# Euroopan unionin C 311/3. s

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 311 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 61. vuosikerta3. syyskuu 2018 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 311

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

61. vuosikerta3. syyskuu 2018

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2018/C 311/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2018/C 311/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2018/C 311/02 | Asia C-162/18 P: Valitus, jonka Wenger SA on tehnyt 28.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-869/16, Wenger v. EUIPO, 23.1.2018 antamasta tuomiosta | 2 |
| 2018/C 311/03 | Asia C-276/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.4.2018 – KrakVet Marek Batko ss. K. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 2 |
| 2018/C 311/04 | Asia C-323/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 16.5.2018 – Tesco-Global Áruházak Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 4 |
| 2018/C 311/05 | Asia C-361/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szekszárdi Járásbíróság (Unkari) on esittänyt 5.6.2018 – Ágnes Weil v. Géza Gulácsi | 5 |
| 2018/C 311/06 | Asia C-362/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Székesfehérvári Törvényszék (Unkari) on esittänyt 5.6.2018 – Hochtief AG v. Fővárosi Törvényszék | 6 |
| 2018/C 311/07 | Asia C-404/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgia) on esittänyt 19.6.2018 – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon ja Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen v. WTG Retail BVBA | 8 |
| 2018/C 311/08 | Asia C-406/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 20.6.2018 – PG v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal | 8 |
| 2018/C 311/09 | Asia C-414/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 22.6.2018 – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo v. Banca d’Italia | 9 |
| 2018/C 311/10 | Asia C-422/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 28.6.2018 – FR v. Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano | 10 |
| 2018/C 311/11 | Asia C-424/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italia) on esittänyt 27.6.2018 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale ja Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde v. Ulss 5 Polesana Rovigo ja Regione del Veneto | 10 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2018/C 311/12 | Asia T-356/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Itävalta v. komissio (Valtiontuet — Yhdistyneen kuningaskunnan Hinkley Pointin ydinvoimalan C-yksikköä varten suunnittelema tuki — Hinnanerosopimus, valtion kanssa tehtävä sopimus ja luottotakuu — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta — Yleisen edun mukainen tavoite — Ydinenergian edistäminen — Valtion toteuttamien toimien tarve — Takauksia koskeva tiedonanto — Tukiosuuden määrittäminen — Oikeasuhteisuus — Investointituki — Toimintatuki — Oikeus esittää huomautuksia — Julkiseen hankintaan liittyvä sopimuksentekomenettely — Perusteluvelvollisuus) | 12 |
| 2018/C 311/13 | Asia T-774/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Consejo Regulador del Cava v. EUIPO – Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki CAVE DE TAIN — Aikaisempi alkuperänimitys cava — Suojattuun alkuperänimitykseen liittyvän mielleyhtymän käsite — Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 103 artiklan 2 kohdan b alakohta) | 13 |
| 2018/C 311/14 | Asia T-77/18: Kanne 20.6.2018 –Intercept Pharma ja Intercept Pharmaceuticals v. EMA | 13 |
| 2018/C 311/15 | Asia T-406/18: Kanne 3.7.2018 – de Volksbank v. SRB | 14 |
| 2018/C 311/16 | Asia T-442/18: Kanne 18.7.2018 – Aeris Invest v. EKP | 15 |
| 2018/C 311/17 | Asia T-443/18: Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg) | 17 |
| 2018/C 311/18 | Asia T-444/18: Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) | 17 |
| 2018/C 311/19 | Asia T-445/18: Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) | 18 |
| 2018/C 311/20 | Asia T-446/18: Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) | 19 |
| 2018/C 311/21 | Asia T-449/18: Kanne 19.7.2018 – Ortlieb Sportartikel v. EUIPO (kahdeksankulmion kuva) | 20 |
| 2018/C 311/22 | Asia T-564/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2018 – So v. neuvosto ja komissio | 20 |
| 2018/C 311/23 | Asia T-568/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2018 – Korea National Insurance Corporation v. neuvosto ja komissio | 21 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2018/C 311/02

Asia C-162/18 P: Valitus, jonka Wenger SA on tehnyt 28.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-869/16, Wenger v. EUIPO, 23.1.2018 antamasta tuomiosta

2

2018/C 311/03

Asia C-276/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.4.2018 – KrakVet Marek Batko ss. K. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

2

2018/C 311/04

Asia C-323/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 16.5.2018 – Tesco-Global Áruházak Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

4

2018/C 311/05

Asia C-361/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szekszárdi Járásbíróság (Unkari) on esittänyt 5.6.2018 – Ágnes Weil v. Géza Gulácsi

5

2018/C 311/06

Asia C-362/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Székesfehérvári Törvényszék (Unkari) on esittänyt 5.6.2018 – Hochtief AG v. Fővárosi Törvényszék

6

2018/C 311/07

Asia C-404/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgia) on esittänyt 19.6.2018 – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon ja Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen v. WTG Retail BVBA

8

2018/C 311/08

Asia C-406/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 20.6.2018 – PG v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

8

2018/C 311/09

Asia C-414/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 22.6.2018 – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo v. Banca d’Italia

9

2018/C 311/10

Asia C-422/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 28.6.2018 – FR v. Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

10

2018/C 311/11

Asia C-424/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italia) on esittänyt 27.6.2018 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale ja Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde v. Ulss 5 Polesana Rovigo ja Regione del Veneto

10

Unionin yleinen tuomioistuin

2018/C 311/12

Asia T-356/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Itävalta v. komissio (Valtiontuet — Yhdistyneen kuningaskunnan Hinkley Pointin ydinvoimalan C-yksikköä varten suunnittelema tuki — Hinnanerosopimus, valtion kanssa tehtävä sopimus ja luottotakuu — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta — Yleisen edun mukainen tavoite — Ydinenergian edistäminen — Valtion toteuttamien toimien tarve — Takauksia koskeva tiedonanto — Tukiosuuden määrittäminen — Oikeasuhteisuus — Investointituki — Toimintatuki — Oikeus esittää huomautuksia — Julkiseen hankintaan liittyvä sopimuksentekomenettely — Perusteluvelvollisuus)

12

2018/C 311/13

Asia T-774/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Consejo Regulador del Cava v. EUIPO – Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki CAVE DE TAIN — Aikaisempi alkuperänimitys cava — Suojattuun alkuperänimitykseen liittyvän mielleyhtymän käsite — Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 103 artiklan 2 kohdan b alakohta)

13

2018/C 311/14

Asia T-77/18: Kanne 20.6.2018 –Intercept Pharma ja Intercept Pharmaceuticals v. EMA

13

2018/C 311/15

Asia T-406/18: Kanne 3.7.2018 – de Volksbank v. SRB

14

2018/C 311/16

Asia T-442/18: Kanne 18.7.2018 – Aeris Invest v. EKP

15

2018/C 311/17

Asia T-443/18: Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)

17

2018/C 311/18

Asia T-444/18: Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

17

2018/C 311/19

Asia T-445/18: Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

18

2018/C 311/20

Asia T-446/18: Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

19

2018/C 311/21

Asia T-449/18: Kanne 19.7.2018 – Ortlieb Sportartikel v. EUIPO (kahdeksankulmion kuva)

20

2018/C 311/22

Asia T-564/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2018 – So v. neuvosto ja komissio

20

2018/C 311/23

Asia T-568/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2018 – Korea National Insurance Corporation v. neuvosto ja komissio

21

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2018/C 311/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 301, 27.8.2018.

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 294, 20.8.2018.

EUVL C 285, 13.8.2018.

EUVL C 276, 6.8.2018.

EUVL C 268, 30.7.2018.

EUVL C 259, 23.7.2018.

EUVL C 249, 16.7.2018.

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/2 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/2

---

Valitus, jonka Wenger SA on tehnyt 28.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-869/16, Wenger v. EUIPO, 23.1.2018 antamasta tuomiosta

(Asia C-162/18 P)

(2018/C 311/02)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Wenger SA (edustaja: A. Sulovsky, Rechtsanwältin)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Swissgear Sàrl

Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 5.7.2018 antamallaan määräyksellä todennut, että lausunnon antaminen valituksesta raukeaa.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/2 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.4.2018 – KrakVet Marek Batko ss. K. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Asia C-276/18)

(2018/C 311/03)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: KrakVet Marek Batko ss. K.

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) ([jäljempänä arvonlisäverodirektiivi]) tavoitteita ja erityisesti sen johdanto-osan 17 ja 62 perustelukappaleessa mainittuja jäsenvaltioiden välisten toimivaltakiistojen ja kaksinkertaisen verotuksen estämisen vaatimuksia ja neuvoston asetusta (EU) N:o 904/2010 (2) ja erityisesti sen johdanto-osan 5, 7 ja 8 perustelukappaletta ja 28–30 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion veroviranomaisen käytännölle, joka johtaa verovelvollisen kaksinkertaiseen verotukseen siksi, että siinä annetaan liiketoimelle uusi verotuksellinen luokitus, joka poikkeaa sekä toisen jäsenvaltion veroviranomaisen samasta liiketoimesta ja samoista tosiseikoista tekemästä oikeudellisesta tulkinnasta ja tämän tulkinnan perusteella antamasta sitovasta verotuksellisesta tulkintaratkaisusta että nämä tulkinnat vahvistavasta päätelmästä, johon mainittu viranomainen on verotarkastuksensa perusteella päätynyt? |
| --- | --- |

1)

Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) ([jäljempänä arvonlisäverodirektiivi]) tavoitteita ja erityisesti sen johdanto-osan 17 ja 62 perustelukappaleessa mainittuja jäsenvaltioiden välisten toimivaltakiistojen ja kaksinkertaisen verotuksen estämisen vaatimuksia ja neuvoston asetusta (EU) N:o 904/2010 (2) ja erityisesti sen johdanto-osan 5, 7 ja 8 perustelukappaletta ja 28–30 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion veroviranomaisen käytännölle, joka johtaa verovelvollisen kaksinkertaiseen verotukseen siksi, että siinä annetaan liiketoimelle uusi verotuksellinen luokitus, joka poikkeaa sekä toisen jäsenvaltion veroviranomaisen samasta liiketoimesta ja samoista tosiseikoista tekemästä oikeudellisesta tulkinnasta ja tämän tulkinnan perusteella antamasta sitovasta verotuksellisesta tulkintaratkaisusta että nämä tulkinnat vahvistavasta päätelmästä, johon mainittu viranomainen on verotarkastuksensa perusteella päätynyt?

| 2) | Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan siten, ettei kyseinen käytäntö ole unionin oikeuden vastainen, voiko jäsenvaltion veroviranomainen arvonlisäverodirektiivin ja unionin oikeuden perusteella määrittää verovelvoitteen täysin yksipuolisesti ottamatta huomioon sitä, että toisen jäsenvaltion veroviranomainen on jo useaan kertaan, ensin verovelvollisen pyynnöstä ja myöhemmin verotarkastuksen jälkeen tekemissään verotuspäätöksissä, vahvistanut verovelvollisen menetelleen lainmukaisesti, vai onko kyseisten jäsenvaltioiden veroviranomaisten toimittava yhteistyössä ja päästävä arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattamiseksi ja kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi sopimukseen siitä, että verovelvollisen on maksettava arvonlisävero vain toisessa näistä valtioista? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan siten, ettei kyseinen käytäntö ole unionin oikeuden vastainen, voiko jäsenvaltion veroviranomainen arvonlisäverodirektiivin ja unionin oikeuden perusteella määrittää verovelvoitteen täysin yksipuolisesti ottamatta huomioon sitä, että toisen jäsenvaltion veroviranomainen on jo useaan kertaan, ensin verovelvollisen pyynnöstä ja myöhemmin verotarkastuksen jälkeen tekemissään verotuspäätöksissä, vahvistanut verovelvollisen menetelleen lainmukaisesti, vai onko kyseisten jäsenvaltioiden veroviranomaisten toimittava yhteistyössä ja päästävä arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattamiseksi ja kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi sopimukseen siitä, että verovelvollisen on maksettava arvonlisävero vain toisessa näistä valtioista?

| 3) | Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan siten, että kyseisen jäsenvaltion veroviranomainen voi yksipuolisesti muuttaa liiketoimen verotuksellista luokittelua, onko [arvonlisäverodirektiivin] säännöksiä tulkittava siten, että toisen jäsenvaltion veroviranomaisella on velvollisuus palauttaa verovelvolliselle verotarkastukseen päättyneeltä ajanjaksolta maksettu arvonlisävero, jonka tämä viranomainen on sitovassa verotuksellisessa tulkintaratkaisussaan vahvistanut, jotta varmistetaan kaksinkertaisen verotuksen estäminen ja arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattaminen? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan siten, että kyseisen jäsenvaltion veroviranomainen voi yksipuolisesti muuttaa liiketoimen verotuksellista luokittelua, onko [arvonlisäverodirektiivin] säännöksiä tulkittava siten, että toisen jäsenvaltion veroviranomaisella on velvollisuus palauttaa verovelvolliselle verotarkastukseen päättyneeltä ajanjaksolta maksettu arvonlisävero, jonka tämä viranomainen on sitovassa verotuksellisessa tulkintaratkaisussaan vahvistanut, jotta varmistetaan kaksinkertaisen verotuksen estäminen ja arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattaminen?

| 4) | Miten on tulkittava arvonlisäverondirektiivin 33 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen virkkeeseen sisältyvää ilmaisua, jonka mukaan kuljetuksen suorittaa ”luovuttaja tai joku muu tämän puolesta”? Sisältyykö tähän ilmaisuun tapaus, jossa verovelvollinen myyjänä tarjoaa ostajalle mahdollisuuden tehdä verkkomyyntipaikassa kuljetussopimuksen sellaisen kuljetusliikkeen kanssa, jonka kanssa myyjä tekee yhteistyötä muiden kuin myyntiin liittyvien toimien toteuttamiseksi, jos ostaja voi vapaasti valita myös muun kuin hänelle ehdotetun kuljetusliikkeen ja jos kuljetussopimus tehdään ostajan ja kuljetusliikkeen välillä myyjän siihen osallistumatta?
  Onko kyseisen säännöksen tulkinnan kannalta – erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen huomioon ottaen – merkitystä sillä, että jäsenvaltioiden on vuoteen 2021 mennessä muutettava lainsäädäntöään, jolla kyseinen arvonlisäverodirektiivin säännös on saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, säätämällä, että direktiivin 33 artiklan 1 kohtaa on sovellettava myös silloin, kun myyjä osallistuu välillisesti kuljetusliikkeen valintaan? |
| --- | --- |

4)

Miten on tulkittava arvonlisäverondirektiivin 33 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen virkkeeseen sisältyvää ilmaisua, jonka mukaan kuljetuksen suorittaa ”luovuttaja tai joku muu tämän puolesta”? Sisältyykö tähän ilmaisuun tapaus, jossa verovelvollinen myyjänä tarjoaa ostajalle mahdollisuuden tehdä verkkomyyntipaikassa kuljetussopimuksen sellaisen kuljetusliikkeen kanssa, jonka kanssa myyjä tekee yhteistyötä muiden kuin myyntiin liittyvien toimien toteuttamiseksi, jos ostaja voi vapaasti valita myös muun kuin hänelle ehdotetun kuljetusliikkeen ja jos kuljetussopimus tehdään ostajan ja kuljetusliikkeen välillä myyjän siihen osallistumatta?

Onko kyseisen säännöksen tulkinnan kannalta – erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen huomioon ottaen – merkitystä sillä, että jäsenvaltioiden on vuoteen 2021 mennessä muutettava lainsäädäntöään, jolla kyseinen arvonlisäverodirektiivin säännös on saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, säätämällä, että direktiivin 33 artiklan 1 kohtaa on sovellettava myös silloin, kun myyjä osallistuu välillisesti kuljetusliikkeen valintaan?

| 5) | Onko unionin oikeutta, erityisesti arvonlisäverodirektiiviä, tulkittava siten, että seuraavilla seikoilla on yhdessä tai erikseen merkitystä määritettäessä, onko tavaroiden toimitus-, lähetys- tai kuljetustoimintaa harjoittavien itsenäisten yritysten ja verovelvollisen välillä oikeussuhteita, joilla kierretään arvonlisäverodirektiivin 33 artiklaa ja syyllistytään oikeuden väärinkäyttöön pyrkimällä hyötymään siitä, että toisessa jäsenvaltiossa on pienempi arvonlisäverorasite:






  5.1) | kuljetukset suorittava kuljetusliike on etuyhteydessä verovelvolliseen ja tarjoaa sille muita, kuljetukseen liittymättömiä palveluja, |
| --- | --- | --- |

5)

Onko unionin oikeutta, erityisesti arvonlisäverodirektiiviä, tulkittava siten, että seuraavilla seikoilla on yhdessä tai erikseen merkitystä määritettäessä, onko tavaroiden toimitus-, lähetys- tai kuljetustoimintaa harjoittavien itsenäisten yritysten ja verovelvollisen välillä oikeussuhteita, joilla kierretään arvonlisäverodirektiivin 33 artiklaa ja syyllistytään oikeuden väärinkäyttöön pyrkimällä hyötymään siitä, että toisessa jäsenvaltiossa on pienempi arvonlisäverorasite:

5.1)

kuljetukset suorittava kuljetusliike on etuyhteydessä verovelvolliseen ja tarjoaa sille muita, kuljetukseen liittymättömiä palveluja,

| 5.2) | asiakas voi vapaasti olla noudattamatta verovelvollisen ehdotusta antaa kuljetustoimeksianto kuljetusliikkeelle, jonka kanssa verovelvollisella on sopimussuhde, antaakseen sen jollekin toiselle kuljetusliikkeelle tai noutaakseen tavarat itse? |
| --- | --- |

5.2)

asiakas voi vapaasti olla noudattamatta verovelvollisen ehdotusta antaa kuljetustoimeksianto kuljetusliikkeelle, jonka kanssa verovelvollisella on sopimussuhde, antaakseen sen jollekin toiselle kuljetusliikkeelle tai noutaakseen tavarat itse?

---

(1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

(2)  Hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla 7.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 904/2010 (EUVL 2010, L 268, s. 1).

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/4 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 16.5.2018 – Tesco-Global Áruházak Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Asia C-323/18)

(2018/C 311/04)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Tesco-Global Áruházak Zrt.

Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko niiden EUT-sopimuksen määräysten, joissa määrätään syrjintäkiellon (SEUT 18 ja SEUT 26 artikla), sijoittautumisvapauden (SEUT 49 artikla) ja yhdenvertaisen kohtelun (SEUT 54 artikla) periaatteista, samasta oikeudesta osallistua SEUT 54 artiklassa tarkoitettujen yhtiöiden pääomaan (SEUT 55 artikla), palvelujen tarjoamisen vapauden (SEUT 56 artikla) ja pääomien vapaan liikkuvuuden periaatteista (SEUT 63 ja SEUT 65 artikla) sekä yhdenvertaisuudesta yritysten verotuksessa (SEUT 110 artikla), kanssa yhteensopivaa se, että ulkomaisessa omistuksessa olevan verovelvollisen, joka pitää useita kauppaliikkeitä yhden yhtiön välityksellä ja harjoittaa vähittäiskauppaliiketoimintaa, on tosiasiallisesti maksettava jyrkän progressiivisen verokannan mukaista ylimmän veroluokan erityisveroa, kun kotimaisessa omistuksessa oleva verovelvollinen, joka harjoittaa liiketoimintaa franchising-järjestelmässä yhteisellä liiketunnuksella – sellaisten kauppaliikkeiden välityksellä, jotka yleensä muodostavat itsenäisiä yhtiöitä – kuuluu tosiasiallisesti verovapausluokkaan tai siihen sovelletaan jotakin kyseistä luokkaa seuraavien veroluokkien alemmista verokannoista siten, että ulkomaisessa omistuksessa olevien yhtiöiden maksamien verojen ja erityisverosta saatujen verotulojen kokonaismäärän välinen suhde on huomattavasti suurempi kuin kotimaisessa omistuksessa olevan verovelvollisen tapauksessa? |
| --- | --- |

1)

Onko niiden EUT-sopimuksen määräysten, joissa määrätään syrjintäkiellon (SEUT 18 ja SEUT 26 artikla), sijoittautumisvapauden (SEUT 49 artikla) ja yhdenvertaisen kohtelun (SEUT 54 artikla) periaatteista, samasta oikeudesta osallistua SEUT 54 artiklassa tarkoitettujen yhtiöiden pääomaan (SEUT 55 artikla), palvelujen tarjoamisen vapauden (SEUT 56 artikla) ja pääomien vapaan liikkuvuuden periaatteista (SEUT 63 ja SEUT 65 artikla) sekä yhdenvertaisuudesta yritysten verotuksessa (SEUT 110 artikla), kanssa yhteensopivaa se, että ulkomaisessa omistuksessa olevan verovelvollisen, joka pitää useita kauppaliikkeitä yhden yhtiön välityksellä ja harjoittaa vähittäiskauppaliiketoimintaa, on tosiasiallisesti maksettava jyrkän progressiivisen verokannan mukaista ylimmän veroluokan erityisveroa, kun kotimaisessa omistuksessa oleva verovelvollinen, joka harjoittaa liiketoimintaa franchising-järjestelmässä yhteisellä liiketunnuksella – sellaisten kauppaliikkeiden välityksellä, jotka yleensä muodostavat itsenäisiä yhtiöitä – kuuluu tosiasiallisesti verovapausluokkaan tai siihen sovelletaan jotakin kyseistä luokkaa seuraavien veroluokkien alemmista verokannoista siten, että ulkomaisessa omistuksessa olevien yhtiöiden maksamien verojen ja erityisverosta saatujen verotulojen kokonaismäärän välinen suhde on huomattavasti suurempi kuin kotimaisessa omistuksessa olevan verovelvollisen tapauksessa?

| 2) | Onko niiden EUT-sopimuksen määräysten, joissa määrätään valtiontukien kiellon periaatteesta (SEUT 107 artiklan 1 kohta), kanssa yhteensopivaa se, että verovelvollisen, joka pitää useita kauppaliikkeitä yhden yhtiön välityksellä ja harjoittaa vähittäiskauppaliiketoimintaa, on tosiasiallisesti maksettava jyrkän progressiivisen verokannan mukaista ylimmän veroluokan erityisveroa, kun kotimaisessa omistuksessa oleva verovelvollinen, joka on ensiksi mainitun verovelvollisen välitön kilpailija ja harjoittaa liiketoimintaa franchising-järjestelmässä yhteisellä liiketunnuksella – sellaisten kauppaliikkeiden välityksellä, jotka yleensä muodostavat itsenäisiä yhtiöitä – kuuluu tosiasiallisesti verovapausluokkaan tai siihen sovelletaan jotakin kyseistä luokkaa seuraavien veroluokkien alemmista verokannoista siten, että ulkomaisessa omistuksessa olevien yhtiöiden maksamien verojen ja erityisverosta saatujen verotulojen kokonaismäärän välinen suhde on huomattavasti suurempi kuin kotimaisessa omistuksessa olevan verovelvollisen tapauksessa? |
| --- | --- |

2)

Onko niiden EUT-sopimuksen määräysten, joissa määrätään valtiontukien kiellon periaatteesta (SEUT 107 artiklan 1 kohta), kanssa yhteensopivaa se, että verovelvollisen, joka pitää useita kauppaliikkeitä yhden yhtiön välityksellä ja harjoittaa vähittäiskauppaliiketoimintaa, on tosiasiallisesti maksettava jyrkän progressiivisen verokannan mukaista ylimmän veroluokan erityisveroa, kun kotimaisessa omistuksessa oleva verovelvollinen, joka on ensiksi mainitun verovelvollisen välitön kilpailija ja harjoittaa liiketoimintaa franchising-järjestelmässä yhteisellä liiketunnuksella – sellaisten kauppaliikkeiden välityksellä, jotka yleensä muodostavat itsenäisiä yhtiöitä – kuuluu tosiasiallisesti verovapausluokkaan tai siihen sovelletaan jotakin kyseistä luokkaa seuraavien veroluokkien alemmista verokannoista siten, että ulkomaisessa omistuksessa olevien yhtiöiden maksamien verojen ja erityisverosta saatujen verotulojen kokonaismäärän välinen suhde on huomattavasti suurempi kuin kotimaisessa omistuksessa olevan verovelvollisen tapauksessa?

| 3) | Onko SEUT 107 artiklaa ja SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että niiden vaikutukset ulottuvat verotustoimenpiteeseen, johon verotustoimenpiteen tuottamilla verotuloilla rahoitettu verovapautus (joka on valtiontukea) kuuluu, koska lainsäätäjä on saanut ennen vähittäiskaupasta perittävän erityisveron (joka määräytyy markkinatoimijoiden liikevaihdon perusteella) käyttöönottamista vahvistamansa verotulojen määrän soveltamalla yhtenäisen verokannan käyttöönottamisen sijasta liikevaihdon perusteella määräytyvää progressiivista verokantaa ja myöntänyt näin tällä lainsäädännöllä tarkoituksellisesti verovapautuksen osalle markkinatoimijoista? |
| --- | --- |

3)

Onko SEUT 107 artiklaa ja SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että niiden vaikutukset ulottuvat verotustoimenpiteeseen, johon verotustoimenpiteen tuottamilla verotuloilla rahoitettu verovapautus (joka on valtiontukea) kuuluu, koska lainsäätäjä on saanut ennen vähittäiskaupasta perittävän erityisveron (joka määräytyy markkinatoimijoiden liikevaihdon perusteella) käyttöönottamista vahvistamansa verotulojen määrän soveltamalla yhtenäisen verokannan käyttöönottamisen sijasta liikevaihdon perusteella määräytyvää progressiivista verokantaa ja myöntänyt näin tällä lainsäädännöllä tarkoituksellisesti verovapautuksen osalle markkinatoimijoista?

| 4) | Onko prosessuaalisen vastaavuusperiaatteen sekä tehokkuusperiaatteen ja unionin oikeuden ensisijaisuutta koskevan periaatteen mukainen sellainen jäsenvaltiossa lainsoveltajina toimivien elinten käytäntö, jonka mukaan viran puolesta käynnistetyissä verotarkastuksissa tai myöhemmissä oikeuskäsittelyissä – huolimatta tehokkuusperiaatteesta ja velvollisuudesta olla soveltamatta unionin oikeuden vastaista kansallista oikeussääntöä – ei ole mahdollista vaatia unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevan kansallisen verosäännöksen mukaisesti ilmoitetun veron palauttamista, koska verohallinto tai tuomioistuin tutkii sen, onko säännös unionin oikeuden vastainen, ainoastaan asianosaisen vaatimuksesta käynnistetyissä erityismenettelyissä, jotka voidaan aloittaa vain ennen viran puolesta käynnistettävää menettelyä, kun taas kansallisen oikeuden vastaisesti ilmoitetun veron osalta mikään ei estä esittämästä palautusvaatimusta veroviranomaisessa tai tuomioistuimessa toimitettavassa menettelyssä? |
| --- | --- |

4)

Onko prosessuaalisen vastaavuusperiaatteen sekä tehokkuusperiaatteen ja unionin oikeuden ensisijaisuutta koskevan periaatteen mukainen sellainen jäsenvaltiossa lainsoveltajina toimivien elinten käytäntö, jonka mukaan viran puolesta käynnistetyissä verotarkastuksissa tai myöhemmissä oikeuskäsittelyissä – huolimatta tehokkuusperiaatteesta ja velvollisuudesta olla soveltamatta unionin oikeuden vastaista kansallista oikeussääntöä – ei ole mahdollista vaatia unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevan kansallisen verosäännöksen mukaisesti ilmoitetun veron palauttamista, koska verohallinto tai tuomioistuin tutkii sen, onko säännös unionin oikeuden vastainen, ainoastaan asianosaisen vaatimuksesta käynnistetyissä erityismenettelyissä, jotka voidaan aloittaa vain ennen viran puolesta käynnistettävää menettelyä, kun taas kansallisen oikeuden vastaisesti ilmoitetun veron osalta mikään ei estä esittämästä palautusvaatimusta veroviranomaisessa tai tuomioistuimessa toimitettavassa menettelyssä?

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/5 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szekszárdi Járásbíróság (Unkari) on esittänyt 5.6.2018 – Ágnes Weil v. Géza Gulácsi

(Asia C-361/18)

(2018/C 311/05)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Szekszárdi Járásbíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Ágnes Weil

Vastaaja: Géza Gulácsi

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 53 artiklaa tulkittava siten, että tuomion antaneen kansallisen tuomioistuimen on asianosaisen hakemuksesta automaattisesti annettava tuomiota koskeva todistus tutkimatta sitä, kuuluuko [asia] asetuksen (EU) N:o 1215/2012 soveltamisalaan? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 53 artiklaa tulkittava siten, että tuomion antaneen kansallisen tuomioistuimen on asianosaisen hakemuksesta automaattisesti annettava tuomiota koskeva todistus tutkimatta sitä, kuuluuko [asia] asetuksen (EU) N:o 1215/2012 soveltamisalaan?

| 2) | Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että avopuolisoiden (de facto -parisuhde) välinen takautumisvaatimus on katsottava sellaiseen suhteeseen perustuvaksi varallisuusoikeudeksi, jolla on avioliittoon verrattavia (oikeus)vaikutuksia? |
| --- | --- |

2)

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että avopuolisoiden (de facto -parisuhde) välinen takautumisvaatimus on katsottava sellaiseen suhteeseen perustuvaksi varallisuusoikeudeksi, jolla on avioliittoon verrattavia (oikeus)vaikutuksia?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012 (EUVL 2012, L 351, s. 1).

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Székesfehérvári Törvényszék (Unkari) on esittänyt 5.6.2018 – Hochtief AG v. Fővárosi Törvényszék

(Asia C-362/18)

(2018/C 311/06)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Székesfehérvári Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Hochtief AG

Vastaaja: Fővárosi Törvényszék

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko unionin yleisiä oikeusperiaatteita ja oikeussääntöjä (erityisesti SEUT 4 artiklan 3 kohtaa ja yhdenmukaisen tulkinnan vaatimusta) tulkittava niin kuin unionin tuomioistuin on tulkinnut sitä erityisesti tuomiossa Köbler eli siten, että viimeisenä asteena asian käsittelevän jäsenvaltion tuomioistuimen vastuun toteamisen perusteena tilanteessa, jossa on kyse sen antamasta unionin oikeuden vastaisesta tuomiosta, voi olla yksinomaan kansallinen oikeus tai kansallisessa oikeudessa muotoiltuja kriteereitä? Jos tähän vastataan kieltävästi, onko unionin yleisiä oikeusperiaatteita ja oikeussääntöjä, erityisesti juuri unionin tuomioistuimen tuomiossa Köbler valtion vastuun osalta muotoiltuja kolmea kriteeriä tulkittava siten, että unionin oikeuden rikkomiseen, johon jäsenvaltion tuomioistuimet ovat syyllistyneet, perustuvan jäsenvaltion vastuun syntymisen edellytysten täyttymistä on tarkasteltava kansallisen oikeuden mukaisesti? |
| --- | --- |

1)

Onko unionin yleisiä oikeusperiaatteita ja oikeussääntöjä (erityisesti SEUT 4 artiklan 3 kohtaa ja yhdenmukaisen tulkinnan vaatimusta) tulkittava niin kuin unionin tuomioistuin on tulkinnut sitä erityisesti tuomiossa Köbler eli siten, että viimeisenä asteena asian käsittelevän jäsenvaltion tuomioistuimen vastuun toteamisen perusteena tilanteessa, jossa on kyse sen antamasta unionin oikeuden vastaisesta tuomiosta, voi olla yksinomaan kansallinen oikeus tai kansallisessa oikeudessa muotoiltuja kriteereitä? Jos tähän vastataan kieltävästi, onko unionin yleisiä oikeusperiaatteita ja oikeussääntöjä, erityisesti juuri unionin tuomioistuimen tuomiossa Köbler valtion vastuun osalta muotoiltuja kolmea kriteeriä tulkittava siten, että unionin oikeuden rikkomiseen, johon jäsenvaltion tuomioistuimet ovat syyllistyneet, perustuvan jäsenvaltion vastuun syntymisen edellytysten täyttymistä on tarkasteltava kansallisen oikeuden mukaisesti?

| 2) | Onko unionin oikeussääntöjä ja yleisiä oikeusperiaatteita (erityisesti SEUT 4 artiklan 3 kohtaa ja tehokkaita oikeuskeinoja koskevaa vaatimusta) sekä etenkin unionin tuomioistuimen tuomiossa Francovich ym., tuomiossa Brasserie du Pêcheur ja Factortame sekä tuomiossa Köbler muotoiltuja jäsenvaltion vastuuta koskevia kriteereitä tulkittava siten, että viimeisenä asteena asian käsittelevän jäsenvaltion tuomioistuimen antaman unionin oikeuden vastaisen tuomion oikeusvoima estää jäsenvaltion vahingonkorvausvastuun toteamisen? |
| --- | --- |

2)

Onko unionin oikeussääntöjä ja yleisiä oikeusperiaatteita (erityisesti SEUT 4 artiklan 3 kohtaa ja tehokkaita oikeuskeinoja koskevaa vaatimusta) sekä etenkin unionin tuomioistuimen tuomiossa Francovich ym., tuomiossa Brasserie du Pêcheur ja Factortame sekä tuomiossa Köbler muotoiltuja jäsenvaltion vastuuta koskevia kriteereitä tulkittava siten, että viimeisenä asteena asian käsittelevän jäsenvaltion tuomioistuimen antaman unionin oikeuden vastaisen tuomion oikeusvoima estää jäsenvaltion vahingonkorvausvastuun toteamisen?

| 3) | Onko direktiiveissä 89/665/EY (1), 92/13/EY (2) ja 2007/66/EY (3) sekä unionin tuomioistuimen tuomiossa Kühne & Heitz, tuomiossa Kapferer, tuomiossa Impresa Pizzarotti ja tuomiossa Transportes Urbanos y Servicios Generales vahvistettuja tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteita tulkittava siten, että tuomionpurkumenettelyssä asianosainen ei voi enää vedota arviointeihin, joita sisältyy unionin tuomioistuimen tuomioon, joka on annettu sellaisessa ennakkoratkaisupyyntömenettelyssä, jonka on pannut vireille pääasian kohteena olevan riidan ratkaiseva toisen oikeusasteen tuomioistuin, kun otetaan huomioon, että pääasian oikeudenkäynnissä ei otettu näitä arviointeja huomioon, erityisesti siinä tapauksessa, että jäsenvaltion tuomioistuin, joka tutkii asian viimeisenä asteena, on hylännyt tuomionpurkuhakemuksen, joka on esitetty tuomiosta, joka on annettu pääasian oikeudenkäynnissä sillä perusteella, että asianosainen ei vedonnut määräajassa unionin tuomioistuimen tuomioon sisältyneisiin arviointeihin? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiiveissä 89/665/EY (1), 92/13/EY (2) ja 2007/66/EY (3) sekä unionin tuomioistuimen tuomiossa Kühne & Heitz, tuomiossa Kapferer, tuomiossa Impresa Pizzarotti ja tuomiossa Transportes Urbanos y Servicios Generales vahvistettuja tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteita tulkittava siten, että tuomionpurkumenettelyssä asianosainen ei voi enää vedota arviointeihin, joita sisältyy unionin tuomioistuimen tuomioon, joka on annettu sellaisessa ennakkoratkaisupyyntömenettelyssä, jonka on pannut vireille pääasian kohteena olevan riidan ratkaiseva toisen oikeusasteen tuomioistuin, kun otetaan huomioon, että pääasian oikeudenkäynnissä ei otettu näitä arviointeja huomioon, erityisesti siinä tapauksessa, että jäsenvaltion tuomioistuin, joka tutkii asian viimeisenä asteena, on hylännyt tuomionpurkuhakemuksen, joka on esitetty tuomiosta, joka on annettu pääasian oikeudenkäynnissä sillä perusteella, että asianosainen ei vedonnut määräajassa unionin tuomioistuimen tuomioon sisältyneisiin arviointeihin?

| 4) | Onko kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä mainittuja direktiivejä, unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, erityisesti tuomiota Impresa Pizzarotti (C-213/13), tuomiota Kapferer (C-234/04), tuomiota Kühne & Heitz (C-453/00) ja tuomiota Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) tulkittava tuomionpurkuhakemuksen tutkimisedellytysten osalta ja unionin tuomioistuimen asioissa C-470/99, C-327/00 ja C-241/06 vahvistamia perusperiaatteita kansallisessa lainsäädännössä julkisia hankintoja koskevien muutoksenhakumenettelyjen osalta vahvistamien määräaikojen yhteydessä siten, että kansalliset tuomioistuimet menettelivät asianmukaisesti, kun ne eivät ottaneet huomioon unionin tuomioistuimen tuomiota, joka oli annettu toisen oikeusasteen tuomioistuimen pyynnöstä oikeudenkäynnissä, jossa se antaa ratkaisun, tai unionin tuomioistuimen tuomiota, jonka jäsenvaltion virallisen kielen mukainen versio ei ollut saatavilla toisen oikeusasteen oikeudenkäyntiin mennessä, koska asianosainen oli vedonnut niihin vasta määräajan päättymisen jälkeen toisen oikeusasteen oikeudenkäynnissä, ja jättivät tästä huolimatta tutkimatta tuomionpurkuhakemuksen, jonka tämä asianosainen esitti vedotessaan unionin tuomioistuimen tuomioihin, ilman että niitä olisi otettu huomioon, ja näihin tuomioihin liittyviin merkityksellisiin tosiseikkoihin? |
| --- | --- |

4)

Onko kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä mainittuja direktiivejä, unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, erityisesti tuomiota Impresa Pizzarotti (C-213/13), tuomiota Kapferer (C-234/04), tuomiota Kühne & Heitz (C-453/00) ja tuomiota Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) tulkittava tuomionpurkuhakemuksen tutkimisedellytysten osalta ja unionin tuomioistuimen asioissa C-470/99, C-327/00 ja C-241/06 vahvistamia perusperiaatteita kansallisessa lainsäädännössä julkisia hankintoja koskevien muutoksenhakumenettelyjen osalta vahvistamien määräaikojen yhteydessä siten, että kansalliset tuomioistuimet menettelivät asianmukaisesti, kun ne eivät ottaneet huomioon unionin tuomioistuimen tuomiota, joka oli annettu toisen oikeusasteen tuomioistuimen pyynnöstä oikeudenkäynnissä, jossa se antaa ratkaisun, tai unionin tuomioistuimen tuomiota, jonka jäsenvaltion virallisen kielen mukainen versio ei ollut saatavilla toisen oikeusasteen oikeudenkäyntiin mennessä, koska asianosainen oli vedonnut niihin vasta määräajan päättymisen jälkeen toisen oikeusasteen oikeudenkäynnissä, ja jättivät tästä huolimatta tutkimatta tuomionpurkuhakemuksen, jonka tämä asianosainen esitti vedotessaan unionin tuomioistuimen tuomioihin, ilman että niitä olisi otettu huomioon, ja näihin tuomioihin liittyviin merkityksellisiin tosiseikkoihin?

| 5) | Onko kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä mainittuja direktiivejä, unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, erityisesti tuomiota Impresa Pizzarotti (C-213/13), tuomiota Kapferer (C-234/04), tuomiota Kühne & Heitz (C-453/00) ja tuomiota Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) tulkittava siten, että jos riidan asianosainen viittaa unionin tuomioistuimen tuomioon Kempter (C-2/06) – jonka mukaan ei ole tarpeen vedota unionin tuomioistuimen tuomioihin, koska tuomioistuimen on sovellettava niitä viran puolesta – kansalliset tuomioistuimet toimivat asianmukaisesti, kun ne eivät kansallisten prosessisääntöjen mukaisesti ja tuomiossa [Kempter] todetun vastaisesti ottaneet huomioon unionin tuomioistuimen tuomioita, jolloin tätä seikkaa ei mainita myöskään oikeudenkäynnin lopuksi annettavassa tuomiossa tai sen perusteluissa, ja jättivät tästä huolimatta tutkimatta tuomionpurkuhakemuksen, jonka tämä asianosainen esitti vedotessaan unionin tuomioistuimen tuomioihin, ilman että niitä olisi otettu huomioon, ja näihin tuomioihin liittyviin merkityksellisiin tosiseikkoihin? |
| --- | --- |

5)

Onko kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä mainittuja direktiivejä, unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, erityisesti tuomiota Impresa Pizzarotti (C-213/13), tuomiota Kapferer (C-234/04), tuomiota Kühne & Heitz (C-453/00) ja tuomiota Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) tulkittava siten, että jos riidan asianosainen viittaa unionin tuomioistuimen tuomioon Kempter (C-2/06) – jonka mukaan ei ole tarpeen vedota unionin tuomioistuimen tuomioihin, koska tuomioistuimen on sovellettava niitä viran puolesta – kansalliset tuomioistuimet toimivat asianmukaisesti, kun ne eivät kansallisten prosessisääntöjen mukaisesti ja tuomiossa [Kempter] todetun vastaisesti ottaneet huomioon unionin tuomioistuimen tuomioita, jolloin tätä seikkaa ei mainita myöskään oikeudenkäynnin lopuksi annettavassa tuomiossa tai sen perusteluissa, ja jättivät tästä huolimatta tutkimatta tuomionpurkuhakemuksen, jonka tämä asianosainen esitti vedotessaan unionin tuomioistuimen tuomioihin, ilman että niitä olisi otettu huomioon, ja näihin tuomioihin liittyviin merkityksellisiin tosiseikkoihin?

| 6) | Onko tuomiossa Köbler ja tuomiossa Traghetti muotoiltua vaatimusta riittävän ilmeisestä rikkomisesta tulkittava siten, että kyse ei ole tällaisesta ilmeisestä rikkomisesta silloin, kun viimeisenä asteena asian käsittelevä tuomioistuin on jättänyt tuomionpurkuhakemuksen tutkimatta ja rikkonut täysin avoimesti vakiintunutta unionin oikeuskäytäntöä, johon on yksityiskohtaisesti viitattu ja jossa lisäksi tukeudutaan erilaisiin oikeudellisiin asiantuntijalausuntoihin, viittaamatta siihen millään tavoin ja perustelematta tätä päätöstä millään tavoin unionin oikeuden perusteella ja ilmeisesti tutkimatta tai edes viittaamatta tarpeeseen saattaa asia unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi siitä huolimatta, että tämän tarpeen perustelemiseksi oli yksityiskohtaisesti viitattu merkitykselliseen unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön? Kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen tuomio CILFIT (C-283/81), onko kansallisen tuomioistuimen perusteltava ratkaisuaan, kun se poikkeaa unionin tuomioistuimen vahvistamasta sitovasta tulkinnasta, jättää tuomionpurkuhakemuksen tutkimatta ja tässä yhteydessä kieltäytyy perusteluitta esittämästä ennakkoratkaisupyyntöä? |
| --- | --- |

6)

Onko tuomiossa Köbler ja tuomiossa Traghetti muotoiltua vaatimusta riittävän ilmeisestä rikkomisesta tulkittava siten, että kyse ei ole tällaisesta ilmeisestä rikkomisesta silloin, kun viimeisenä asteena asian käsittelevä tuomioistuin on jättänyt tuomionpurkuhakemuksen tutkimatta ja rikkonut täysin avoimesti vakiintunutta unionin oikeuskäytäntöä, johon on yksityiskohtaisesti viitattu ja jossa lisäksi tukeudutaan erilaisiin oikeudellisiin asiantuntijalausuntoihin, viittaamatta siihen millään tavoin ja perustelematta tätä päätöstä millään tavoin unionin oikeuden perusteella ja ilmeisesti tutkimatta tai edes viittaamatta tarpeeseen saattaa asia unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi siitä huolimatta, että tämän tarpeen perustelemiseksi oli yksityiskohtaisesti viitattu merkitykselliseen unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön? Kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen tuomio CILFIT (C-283/81), onko kansallisen tuomioistuimen perusteltava ratkaisuaan, kun se poikkeaa unionin tuomioistuimen vahvistamasta sitovasta tulkinnasta, jättää tuomionpurkuhakemuksen tutkimatta ja tässä yhteydessä kieltäytyy perusteluitta esittämästä ennakkoratkaisupyyntöä?

| 7) | Onko SEU 19 artiklaan ja SEU 4 artiklan 3 kohtaan perustuvaa tehokkaan oikeussuojan periaatetta ja vastaavuusperiaatetta sekä SEUT 49 artiklassa vahvistettua sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/37/ETY, direktiiviä 89/665/ETY, direktiiviä 92/13/ETY sekä direktiiviä 2007/66/EY tulkittava siten, [etteivät ne ole esteenä sille], että toimivaltaiset viranomaiset tai tuomioistuimet rikkovat sovellettavaa unionin oikeutta ilmeisellä tavalla ja hylkäävät toinen toisensa perään vaatimukset, jotka muutoksenhakija on esittänyt siksi, että se on suljettu hankintamenettelyn ulkopuolelle, eli vaatimukset, joita koskevat menettelyt mahdollisesti edellyttävät lukuisten aikaa ja rahaa vievien hakemusten laatimista ja käsittelyihin osallistumista, vaikka vastuu tuomioistuimen ratkaisutoiminnassaan aiheuttamasta vahingosta on teoriassa mahdollista todeta, tilanteessa, jossa sovellettavalla kansallisella oikeudella ei anneta muutoksenhakijalle mahdollisuutta vaatia tuomioistuimelta korvausta vahingosta, joka on aiheutunut lainvastaisista toimenpiteistä? |
| --- | --- |

7)

Onko SEU 19 artiklaan ja SEU 4 artiklan 3 kohtaan perustuvaa tehokkaan oikeussuojan periaatetta ja vastaavuusperiaatetta sekä SEUT 49 artiklassa vahvistettua sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/37/ETY, direktiiviä 89/665/ETY, direktiiviä 92/13/ETY sekä direktiiviä 2007/66/EY tulkittava siten, [etteivät ne ole esteenä sille], että toimivaltaiset viranomaiset tai tuomioistuimet rikkovat sovellettavaa unionin oikeutta ilmeisellä tavalla ja hylkäävät toinen toisensa perään vaatimukset, jotka muutoksenhakija on esittänyt siksi, että se on suljettu hankintamenettelyn ulkopuolelle, eli vaatimukset, joita koskevat menettelyt mahdollisesti edellyttävät lukuisten aikaa ja rahaa vievien hakemusten laatimista ja käsittelyihin osallistumista, vaikka vastuu tuomioistuimen ratkaisutoiminnassaan aiheuttamasta vahingosta on teoriassa mahdollista todeta, tilanteessa, jossa sovellettavalla kansallisella oikeudella ei anneta muutoksenhakijalle mahdollisuutta vaatia tuomioistuimelta korvausta vahingosta, joka on aiheutunut lainvastaisista toimenpiteistä?

| 8) | Onko tuomiossa Köbler, tuomiossa Traghetti ja tuomiossa San Giorgio muotoiltuja periaatteita tulkittava siten, ettei voida korvata vahinkoa, joka on syntynyt siksi, että viimeisenä asteena asiaa käsittelevä jäsenvaltion tuomioistuin on unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön vastaisesti jättänyt tutkimatta asianosaisen määräajassa esittämän tuomionpurkuhakemuksen, jonka avulla tämä olisi voinut vaatia korvausta sille aiheutuneista kuluista? |
| --- | --- |

8)

Onko tuomiossa Köbler, tuomiossa Traghetti ja tuomiossa San Giorgio muotoiltuja periaatteita tulkittava siten, ettei voida korvata vahinkoa, joka on syntynyt siksi, että viimeisenä asteena asiaa käsittelevä jäsenvaltion tuomioistuin on unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön vastaisesti jättänyt tutkimatta asianosaisen määräajassa esittämän tuomionpurkuhakemuksen, jonka avulla tämä olisi voinut vaatia korvausta sille aiheutuneista kuluista?

| 9) | Jos tuomionpurkumenettely on kansallisen lainsäädännön nojalla tutkittava sen vuoksi, että on olemassa uusi perustuslakituomioistuimen ratkaisu ja palautetaan tilanne perustuslain mukaiseksi, onko myös, kun otetaan huomioon vastaavuusperiaate ja unionin tuomioistuimen tuomion Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) sisältö, tuomionpurkuhakemus tutkittava siinä tapauksessa, että pääasian oikeudenkäynnissä ei otettu huomioon unionin tuomioistuimen tuomiota, joka oli annettu aikaisemmin toisessa asiassa, unionin tuomioistuimen tuomiota, joka oli annettu tuomioistuimen pyynnöstä pääasian oikeudenkäynnissä, eikä näiden tuomioiden kannalta merkityksellisiä tosiseikkoja, vaan vedottiin prosessuaalisia määräaikoja koskeviin kansallisiin oikeussääntöihin? |
| --- | --- |

9)

Jos tuomionpurkumenettely on kansallisen lainsäädännön nojalla tutkittava sen vuoksi, että on olemassa uusi perustuslakituomioistuimen ratkaisu ja palautetaan tilanne perustuslain mukaiseksi, onko myös, kun otetaan huomioon vastaavuusperiaate ja unionin tuomioistuimen tuomion Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) sisältö, tuomionpurkuhakemus tutkittava siinä tapauksessa, että pääasian oikeudenkäynnissä ei otettu huomioon unionin tuomioistuimen tuomiota, joka oli annettu aikaisemmin toisessa asiassa, unionin tuomioistuimen tuomiota, joka oli annettu tuomioistuimen pyynnöstä pääasian oikeudenkäynnissä, eikä näiden tuomioiden kannalta merkityksellisiä tosiseikkoja, vaan vedottiin prosessuaalisia määräaikoja koskeviin kansallisiin oikeussääntöihin?

---

(1)  Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/665/ETY (EYVL 1989, L 395, s. 33).

(2)  Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/13/ETY (EYVL 1992, L 76, s. 14).

(3)  Neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi 11.12.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/66/EY (EUVL 2007, L 335, s. 31).

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgia) on esittänyt 19.6.2018 – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon ja Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen v. WTG Retail BVBA

(Asia C-404/18)

(2018/C 311/07)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Arbeidsrechtbank Antwerpen

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon ja Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen

Vastaaja: WTG Retail BVBA

Ennakkoratkaisukysymys

Onko unionin oikeutta ja erityisesti miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (1) 24 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa todistajina esiintyvien henkilöiden suojaa kostotoimilta saa ainoastaan henkilö, joka valituksen tutkinnan yhteydessä ilmoittaa henkilölle, jolle valitus jätetään, allekirjoitetussa ja päivätyssä asiakirjassa tosiseikkoja, jotka hän on itse nähnyt tai kuullut ja jotka liittyvät tilanteeseen, joka on valituksen kohteena, tai joka antaa oikeudenkäynnissä todistajanlausunnon?

---

(1)  EUVL 2006, L 204, s. 23.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 20.6.2018 – PG v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

(Asia C-406/18)

(2018/C 311/08)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Valittaja: PG

Vastapuoli: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) 31 artiklaa (ns. menettelydirektiivi) tulkittava Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan valossa siten, että on mahdollista, että jäsenvaltio takaa tehokkaat oikeussuojakeinot silloinkin, kun sen tuomioistuimet eivät voi muuttaa turvapaikkamenettelyissä tehtyjä päätöksiä vaan ainoastaan kumota niitä ja määrätä uuden menettelyn aloittamisesta? |
| --- | --- |

1)

Onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) 31 artiklaa (ns. menettelydirektiivi) tulkittava Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan valossa siten, että on mahdollista, että jäsenvaltio takaa tehokkaat oikeussuojakeinot silloinkin, kun sen tuomioistuimet eivät voi muuttaa turvapaikkamenettelyissä tehtyjä päätöksiä vaan ainoastaan kumota niitä ja määrätä uuden menettelyn aloittamisesta?

| 2) | Onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 31 artiklaa (ns. menettelydirektiivi) tulkittava edelleen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan valossa siten, että jäsenvaltion lainsäädäntö on [kyseisen lainsäädännön] mukainen, kun siinä vahvistetaan yksi ainoa yhteensä 60 päivän pakottava määräaika turvapaikkamenettelyjä varten riippumatta kaikista yksittäisistä olosuhteista ja ottamatta huomioon kuhunkin asiaan liittyviä erityispiirteitä ja mahdollisia näyttövaikeuksia? |
| --- | --- |

2)

Onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 31 artiklaa (ns. menettelydirektiivi) tulkittava edelleen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan valossa siten, että jäsenvaltion lainsäädäntö on [kyseisen lainsäädännön] mukainen, kun siinä vahvistetaan yksi ainoa yhteensä 60 päivän pakottava määräaika turvapaikkamenettelyjä varten riippumatta kaikista yksittäisistä olosuhteista ja ottamatta huomioon kuhunkin asiaan liittyviä erityispiirteitä ja mahdollisia näyttövaikeuksia?

---

(1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/9 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 22.6.2018 – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo v. Banca d’Italia

(Asia C-414/18)

(2018/C 311/09)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

Vastaaja: Banca d’Italia

Ennakkoratkaisukysymys

Estääkö asetuksen 2015/63 (1) 5 artiklan 1 kohta, erityisesti a ja f alakohta, tulkittuina sellaisten periaatteiden valossa, jotka sisältyvät tähän oikeuslähteeseen sekä direktiiviin 2014/59 (2), asetukseen N:o 806/2014 (3) ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 120 artiklaan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklassa tarkoitetun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen sekä rahoitusosuuden perimistä kahteen kertaan koskevan kiellon perusteella konserninsisäisiä velkoja koskevan järjestelmän soveltamisen laskettaessa direktiivin 2014/59 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja rahoitusosuuksia silloinkin, kun kyseessä on ”tosiasiallinen” konserni tai joka ainakin silloin, kun laitoksen ja saman järjestelmän muiden pankkien välillä on sidonnaisuuksia, vai voidaanko sitä vastoin edelleen edellä mainittujen periaatteiden valossa soveltaa samassa 5 artiklassa tarkoitettuja edistämislainoja koskevaa suosivaa kohtelua soveltaa analogisesti myös velkoihin, joita ns. ”toisen tason” pankilla on (osuuskunnan muodossa toimivien luottolaitosten) järjestelmän muille pankeille, vai pitäisikö viimeksi mainitun ominaisuuden voimassa olevan lainsäädännön perusteella joka tapauksessa johtaa joihinkin korjauksiin, kun kansallinen kriisinratkaisuviranomainen esittää rahoitustietoja yhteisön toimielimille ja määritetään rahoitusosuuksia, joita laitoksen on suoritettava kriisinratkaisurahastoon todellisten velkojensa ja konkreettisen riskiprofiilinsa perusteella, kun kyseessä on laitos, joka toimii käytännössä keskuslaitoksena keskenään yhteydessä olevia pieniä pankkeja yhdistävän ryhmän sisällä myös suhteissa EKP:iin ja rahoitusmarkkinoihin?

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).

(2)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

(3)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 28.6.2018 – FR v. Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

(Asia C-422/18)

(2018/C 311/10)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale di Milano

Pääasian asianosaiset

Valittaja: FR

Vastapuoli: Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

Ennakkoratkaisukysymys

Onko SEU 4 artiklan 3 kohdassa ja SEU 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vilpittömän yhteistyön periaatetta ja oikeussuojan vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ensimmäistä ja toista kohtaa sekä direktiiviä 2013/32/EU (1) (erityisesti 22 ja 46 artiklaa) tulkittava siten, että a) Euroopan unionin oikeudessa määrätään, että jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevan hakemuksen hylkäämiseen liittyvän oikeudenkäynnin osalta muutoksenhakukeinoista, niillä on oltava automaattisesti täytäntöönpanoa lykkäävä vaikutus; b) nämä ovat esteenä Italian menettelyn kaltaiselle menettelylle (asetuksen (decreto legislativo) 25/2008 35 bis §:n 13 momentti, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (decreto legislativo) 13/17, siinä muodossa kuin se on muutettu laiksi nro 46/17), jonka mukaan tuomioistuin, jossa turvapaikanhakija – jonka hakemuksen turvapaikkahakemusten tutkimisesta vastaava hallintoviranomainen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ovat hylänneet – on saattanut asian vireille, saa hylätä kielteisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan vaatimuksen tarkastelemalla yksinomaan saman tuomioistuimen, jonka on annettava ratkaisu täytäntöönpanon lykkäämisestä, tekemästä päätöksestä tehdyn valituksen perusteiden perusteltavuutta eikä vakavan ja korjaamattoman vahingon vaaraa?

---

(1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU, (EUVL 2013, L 180, s. 60).

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italia) on esittänyt 27.6.2018 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale ja Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza ”Croce Verde” v. Ulss 5 Polesana Rovigo ja Regione del Veneto

(Asia C-424/18)

(2018/C 311/11)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Italy Emergenza Cooperativa Sociale ja Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza ”Croce Verde”

Vastaajat: Ulss 5 Polesana Rovigo ja Regione del Veneto

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2014/24/EU (1) 10 artiklan h alakohtaa ja johdanto-osan 28 perustelukappaletta tulkittava siten, että






  a) | sairaankuljetuspalvelut, joiden osalta on vahvistettu, että kuljetuksen aikana kuljettajan on oltava ensihoitaja ja mukana on oltava vähintään yksi ensihoitaja, jolla on tätä erityistoimintaa varten säädetyt taidot ja pätevyys, jotka perustuvat ensihoitoa koskevan koulutuksen ja tutkinnon suorittamiseen, ja |
| --- | --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2014/24/EU (1) 10 artiklan h alakohtaa ja johdanto-osan 28 perustelukappaletta tulkittava siten, että

a)

sairaankuljetuspalvelut, joiden osalta on vahvistettu, että kuljetuksen aikana kuljettajan on oltava ensihoitaja ja mukana on oltava vähintään yksi ensihoitaja, jolla on tätä erityistoimintaa varten säädetyt taidot ja pätevyys, jotka perustuvat ensihoitoa koskevan koulutuksen ja tutkinnon suorittamiseen, ja

| b) | kuljetuspalvelut, jotka kuuluvat perusterveydenhuoltoon (livelli essenziali di assistenza, LEA) ja joita suoritetaan pelastustoimen kalustolla, kuuluvat edellä mainitun direktiivin 10 artiklan h alakohdan mukaisen poikkeuksen soveltamisalaan, vai kuuluvatko ne sen sijaan kyseisen direktiivin 74–77 artiklassa säädettyihin palveluihin? |
| --- | --- |

b)

kuljetuspalvelut, jotka kuuluvat perusterveydenhuoltoon (livelli essenziali di assistenza, LEA) ja joita suoritetaan pelastustoimen kalustolla, kuuluvat edellä mainitun direktiivin 10 artiklan h alakohdan mukaisen poikkeuksen soveltamisalaan, vai kuuluvatko ne sen sijaan kyseisen direktiivin 74–77 artiklassa säädettyihin palveluihin?

| 2) | Onko direktiiviä 2014/24/EU tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan silloinkin, kun kyseessä ei ole hätätilanne,






  a) | sairaankuljetuspalvelut, joiden osalta on säädetty, että kuljetuksen aikana kuljettajan on oltava ensihoitaja ja mukana on oltava vähintään yksi ensihoitaja, jolla on tätä erityistoimintaa varten säädetyt taidot ja pätevyys, jotka perustuvat ensihoitoa koskevan koulutuksen ja tutkinnon suorittamiseen, ja |
| --- | --- | --- |

2)

Onko direktiiviä 2014/24/EU tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan silloinkin, kun kyseessä ei ole hätätilanne,

a)

sairaankuljetuspalvelut, joiden osalta on säädetty, että kuljetuksen aikana kuljettajan on oltava ensihoitaja ja mukana on oltava vähintään yksi ensihoitaja, jolla on tätä erityistoimintaa varten säädetyt taidot ja pätevyys, jotka perustuvat ensihoitoa koskevan koulutuksen ja tutkinnon suorittamiseen, ja

| b) | kuljetuspalvelut, jotka kuuluvat perusterveydenhuoltoon (livelli essenziali di assistenza, LEA) ja joita suoritetaan pelastustoimen kalustolla, annetaan ensisijaisesti vapaaehtoisjärjestöjen tehtäväksi suorahankintana? |
| --- | --- |

b)

kuljetuspalvelut, jotka kuuluvat perusterveydenhuoltoon (livelli essenziali di assistenza, LEA) ja joita suoritetaan pelastustoimen kalustolla, annetaan ensisijaisesti vapaaehtoisjärjestöjen tehtäväksi suorahankintana?

---

(1)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/12 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/12

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Itävalta v. komissio

(Asia T-356/15) (1)

((Valtiontuet - Yhdistyneen kuningaskunnan Hinkley Pointin ydinvoimalan C-yksikköä varten suunnittelema tuki - Hinnanerosopimus, valtion kanssa tehtävä sopimus ja luottotakuu - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta - Yleisen edun mukainen tavoite - Ydinenergian edistäminen - Valtion toteuttamien toimien tarve - Takauksia koskeva tiedonanto - Tukiosuuden määrittäminen - Oikeasuhteisuus - Investointituki - Toimintatuki - Oikeus esittää huomautuksia - Julkiseen hankintaan liittyvä sopimuksentekomenettely - Perusteluvelvollisuus))

(2018/C 311/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: aluksi C. Pesendorfer ja M. Klamert, sitten G. Hesse ja M. Fruhmann, avustajanaan asianajaja H. Kristoferitsch)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, R. Sauer, T. Maxian Rusche ja P. Němečková)

Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: D. Holderer, avustajanaan asianajaja P. Kinsch)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, T. Müller ja J. Vláčil), Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi G. de Bergues, D. Colas ja J. Bousin, sitten D. Colas ja J. Bousin), Unkari (asiamiehet: aluksi M. Fehér ja M. Bóra, sitten B. Sonkodi, sitten A. Steiner, avustajanaan asianajaja P. Nagy, ja lopuksi A. Steiner), Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna), Romania (asiamiehet: aluksi R. Radu ja M. Bejenar, sitten M. Bejenar ja C.-R. Canţăr), Slovakian tasavalta (asiamies: B. Ricziová), sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi C. Brodie ja S. Brandon, sitten C. Brodie, S. Simmons ja M. Holt, sitten C. Brodie, S. Simmons ja D. Robertson, sitten C. Brodie ja D. Robertson, sitten C. Brodie, ja lopuksi C. Brodie ja Z. Lavery, avustajinaan T. Johnston, barrister, ja A. Robertson, QC)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee tukitoimenpiteestä SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), jonka Yhdistynyt kuningaskunta aikoo toteuttaa tukeakseen Hinkley Point C -ydinvoimalaitosta, 8.10.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2015/658 (EUVL 2015, L 109, s. 44), jossa komissio totesi mainitun tukitoimenpiteen SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla sisämarkkinoille soveltuvaksi ja hyväksyi sen täytäntöönpanon, kumoamista.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Itävallan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Itävallan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Tšekin tasavalta, Ranskan tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Unkari, Puolan tasavalta, Romania, Slovakian tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Tšekin tasavalta, Ranskan tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Unkari, Puolan tasavalta, Romania, Slovakian tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 337, 12.10.2015.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/13

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Consejo Regulador del Cava v. EUIPO – Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN)

(Asia T-774/16) (1)

((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki CAVE DE TAIN - Aikaisempi alkuperänimitys ”cava” - Suojattuun alkuperänimitykseen liittyvän mielleyhtymän käsite - Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 103 artiklan 2 kohdan b alakohta))

(2018/C 311/13)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Consejo Regulador del Cava (Villafranca del Penedès, Espanja) (edustaja: asianajaja C. Prat)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: E. Zaera Cuadrado ja D. Walicka)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (Tain L’Hermitage, Ranska) (edustaja: asianajaja J.-P. Stouls)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 980/2015-4), joka koskee Consejo Regulador del Cavan ja Cave de Tain-l’Hermitage, union des propriétaires’n välistä mitättömyysmenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Consejo Regulador del Cava velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Consejo Regulador del Cava velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 6, 9.1.2017.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/13

---

Kanne 20.6.2018 –Intercept Pharma ja Intercept Pharmaceuticals v. EMA

(Asia T-77/18)

(2018/C 311/14)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Intercept Pharma Ltd (Bristol, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Intercept Pharmaceuticals, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat solicitor L. Tsang, solicitor J. Mulryne, solicitor E. Amos ja solicitor H. Kerr-Peterson ja barrister F. Campbell)

Vastaaja: Euroopan lääkevirasto

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa päätöksen ASK-40399, jonka vastaaja antoi tiedoksi kantajille 15.5.2018 ja joka koski erään asiakirja-aineiston luovuttamista asetuksen N:o 1049/2001/EY nojalla ja |
| --- | --- |

—

kumoaa päätöksen ASK-40399, jonka vastaaja antoi tiedoksi kantajille 15.5.2018 ja joka koski erään asiakirja-aineiston luovuttamista asetuksen N:o 1049/2001/EY nojalla ja

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajille tässä asiassa aiheutuvat oikeudenkäynti- ja muut kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajille tässä asiassa aiheutuvat oikeudenkäynti- ja muut kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että käsiteltävässä asiassa ei ollut kyseessä asetuksen N:o 1049/2001/EY 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu ”tuomioistuinkäsittely” sillä perusteella, että asiakirja-aineisto ei ollut ”tuomioistuinkäsittelyä varten laadittu” asiakirja. Vastaajan olisi pitänyt oikeudellisesti päätellä, että kyseessä oli poikkeus. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että käsiteltävässä asiassa ei ollut kyseessä asetuksen N:o 1049/2001/EY 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu ”tuomioistuinkäsittely” sillä perusteella, että asiakirja-aineisto ei ollut ”tuomioistuinkäsittelyä varten laadittu” asiakirja. Vastaajan olisi pitänyt oikeudellisesti päätellä, että kyseessä oli poikkeus.

| 2) | Toisessa kanneperusteessa väitetään lisäksi tai vaihtoehtoisesti, että ainoa lain mukainen lopputulos asetuksen N:o 1049/001/EY 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen taloudellisten etujen perusteella suoritetun punninnan nojalla olisi ollut päätös siitä, että asiakirja-aineistoa ei luovuteta, kun otetaan huomioon i) sen ilmaisemisen välttämistä koskevan yksityisen intressin merkittävä painoarvo, joka kantajilla oli, ja ii) ilmaisemista koskeva pelkästään epämääräinen ja yleinen intressi. |
| --- | --- |

2)

Toisessa kanneperusteessa väitetään lisäksi tai vaihtoehtoisesti, että ainoa lain mukainen lopputulos asetuksen N:o 1049/001/EY 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen taloudellisten etujen perusteella suoritetun punninnan nojalla olisi ollut päätös siitä, että asiakirja-aineistoa ei luovuteta, kun otetaan huomioon i) sen ilmaisemisen välttämistä koskevan yksityisen intressin merkittävä painoarvo, joka kantajilla oli, ja ii) ilmaisemista koskeva pelkästään epämääräinen ja yleinen intressi.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/14 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/14

---

Kanne 3.7.2018 – de Volksbank v. SRB

(Asia T-406/18)

(2018/C 311/15)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: de Volksbank NV (Utrecht, Alankomaat) (edustajat: asianajajat M. van Loopik, A. Kleinhout, A. ter Haar ja T. Waterbolk)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 12.4.2018 päivätyn päätöksen yhteiselle kriisinratkaisurahastolle vuodelle 2018 etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien laskennasta (SRB/ES/SRF/2018/3), |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 12.4.2018 päivätyn päätöksen yhteiselle kriisinratkaisurahastolle vuodelle 2018 etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien laskennasta (SRB/ES/SRF/2018/3),

| — | toissijaisesti kumoamaan edellä mainitun riidanalaisen päätöksen ja toteamaan SEUT 277 artiklan mukaisesti, ettei komission delegoitua asetusta 2015/63 (1) (delegoitu asetus) voida soveltaa osittain tai kokonaan, ja |
| --- | --- |

—

toissijaisesti kumoamaan edellä mainitun riidanalaisen päätöksen ja toteamaan SEUT 277 artiklan mukaisesti, ettei komission delegoitua asetusta 2015/63 (1) (delegoitu asetus) voida soveltaa osittain tai kokonaan, ja

| — | joka tapauksessa velvoittamaan SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan direktiivin 2014/59/EU (2) 103 artiklan 2 kohtaa, asetuksen 806/2014 (3) 70 artiklan 2 kohtaa ja delegoidun asetuksen 4 artiklan 1 kohtaa on rikottu käyttämällä vertailukelvottomia tietoja kantajan nettovelkoja määritettäessä.






  — | Direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 2 kohdan ja asetuksen 806/2014 70 artiklan 2 kohdan sanamuodosta ja tavoitteista seuraa, että SRB:n on käytettävä saman ajankohdan tai ajanjakson tietoja laskiessaan nettovelkoja kyseisten säännösten mukaisesti. |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan direktiivin 2014/59/EU (2) 103 artiklan 2 kohtaa, asetuksen 806/2014 (3) 70 artiklan 2 kohtaa ja delegoidun asetuksen 4 artiklan 1 kohtaa on rikottu käyttämällä vertailukelvottomia tietoja kantajan nettovelkoja määritettäessä.

—

Direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 2 kohdan ja asetuksen 806/2014 70 artiklan 2 kohdan sanamuodosta ja tavoitteista seuraa, että SRB:n on käytettävä saman ajankohdan tai ajanjakson tietoja laskiessaan nettovelkoja kyseisten säännösten mukaisesti.

| — | Delegoidun asetuksen 4 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ja tavoitteista seuraa, direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen 806/2014 valossa, että SRB:n on käytettävä vertailukelpoisia tietoja sen varmistamiseksi, että rahoitusosuus lasketaan oikeudenmukaisesti pankin riskiprofiilin perusteella. |
| --- | --- |

—

Delegoidun asetuksen 4 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ja tavoitteista seuraa, direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen 806/2014 valossa, että SRB:n on käytettävä vertailukelpoisia tietoja sen varmistamiseksi, että rahoitusosuus lasketaan oikeudenmukaisesti pankin riskiprofiilin perusteella.

| 2. | Toisen kanneperusteen, joka on toissijainen ensimmäiseen kanneperusteeseen nähden, mukaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 2 ja 7 kohtaa sekä SEUT 290 artiklaa on rikottu, koska delegoidussa asetuksessa, siten kuin SRB on soveltanut sitä riidanalaisessa päätöksessä, ylitetään Euroopan komission valtuutus, minkä johdosta delegoitua asetusta ei SEUT 277 artiklan nojalla voida soveltaa.






  — | Delegoidulla asetuksella täydennetään direktiivin 2014/59/EU keskeisiä osia, mikä on vastoin SEUT 290 artiklaa. |
| --- | --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen, joka on toissijainen ensimmäiseen kanneperusteeseen nähden, mukaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 2 ja 7 kohtaa sekä SEUT 290 artiklaa on rikottu, koska delegoidussa asetuksessa, siten kuin SRB on soveltanut sitä riidanalaisessa päätöksessä, ylitetään Euroopan komission valtuutus, minkä johdosta delegoitua asetusta ei SEUT 277 artiklan nojalla voida soveltaa.

—

Delegoidulla asetuksella täydennetään direktiivin 2014/59/EU keskeisiä osia, mikä on vastoin SEUT 290 artiklaa.

| — | Delegoitu asetus on ristiriidassa direktiivin 2014/59/EU sanamuodon ja tavoitteiden kanssa, jos delegoidun asetuksen 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 16 artiklan 2 kohtaa voidaan ainoastaan tulkita siten, että SRB:n on käytettävä vertailukelvottomia tietoja. |
| --- | --- |

—

Delegoitu asetus on ristiriidassa direktiivin 2014/59/EU sanamuodon ja tavoitteiden kanssa, jos delegoidun asetuksen 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 16 artiklan 2 kohtaa voidaan ainoastaan tulkita siten, että SRB:n on käytettävä vertailukelvottomia tietoja.

| — | Delegoidussa asetuksessa ylitetään direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdassa säädetyn valtuutuksen sisältö siltä osin kuin delegoidussa asetuksessa asetetaan sääntöjä vuotuisen perusrahoitusosuuden laskennalle. |
| --- | --- |

—

Delegoidussa asetuksessa ylitetään direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdassa säädetyn valtuutuksen sisältö siltä osin kuin delegoidussa asetuksessa asetetaan sääntöjä vuotuisen perusrahoitusosuuden laskennalle.

| 3. | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska kantajan suojattuja talletuksia ei otettu asianmukaisesti huomioon.






  — | SRB:n laskentamenetelmä ei sovellu direktiivin 2014/59/EU, asetuksen 806/2014 ja delegoidun asetuksen tavoitteiden saavuttamiseen. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska kantajan suojattuja talletuksia ei otettu asianmukaisesti huomioon.

—

SRB:n laskentamenetelmä ei sovellu direktiivin 2014/59/EU, asetuksen 806/2014 ja delegoidun asetuksen tavoitteiden saavuttamiseen.

| — | SRB:n laskentamenetelmällä ylitetään myös se, mikä on tarpeen lainsäädännön tavoitteiden saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

—

SRB:n laskentamenetelmällä ylitetään myös se, mikä on tarpeen lainsäädännön tavoitteiden saavuttamiseksi.

| 4. | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu, koska kantajan suojattuja talletuksia ei otettu asianmukaisesti huomioon.






  — | Kantaja ei voinut ennakoida SRB:n tulkintaa delegoidusta asetuksesta. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu, koska kantajan suojattuja talletuksia ei otettu asianmukaisesti huomioon.

—

Kantaja ei voinut ennakoida SRB:n tulkintaa delegoidusta asetuksesta.

| 5. | Viides kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska kantajan suojattuja talletuksia ei otettu asianmukaisesti huomioon.






  — | Kantajan on maksettava huomattavasti suurempi rahoitusosuus yhteiselle kriisinratkaisurahastolle kuin muiden pankkien, jotka ovat saman- tai vastaavankokoisia tai joilla on sama tai vastaava riskiprofiili. |
| --- | --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska kantajan suojattuja talletuksia ei otettu asianmukaisesti huomioon.

—

Kantajan on maksettava huomattavasti suurempi rahoitusosuus yhteiselle kriisinratkaisurahastolle kuin muiden pankkien, jotka ovat saman- tai vastaavankokoisia tai joilla on sama tai vastaava riskiprofiili.

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).

(2)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

(3)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/15 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/15

---

Kanne 18.7.2018 – Aeris Invest v. EKP

(Asia T-442/18)

(2018/C 311/16)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Aeris Invest Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Chimenos Minguella ja G. Ferrer Gonzálvez)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan keskuspankin 8.5. ja 9.2.2018 antamat päätökset LS/MD/18/141 ja LS/PT/2018/9 ja vastaavasti |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan keskuspankin 8.5. ja 9.2.2018 antamat päätökset LS/MD/18/141 ja LS/PT/2018/9 ja vastaavasti

| — | velvoittamaan Euroopan keskuspankin korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan keskuspankin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne koskee 8.5.2018 annetun Euroopan keskuspankin (jäljempänä EKP) EKP:n asiakirjoihin tutustumista koskevaa uudistettua hakemusta koskevan päätöksen LS/MD/18/141 sekä aikaisemman 9.2.2018 annetun Euroopan keskuspankin EKP:n asiakirjoihin tutustumista koskevaa hakemusta koskevan päätöksen LS/PT/2018/9 kumoamista.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan EKP:n päätökset, joilla evättiin oikeus saada tutustua hakemuksen kohteen oleviin asiakirjoihin, olivat puutteellisesti perusteltuja, koska niissä ei arvioitu asianmukaisesti yhteisön lainsäätäjän tavoitteita, joiden mukaan tarkoituksena oli antaa luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille oikeus saada tutustua unionin toimielinten asiakirjoihin avoimessa menettelyssä ja hyvää hallintoa ja kansalaisten osallistumista koskevien periaatteiden perusteella. Lisäksi kantaja katsoo, että EKP:n esittämät perustelut ovat yleisluonteisia. EKP ei kantajan mukaan myöskään ota huomioon sitä, että pyydettyjen asiakirjojen julkistaminen ei voi millään tavoin vaikuttaa päätöksentekomenettelyn asianmukaisuuteen luottolaitosten kriisinratkaisun alalla. Sen lisäksi, että konkreettinen kriisinratkaisumenettely on jo päättynyt, se on myös saatettu tuomioistuimen käsiteltäväksi ja asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen vaikeuttaa siten tätä tuomioistuimen arviointia. Lopuksi kantaja toteaa, ettei kyseisissä päätöksissä myöskään oteta huomioon sitä, että hakemuksen kohteena oleviin asiakirjoihin tutustumisen ainoana tarkoituksena on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden käyttäminen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan EKP:n päätökset, joilla evättiin oikeus saada tutustua hakemuksen kohteen oleviin asiakirjoihin, olivat puutteellisesti perusteltuja, koska niissä ei arvioitu asianmukaisesti yhteisön lainsäätäjän tavoitteita, joiden mukaan tarkoituksena oli antaa luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille oikeus saada tutustua unionin toimielinten asiakirjoihin avoimessa menettelyssä ja hyvää hallintoa ja kansalaisten osallistumista koskevien periaatteiden perusteella. Lisäksi kantaja katsoo, että EKP:n esittämät perustelut ovat yleisluonteisia. EKP ei kantajan mukaan myöskään ota huomioon sitä, että pyydettyjen asiakirjojen julkistaminen ei voi millään tavoin vaikuttaa päätöksentekomenettelyn asianmukaisuuteen luottolaitosten kriisinratkaisun alalla. Sen lisäksi, että konkreettinen kriisinratkaisumenettely on jo päättynyt, se on myös saatettu tuomioistuimen käsiteltäväksi ja asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen vaikeuttaa siten tätä tuomioistuimen arviointia. Lopuksi kantaja toteaa, ettei kyseisissä päätöksissä myöskään oteta huomioon sitä, että hakemuksen kohteena oleviin asiakirjoihin tutustumisen ainoana tarkoituksena on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden käyttäminen.

| 2) | Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla päätöksillä rikotaan EKP:n asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi tehdyn päätöksen EKP/2004/3 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, koska niissä kielletään oikeus saada tutustua hakemuksen kohteena oleviin asiakirjoihin sillä perusteella, että kyseisiä asiakirjoja koskee joko kokonaisuudessaan tai osittain yleinen olettama, jonka mukaan niihin ei ole oikeutta tutustua sen vuoksi, että ne ovat unionin toimielimiin sovellettavan salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia luottamuksellisia asiakirjoja. Tästä yleisestä olettamasta, jonka mukaan asiakirjoihin ei ole oikeutta tutustua, ei ole nimenomaisesti säädetty sovellettavassa alakohtaisessa lainsäädännössä, ja siinä tapauksessa, että tällainen olettama olisi olemassa, sitä ei voitaisi soveltaa, koska poikkeuksia oikeudesta saada tutustua asiakirjoihin ei voida tulkita laajasti ja analogisesti. |
| --- | --- |

2)

Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla päätöksillä rikotaan EKP:n asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi tehdyn päätöksen EKP/2004/3 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, koska niissä kielletään oikeus saada tutustua hakemuksen kohteena oleviin asiakirjoihin sillä perusteella, että kyseisiä asiakirjoja koskee joko kokonaisuudessaan tai osittain yleinen olettama, jonka mukaan niihin ei ole oikeutta tutustua sen vuoksi, että ne ovat unionin toimielimiin sovellettavan salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia luottamuksellisia asiakirjoja. Tästä yleisestä olettamasta, jonka mukaan asiakirjoihin ei ole oikeutta tutustua, ei ole nimenomaisesti säädetty sovellettavassa alakohtaisessa lainsäädännössä, ja siinä tapauksessa, että tällainen olettama olisi olemassa, sitä ei voitaisi soveltaa, koska poikkeuksia oikeudesta saada tutustua asiakirjoihin ei voida tulkita laajasti ja analogisesti.

| 3) | Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla päätöksillä rikotaan päätöksen EKP/2004/3 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, koska niissä evätään kantajan oikeus saada tutustua hakemuksen kohteena oleviin asiakirjoihin sillä perusteella, että kyseiset asiakirjat kuuluvat joko kokonaisuudessaan tai osittain unionin toimielimiin sovellettavan salassapitovelvollisuuden piiriin, vaikka asiakirjat ovat tarpeen tuomioistuinmenettelyä varten ja niiden tutustuttavaksi saamisen epääminen estää julkisen oikeusviranomaisen toiminnan tai vaikeuttaa sitä. |
| --- | --- |

3)

Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla päätöksillä rikotaan päätöksen EKP/2004/3 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, koska niissä evätään kantajan oikeus saada tutustua hakemuksen kohteena oleviin asiakirjoihin sillä perusteella, että kyseiset asiakirjat kuuluvat joko kokonaisuudessaan tai osittain unionin toimielimiin sovellettavan salassapitovelvollisuuden piiriin, vaikka asiakirjat ovat tarpeen tuomioistuinmenettelyä varten ja niiden tutustuttavaksi saamisen epääminen estää julkisen oikeusviranomaisen toiminnan tai vaikeuttaa sitä.

| 4) | Neljännen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla päätöksillä rikotaan päätöksen EKP/2004/3 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista ja kuudetta luetelmakohtaa, koska niissä todetaan, että tietojen luovuttaminen voisi vahingoittaa pankkijärjestelmää yleisesti. |
| --- | --- |

4)

Neljännen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla päätöksillä rikotaan päätöksen EKP/2004/3 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista ja kuudetta luetelmakohtaa, koska niissä todetaan, että tietojen luovuttaminen voisi vahingoittaa pankkijärjestelmää yleisesti.

| 5) | Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla päätöksillä rikotaan päätöksen EKP/2004/3 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, koska niissä todetaan, että hakemuksen kohteena olevien asiakirjojen ja tietojen luovuttaminen voisi vaikuttaa Banco Santanderin kaupallisiin etuihin ja niillä voisi olla vaikutuksia tuleviin tarkastuksiin. |
| --- | --- |

5)

Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalaisilla päätöksillä rikotaan päätöksen EKP/2004/3 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, koska niissä todetaan, että hakemuksen kohteena olevien asiakirjojen ja tietojen luovuttaminen voisi vaikuttaa Banco Santanderin kaupallisiin etuihin ja niillä voisi olla vaikutuksia tuleviin tarkastuksiin.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/17 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/17

---

Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)

(Asia T-443/18)

(2018/C 311/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Lange)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Peek & Cloppenburg KG Hamburg (Hampuri, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Vogue Peek & Cloppenburg – Rekisteröintihakemus nro 2 700 847

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.4.2018 asiassa R 1362/2005-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa ja tavaramerkkilain 15 §:n 2 momenttia on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa ja tavaramerkkilain 15 §:n 2 momenttia on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan b alakohtaa ja tavaramerkkilain 15 §:n 3 momenttia on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan b alakohtaa ja tavaramerkkilain 15 §:n 3 momenttia on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu

| — | Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklaa ja komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklaa ja komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohtaa on rikottu.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/17 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/17

---

Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

(Asia T-444/18)

(2018/C 311/18)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Lange)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Peek & Cloppenburg KG, Hampurg (Hampuri, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Peek & Cloppenburg – EU-tavaramerkki nro 270 439

EUIPO:ssa käyty menettely: Kumoamismenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.4.2018 asiassa R 522/2006-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä tavaramerkkilain (MarkenG) 15 §:n 2 momentin kanssa, rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä tavaramerkkilain (MarkenG) 15 §:n 2 momentin kanssa, rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä tavaramerkkilain 15 §:n 3 momentin kanssa, rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä tavaramerkkilain 15 §:n 3 momentin kanssa, rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan rikkominen

| — | neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklan, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohdan kanssa, rikkominen. |
| --- | --- |

—

neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklan, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohdan kanssa, rikkominen.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/18

---

Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

(Asia T-445/18)

(2018/C 311/19)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Lange)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Peek & Cloppenburg KG, Hampurg (Hampuri, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki Peek & Cloppenburg – Rekisteröintihakemus nro 2 791 416

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.1.2018 asiassa R 1270/2007-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä tavaramerkkilain (MarkenG) 15 §:n 2 momentin kanssa, on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä tavaramerkkilain (MarkenG) 15 §:n 2 momentin kanssa, on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä tavaramerkkilain 15 §:n 3 momentin kanssa, on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä tavaramerkkilain 15 §:n 3 momentin kanssa, on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu

| — | neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklaa, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohdan kanssa, on rikottu. |
| --- | --- |

—

neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklaa, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohdan kanssa, on rikottu.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/19 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/19

---

Kanne 16.7.2018 – Peek & Cloppenburg v. EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

(Asia T-446/18)

(2018/C 311/20)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Lange)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Peek & Cloppenburg KG, Hampurg (Hampuri, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki Peek & Cloppenburg – Rekisteröintihakemus nro 4 295 069

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.4.2018 asiassa R 1589/2007-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä tavaramerkkilain (MarkenG) 15 §:n 2 momentin kanssa, on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä tavaramerkkilain (MarkenG) 15 §:n 2 momentin kanssa, on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä tavaramerkkilain 15 §:n 3 momentin kanssa, on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä tavaramerkkilain 15 §:n 3 momentin kanssa, on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu

| — | neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklaa, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohdan kanssa, on rikottu. |
| --- | --- |

—

neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklaa, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohdan kanssa, on rikottu.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/20

---

Kanne 19.7.2018 – Ortlieb Sportartikel v. EUIPO (kahdeksankulmion kuva)

(Asia T-449/18)

(2018/C 311/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Ortlieb Sportartikel GmbH (edustajat: asianajajat A. Wulf ja K. Schmidt-Hern)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (kahdeksankulmion kuva) – Rekisteröintihakemus nro 16 047 466

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 27.4.2018 asiassa R 1634/2017 1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/20

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2018 – So v. neuvosto ja komissio

(Asia T-564/17) (1)

(2018/C 311/22)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 338, 9.10.2017.

---

| 3.9.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 311/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 311/21

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2018 – Korea National Insurance Corporation v. neuvosto ja komissio

(Asia T-568/17) (1)

(2018/C 311/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 338, 9.10.2017.

---