség elnevezésű kampány (16)

Az európai vállalkozások és a biológiai sokféleség elnevezésű kampányt az európai nem kormányzati szervezetek és vállalatok Global Nature Fund által vezetett és koordinált konzorciuma kezdeményezte a magánszektornak a biológiai sokféleséggel és az ökoszisztéma-szolgáltatásokkal kapcsolatos fokozott kötelezettségvállalása érdekében. Az Európai Unió LIFE+ programja támogatja a kampányt. Különböző szereplők, akár nem üzleti szervezetek, akár vállalkozások és vállalkozói szövetségek, a világ sok részén dolgoznak ki és indítanak útjára vállalkozásokkal és biológiai sokféleséggel kapcsolatos kezdeményezéseket.

A portugál vállalkozások és a biológiai sokféleség elnevezésű kezdeményezés (17)

A portugál vállalkozások és a biológiai sokféleség elnevezésű kezdeményezés hosszú távú önkéntes megállapodások révén támogatni kívánja az együttműködés közös alapját e két különböző rendszer, a vállalkozások és a biológiai sokféleség között, ami elősegíti a vállalkozások biológiai sokféleségre vonatkozó stratégiáinak és szakpolitikáinak bevezetését. A portugál hatóság (ICNB, Természetvédelmi és Biodiverzitási Intézet), valamint a portugál átvitelirendszer-irányító és az elosztórendszer-üzemeltető útmutatókat dolgozott ki az energiaátviteli létesítmények biológiai sokféleségre gyakorolt hatásaival kapcsolatban.

Fellépések a Szlovák Köztársaság Állami Természetvédelmi Hivatala keretében (18)

A Szlovák Köztársaság Állami Természetvédelmi Hivatala (a Környezetvédelmi Minisztérium szakértő testülete) együttműködik a három fő villamosenergia-elosztó társasággal (amelyek Kelet-, Közép- és Nyugat-Szlovákiában működnek). Számos LIFE projekt hozzájárult ennek a madártani nem kormányzati szervezetek által támogatott együttműködésnek a megerősítéséhez. Az együttműködés az írásbeli megállapodástól a 22 kV feszültségű villamosenergia-vezetékek madarakra gyakorolt veszélyeinek megszüntetésére irányuló stratégiáig terjed. A számos LIFE projekt által megerősített hosszú távú együttműködés eredményei közé tartozik az éves tervek kidolgozása, a kiemelt szakaszok lépésről lépésre történő azonosítása, a módszertani együttműködés, valamint a hatáscsökkentő intézkedések előmozdítása és tesztelése.

A természettel és a biológiai sokféleséggel foglalkozó releváns nemzetközi egyezmények és megállapodások

Az Európai Unió és a tagállamai, valamint a legtöbb egyéb európai ország különböző releváns nemzetközi környezetvédelmi egyezmények és megállapodások szerződő felei. A természetvédelemmel és a biológiai sokféleség megőrzésével kapcsolatos európai és nemzeti jogi kereteknek ezért maradéktalanul figyelembe kell venniük az ilyen egyezmények és megállapodások keretében tett kötelezettségvállalásokat is.

Ezek az egyezmények és megállapodások segítettek a biológiai sokféleséggel foglalkozó szakpolitika és jogszabályok jogi keretének kialakításában az Európai Unióban, illetve az Unió és az egyéb országok közötti kapcsolat jellegének meghatározásában is. A következőkben nagy vonalakban ismertetésre kerülnek az európai energetikai infrastruktúrára és természetvédelemre vonatkozó legfontosabb egyezmények és megállapodások. Számos egyezmény és megállapodás továbbá konkrét ajánlásokat és állásfoglalásokat fogadott el az energetikai infrastruktúrával és a vadon élő állatokkal kapcsolatban, különösen a légvezetékek vonatkozásában (19).

Biológiai Sokféleség Egyezmény (20)

A Biológiai Sokféleség Egyezmény globális megállapodás, amely 1992 júniusában került elfogadásra Rio de Janeiróban. Kiterjesztette a biológiai sokféleség megőrzésének hatókörét a fajokról és az élőhelyekről az emberiség hasznára váló biológiai erőforrások fenntartható használatára. Eddig 193 ország írta alá az egyezményt.

Egyezmény az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről (21)

A Berni Egyezmény 1982-ben lépett hatályba. Jelentős szerepet játszott a biológiai sokféleség megőrzésével kapcsolatos európai erőfeszítések fokozásában. Az Európa Tanács 45 tagállama, az Európai Unió és négy afrikai ország ratifikálta. Az egyezmény egyik fontos célja a különleges természetmegőrzési területek hálózatának (Emerald hálózat (22)
  ) létrehozása. Ez a hálózat az uniós Natura 2000 hálózat mellett működik. A Berni Egyezmény állandó bizottsága 2004-ben elfogadta a felszín feletti energiaátviteli létesítmények (villamosenergia-vezetékek) madarakra gyakorolt káros hatásainak minimalizálásáról szóló ajánlást (23) (110. számú ajánlás). Az állandó bizottság 2011-ben azt kérte az egyezményt aláíró felektől, hogy kétévente készítsenek jelentést a 110. számú ajánlás végrehajtásával kapcsolatos előrehaladásról.

Egyezmény a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről (24)

A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény, azaz a Bonni Egyezmény célul tűzte ki a vándorló fajok védelmét a természetes élőhelyükön. 1983-ban lépett hatályba, és eddig 116 fél írta alá. Számos, az egyezmény értelmében született állásfoglalás, ajánlás és megállapodás lényeges az energetikai infrastruktúrák, különösen a légvezetékek által a vándorló állatokra gyakorolt hatások kezelése szempontjából:

| | A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezménynek a vándorló madarakat érő áramütésről szóló 7.4. állásfoglalása (25) felszólítja valamennyi szerződő felet és nem szerződő felet, hogy a vezetékek tervezése és kiépítése során megfelelő intézkedésekkel csökkentsék az áramütés kockázatát. |
| --- | --- |

A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezménynek a vándorló madarakat érő áramütésről szóló 7.4. állásfoglalása (25) felszólítja valamennyi szerződő felet és nem szerződő felet, hogy a vezetékek tervezése és kiépítése során megfelelő intézkedésekkel csökkentsék az áramütés kockázatát.

| | Intézkedések listája az UNEP/CMS/Inf.7.21. dokumentumban. |
| --- | --- |

Intézkedések listája az UNEP/CMS/Inf.7.21. dokumentumban.

| | Az afrikai és eurázsiai vándorló ragadozó madarak védelméről szóló egyetértési megállapodás (26)
  cselekvési terve szerint a villamosenergia-vezetékek alapvető veszélyt jelentenek a madarakra nézve, és kiemelt fellépést dolgozott ki a hatásuk csökkentésére. A terv célja „b) A lehető legnagyobb mértékben támogatni a magas környezetvédelmi elvárásokat, többek között környezeti hatásvizsgálatok révén, a szerkezetek tervezése és építése során a szerkezetek fajokra gyakorolt hatásának minimalizálása érdekében, különösen az ütközések és az áramütések vonatkozásában, és törekedni kell a meglévő szerkezetek hatásának minimalizálására ott, ahol nyilvánvalóvá válik, hogy negatív hatást gyakorolnak az érintett fajokra;”.
  A cselekvési terv az alábbi négy tevékenységet javasolja a villamosenergia-vezetékek és a ragadozó madarak vonatkozásában:






  — | 1.4. A vonatkozó jogszabályok felülvizsgálata, és ahol lehetséges, intézkedéshozatal annak érdekében, hogy ezek a jogszabályok előírják, hogy valamennyi új villamosenergia-vezetéket úgy kell megtervezni, hogy elkerülhetők legyenek a ragadozó madarakat érő áramütések, |
| --- | --- | --- |

Az afrikai és eurázsiai vándorló ragadozó madarak védelméről szóló egyetértési megállapodás (26)
  cselekvési terve szerint a villamosenergia-vezetékek alapvető veszélyt jelentenek a madarakra nézve, és kiemelt fellépést dolgozott ki a hatásuk csökkentésére. A terv célja „b) A lehető legnagyobb mértékben támogatni a magas környezetvédelmi elvárásokat, többek között környezeti hatásvizsgálatok révén, a szerkezetek tervezése és építése során a szerkezetek fajokra gyakorolt hatásának minimalizálása érdekében, különösen az ütközések és az áramütések vonatkozásában, és törekedni kell a meglévő szerkezetek hatásának minimalizálására ott, ahol nyilvánvalóvá válik, hogy negatív hatást gyakorolnak az érintett fajokra;”.

A cselekvési terv az alábbi négy tevékenységet javasolja a villamosenergia-vezetékek és a ragadozó madarak vonatkozásában:

—

1.4. A vonatkozó jogszabályok felülvizsgálata, és ahol lehetséges, intézkedéshozatal annak érdekében, hogy ezek a jogszabályok előírják, hogy valamennyi új villamosenergia-vezetéket úgy kell megtervezni, hogy elkerülhetők legyenek a ragadozó madarakat érő áramütések,

| — | 2.3. Kockázatelemzés elvégzése a fontos helyszíneken (beleértve az afrikai és eurázsiai vándorló ragadozó madarak védelméről szóló egyetértési megállapodás 3. táblázatában felsorolt helyszíneket) a jelentős, nem szándékos madárpusztulás emberi eredetű tényleges vagy lehetséges okainak (beleértve a tüzet, a mérgek kihelyezését, a növényvédő szerek használatát, a villamosenergia-vezetékeket és a szélerőműveket) azonosítása és kezelése érdekében, |
| --- | --- |

—

2.3. Kockázatelemzés elvégzése a fontos helyszíneken (beleértve az afrikai és eurázsiai vándorló ragadozó madarak védelméről szóló egyetértési megállapodás 3. táblázatában felsorolt helyszíneket) a jelentős, nem szándékos madárpusztulás emberi eredetű tényleges vagy lehetséges okainak (beleértve a tüzet, a mérgek kihelyezését, a növényvédő szerek használatát, a villamosenergia-vezetékeket és a szélerőműveket) azonosítása és kezelése érdekében,

| — | 3.2. Ahol megvalósítható, a szükséges intézkedések meghozatala annak érdekében, hogy megtörténjen a meglévő, a ragadozó madarakra legnagyobb kockázatot jelentő villamosenergia-vezetékek módosítása a ragadozó madarakat érő áramütések elkerülése érdekében, |
| --- | --- |

—

3.2. Ahol megvalósítható, a szükséges intézkedések meghozatala annak érdekében, hogy megtörténjen a meglévő, a ragadozó madarakra legnagyobb kockázatot jelentő villamosenergia-vezetékek módosítása a ragadozó madarakat érő áramütések elkerülése érdekében,

| — | 5.5. A villamosenergia-vezetékek és a szélerőművek által a ragadozó madarakra gyakorolt hatások nyomon követése, többek között a meglévő adatok, például a gyűrűzési adatok elemzésével. |
| --- | --- |

—

5.5. A villamosenergia-vezetékek és a szélerőművek által a ragadozó madarakra gyakorolt hatások nyomon követése, többek között a meglévő adatok, például a gyűrűzési adatok elemzésével.

| | Az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás (27)
  (AEWA) koordinált fellépésre szólít fel a vándorlási útvonalak vagy a repülési útvonalak mentén. 1999-ben lépett hatályba. A megállapodás 119 országra és 235 vízimadárfajra terjed ki. Az Európai Közösség 2005-ben hagyta jóvá ezt a megállapodást.






  Szemléltető példák: Az UNEP/AEWA útmutatója (28)

  A német RWE Rhein-Ruhr Netzservice GmbH (RWE RR NSG) áramszolgáltató és az UNEP/AEWA Titkársága a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény állandó bizottságának 37. ülésén (Bonn, 2010. november 23–24.) partnerségi megállapodást írt alá. A megállapodás részeként az RWE RR NSG finanszírozta a villamosenergia-hálózatok által az afrikai-eurázsiai térségben a vándorló madarakra gyakorolt hatások független felülvizsgálatát (Prinsen et al., 2011) és az ilyen problémák csökkentésére és elkerülésére szolgáló iránymutatások kidolgozását (Prinsen et al., 2012).
  2010 végén az UNEP/AEWA Titkársága a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény és az egyezményhez kapcsolódó, a ragadozó madarakról szóló egyetértési megállapodás tekintetében is megbízást adott egy szakértő szervezetekből álló nemzetközi konzorciumnak a felülvizsgálat elvégzésére és az iránymutatások kidolgozására. Ezek az iránymutatások különböző műszaki és jogalkotási megközelítéseket kínálnak arra, hogy elkerülhetők vagy csökkenthetők legyenek az áramütéseknek és ütközéseknek a vándorló madarakra gyakorolt hatásai az afrikai-eurázsiai térségben, valamint javaslatokat tartalmaz a hatáscsökkentő és megelőző intézkedések hatékonyságának értékelésére és nyomon követésére.
  A formális konzultációkat követően a felek 5. ülése elfogadta ezeket az irányelveket (megőrzési iránymutatás) a megállapodás IV. cikke értelmében (AEWA/MOP5 DR10 állásfoglalás-tervezet a megőrzési iránymutatás felülvizsgálatáról és elfogadásáról). Az Európai Unió a legtöbb tagállamhoz hasonlóan a megállapodás részes fele. Az iránymutatás segít a feleknek a megállapodás értelmében fennálló kötelezettségeik végrehajtásában. |
| --- | --- |

Az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás (27)
  (AEWA) koordinált fellépésre szólít fel a vándorlási útvonalak vagy a repülési útvonalak mentén. 1999-ben lépett hatályba. A megállapodás 119 országra és 235 vízimadárfajra terjed ki. Az Európai Közösség 2005-ben hagyta jóvá ezt a megállapodást.

Szemléltető példák: Az UNEP/AEWA útmutatója (28)

A német RWE Rhein-Ruhr Netzservice GmbH (RWE RR NSG) áramszolgáltató és az UNEP/AEWA Titkársága a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény állandó bizottságának 37. ülésén (Bonn, 2010. november 23–24.) partnerségi megállapodást írt alá. A megállapodás részeként az RWE RR NSG finanszírozta a villamosenergia-hálózatok által az afrikai-eurázsiai térségben a vándorló madarakra gyakorolt hatások független felülvizsgálatát (Prinsen et al., 2011) és az ilyen problémák csökkentésére és elkerülésére szolgáló iránymutatások kidolgozását (Prinsen et al., 2012).

2010 végén az UNEP/AEWA Titkársága a vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény és az egyezményhez kapcsolódó, a ragadozó madarakról szóló egyetértési megállapodás tekintetében is megbízást adott egy szakértő szervezetekből álló nemzetközi konzorciumnak a felülvizsgálat elvégzésére és az iránymutatások kidolgozására. Ezek az iránymutatások különböző műszaki és jogalkotási megközelítéseket kínálnak arra, hogy elkerülhetők vagy csökkenthetők legyenek az áramütéseknek és ütközéseknek a vándorló madarakra gyakorolt hatásai az afrikai-eurázsiai térségben, valamint javaslatokat tartalmaz a hatáscsökkentő és megelőző intézkedések hatékonyságának értékelésére és nyomon követésére.

A formális konzultációkat követően a felek 5. ülése elfogadta ezeket az irányelveket (megőrzési iránymutatás) a megállapodás IV. cikke értelmében (AEWA/MOP5 DR10 állásfoglalás-tervezet a megőrzési iránymutatás felülvizsgálatáról és elfogadásáról). Az Európai Unió a legtöbb tagállamhoz hasonlóan a megállapodás részes fele. Az iránymutatás segít a feleknek a megállapodás értelmében fennálló kötelezettségeik végrehajtásában.

| | Az európai denevérpopulációk védelméről szóló megállapodás (29) (EUROBATS) az Európában megtalálható mind a 45 denevérfaj védelmére irányul. A megállapodás 1994-ben lépett hatályba. Eddig 32 ország írta alá. Fő tevékenysége a közös természetvédelmi stratégiák végrehajtása és a nemzetközi tapasztalatcsere. |
| --- | --- |

Az európai denevérpopulációk védelméről szóló megállapodás (29) (EUROBATS) az Európában megtalálható mind a 45 denevérfaj védelmére irányul. A megállapodás 1994-ben lépett hatályba. Eddig 32 ország írta alá. Fő tevékenysége a közös természetvédelmi stratégiák végrehajtása és a nemzetközi tapasztalatcsere.

| | A Balti- és az Északi-tengerben élő kis cetfélék védelméről szóló megállapodás (30) (ASCOBANS) célja a járulékos fogások, az élőhelyek elvesztése, a tengeri szennyezés és az akusztikus zavarás negatív hatásainak csökkentésére irányuló intézkedések koordinálása a tíz fél területén. A megállapodás megkötésére 1991-ben került sor. A hangok kis cetfélékre gyakorolt káros hatásairól szóló, az energetikai infrastruktúrák lehetséges hatása vonatkozásában megfogalmazott állásfoglalás elfogadása 2006-ban történt. |
| --- | --- |

A Balti- és az Északi-tengerben élő kis cetfélék védelméről szóló megállapodás (30) (ASCOBANS) célja a járulékos fogások, az élőhelyek elvesztése, a tengeri szennyezés és az akusztikus zavarás negatív hatásainak csökkentésére irányuló intézkedések koordinálása a tíz fél területén. A megállapodás megkötésére 1991-ben került sor. A hangok kis cetfélékre gyakorolt káros hatásairól szóló, az energetikai infrastruktúrák lehetséges hatása vonatkozásában megfogalmazott állásfoglalás elfogadása 2006-ban történt.

| | A Fekete-tengerben, a Földközi-tengerben és a környező atlanti vizekben élő cetfélék védelméről szóló megállapodás (31) (ACCOBAMS) a földközi-tengeri és a fekete-tengeri biológiai sokféleség megőrzésére irányuló együttműködési keret. Fő célja az említett tengerekben élő cetféléket fenyegető veszélyek csökkentése és az ilyen cetfélékre vonatkozó ismeretek bővítése. A megállapodás 2001-ben lépett hatályba. |
| --- | --- |

A Fekete-tengerben, a Földközi-tengerben és a környező atlanti vizekben élő cetfélék védelméről szóló megállapodás (31) (ACCOBAMS) a földközi-tengeri és a fekete-tengeri biológiai sokféleség megőrzésére irányuló együttműködési keret. Fő célja az említett tengerekben élő cetféléket fenyegető veszélyek csökkentése és az ilyen cetfélékre vonatkozó ismeretek bővítése. A megállapodás 2001-ben lépett hatályba.

A nemzetközi jelentőségű vizes élőhelyekről szóló egyezmény (32)

A Ramsari Egyezmény olyan kormányközi szerződés, amely a vizes élőhelyek megőrzésére és gondos használatára vonatkozó nemzeti cselekvés és nemzetközi együttműködés keretét adja. 1971-ben került elfogadásra, majd 1982-ben és 1987-ben módosításra. Jelenleg 160 részes fele van, és eddig világszerte 2006 terület került be a nemzetközi jelentőségű vizes élőhelyek ramsari jegyzékébe. Az egyezményt nem kell jóváhagyniuk olyan nemzetek feletti szervezeteknek, mint az Európai Unió, de valamennyi uniós tagállam az egyezmény részes fele.

Egyezmény az Atlanti-óceán északkeleti körzete tengeri környezetének védelméről (33)

Az OSPAR-egyezmény szabályozza a nemzetközi együttműködést számos olyan kérdéssel kapcsolatban, mint a tengeri biológiai sokféleség és az ökoszisztémák megőrzése, az eutrofizáció és a veszélyes anyagok hatása, valamint a nyomon követés és vizsgálat. Az Oslói Egyezmény (1972) és a Párizsi Egyezmény (1974) egyesítését követően 1992-ben került sor a megkötésére. Az egyezmény keretében számos tanulmány kezdeményezésére került sor az energetikai infrastruktúra tengeri környezetre gyakorolt lehetséges hatásai tekintetében.

A Balti-tenger térsége tengeri környezetének védelméről szóló egyezmény (34)

A HELCOM, azaz a Helsinki Egyezmény a Balti-tengerre és a vízgyűjtő területén található valamennyi szárazföldi vízre vonatkozik. 1980-ban került sor az elfogadására, majd 1992-ben a felülvizsgálatára. A Balti-tenger körül elhelyezkedő államok és az Európai Unió írta alá.

A Földközi-tenger tengeri környezetének szennyezés elleni védelméről szóló egyezmény (35)

A Barcelonai Egyezmény célja elsődlegesen a különféle szennyező anyagok által a Földközi-tenger medencéjére gyakorolt negatív hatások szabályozása és csökkentése. 1976-ban került sor az elfogadására, majd 1995-ben az utolsó módosítására. A tengerrel határos legtöbb ország aláírta.

Az északi-tengeri országok tengeri szélerőmű-hálózati kezdeményezése

Az északi-tengeri országok tengeri szélerőmű-hálózati kezdeményezése az északi-tengeri országok közötti megállapodás tengeri szélerőmű-hálózatok kiépítésére, különösen a „tengeri és szárazföldi hálózatok stratégiai, koordinált és költséghatékony kiépítésének elősegítése” céljából.

---

(1)  DECRETO 178/2006, de 10 de octubre, por el que se establecen normas de protección de la avifauna para las instalaciones eléctricas de alta tensión

(2)  REAL DECRETO 1432/2008, de 29 de agosto, por el que se establecen medidas para la protección de la avifauna contra la colisión y la electrocución en líneas eléctricas de alta tensión

(3)  A további részletekért lásd: renewables-grid.eu/documents/eu-grid-declaration.html

(4)  A további részletekért lásd: http://renewables-grid.eu/news.html

(5)  A további részletekért lásd: www.birdlife.org/news/news/2008/03/Hungary_powerlines.html

(6)  A további részletekért lásd: www.mme.hu/component/content/article/20-termeszetvedelemfajvedelem/1387-budapest-conference-13-04-2011.html

(7)  További részletekért lásd: www.theebi.org/abouttheebi.html

(8)  A további részletekért lásd: ec.europa.eu/environment/life/

(9)  A projekttel kapcsolatos információk: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=home.createPage&s_ref=LIFE04%20NAT/ES/000034&area=1&yr=2004&n_proj_id=2628&cfid=5499&cftoken=4d0dc811a13b045f-7045FECB-C948-3D16-E530CBE465C8D200&mode=print&menu=false

(10)  A projekttel kapcsolatos információk: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=home.createPage&s_ref=LIFE06%20NAT/E/000214&area=1&yr=2006&n_proj_id=3158&cfid=5078&cftoken=60a9b7217d1cb752-60A07C25-BB06-B077-2930A6DC7B2ADB22&mode=print&menu=false

(11)  A projekt honlapja: www.life-elia.eu/

(12)  A projekttel kapcsolatos információk: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=search.dspPage&n_proj_id=2863

(13)  A projekt honlapja: www.parcodeltapo.it/er/info/progetti.life/enel-parco/index.html

(14)  http://www.bestgrid.eu/

(15)  http://www.bestgrid.eu/uploads/media/D7.2_Guidelines_Protecting_Nature.pdf

(16)  A további részletekért lásd: www.business-biodiversity.eu/

(17)  A további részletekért lásd: www.business-biodiversity.eu/default.asp?Menue=132&News=70

(18)  A további részletekért lásd: www.sopsr.sk/web

(19)  2012. július 2-től.

(20)  www.cbd.int

(21)  www.coe.int/t/dg4/cultureheritage/nature/bern/default_en.asp

(22)  www.coe.int/t/dg4/cultureheritage/nature/EcoNetworks/Default_en.asp

(23)  https://wcd.coe.int/wcd/ViewDoc.jsp?Ref=Rec(2004)110&Language=lanEnglish&Ver=original&Site=DG4-Nature&BackColorInternet=DBDCF2&BackColorIntranet=FDC864&BackColorLogged=FDC864

(24)  www.cms.int

(25)  Elérhető például az alábbi helyen: www.cms.int/bodies/ScC/12th_scientific_council/pdf/English/Inf08_Resolutions_and_Recommendations_E.pdf

(26)  www.cms.int/species/raptors/index.htm

(27)  www.unep-aewa.org

(28)  A két dokumentum elérhető awww.cms.int/bodies/COP/cop10/docs_and_inf_docs/inf_38_electrocution_review.pdf, illetve a www.unep-aewa.org/meetings/en/stc_meetings/stc7docs/pdf/stc7_20_electrocution_guidelines.pdf internetes oldalon.

(29)  www.eurobats.org

(30)  www.ascobans.org

(31)  www.accobams.org

(32)  www.rasmsar.org

(33)  www.ospar.org

(34)  www.helcom.fi

(35)  www.unep.ch/regionalseas/regions/med/t_barcel.htm

---

2. MELLÉKLET

A villamosenergia-vezetékek madarakra gyakorolt hatásainak rendszerezett, priorizált listája (Birdlife, 2013)

| A hatás típusa | A hatás státusza (1) | Súlyosság/jelentőség (2) | Visszafordíthatóság (3) | A hatás kiterjedése (4) | Kumulatív hatás (5) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Negatív – Ökológiai és fiziológiai |
| Mortalitás | Közvetlen | Jelentős | Részben visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| Áramütés | Bizonyított | Jelentős | Részben visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| Ütközés | Lehetséges | Mérsékelt | Részben visszafordítható | Regionális | Jelentős |
| Élőhelyek elvesztése és szétaprózódása | Lehetséges | Mérsékelt | Részben visszafordítható | Regionális | Közepes |
| Zavarás/elűzés | Lehetséges | Mérsékelt | Részben visszafordítható | Helyi | Közepes |
| Elektromágneses tér | Lehetséges | Nem ismert | Nem ismert | Több országra kiterjedő | Nem ismert |
| Negatív – Gazdasági | | | | | |
| Az áramszolgáltatók bevételkiesése |
| Bevételkiesés | Bizonyított | Jelentős | Részben visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| A szolgáltatás helyreállítása | Bizonyított | Jelentős | Teljesen visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| A berendezések javítása | Bizonyított | Jelentős | Teljesen visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| A fészkek eltávolítása és egyéb, állatokkal kapcsolatos kárelhárítási intézkedések | Bizonyított | Mérsékelt | Teljesen visszafordítható | Több országra kiterjedő | Közepes |
| Adminisztratív és igazgatási idő | Bizonyított | Jelentős | Részben visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| A fogyasztóknak nyújtott szolgáltatás elmaradása és negatív közvélemény | Bizonyított | Jelentős | Részben visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| A villamosenergia-rendszer csökkent megbízhatósága | Bizonyított | Jelentős | Részben visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| A földhasználók bevételkiesése | Bizonyított | Jelentős | Részben visszafordítható | Több országra kiterjedő | Jelentős |
| Vadászat és a vadállomány kezelése | Bizonyított | Jelentős | Részben visszafordítható | Országos | Jelentős |
| Mezőgazdasági földhasználat, öntözés | Bizonyított | Nem jelentős | Visszafordíthatatlan | Országos | Nem jelentős |
| Erdőgazdálkodás | Bizonyított | Mérsékelt | Visszafordíthatatlan | Országos | Mérsékelt |
| Pozitív – Ökológiai |
| Költőhely, fészkelőhely | Bizonyított, közvetlen | Jelentős | — | Több országra kiterjedő | — |
| Kiülő-, pihenő- és vadászhely | Bizonyított, közvetlen | Jelentős | — | Több országra kiterjedő | — |
| Élőhelyek létrehozása és kezelése | Bizonyított, közvetlen | Mérsékelt | — | Országos | — |
| (McCann, 2005; APLIC, 2006 és van Rooyen, 2012 alapján, kiegészítve az ebben az áttekintésben szereplő információkkal) |

A hatás típusa

A hatás státusza (1)

Súlyosság/jelentőség (2)

Visszafordíthatóság (3)

A hatás kiterjedése (4)

Kumulatív hatás (5)

Negatív – Ökológiai és fiziológiai

Mortalitás

Közvetlen

Jelentős

Részben visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

Áramütés

Bizonyított

Jelentős

Részben visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

Ütközés

Lehetséges

Mérsékelt

Részben visszafordítható

Regionális

Jelentős

Élőhelyek elvesztése és szétaprózódása

Lehetséges

Mérsékelt

Részben visszafordítható

Regionális

Közepes

Zavarás/elűzés

Lehetséges

Mérsékelt

Részben visszafordítható

Helyi

Közepes

Elektromágneses tér

Lehetséges

Nem ismert

Nem ismert

Több országra kiterjedő

Nem ismert

Negatív – Gazdasági

Az áramszolgáltatók bevételkiesése

Bevételkiesés

Bizonyított

Jelentős

Részben visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

A szolgáltatás helyreállítása

Bizonyított

Jelentős

Teljesen visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

A berendezések javítása

Bizonyított

Jelentős

Teljesen visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

A fészkek eltávolítása és egyéb, állatokkal kapcsolatos kárelhárítási intézkedések

Bizonyított

Mérsékelt

Teljesen visszafordítható

Több országra kiterjedő

Közepes

Adminisztratív és igazgatási idő

Bizonyított

Jelentős

Részben visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

A fogyasztóknak nyújtott szolgáltatás elmaradása és negatív közvélemény

Bizonyított

Jelentős

Részben visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

A villamosenergia-rendszer csökkent megbízhatósága

Bizonyított

Jelentős

Részben visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

A földhasználók bevételkiesése

Bizonyított

Jelentős

Részben visszafordítható

Több országra kiterjedő

Jelentős

Vadászat és a vadállomány kezelése

Bizonyított

Jelentős

Részben visszafordítható

Országos

Jelentős

Mezőgazdasági földhasználat, öntözés

Bizonyított

Nem jelentős

Visszafordíthatatlan

Országos

Nem jelentős

Erdőgazdálkodás

Bizonyított

Mérsékelt

Visszafordíthatatlan

Országos

Mérsékelt

Pozitív – Ökológiai

Költőhely, fészkelőhely

Bizonyított, közvetlen

Jelentős

—

Több országra kiterjedő

—

Kiülő-, pihenő- és vadászhely

Bizonyított, közvetlen

Jelentős

—

Több országra kiterjedő

—

Élőhelyek létrehozása és kezelése

Bizonyított, közvetlen

Mérsékelt

—

Országos

—

(McCann, 2005; APLIC, 2006 és van Rooyen, 2012 alapján, kiegészítve az ebben az áttekintésben szereplő információkkal)

---

(1)

A hatás státusza: Lehetséges – Bizonyított: Közvetlen hatás

Olyan, környezetre gyakorolt hatás, amely a villamosenergia-vezetékek közvetlen eredménye. Például a madarak elpusztulása villamosenergia-vezetékek által okozott áramütés vagy a villamosenergia-vezetékeknek való ütközés következtében.: Közvetett hatás

Olyan, környezetre gyakorolt hatás, amely nem a villamosenergia-vezetékek közvetlen eredménye, és gyakran azoktól távolabb jelentkezik vagy összetett hatásútvonal eredménye. Néha második vagy harmadik szintű hatás vagy másodlagos hatás néven fordul elő. Például egy fejlesztés megváltoztatja a talajvíztükröt, ezáltal befolyásolja a közeli vizes élőhelyet, és hatást gyakorol az ökológiájára.: A hatás súlyossága/jelentősége

(2)  Nem jelentős – Mérsékelt – Jelentős

(3)  Visszafordíthatóság

Visszafordíthatatlan: A hatás visszafordíthatatlan, nem léteznek hatáscsökkentő intézkedések.

Alig visszafordítható: A hatás valószínűleg nem visszafordítható, még intenzív hatáscsökkentő intézkedésekkel sem.

Részben visszafordítható: A hatás részben visszafordítható, de intenzívebb hatáscsökkentő intézkedésekre van szükség.

Teljesen visszafordítható: A hatás visszafordítható kisebb hatáscsökkentő intézkedések végrehajtásával.

(4)  A hatás kiterjedése: Adott területre jellemző – Helyi – Regionális – Országos – Több országra kiterjedő

(5)  Kumulatív hatás: Elhanyagolható – Nem jelentős – Közepes – Jelentős

Az egyéb múltbeli, jelenlegi vagy észszerűen előrelátható fellépések által okozott fokozatos változások és a villamosenergia-vezetékek együttes hatásai. Például: Számos olyan fejlesztés, amely önmagában jelentéktelen hatást fejt ki, de együttesen kumulatív hatással bír, például a villamosenergia-vezetékek egy szakaszának fejlesztése jelentéktelen hatást gyakorolhat a madarak élőhelyhasználatára, de számos közeli szakasszal együtt jelentős kumulatív hatást gyakorolhat a helyi ökológiára és tájra, mert a villamosenergia-vezetékek hatékonyan elválaszthatják egymástól a madarakat és az általuk előnyben részesített élőhelyeket.

(Walker and Johnston, 1999 és van Rooyen, 2012 alapján)

---

3. MELLÉKLET

A villamosenergia-vezetékek által a globálisan veszélyeztetett (IUCN, 2012) madárfajokra gyakorolt populációszintű hatások bizonyítékainak összefoglalója

| Faj | Fő hatás | Helyszín | Vizsgálati időszak | Sérülések | Következtetések | Főbb dokumentumok |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Borzas gödény

  Pelecanus crispus | További állománypusztulás ütközések következtében. | Porto Lago, Görögország (telelőhely) | 1985–1987 | 28 elpusztult egyed (69 % egyéves, 31 % egyévesnél fiatalabb) | Az illegális vadászat hatásaival együtt egy hároméves időszakban a becslések szerint 1,3–3,5 %-kal csökkent a költőpárok száma Görögországban és Bulgáriában. | Crivelli, 1988 |
| Kis lilik

  Anser erythropus | További állománypusztulás ütközések következtében. | — | — | — | Fokozhatja az állománypusztulást. Lehetséges tényező, de a jelentősége nem ismert. Figyelembe kell venni a környezeti hatásvizsgálatokban. | AEWA, 2008 |
| Vörösnyakú lúd

  Branta ruficollis | További állománypusztulás ütközések következtében. | — | — | — | Nincsenek olyan mennyiségi adatok vagy előrejelzési modellek, amelyek alapján megbecsülhető az ütközésre visszavezethető állománypusztulás hatása a vörösnyakú lúd állományára. Lehetséges veszély, de a jelentősége nem ismert. | BSPB, 2010 |
| Dögkeselyű

  Neophron percnopterus | További állománypusztulás áramütés következtében. | Port Szudán, Szudán | 1982, 1983, 2005, 2010 | 48 + 2 + 5 + 17 elpusztult egyed | Mindegyik madárra ugyanazon a 31 km hosszú villamosenergiavezeték-szakaszon találtak rá. 0,055 elpusztult madár oszloponként. A pusztulás mértéke teljes egészében megfelel a lehetséges forráspopulációkban Izraelben, Szíriában, Törökországban és Jordániában megfigyelt állománycsökkenésnek, és felhívja a figyelmet arra, hogy az áramütésre visszavezethető madárpusztulás szélesebb földrajzi körben is populációszintű hatást fejthet ki. | Angelov et al., 2012
  Nikolaus, 1984, Nikolaus, 2006 |
| Fekete sas

  Aquila clanga | További állománypusztulás áramütés következtében. | Oroszország, Kazahsztán | 1990–2010 | 6 egyed (egy 2 082  km hosszú szakaszt érintő felmérésben) | Lehetséges tényező, de a jelentősége feltehetően alacsony. | Karyakin, 2012 |
| Parlagi sas

  Aquila heliaca | További állománypusztulás áramütés következtében. | Magyarország | 2001-2009 | 90 egyedből 20 | Az elpusztult madarak 22,22 %-ával áramütés végzett. A magyarországi villamosenergia-oszlopok madárbarát átalakítására irányuló közel 20 éves erőfeszítés ellenére továbbra is az áramütés a legfontosabb oka számos ragadozómadár-faj, köztük a parlagi sas állománypusztulásának. | Horváth et al., 2011 |
| Parlagi sas

  Aquila heliaca | További állománypusztulás áramütés következtében. | Bulgária | 2010-2011 | 15 egyedből 5 | A műholdas nyomkövetés alapján az elpusztult madarak 33 %-ával áramütés végzett. | BSPB, 2011 |
| Ibériai sas

  Aquila adalberti | További állománypusztulás áramütés következtében. | Doñana, Andalúzia, Spanyolország | 1974-2009 | 63 áramütést szenvedett egyed | Az elpusztult madarak 39,87 %-ával áramütés végzett. A pusztulás fő okaiban eltolódás figyelhető meg a két időszak között, vagyis az andalúz régióban a madarakat érő áramütések elleni kötelező szabályozás jóváhagyását megelőző és követő időszakban.
  A hatáscsökkentést követően a Doñanában (– 96,90 %) és Andalúziában (– 61,95 %) is erősen csökkent az áramütéses esetek száma. | López-López, 2011 |
| Ibériai sas

  Aquila adalberti | További állománypusztulás áramütés következtében. | Doñana Nemzeti Park, Andalúzia, Spanyolország | 1957-1989 | 6 felnőtt, 33 még nem kifejlett példány | A felnőtt példányok 46,1 %-ának, illetve a nem kifejlett példányok 39,8 %-ának pusztulásáért felelős. | Ferrer, 2001 |
| Ibériai sas

  Aquila adalberti | További állománypusztulás áramütés és ütközés következtében. | Spanyolország | 1989-2004 | 115 + 6 egyed | Az összes madár pusztulását 47,7 %-ban áramütés (a becslés valószínűleg túlzó), 2,48 %-ban ütközés okozta.
  A még nem felnőtt madarak esetében a vártnál gyakrabban fordult elő áramütés, és az 1–2 éves madarak gyakrabban szenvedtek áramütést, mint a 3–4 éves madarak.
  Áramütésre leggyakrabban ősszel és télen, illetve ideiglenesen használt területeken került sor. | González et al., 2007 |
| Kerecsensólyom

  Falco cherrug | További állománypusztulás áramütés következtében. | Magyarország, Szlovákia, Ausztria, Ukrajna, Románia | 2007-2010 | A műholdas jeladót viselő 71 kerecsensólyom közül 5 | 7 % bizonyított pusztulás (n = 71). A számításokhoz csak a bizonyított esetek kerültek felhasználásra, ezért a valós számok bizonyára magasabbak. | Prommer, Saker LIFE, 2011 |
| Galléros túzok

  Chlamydotis undulata | További állománypusztulás ütközések következtében. | Fuerteventura, Lanzarote, Kanári-szigetek, Spanyolország | 2008 | | A becslések szerint a galléros túzok teljes állományának 25,5 %-a pusztult el egy év során. | Garcia-del-Rey and Rodriguez-Lorenzo, 2011 |
| Túzok

  Otis tarda | További állománypusztulás ütközések következtében. | Délnyugat-Spanyolország | 1991-1993 | 16 példány | 4 + 8 + 4 km hosszú vezeték vizsgálata | Janss, 2000 |

Faj

Fő hatás

Helyszín

Vizsgálati időszak

Sérülések

Következtetések

Főbb dokumentumok

Borzas gödény

Pelecanus crispus

További állománypusztulás ütközések következtében.

Porto Lago, Görögország (telelőhely)

1985–1987

28 elpusztult egyed (69 % egyéves, 31 % egyévesnél fiatalabb)

Az illegális vadászat hatásaival együtt egy hároméves időszakban a becslések szerint 1,3–3,5 %-kal csökkent a költőpárok száma Görögországban és Bulgáriában.

Crivelli, 1988

Kis lilik

Anser erythropus

További állománypusztulás ütközések következtében.

—

—

—

Fokozhatja az állománypusztulást. Lehetséges tényező, de a jelentősége nem ismert. Figyelembe kell venni a környezeti hatásvizsgálatokban.

AEWA, 2008

Vörösnyakú lúd

Branta ruficollis

További állománypusztulás ütközések következtében.

—

—

—

Nincsenek olyan mennyiségi adatok vagy előrejelzési modellek, amelyek alapján megbecsülhető az ütközésre visszavezethető állománypusztulás hatása a vörösnyakú lúd állományára. Lehetséges veszély, de a jelentősége nem ismert.

BSPB, 2010

Dögkeselyű

Neophron percnopterus

További állománypusztulás áramütés következtében.

Port Szudán, Szudán

1982, 1983, 2005, 2010

48 + 2 + 5 + 17 elpusztult egyed

Mindegyik madárra ugyanazon a 31 km hosszú villamosenergiavezeték-szakaszon találtak rá. 0,055 elpusztult madár oszloponként. A pusztulás mértéke teljes egészében megfelel a lehetséges forráspopulációkban Izraelben, Szíriában, Törökországban és Jordániában megfigyelt állománycsökkenésnek, és felhívja a figyelmet arra, hogy az áramütésre visszavezethető madárpusztulás szélesebb földrajzi körben is populációszintű hatást fejthet ki.

Angelov et al., 2012

Nikolaus, 1984, Nikolaus, 2006

Fekete sas

Aquila clanga

További állománypusztulás áramütés következtében.

Oroszország, Kazahsztán

1990–2010

6 egyed (egy 2 082  km hosszú szakaszt érintő felmérésben)

Lehetséges tényező, de a jelentősége feltehetően alacsony.

Karyakin, 2012

Parlagi sas

Aquila heliaca

További állománypusztulás áramütés következtében.

Magyarország

2001-2009

90 egyedből 20

Az elpusztult madarak 22,22 %-ával áramütés végzett. A magyarországi villamosenergia-oszlopok madárbarát átalakítására irányuló közel 20 éves erőfeszítés ellenére továbbra is az áramütés a legfontosabb oka számos ragadozómadár-faj, köztük a parlagi sas állománypusztulásának.

Horváth et al., 2011

Parlagi sas

Aquila heliaca

További állománypusztulás áramütés következtében.

Bulgária

2010-2011

15 egyedből 5

A műholdas nyomkövetés alapján az elpusztult madarak 33 %-ával áramütés végzett.

BSPB, 2011

Ibériai sas

Aquila adalberti

További állománypusztulás áramütés következtében.

Doñana, Andalúzia, Spanyolország

1974-2009

63 áramütést szenvedett egyed

Az elpusztult madarak 39,87 %-ával áramütés végzett. A pusztulás fő okaiban eltolódás figyelhető meg a két időszak között, vagyis az andalúz régióban a madarakat érő áramütések elleni kötelező szabályozás jóváhagyását megelőző és követő időszakban.

A hatáscsökkentést követően a Doñanában (– 96,90 %) és Andalúziában (– 61,95 %) is erősen csökkent az áramütéses esetek száma.

López-López, 2011

Ibériai sas

Aquila adalberti

További állománypusztulás áramütés következtében.

Doñana Nemzeti Park, Andalúzia, Spanyolország

1957-1989

6 felnőtt, 33 még nem kifejlett példány

A felnőtt példányok 46,1 %-ának, illetve a nem kifejlett példányok 39,8 %-ának pusztulásáért felelős.

Ferrer, 2001

Ibériai sas

Aquila adalberti

További állománypusztulás áramütés és ütközés következtében.

Spanyolország

1989-2004

115 + 6 egyed

Az összes madár pusztulását 47,7 %-ban áramütés (a becslés valószínűleg túlzó), 2,48 %-ban ütközés okozta.

A még nem felnőtt madarak esetében a vártnál gyakrabban fordult elő áramütés, és az 1–2 éves madarak gyakrabban szenvedtek áramütést, mint a 3–4 éves madarak.

Áramütésre leggyakrabban ősszel és télen, illetve ideiglenesen használt területeken került sor.

González et al., 2007

Kerecsensólyom

Falco cherrug

További állománypusztulás áramütés következtében.

Magyarország, Szlovákia, Ausztria, Ukrajna, Románia

2007-2010

A műholdas jeladót viselő 71 kerecsensólyom közül 5

7 % bizonyított pusztulás (n = 71). A számításokhoz csak a bizonyított esetek kerültek felhasználásra, ezért a valós számok bizonyára magasabbak.

Prommer, Saker LIFE, 2011

Galléros túzok

Chlamydotis undulata

További állománypusztulás ütközések következtében.

Fuerteventura, Lanzarote, Kanári-szigetek, Spanyolország

2008

A becslések szerint a galléros túzok teljes állományának 25,5 %-a pusztult el egy év során.

Garcia-del-Rey and Rodriguez-Lorenzo, 2011

Túzok

Otis tarda

További állománypusztulás ütközések következtében.

Délnyugat-Spanyolország

1991-1993

16 példány

4 + 8 + 4 km hosszú vezeték vizsgálata

Janss, 2000

---

4. MELLÉKLET

A villamosenergia-vezetékeknek a madárvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt fajok metapopulációira gyakorolt hatásai – Példák

| Faj | Fő hatás | Helyszín | Vizsgálati időszak | Sérülések | Következtetések | Főbb dokumentumok |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Fehér gólya

  Ciconia ciconia | További állománypusztulás áramütés és ütközés következtében. | Németország | — | 1 185  gyűrűzött példány visszafogásából 226 esetben. | A „visszafogás” oka: légvezetékek. | Riegel & Winkel, 1971 |
| Fehér gólya

  Ciconia ciconia | További állománypusztulás áramütés és ütközés következtében. | Svájc | 1984-1999 | 416 elpusztult gyűrűzött egyedből 195. A minta nagysága: 2 912  gyűrűzött példány. | A villamosenergia-vezetékek miatt bekövetkező pusztulás jelentős a fehér gólyák esetében, mert évente minden negyedik fiatal gólya és minden tizenhetedik felnőtt példány a villamosenergia-vezetékekkel való ütközés, illetve áramütés következtében pusztul el. | Schaub & Pradel, 2004 |
| Fehér gólya

  Ciconia ciconia | További állománypusztulás áramütés és ütközés következtében. | Spanyolország középső része | 1999-2000 | 51 megtalált példány szenvedett áramütést, és 101 egyed pusztult el ütközés következtében. | A gólyák körülbelül 1 %-a pusztult el a költést követő vándorlás során, míg az állomány 5–7 %-a télen pusztult el. | Garrido & Fernández-Cruz, 2003 |
| Héjasas

  Aquila fasciata | További állománypusztulás ütközések következtében. | Katalónia, Spanyolország | 1990-1997 | 12 költő egyedből 2 | Az ütközés 17 %-ban felelős az éves állománypusztulásért, ami komoly problémát jelent a populáció szintjén. Az egyensúly fenntartása érdekében a felnőtt példányok éves pusztulási aránya nem haladhatja meg a 2–6 %-ot. | Manosa & Real, 2001 |
| Héjasas

  Aquila fasciata | További állománypusztulás áramütés következtében. | Katalónia, Spanyolország | 1990-1997 | 12 költő egyedből 6 | Az áramütés 50 %-ban felelős az éves állománypusztulásért, ami komoly problémát jelent a populáció szintjén. Az egyensúly fenntartása érdekében a felnőtt példányok éves pusztulási aránya nem haladhatja meg a 2–6 %-ot. | Manosa & Real, 2001 |
| Uhu

  Bubo bubo | További állománypusztulás áramütés következtében. | Svájc | — | — | Az áramütés és az ütközések több mint 50 %-ban felelősek a nem természetes okokból bekövetkezett pusztulásért. A populáció kritikus szintet ért el. A közeli populációkból való bevándorlástól függött volna a nem természetes okokból bekövetkezett pusztulás hatásainak a forrásnál való mérséklését követően. | Schaub, 2010 |
| Uhu

  Bubo bubo | További állománypusztulás áramütés következtében. | Olaszország | — | — | A terület nagy arányban való elhagyása az áramütések miatt, aminek következtében erősen csökkent a populáció mérete és kicsi lett a sűrűsége. | Sergio, 2004 |
| Reznek

  Tetrax tetrax | További állománypusztulás ütközések következtében. | Portugália | — | — | A portugál populáció 1,5 %-a pusztult el légvezetékekkel való ütközés következtében. Nagy a kockázata az olyan területek potenciális elkerülésének, ahol átviteli vezetékek találhatók (ezek az ún. lekek méretének és sűrűségének korlátozásával befolyásolják a szaporodási esélyeket). | Silva, 2010 |

Faj

Fő hatás

Helyszín

Vizsgálati időszak

Sérülések

Következtetések

Főbb dokumentumok

Fehér gólya

Ciconia ciconia

További állománypusztulás áramütés és ütközés következtében.

Németország

—

1 185  gyűrűzött példány visszafogásából 226 esetben.

A „visszafogás” oka: légvezetékek.

Riegel & Winkel, 1971

Fehér gólya

Ciconia ciconia

További állománypusztulás áramütés és ütközés következtében.

Svájc

1984-1999

416 elpusztult gyűrűzött egyedből 195. A minta nagysága: 2 912  gyűrűzött példány.

A villamosenergia-vezetékek miatt bekövetkező pusztulás jelentős a fehér gólyák esetében, mert évente minden negyedik fiatal gólya és minden tizenhetedik felnőtt példány a villamosenergia-vezetékekkel való ütközés, illetve áramütés következtében pusztul el.

Schaub & Pradel, 2004

Fehér gólya

Ciconia ciconia

További állománypusztulás áramütés és ütközés következtében.

Spanyolország középső része

1999-2000

51 megtalált példány szenvedett áramütést, és 101 egyed pusztult el ütközés következtében.

A gólyák körülbelül 1 %-a pusztult el a költést követő vándorlás során, míg az állomány 5–7 %-a télen pusztult el.

Garrido & Fernández-Cruz, 2003

Héjasas

Aquila fasciata

További állománypusztulás ütközések következtében.

Katalónia, Spanyolország

1990-1997

12 költő egyedből 2

Az ütközés 17 %-ban felelős az éves állománypusztulásért, ami komoly problémát jelent a populáció szintjén. Az egyensúly fenntartása érdekében a felnőtt példányok éves pusztulási aránya nem haladhatja meg a 2–6 %-ot.

Manosa & Real, 2001

Héjasas

Aquila fasciata

További állománypusztulás áramütés következtében.

Katalónia, Spanyolország

1990-1997

12 költő egyedből 6

Az áramütés 50 %-ban felelős az éves állománypusztulásért, ami komoly problémát jelent a populáció szintjén. Az egyensúly fenntartása érdekében a felnőtt példányok éves pusztulási aránya nem haladhatja meg a 2–6 %-ot.

Manosa & Real, 2001

Uhu

Bubo bubo

További állománypusztulás áramütés következtében.

Svájc

—

—

Az áramütés és az ütközések több mint 50 %-ban felelősek a nem természetes okokból bekövetkezett pusztulásért. A populáció kritikus szintet ért el. A közeli populációkból való bevándorlástól függött volna a nem természetes okokból bekövetkezett pusztulás hatásainak a forrásnál való mérséklését követően.

Schaub, 2010

Uhu

Bubo bubo

További állománypusztulás áramütés következtében.

Olaszország

—

—

A terület nagy arányban való elhagyása az áramütések miatt, aminek következtében erősen csökkent a populáció mérete és kicsi lett a sűrűsége.

Sergio, 2004

Reznek

Tetrax tetrax

További állománypusztulás ütközések következtében.

Portugália

—

—

A portugál populáció 1,5 %-a pusztult el légvezetékekkel való ütközés következtében. Nagy a kockázata az olyan területek potenciális elkerülésének, ahol átviteli vezetékek találhatók (ezek az ún. lekek méretének és sűrűségének korlátozásával befolyásolják a szaporodási esélyeket).

Silva, 2010

---

5. MELLÉKLET

A kiemelt fajok javasolt jegyzéke a villamosenergia-vezetékek által gyakorolt hatások megelőzése és csökkentése céljából az Európai Unióban

| Közönséges név | Tudományos név | Az IUCN globális vörös listája szerinti kategóriák | Madárvédelmi irányelv | Sérülések áramütés következtében (1) | Sérülések ütközés következtében (2) | Európai védettségi helyzet (3) | Területi elterjedés a vándorlási minták alapján
  (Birdlife International, 2004) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dögkeselyű | Neophron percnopterus | EN | I | III | II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Vörösnyakú lúd (*1) | Branta ruficollis | EN | I | I | II | Kedvezőtlen | Kizárólag vándorol Európában |
| Parlagi sas | Aquila heliaca | VU | I | III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Ibériai sas | Aquila adalberti | VU | I | III | II | Kedvezőtlen | Nem vándorol |
| Kerecsensólyom | Falco cherrug | VU | I | II-III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Fekete sas | Aquila clanga | VU | I | II | II | Kedvezőtlen | Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Borzas gödény | Pelecanus crispus | VU | I | I | II-III | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Kis lilik (*1) | Anser erythropus | VU | I | I | II | Kedvezőtlen | Kizárólag vándorol Európában |
| Kék vércse | Falco vespertinus | NT | I | II-III | II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Vörös kánya | Milvus milvus | NT | I | III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Túzok | Otis tarda | VU | I | 0 | III | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Barátkeselyű | Aegypius monachus | NT | I | III | II | Kedvezőtlen | Nem vándorol |
| Fekete gólya | Ciconia nigra | | I | III | III | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Fehér gólya | Ciconia ciconia | | I | III | III | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Galléros túzok (*1) | Chlamydotis undulata | VU | | 0 | III | Kedvezőtlen | Nem vándorol |
| Európai szalakóta | Coracias garrulus | NT | I | I-II | I-II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Törpesas | Aquila pennata | | I | III | II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Fehérkarmú vércse | Falco naumanni | | I | II-III | II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Rétisas | Haliaeetus albicilla | | I | III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Kékes rétihéja | Circus cyaneus | | I | III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Szirti sas | Aquila chrysaetos | | I | III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Reznek (*1) | Tetrax tetrax | NT | I | 0 | III | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Nagy póling | Numenius arquata | NT | | I | II-III | Kedvezőtlen | Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Goda | Limosa limosa | NT | | I | II-III | Kedvezőtlen | Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Feketeszárnyú kuhi (*1) | Elanus caeruleus | | I | III | II | Kedvezőtlen | Nem vándorol |
| Saskeselyű | Gypaetus barbatus | | I | III | II | Kedvezőtlen | Nem vándorol |
| Héjasas | Aquila fasciata | | I | III | II | Kedvezőtlen | Nem vándorol |
| Vörös gém | Ardea purpurea | | I | II | II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Darázsölyv (*1) | Pernis apivorus | | I | III | II | Kedvező | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Barna kánya | Milvus migrans | | I | III | II | Kedvező | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Kígyászölyv | Circaetus gallicus | | I | III | II | Kedvező | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Hamvas rétihéja | Circus pygargus | | I | III | II | Kedvező | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Halászsas | Pandion haliaetus | | I | III | II | Kedvező | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Kis sólyom | Falco columbarius | | I | II-III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Északi sólyom (vadászsólyom) | Falco rusticolus | | I | II-III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Kanalasgém | Platalea leucorodia | | I | II | II | Kedvezőtlen | Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Daru | Grus grus | | I | I | III | Kedvezőtlen | Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Feldegg-sólyom | Falco biarmicus | | I | II-III | II | Kedvezőtlen | Nem vándorol |
| Pajzsos cankó | Philomachus pugnax | | I | I | II-III | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Fakó keselyű | Gyps fulvus | | I | III | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Barna rétihéja | Circus aeruginosus | | I | III | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Héja | Accipiter gentilis arrigonii | | I | III | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Karvaly | Accipiter nisus granti | | I | III | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Pusztai ölyv | Buteo rufinus | | I | III | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Rózsás gödény | Pelecanus onocrotalus | | I | I | II-III | Kedvezőtlen | Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Alpesi hófajd (*1) | Lagopus mutus | | I | I | III | Kedvezőtlen | Nem vándorol |
| Aranylile | Pluvialis apricaria | | I | I | II-III | Kedvezőtlen | Kizárólag vándorol Európában |
| Pusztai sas | Aquila nipalensis | | | III | II | — | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Vörös vércse | Falco tinnunculus | | | II-III | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Vándorsólyom | Falco peregrinus | | I | II-III | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Uhu (*1) | Bubo bubo | | I | II-III | II | Kedvező | Nem vándorol |
| Uráli bagoly | Strix uralensis | | I | II-III | II | Kedvező | Nem vándorol |
| Kis hattyú | Cygnus columbianus | | I | I | II | Kedvezőtlen | Kizárólag vándorol Európában |
| Kormos szerkő | Chlidonias niger | | I | I | I-II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Vadgerle | Streptopelia turtur | | | I-II | II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Kabasólyom | Falso subbuteo | | | II-III | II | Kedvező | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Kis póling | Numenius phaeopus | | | I | II-III | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Egerészölyv | Buteo buteo | | | III | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Rózsás flamingó | Phoenicopterus roseus | | I | 0 | III | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Haris | Crex crex | | I | 0 | II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Böjti réce | Anas querquedula | | | I | II | Kedvezőtlen | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Erdei fülesbagoly | Asio otus | | | II-III | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Bíbic | Vanellus vanellus | | | I | II-III | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Sárszalonka | Gallinago gallinago | | | I | II-III | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Piroslábú cankó | Tringa totanus | | | I | II-III | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Örvös lúd | Branta bernicla | | | I | II | Kedvezőtlen | Kizárólag vándorol Európában |
| Énekes hattyú | Cygnus cygnus | | I | I | II | Kedvező | Kizárólag vándorol Európában |
| Nagy lilik | Anser albifrons flavirostris | | I | I | II | Kedvező | Kizárólag vándorol Európában |
| Apácalúd | Branta leucopsis | | I | I | II | Kedvező | Kizárólag vándorol Európában |
| Küszvágó csér | Sterna hirundo | | I | I | I-II | Kedvező | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Fürj | Coturnix coturnix | | | I | II-III | Kedvező | Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Kanalas réce | Anas clypeata | | | I | II | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Pásztorgém | Bubulcus ibis | | | II | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Szürke gém | Ardea cinerea | | | II | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Laposcsőrű víztaposó | Phalaropus fulicarius | | | I | II-III | Nincs értékelve (*1) | Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj |
| Erdei szalonka | Scolopax rusticola | | | 0 | II-III | Kedvezőtlen | Részben vándorol Európában |
| Csigaforgató | Haematopus ostralegus | | | I | II-III | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Vetési lúd | Anser fabilis | | | I | II | Kedvező | Kizárólag vándorol Európában |
| Rövidcsőrű lúd | Anser brachyrynchus | | | I | II | Kedvező | Kizárólag vándorol Európában |
| Nagy kárókatona | Phalacrocorax carbo | | | I | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Bütykös hattyú | Cygnus olor | | | I | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Nyári lúd | Anser anser | | | I | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Fütyülő réce | Anas penelope | | | I | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Tőkés réce | Anas platyrhynchos | | | I | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Dolmányos sirály | Larus marinus | | | I | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Ezüstsirály | Larus argentatus | | | I | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Dankasirály | Larus ridibundus | | | I | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Guvat | Rallus aquaticus | | | 0 | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Vízityúk | Gallinula chloropus | | | 0 | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| Szárcsa | Fulica atra | | | 0 | II | Kedvező | Részben vándorol Európában |
| IUCN= a globális vörös lista kategóriái (IUCN, 2012)
  EN= veszélyeztetett
  VUL= sebezhető
  NT= mérsékelten fenyegetett
  A madárpopulációkra gyakorolt hatások súlyossága (Haas et al., 2003; Prinsen et al., 2011):
  0= nem jelentettek madárpusztulást vagy nem valószínű a madárpusztulás
  I= jelentettek madárpusztulást, de ez nem jelent komoly veszélyt a madárpopulációra
  II= regionálisan vagy helyileg nagy a veszteség, de ez nem gyakorol jelentős hatást a teljes populációra
  III= a sérülések következtében fellépő madárpusztulás jelentősen hozzájárul a faj pusztulásához, és regionálisan vagy nagyobb léptékben kihalással fenyegeti a fajt |

Közönséges név

Tudományos név

Az IUCN globális vörös listája szerinti kategóriák

Madárvédelmi irányelv

Sérülések áramütés következtében (1)

Sérülések ütközés következtében (2)

Európai védettségi helyzet (3)

Területi elterjedés a vándorlási minták alapján

(Birdlife International, 2004)

Dögkeselyű

Neophron percnopterus

EN

I

III

II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Vörösnyakú lúd (*1)

Branta ruficollis

EN

I

I

II

Kedvezőtlen

Kizárólag vándorol Európában

Parlagi sas

Aquila heliaca

VU

I

III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Ibériai sas

Aquila adalberti

VU

I

III

II

Kedvezőtlen

Nem vándorol

Kerecsensólyom

Falco cherrug

VU

I

II-III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Fekete sas

Aquila clanga

VU

I

II

II

Kedvezőtlen

Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Borzas gödény

Pelecanus crispus

VU

I

I

II-III

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Kis lilik (*1)

Anser erythropus

VU

I

I

II

Kedvezőtlen

Kizárólag vándorol Európában

Kék vércse

Falco vespertinus

NT

I

II-III

II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Vörös kánya

Milvus milvus

NT

I

III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Túzok

Otis tarda

VU

I

0

III

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Barátkeselyű

Aegypius monachus

NT

I

III

II

Kedvezőtlen

Nem vándorol

Fekete gólya

Ciconia nigra

I

III

III

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Fehér gólya

Ciconia ciconia

I

III

III

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Galléros túzok (*1)

Chlamydotis undulata

VU

0

III

Kedvezőtlen

Nem vándorol

Európai szalakóta

Coracias garrulus

NT

I

I-II

I-II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Törpesas

Aquila pennata

I

III

II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Fehérkarmú vércse

Falco naumanni

I

II-III

II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Rétisas

Haliaeetus albicilla

I

III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Kékes rétihéja

Circus cyaneus

I

III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Szirti sas

Aquila chrysaetos

I

III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Reznek (*1)

Tetrax tetrax

NT

I

0

III

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Nagy póling

Numenius arquata

NT

I

II-III

Kedvezőtlen

Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Goda

Limosa limosa

NT

I

II-III

Kedvezőtlen

Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Feketeszárnyú kuhi (*1)

Elanus caeruleus

I

III

II

Kedvezőtlen

Nem vándorol

Saskeselyű

Gypaetus barbatus

I

III

II

Kedvezőtlen

Nem vándorol

Héjasas

Aquila fasciata

I

III

II

Kedvezőtlen

Nem vándorol

Vörös gém

Ardea purpurea

I

II

II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Darázsölyv (*1)

Pernis apivorus

I

III

II

Kedvező

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Barna kánya

Milvus migrans

I

III

II

Kedvező

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Kígyászölyv

Circaetus gallicus

I

III

II

Kedvező

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Hamvas rétihéja

Circus pygargus

I

III

II

Kedvező

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Halászsas

Pandion haliaetus

I

III

II

Kedvező

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Kis sólyom

Falco columbarius

I

II-III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Északi sólyom (vadászsólyom)

Falco rusticolus

I

II-III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Kanalasgém

Platalea leucorodia

I

II

II

Kedvezőtlen

Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Daru

Grus grus

I

I

III

Kedvezőtlen

Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Feldegg-sólyom

Falco biarmicus

I

II-III

II

Kedvezőtlen

Nem vándorol

Pajzsos cankó

Philomachus pugnax

I

I

II-III

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Fakó keselyű

Gyps fulvus

I

III

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Barna rétihéja

Circus aeruginosus

I

III

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Héja

Accipiter gentilis arrigonii

I

III

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Karvaly

Accipiter nisus granti

I

III

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Pusztai ölyv

Buteo rufinus

I

III

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Rózsás gödény

Pelecanus onocrotalus

I

I

II-III

Kedvezőtlen

Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Alpesi hófajd (*1)

Lagopus mutus

I

I

III

Kedvezőtlen

Nem vándorol

Aranylile

Pluvialis apricaria

I

I

II-III

Kedvezőtlen

Kizárólag vándorol Európában

Pusztai sas

Aquila nipalensis

III

II

—

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Vörös vércse

Falco tinnunculus

II-III

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Vándorsólyom

Falco peregrinus

I

II-III

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Uhu (*1)

Bubo bubo

I

II-III

II

Kedvező

Nem vándorol

Uráli bagoly

Strix uralensis

I

II-III

II

Kedvező

Nem vándorol

Kis hattyú

Cygnus columbianus

I

I

II

Kedvezőtlen

Kizárólag vándorol Európában

Kormos szerkő

Chlidonias niger

I

I

I-II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Vadgerle

Streptopelia turtur

I-II

II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Kabasólyom

Falso subbuteo

II-III

II

Kedvező

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Kis póling

Numenius phaeopus

I

II-III

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Egerészölyv

Buteo buteo

III

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Rózsás flamingó

Phoenicopterus roseus

I

0

III

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Haris

Crex crex

I

0

II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Böjti réce

Anas querquedula

I

II

Kedvezőtlen

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Erdei fülesbagoly

Asio otus

II-III

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Bíbic

Vanellus vanellus

I

II-III

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Sárszalonka

Gallinago gallinago

I

II-III

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Piroslábú cankó

Tringa totanus

I

II-III

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Örvös lúd

Branta bernicla

I

II

Kedvezőtlen

Kizárólag vándorol Európában

Énekes hattyú

Cygnus cygnus

I

I

II

Kedvező

Kizárólag vándorol Európában

Nagy lilik

Anser albifrons flavirostris

I

I

II

Kedvező

Kizárólag vándorol Európában

Apácalúd

Branta leucopsis

I

I

II

Kedvező

Kizárólag vándorol Európában

Küszvágó csér

Sterna hirundo

I

I

I-II

Kedvező

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Fürj

Coturnix coturnix

I

II-III

Kedvező

Hosszú távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Kanalas réce

Anas clypeata

I

II

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Pásztorgém

Bubulcus ibis

II

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Szürke gém

Ardea cinerea

II

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Laposcsőrű víztaposó

Phalaropus fulicarius

I

II-III

Nincs értékelve (*1)

Rövid távolságokat megtevő, kontinensek között vándorló faj

Erdei szalonka

Scolopax rusticola

0

II-III

Kedvezőtlen

Részben vándorol Európában

Csigaforgató

Haematopus ostralegus

I

II-III

Kedvező

Részben vándorol Európában

Vetési lúd

Anser fabilis

I

II

Kedvező

Kizárólag vándorol Európában

Rövidcsőrű lúd

Anser brachyrynchus

I

II

Kedvező

Kizárólag vándorol Európában

Nagy kárókatona

Phalacrocorax carbo

I

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Bütykös hattyú

Cygnus olor

I

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Nyári lúd

Anser anser

I

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Fütyülő réce

Anas penelope

I

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Tőkés réce

Anas platyrhynchos

I

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Dolmányos sirály

Larus marinus

I

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Ezüstsirály

Larus argentatus

I

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Dankasirály

Larus ridibundus

I

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Guvat

Rallus aquaticus

0

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Vízityúk

Gallinula chloropus

0

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

Szárcsa

Fulica atra

0

II

Kedvező

Részben vándorol Európában

IUCN= a globális vörös lista kategóriái (IUCN, 2012)

EN= veszélyeztetett

VUL= sebezhető

NT= mérsékelten fenyegetett

A madárpopulációkra gyakorolt hatások súlyossága (Haas et al., 2003; Prinsen et al., 2011):

0= nem jelentettek madárpusztulást vagy nem valószínű a madárpusztulás

I= jelentettek madárpusztulást, de ez nem jelent komoly veszélyt a madárpopulációra

II= regionálisan vagy helyileg nagy a veszteség, de ez nem gyakorol jelentős hatást a teljes populációra

III= a sérülések következtében fellépő madárpusztulás jelentősen hozzájárul a faj pusztulásához, és regionálisan vagy nagyobb léptékben kihalással fenyegeti a fajt

---

(1)  AEWA-CMS, 2011a

(2)  AEWA-CMS, 2011a

(3)  Birdlife International, 2004

(*1)  fajok, amelyek nem szerepelnek Prinsen et al. (2011a) munkájában

---

6. MELLÉKLET

A megfelelő vizsgálat, a környezeti hatásvizsgálat és a stratégiai környezeti vizsgálat keretében végzett eljárások összehasonlítása

| | MEGFELELŐ VIZSGÁLAT | KÖRNYEZETI HATÁSVIZSGÁLAT | STRATÉGIAI KÖRNYEZETI VIZSGÁLAT |
| --- | --- | --- | --- |
| Milyen fejlesztésekre irányul? | Bármely olyan terv vagy projekt, amelynek – akár önmagában, akár más tervekkel/projektekkel együtt – valószínűleg káros hatása lesz egy Natura 2000 területre (kivéve a közvetlenül a terület természetvédelmi kezeléséhez kapcsolódó terveket vagy projekteket). | Az I. mellékletben felsorolt valamennyi projekt.

  A II. mellékletben felsorolt projektek esetében a környezeti hatásvizsgálat szükségességének meghatározása eseti alapon vagy a tagállamok által megállapított határértékek vagy feltételek alapján (a III. mellékletben leírt feltételek figyelembevételével) történik. | Bármely olyan terv és program, illetve azok módosításai,






  a) | amely a mezőgazdaság, az erdőgazdálkodás, a halászat, az energetika, az ipar, a közlekedés, a hulladékgazdálkodás, a vízgazdálkodás, a távközlés, a turizmus, a város- és vidékfejlesztés vagy a földhasználat területén készül, és amely a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv I. és II. mellékletében felsorolt projektekkel kapcsolatos jövőbeli fejlesztési engedélyek kereteit határozza meg, vagy |

MEGFELELŐ VIZSGÁLAT

KÖRNYEZETI HATÁSVIZSGÁLAT

STRATÉGIAI KÖRNYEZETI VIZSGÁLAT

Milyen fejlesztésekre irányul?

Bármely olyan terv vagy projekt, amelynek – akár önmagában, akár más tervekkel/projektekkel együtt – valószínűleg káros hatása lesz egy Natura 2000 területre (kivéve a közvetlenül a terület természetvédelmi kezeléséhez kapcsolódó terveket vagy projekteket).

Az I. mellékletben felsorolt valamennyi projekt.

A II. mellékletben felsorolt projektek esetében a környezeti hatásvizsgálat szükségességének meghatározása eseti alapon vagy a tagállamok által megállapított határértékek vagy feltételek alapján (a III. mellékletben leírt feltételek figyelembevételével) történik.

Bármely olyan terv és program, illetve azok módosításai,

a)

amely a mezőgazdaság, az erdőgazdálkodás, a halászat, az energetika, az ipar, a közlekedés, a hulladékgazdálkodás, a vízgazdálkodás, a távközlés, a turizmus, a város- és vidékfejlesztés vagy a földhasználat területén készül, és amely a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv I. és II. mellékletében felsorolt projektekkel kapcsolatos jövőbeli fejlesztési engedélyek kereteit határozza meg, vagy

| b) | amely esetében a területekre gyakorolt valószínű hatásra való tekintettel a 92/43/EGK irányelv 6. vagy 7. cikke értelmében vizsgálatra van szükség. |
| --- | --- |

b)

amely esetében a területekre gyakorolt valószínű hatásra való tekintettel a 92/43/EGK irányelv 6. vagy 7. cikke értelmében vizsgálatra van szükség.

Milyen természeti hatásokat kell megvizsgálni?

A vizsgálatot a terület természetvédelmi célkitűzései alapján kell elvégezni (amelyek azokra a fajokra/élőhelytípusokra vonatkoznak, amelyek vonatkozásában sor került a terület kijelölésére).

Meg kell vizsgálni a hatásokat annak meghatározásához, hogy károsan fogják-e befolyásolni az érintett terület integritását.

Többek között a növény- és állatvilágra gyakorolt közvetlen és közvetett, másodlagos, kumulatív, rövid, közép- és hosszú távú, tartós és átmeneti, pozitív és negatív jelentős hatások.

A környezetre kifejtett valószínű jelentős hatások, beleértve a biológiai sokféleséget, a populációt, az emberi egészséget, a növény- és állatvilágot, a talajt, a vizeket, a levegőt, az éghajlati tényezőket, az anyagi javakat, a kulturális, például építészeti és régészeti örökséget és a tájat érő hatásokat, illetve a fenti elemek közötti kapcsolatokat.

Kinek a feladata a vizsgálat elvégzése?

Az illetékes hatóság feladata biztosítani a megfelelő vizsgálat elvégzését. Ebben az összefüggésben előfordulhat, hogy a fejlesztőnek kell elkészítenie valamennyi szükséges tanulmányt, és valamennyi szükséges információt az illetékes hatóság rendelkezésére kell bocsátania, hogy az teljes mértékben megalapozott döntést hozhasson. Az illetékes hatóság eközben adott esetben más forrásokból is gyűjthet idevágó információkat.

A fejlesztő rendelkezésre bocsátja a fejlesztést engedélyező illetékes hatóság által figyelembe veendő szükséges információkat.

Az illetékes tervezési hatóság

Sor kerül-e konzultációra az állami/egyéb hatóságokkal?

Nem kötelező, de („adott esetben”) ajánlott.

Kötelező – a fejlesztési javaslat elfogadása előtt konzultációt kell folytatni.

A tagállamoknak meg kell tenniük a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a projekt által valószínűleg érintett hatóságoknak lehetőségük legyen véleményt nyilvánítani a fejlesztési engedélyre vonatkozó kérelemmel kapcsolatban. Ugyanezen alapelvek vonatkoznak a nyilvánossággal folytatott konzultációra is. Abban az esetben, ha a projekt más tagállamokban valószínűleg jelentős hatást gyakorol a környezetre, az érintett tagállam releváns hatóságaival és nyilvánosságával kell konzultálni.

Kötelező – a terv vagy program elfogadása előtt konzultációt kell folytatni.

A hatóságoknak és a nyilvánosságnak korai és hathatós lehetőséget kell biztosítani arra, hogy megfelelő határidőn belül kifejthessék véleményüket a terv- vagy programtervezetet és az ahhoz mellékelt környezeti jelentést illetően a terv vagy program elfogadását, illetve jogalkotási eljárásra való beterjesztését megelőzően. A tagállamoknak meg kell nevezniük azokat a konzultációba bevonandó hatóságokat, amelyek konkrét környezeti felelősségük folytán valószínűleg érintettek lesznek. Abban az esetben, ha a terv vagy program más tagállamokban valószínűleg jelentős hatást gyakorol a környezetre, az érintett tagállam releváns hatóságaival és nyilvánosságával kell konzultálni.

Mennyire kötelező érvényűek a vizsgálat eredményei?

Kötelező érvényűek.

Az illetékes hatóságok csak akkor hagyhatják jóvá a tervet vagy projektet, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett terület integritását.

A konzultációk eredményeit és a környezeti hatásvizsgálat során összegyűjtött információkat a fejlesztés engedélyezésére irányuló eljárásban
  megfelelően figyelembe kell venni.

A környezeti jelentést és a kifejtett véleményeket
  figyelembe kell venni
  a terv vagy program előkészítése során, valamint a terv vagy program elfogadását, illetve jogalkotási eljárásra való beterjesztését megelőzően.

---