# Den Europæiske Unions C 215/19.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 215 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 61. årgang19. juni 2018 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 215

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

61. årgang19. juni 2018

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | |
| | EUROPA-PARLAMENTET
  SESSIONEN 2016-2017Mødeperioden fra den 3. til 6. oktober 2016
  Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i
  EUT C 314 af 21.9.2017 .VEDTAGNE TEKSTERMødeperioden fra den 24. til 27. oktober 2016
  Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i
  EUT C 326 af 28.9.2017 .
  De vedtagne tekster af 27. oktober 2016 om decharge for regnskabsåret 2014 er offentliggjort i
  EUT L 333 af 8.12.2016 .VEDTAGNE TEKSTER | 1 |

Indhold

Side

EUROPA-PARLAMENTET
  SESSIONEN 2016-2017Mødeperioden fra den 3. til 6. oktober 2016
  Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i
  EUT C 314 af 21.9.2017 .VEDTAGNE TEKSTERMødeperioden fra den 24. til 27. oktober 2016
  Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i
  EUT C 326 af 28.9.2017 .
  De vedtagne tekster af 27. oktober 2016 om decharge for regnskabsåret 2014 er offentliggjort i
  EUT L 333 af 8.12.2016 .VEDTAGNE TEKSTER

EUROPA-PARLAMENTET

Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i

EUT C 314 af 21.9.2017

Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i

EUT C 326 af 28.9.2017

De vedtagne tekster af 27. oktober 2016 om decharge for regnskabsåret 2014 er offentliggjort i

EUT L 333 af 8.12.2016

1

---

| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| --- | --- |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Europa-Parlamentet |
| | Tirsdag den 4. oktober 2016 |
| 2018/C 215/01 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om fremtiden for forbindelserne AVS-EU efter 2020 (2016/2053(INI)) | 2 |
| | Onsdag den 5. oktober 2016 |
| 2018/C 215/02 | Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om de næste skridt til opnåelse af de globale mål for ernæring og fødevaresikkerhed i verden og EU's forpligtelser (2016/2705(RSP)) | 10 |
| 2018/C 215/03 | Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om den europæiske anklagemyndighed og Eurojust (2016/2750(RSP)) | 18 |
| 2018/C 215/04 | Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om behovet for en europæisk genindustrialiseringspolitik i lyset af de nylige tilfælde med Caterpillar og Alstom (2016/2891(RSP)) | 21 |
| | Torsdag den 6. oktober 2016 |
| 2018/C 215/05 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Rwanda, sagen om Victoire Ingabire (2016/2910(RSP)) | 29 |
| 2018/C 215/06 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Sudan (2016/2911(RSP)) | 33 |
| 2018/C 215/07 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Thailand, navnlig sagen om Andy Hall (2016/2912(RSP)) | 37 |
| 2018/C 215/08 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om International Financial Reporting Standards: IFRS 9 (2016/2898(RSP)) | 40 |
| 2018/C 215/09 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Syrien (2016/2894(RSP)) | 44 |
| 2018/C 215/10 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om gennemførelsen af Paris-aftalen og FN's klimakonference 2016 i Marrakesh, Marokko (COP 22) (2016/2814(RSP)) | 46 |
| 2018/C 215/11 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om gennemførelse af forordningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer (EF) nr. 1935/2004 (2015/2259(INI)) | 57 |
| 2018/C 215/12 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om tilsyn med anvendelsen af EU-retten: Årsberetningen for 2014 (2015/2326(INI)) | 65 |
| 2018/C 215/13 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs Bt11 (SYN-BTØ11-1) til dyrkning (D046173/01 — 2016/2919(RSP)) | 70 |
| 2018/C 215/14 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs 1507 (DAS-Ø15Ø7-1) til dyrkning (D046172/00 — 2016/2920(RSP)) | 73 |
| 2018/C 215/15 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om forlængelse af tilladelsen til markedsføring af genetisk modificerede frø af majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) til dyrkning (D046170/00 — 2016/2921(RSP)) | 76 |
| 2018/C 215/16 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter af genetisk modificeret majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046169/00 — 2016/2922(RSP)) | 80 |
| 2018/C 215/17 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret bomuld 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913 (DAS-24236-5×DAS-21Ø23-5×MON-88913-8), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046168/00 — 2016/2923(RSP)) | 83 |
| | Tirsdag den 25. oktober 2016 |
| 2018/C 215/18 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om EU's strategi over for Iran efter atomaftalen (2015/2274(INI)) | 86 |
| 2018/C 215/19 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om bekæmpelse af korruption og opfølgning af CRIM-beslutningen (2015/2110(INI)) | 96 |
| 2018/C 215/20 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om menneskerettigheder og migration i tredjelande (2015/2316(INI)) | 111 |
| 2018/C 215/21 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om virksomheders ansvar for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i tredjelande (2015/2315(INI)) | 125 |
| 2018/C 215/22 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om en EU-strategi for flydende naturgas og gaslagring (2016/2059(INI)) | 133 |
| 2018/C 215/23 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 Hvordan gøres fiskerikontrollen i EU homogen? (2015/2093(INI)) | 143 |
| 2018/C 215/24 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om forbedring af forbindelserne og transportinfrastrukturens tilgængelighed i Central- og Østeuropa (2015/2347(INI)) | 152 |
| 2018/C 215/25 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 med henstillinger til Kommissionen om oprettelse af en EU-mekanisme for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder (2015/2254(INL)) | 162 |
| | Onsdag den 26. oktober 2016 |
| 2018/C 215/26 | Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om midtvejsrevision af FFR for 2014-2020 (2016/2931(RSP)) | 178 |
| 2018/C 215/27 | Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker: gennemførelse af prioriteterne for 2016 (2016/2101(INI)) | 182 |
| 2018/C 215/28 | Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om transfedtsyrer (2016/2637(RSP)) | 190 |
| | Torsdag den 27. oktober 2016 |
| 2018/C 215/29 | Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 Situationen i det nordlige Irak/Mosul (2016/2956(RSP)) | 194 |
| 2018/C 215/30 | Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om situationen for journalister i Tyrkiet (2016/2935(RSP)) | 199 |
| 2018/C 215/31 | Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om nuklear sikkerhed og ikkespredning (2016/2936(RSP)) | 202 |
| 2018/C 215/32 | Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om Den Europæiske Volontørtjeneste og fremme af frivilligt arbejde i Europa (2016/2872(RSP)) | 208 |
| 2018/C 215/33 | Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om vurdering af EU-strategien for unge 2013-2015 (2015/2351(INI)) | 212 |
| 2018/C 215/34 | Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om, hvordan den fælles landbrugspolitik kan forbedre beskæftigelsen i landdistrikterne (2015/2226(INI)) | 228 |

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Europa-Parlamentet

Tirsdag den 4. oktober 2016

2018/C 215/01

Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om fremtiden for forbindelserne AVS-EU efter 2020 (2016/2053(INI))

2

Onsdag den 5. oktober 2016

2018/C 215/02

Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om de næste skridt til opnåelse af de globale mål for ernæring og fødevaresikkerhed i verden og EU's forpligtelser (2016/2705(RSP))

10

2018/C 215/03

Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om den europæiske anklagemyndighed og Eurojust (2016/2750(RSP))

18

2018/C 215/04

Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om behovet for en europæisk genindustrialiseringspolitik i lyset af de nylige tilfælde med Caterpillar og Alstom (2016/2891(RSP))

21

Torsdag den 6. oktober 2016

2018/C 215/05

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Rwanda, sagen om Victoire Ingabire (2016/2910(RSP))

29

2018/C 215/06

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Sudan (2016/2911(RSP))

33

2018/C 215/07

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Thailand, navnlig sagen om Andy Hall (2016/2912(RSP))

37

2018/C 215/08

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om International Financial Reporting Standards: IFRS 9 (2016/2898(RSP))

40

2018/C 215/09

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Syrien (2016/2894(RSP))

44

2018/C 215/10

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om gennemførelsen af Paris-aftalen og FN's klimakonference 2016 i Marrakesh, Marokko (COP 22) (2016/2814(RSP))

46

2018/C 215/11

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om gennemførelse af forordningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer (EF) nr. 1935/2004 (2015/2259(INI))

57

2018/C 215/12

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om tilsyn med anvendelsen af EU-retten: Årsberetningen for 2014 (2015/2326(INI))

65

2018/C 215/13

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs Bt11 (SYN-BTØ11-1) til dyrkning (D046173/01 — 2016/2919(RSP))

70

2018/C 215/14

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs 1507 (DAS-Ø15Ø7-1) til dyrkning (D046172/00 — 2016/2920(RSP))

73

2018/C 215/15

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om forlængelse af tilladelsen til markedsføring af genetisk modificerede frø af majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) til dyrkning (D046170/00 — 2016/2921(RSP))

76

2018/C 215/16

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter af genetisk modificeret majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046169/00 — 2016/2922(RSP))

80

2018/C 215/17

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret bomuld 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913 (DAS-24236-5×DAS-21Ø23-5×MON-88913-8), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046168/00 — 2016/2923(RSP))

83

Tirsdag den 25. oktober 2016

2018/C 215/18

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om EU's strategi over for Iran efter atomaftalen (2015/2274(INI))

86

2018/C 215/19

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om bekæmpelse af korruption og opfølgning af CRIM-beslutningen (2015/2110(INI))

96

2018/C 215/20

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om menneskerettigheder og migration i tredjelande (2015/2316(INI))

111

2018/C 215/21

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om virksomheders ansvar for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i tredjelande (2015/2315(INI))

125

2018/C 215/22

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om en EU-strategi for flydende naturgas og gaslagring (2016/2059(INI))

133

2018/C 215/23

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 Hvordan gøres fiskerikontrollen i EU homogen? (2015/2093(INI))

143

2018/C 215/24

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om forbedring af forbindelserne og transportinfrastrukturens tilgængelighed i Central- og Østeuropa (2015/2347(INI))

152

2018/C 215/25

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 med henstillinger til Kommissionen om oprettelse af en EU-mekanisme for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder (2015/2254(INL))

162

Onsdag den 26. oktober 2016

2018/C 215/26

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om midtvejsrevision af FFR for 2014-2020 (2016/2931(RSP))

178

2018/C 215/27

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker: gennemførelse af prioriteterne for 2016 (2016/2101(INI))

182

2018/C 215/28

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om transfedtsyrer (2016/2637(RSP))

190

Torsdag den 27. oktober 2016

2018/C 215/29

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 Situationen i det nordlige Irak/Mosul (2016/2956(RSP))

194

2018/C 215/30

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om situationen for journalister i Tyrkiet (2016/2935(RSP))

199

2018/C 215/31

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om nuklear sikkerhed og ikkespredning (2016/2936(RSP))

202

2018/C 215/32

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om Den Europæiske Volontørtjeneste og fremme af frivilligt arbejde i Europa (2016/2872(RSP))

208

2018/C 215/33

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om vurdering af EU-strategien for unge 2013-2015 (2015/2351(INI))

212

2018/C 215/34

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om, hvordan den fælles landbrugspolitik kan forbedre beskæftigelsen i landdistrikterne (2015/2226(INI))

228

---

| | II   Meddelelser |
| --- | --- |
| | MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Parlamentet |
| | Tirsdag den 4. oktober 2016 |
| 2018/C 215/35 | Europa-Parlamentets afgørelse af 4. oktober 2016 om anmodningen om ophævelse af Giorgos Grammatikakis' immunitet (2016/2084(IMM)) | 241 |
| | Tirsdag den 25. oktober 2016 |
| 2018/C 215/36 | Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om ophævelse af Jean-Marie Le Pens immunitet (2016/2108(IMM)) | 243 |
| 2018/C 215/37 | Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om beskyttelse af Jane Collins privilegier og immuniteter (2016/2087(IMM)) | 245 |
| 2018/C 215/38 | Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om beskyttelse af Mario Borghezios privilegier og immuniteter (2016/2028(IMM)) | 247 |

II   Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Parlamentet

Tirsdag den 4. oktober 2016

2018/C 215/35

Europa-Parlamentets afgørelse af 4. oktober 2016 om anmodningen om ophævelse af Giorgos Grammatikakis' immunitet (2016/2084(IMM))

241

Tirsdag den 25. oktober 2016

2018/C 215/36

Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om ophævelse af Jean-Marie Le Pens immunitet (2016/2108(IMM))

243

2018/C 215/37

Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om beskyttelse af Jane Collins privilegier og immuniteter (2016/2087(IMM))

245

2018/C 215/38

Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om beskyttelse af Mario Borghezios privilegier og immuniteter (2016/2028(IMM))

247

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | EUROPA-PARLAMENTET |
| | Tirsdag den 4. oktober 2016 |
| 2018/C 215/39 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af Parisaftalen, der er vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (12256/2016 — C8-0401/2016 — 2016/0184(NLE)) | 249 |
| 2018/C 215/40 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (COM(2016)0462 — C8-0283/2016 — 2016/2165(BUD)) | 250 |
| 2018/C 215/41 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen som følge af en ansøgning fra Finland — EGF/2016/001 FI/Microsoft (COM(2016)0490 — C8-0348/2016 — 2016/2211(BUD)) | 252 |
| 2018/C 215/42 | Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Sverige — EGF/2016/002 SE/Ericsson) (COM(2016)0554 — C8-0355/2016 — 2016/2214(BUD)) | 256 |
| 2018/C 215/43 | P8_TA(2016)0368Retshjælp til mistænkte eller tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om foreløbig retshjælp til mistænkte eller tiltalte, der frihedsberøves, og retshjælp i sager angående europæiske arrestordrer (COM(2013)0824 — C7-0429/2013 — 2013/0409(COD))P8_TC1-COD(2013)0409Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentet og Rådets direktiv (EU) 2016/... om retshjælp til mistænkte og tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer | 260 |
| 2018/C 215/44 | P8_TA(2016)0369Handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden behandling eller straf ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf (COM(2014)0001 — C7-0014/2014 — 2014/0005(COD))P8_TC1-COD(2014)0005Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/... om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf | 261 |
| 2018/C 215/45 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om udkast til Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af Den Europæiske Politienheds (Europols) indgåelse af aftalen om strategisk samarbejde mellem Folkerepublikken Kinas ministerium for offentlig sikkerhed og Europol (08364/2016 — C8-0217/2016 — 2016/0808(CNS)) | 262 |
| | Onsdag den 5. oktober 2016 |
| 2018/C 215/46 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Republikken Østrig og Rumænien til, i Den Europæiske Unions interesse, at acceptere Perus tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0367 — C8-0234/2016 — 2016/0168(NLE)) | 263 |
| 2018/C 215/47 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Kasakhstans tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0368 — C8-0232/2016 — 2016/0169(NLE)) | 264 |
| 2018/C 215/48 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af visse medlemsstater til, i Den Europæiske Unions interesse, at acceptere Republikken Koreas tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0372 — C8-0233/2016 — 2016/0173(NLE)) | 265 |
| | Tirsdag den 25. oktober 2016 |
| 2018/C 215/49 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets gennemførelsesafgørelse om elektronisk udveksling med Danmark af DNA-oplysninger (11219/2016 — C8-0340/2016 — 2016/0813(CNS)) | 266 |
| 2018/C 215/50 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om elektronisk udveksling med Danmark af fingeraftryksdata (11220/2016 — C8-0341/2016 — 2016/0814(CNS)) | 267 |
| 2018/C 215/51 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Folkerepublikken Kina om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas (15470/2015 — C8-0110/2016 — 2015/0293(NLE)) | 268 |
| 2018/C 215/52 | P8_TA(2016)0394Medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (COM(2016)0418 — C8–0238/2016 — 2016/0193(COD))P8_TC1-COD(2016)0193Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 25. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/... om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet | 269 |
| 2018/C 215/53 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 91/2003 om statistik over jernbanetransport for så vidt angår indsamling af data om gods, passagerer og ulykker (10000/1/2016 — C8-0365/2016 — 2013/0297(COD)) | 270 |
| 2018/C 215/54 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1365/2006 om statistik over godstransport ad indre vandveje for så vidt angår delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, vedrørende vedtagelsen af visse foranstaltninger (09878/1/2016 — C8-0358/2016 — 2013/0226(COD)) | 271 |
| 2018/C 215/55 | Europa-Parlamentets ændringer af 25. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner (COM(2013)0884 — C8-0033/2014 — 2013/0432(COD)) | 272 |
| 2018/C 215/56 | Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 3/2016 for regnskabsåret 2016: Institutionernes sikkerhed (12600/2016 — C8-0409/2016 — 2016/2121(BUD)) | 297 |
| | Onsdag den 26. oktober 2016 |
| 2018/C 215/57 | Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 4. oktober 2016 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for risikoreduktionsteknikker med hensyn til OTC-derivataftaler, der ikke cleares af en central modpart (C(2016)06329 — 2016/2930(DEA)) | 299 |
| 2018/C 215/58 | Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017 (11900/2016 — C8-0373/2016 — 2016/2047(BUD)) | 301 |
| 2018/C 215/59 | Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Estland — EGF/2016/003 EE/mineralolie og kemikalier) (COM(2016)0622 — C8-0389/2016 — 2016/2235(BUD)) | 316 |
| 2018/C 215/60 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilgængeligheden af offentlige organers websteder og mobilapplikationer (09389/1/2016 — C8-0360/2016 — 2012/0340(COD)) | 320 |
| 2018/C 215/61 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere og om ændring af forordning (EU) nr. 228/2013, (EU) nr. 652/2014 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1143/2014 og om ophævelse af Rådets direktiv 69/464/EØF, 74/647/EØF, 93/85/EØF, 98/57/EF, 2000/29/EF, 2006/91/EF og 2007/33/EF (08795/2/2016 — C8-0364/2016 — 2013/0141(COD)) | 321 |

III   Forberedende retsakter

EUROPA-PARLAMENTET

Tirsdag den 4. oktober 2016

2018/C 215/39

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af Parisaftalen, der er vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (12256/2016 — C8-0401/2016 — 2016/0184(NLE))

249

2018/C 215/40

Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (COM(2016)0462 — C8-0283/2016 — 2016/2165(BUD))

250

2018/C 215/41

Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen som følge af en ansøgning fra Finland — EGF/2016/001 FI/Microsoft (COM(2016)0490 — C8-0348/2016 — 2016/2211(BUD))

252

2018/C 215/42

Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Sverige — EGF/2016/002 SE/Ericsson) (COM(2016)0554 — C8-0355/2016 — 2016/2214(BUD))

256

2018/C 215/43

P8_TA(2016)0368Retshjælp til mistænkte eller tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om foreløbig retshjælp til mistænkte eller tiltalte, der frihedsberøves, og retshjælp i sager angående europæiske arrestordrer (COM(2013)0824 — C7-0429/2013 — 2013/0409(COD))P8_TC1-COD(2013)0409Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentet og Rådets direktiv (EU) 2016/... om retshjælp til mistænkte og tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer

260

2018/C 215/44

P8_TA(2016)0369Handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden behandling eller straf ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf (COM(2014)0001 — C7-0014/2014 — 2014/0005(COD))P8_TC1-COD(2014)0005Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/... om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf

261

2018/C 215/45

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om udkast til Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af Den Europæiske Politienheds (Europols) indgåelse af aftalen om strategisk samarbejde mellem Folkerepublikken Kinas ministerium for offentlig sikkerhed og Europol (08364/2016 — C8-0217/2016 — 2016/0808(CNS))

262

Onsdag den 5. oktober 2016

2018/C 215/46

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Republikken Østrig og Rumænien til, i Den Europæiske Unions interesse, at acceptere Perus tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0367 — C8-0234/2016 — 2016/0168(NLE))

263

2018/C 215/47

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Kasakhstans tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0368 — C8-0232/2016 — 2016/0169(NLE))

264

2018/C 215/48

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af visse medlemsstater til, i Den Europæiske Unions interesse, at acceptere Republikken Koreas tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0372 — C8-0233/2016 — 2016/0173(NLE))

265

Tirsdag den 25. oktober 2016

2018/C 215/49

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets gennemførelsesafgørelse om elektronisk udveksling med Danmark af DNA-oplysninger (11219/2016 — C8-0340/2016 — 2016/0813(CNS))

266

2018/C 215/50

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om elektronisk udveksling med Danmark af fingeraftryksdata (11220/2016 — C8-0341/2016 — 2016/0814(CNS))

267

2018/C 215/51

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Folkerepublikken Kina om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas (15470/2015 — C8-0110/2016 — 2015/0293(NLE))

268

2018/C 215/52

P8_TA(2016)0394Medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (COM(2016)0418 — C8–0238/2016 — 2016/0193(COD))P8_TC1-COD(2016)0193Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 25. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/... om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet

269

2018/C 215/53

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 91/2003 om statistik over jernbanetransport for så vidt angår indsamling af data om gods, passagerer og ulykker (10000/1/2016 — C8-0365/2016 — 2013/0297(COD))

270

2018/C 215/54

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1365/2006 om statistik over godstransport ad indre vandveje for så vidt angår delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, vedrørende vedtagelsen af visse foranstaltninger (09878/1/2016 — C8-0358/2016 — 2013/0226(COD))

271

2018/C 215/55

Europa-Parlamentets ændringer af 25. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner (COM(2013)0884 — C8-0033/2014 — 2013/0432(COD))

272

2018/C 215/56

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 3/2016 for regnskabsåret 2016: Institutionernes sikkerhed (12600/2016 — C8-0409/2016 — 2016/2121(BUD))

297

Onsdag den 26. oktober 2016

2018/C 215/57

Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 4. oktober 2016 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for risikoreduktionsteknikker med hensyn til OTC-derivataftaler, der ikke cleares af en central modpart (C(2016)06329 — 2016/2930(DEA))

299

2018/C 215/58

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017 (11900/2016 — C8-0373/2016 — 2016/2047(BUD))

301

2018/C 215/59

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Estland — EGF/2016/003 EE/mineralolie og kemikalier) (COM(2016)0622 — C8-0389/2016 — 2016/2235(BUD))

316

2018/C 215/60

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilgængeligheden af offentlige organers websteder og mobilapplikationer (09389/1/2016 — C8-0360/2016 — 2012/0340(COD))

320

2018/C 215/61

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere og om ændring af forordning (EU) nr. 228/2013, (EU) nr. 652/2014 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1143/2014 og om ophævelse af Rådets direktiv 69/464/EØF, 74/647/EØF, 93/85/EØF, 98/57/EF, 2000/29/EF, 2006/91/EF og 2007/33/EF (08795/2/2016 — C8-0364/2016 — 2013/0141(COD))

321

---

| Tegnforklaring






  - | høringsprocedure |
| --- | --- |
| *** | godkendelsesprocedure |
| ***I | almindelig lovgivningsprocedure (førstebehandling) |
| ***II | almindelig lovgivningsprocedure (andenbehandling) |
| ***III | almindelig lovgivningsprocedure (tredjebehandling) |

Tegnforklaring

*

høringsprocedure

***

godkendelsesprocedure

***I

almindelig lovgivningsprocedure (førstebehandling)

***II

almindelig lovgivningsprocedure (andenbehandling)

***III

almindelig lovgivningsprocedure (tredjebehandling)

(Den angivne procedure beror på retsgrundlaget i den foreslåede retsakt)

Parlamentets ændringer:

Ny tekst markeres med
  fede typer og kursiv
  . Udeladelser markeres med symbolet ▌eller ved udstregning. Erstatning af tekst angives ved markering af den nye tekst i 
  fede typer og kursiv
  og ved udeladelse eller udstregning af den tekst, der er erstattet af en ny.

fede typer og kursiv

fede typer og kursiv

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

19.6.2018

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/1 |
| --- | --- | --- | --- |

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/1

---

EUROPA-PARLAMENTET

SESSIONEN 2016-2017

Mødeperioden fra den 3. til 6. oktober 2016

Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i

  EUT C 314 af 21.9.2017
  .

VEDTAGNE TEKSTER

Mødeperioden fra den 24. til 27. oktober 2016

Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i

  EUT C 326 af 28.9.2017
  .

De vedtagne tekster af 27. oktober 2016 om decharge for regnskabsåret 2014 er offentliggjort i

  EUT L 333 af 8.12.2016
  .

VEDTAGNE TEKSTER

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Europa-Parlamentet

Tirsdag den 4. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/2

---

P8_TA(2016)0371

Fremtiden for forbindelserne AVS-EU efter 2020

Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om fremtiden for forbindelserne AVS-EU efter 2020 (2016/2053(INI))

(2018/C 215/01)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (»Cotonouaftalen«) og til revisionerne heraf fra henholdsvis 2005 og 2010 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (»Cotonouaftalen«) og til revisionerne heraf fra henholdsvis 2005 og 2010 (1),

| — | der henviser til Georgetownaftalen fra 1975 om oprettelse af AVS-gruppen og til revisionen heraf fra 1992 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Georgetownaftalen fra 1975 om oprettelse af AVS-gruppen og til revisionen heraf fra 1992 (2),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 8. oktober 2003 med titlen »Gennemførelse af fuld integration af AVS-landene i EU's budget« (COM(2003)0590), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 8. oktober 2003 med titlen »Gennemførelse af fuld integration af AVS-landene i EU's budget« (COM(2003)0590),

| — | der henviser til det fælles høringsdokument fra Kommissionen og den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 6. oktober 2015 med titlen »Mod et nyt partnerskab mellem Den Europæiske Union og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet efter 2020« (JOIN(2015)0033), |
| --- | --- |

—

der henviser til det fælles høringsdokument fra Kommissionen og den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 6. oktober 2015 med titlen »Mod et nyt partnerskab mellem Den Europæiske Union og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet efter 2020« (JOIN(2015)0033),

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om forbindelserne mellem AVS og EU, navnlig beslutningen af 11. februar 2015 om arbejdet i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU (3), af 13. juni 2013 (4) om anden ændring af Cotonouaftalen af 23. juni 2000, af 5. februar 2009 om de økonomiske partnerskabsaftalers (ØPA'ers) virkning på udviklingen (5) og af 1. april 2004 om opførelse af Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) på budgettet (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om forbindelserne mellem AVS og EU, navnlig beslutningen af 11. februar 2015 om arbejdet i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU (3), af 13. juni 2013 (4) om anden ændring af Cotonouaftalen af 23. juni 2000, af 5. februar 2009 om de økonomiske partnerskabsaftalers (ØPA'ers) virkning på udviklingen (5) og af 1. april 2004 om opførelse af Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) på budgettet (6),

| — | der henviser til tidligere beslutninger fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU, særlig beslutningen af 9. december 2015 med titlen »Forty years of partnership: evaluation of the impact on trade and development in the ACP countries and prospects for enduring relations between the ACP countries and the European Union« (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til tidligere beslutninger fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU, særlig beslutningen af 9. december 2015 med titlen »Forty years of partnership: evaluation of the impact on trade and development in the ACP countries and prospects for enduring relations between the ACP countries and the European Union« (7),

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om udviklingsvenlig politikkohærens, |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om udviklingsvenlig politikkohærens,

| — | der henviser til den fælles erklæring af 9. december 2015 fra formændene for Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU om fremtiden for forbindelserne AVS-EU (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring af 9. december 2015 fra formændene for Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU om fremtiden for forbindelserne AVS-EU (8),

| — | der henviser til EU's globale strategi for udenrigs- og sikkerhedspolitikken, som blev forelagt for Det Europæiske Råd på dets møde den 28.-29. juni 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's globale strategi for udenrigs- og sikkerhedspolitikken, som blev forelagt for Det Europæiske Råd på dets møde den 28.-29. juni 2016,

| — | der henviser til den fælles meddelelse fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 21. marts 2012 til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Social Udvalg og Regionsudvalget med titlen »Mod et nyt udviklingspartnerskab mellem EU og Stillehavsområdet« (JOIN(2012)0006), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 21. marts 2012 til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Social Udvalg og Regionsudvalget med titlen »Mod et nyt udviklingspartnerskab mellem EU og Stillehavsområdet« (JOIN(2012)0006),

| — | der henviser til den fælles meddelelse fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 26. juni 2012 om en fælles partnerskabsstrategi for EU og Caribien (JOIN(2012)0018), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 26. juni 2012 om en fælles partnerskabsstrategi for EU og Caribien (JOIN(2012)0018),

| — | der henviser til den fælles Afrika-EU-strategi, der blev vedtaget af de afrikanske og europæiske stats- og regeringschefer på topmødet i Lissabon den 9. december 2007 (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles Afrika-EU-strategi, der blev vedtaget af de afrikanske og europæiske stats- og regeringschefer på topmødet i Lissabon den 9. december 2007 (9),

| — | der henviser til sin beslutning af 6. oktober 2015 om de lokale myndigheders rolle i udviklingslandene i forbindelse med udviklingssamarbejde (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 6. oktober 2015 om de lokale myndigheders rolle i udviklingslandene i forbindelse med udviklingssamarbejde (10),

| — | der henviser til den fælles AVS-EU-erklæring af 20. juni 2014 om dagsordenen for perioden efter 2015 (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles AVS-EU-erklæring af 20. juni 2014 om dagsordenen for perioden efter 2015 (11),

| — | der henviser til Sipopoerklæringen fra det syvende topmøde mellem AVS' stats- og regeringschefer den 13.-14. december 2012 med titlen »The Future of the ACP Group in a Changing World: Challenges and Opportunities« (12), |
| --- | --- |

—

der henviser til Sipopoerklæringen fra det syvende topmøde mellem AVS' stats- og regeringschefer den 13.-14. december 2012 med titlen »The Future of the ACP Group in a Changing World: Challenges and Opportunities« (12),

| — | der henviser til den tredje internationale konference om udviklingsfinansiering den 13.-16. juli 2015 og til Addis Abeba-handlingsplanen, som blev godkendt af FN's Generalforsamling den 27. juli 2015 (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til den tredje internationale konference om udviklingsfinansiering den 13.-16. juli 2015 og til Addis Abeba-handlingsplanen, som blev godkendt af FN's Generalforsamling den 27. juli 2015 (13),

| — | der henviser til FN-topmødet om bæredygtig udvikling og slutdokumentet, der blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 25. september 2015, med titlen »Transforming our World: the 2030 Agenda for Sustainable Development« (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til FN-topmødet om bæredygtig udvikling og slutdokumentet, der blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 25. september 2015, med titlen »Transforming our World: the 2030 Agenda for Sustainable Development« (14),

| — | der henviser til den 41. samling i det fælles AVS-EU-Ministerråd, der blev afholdt i Dakar (Senegal) den 28.-29. april 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til den 41. samling i det fælles AVS-EU-Ministerråd, der blev afholdt i Dakar (Senegal) den 28.-29. april 2016,

| — | der henviser til det ottende topmøde mellem AVS' stats- og regeringschefer i Port Moresby, Papua Ny Guinea, den 31. maj og 1. juni 2016 med vedtagelse af Waigani-kommunikeet om fremtidsperspektiverne for AVS-gruppen og Port Moresby-erklæringen, der accepterede den endelige rapport fra Gruppen af Fremtrædende Personer om fremtiden for AVS-Gruppen, |
| --- | --- |

—

der henviser til det ottende topmøde mellem AVS' stats- og regeringschefer i Port Moresby, Papua Ny Guinea, den 31. maj og 1. juni 2016 med vedtagelse af Waigani-kommunikeet om fremtidsperspektiverne for AVS-gruppen og Port Moresby-erklæringen, der accepterede den endelige rapport fra Gruppen af Fremtrædende Personer om fremtiden for AVS-Gruppen,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udviklingsudvalget og udtalelser fra Udenrigsudvalget, Udvalget om International Handel og Budgetudvalget (A8-0263/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udviklingsudvalget og udtalelser fra Udenrigsudvalget, Udvalget om International Handel og Budgetudvalget (A8-0263/2016),

| A. | der henviser til, at Cotonouaftalens styrke og regelværk er baseret på en række enestående egenskaber: den er et retligt bindende dokument, den omfatter et hidtil uset antal aftaleparter (79 + 28 medlemsstater), den er omfattende i kraft af sine tre søjler for henholdsvis udviklingssamarbejde, politisk samarbejde og økonomisk og handelsmæssigt samarbejde, den har en fælles institutionel ramme, og den har et stort budget i form af Den Europæiske Udviklingsfond (EUF); |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Cotonouaftalens styrke og regelværk er baseret på en række enestående egenskaber: den er et retligt bindende dokument, den omfatter et hidtil uset antal aftaleparter (79 + 28 medlemsstater), den er omfattende i kraft af sine tre søjler for henholdsvis udviklingssamarbejde, politisk samarbejde og økonomisk og handelsmæssigt samarbejde, den har en fælles institutionel ramme, og den har et stort budget i form af Den Europæiske Udviklingsfond (EUF);

| B. | der henviser til, at det overordnede mål med Cotonouaftalen om at »mindske og med tiden udrydde fattigdom i samspil med målet om at fremme bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien« er fastlagt i aftalens artikel 1; der henviser til, at partnerskab er baseret på et sæt grundlæggende værdier og principper, herunder respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, demokratiet baseret på retsstaten og åben og ansvarlig regeringsførelse; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at det overordnede mål med Cotonouaftalen om at »mindske og med tiden udrydde fattigdom i samspil med målet om at fremme bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien« er fastlagt i aftalens artikel 1; der henviser til, at partnerskab er baseret på et sæt grundlæggende værdier og principper, herunder respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, demokratiet baseret på retsstaten og åben og ansvarlig regeringsførelse;

| C. | der henviser til, at over 80 % af verdens mindst udviklede lande ligger i AVS-regioner, hvilket gør partnerskabet mellem EU og AVS særlig relevant; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at over 80 % af verdens mindst udviklede lande ligger i AVS-regioner, hvilket gør partnerskabet mellem EU og AVS særlig relevant;

| D. | der henviser til, at der er sket ændringer i det politiske og økonomiske landskab i AVS-Gruppen og Den Europæiske Union siden Cotonouaftalen blev undertegnet; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der er sket ændringer i det politiske og økonomiske landskab i AVS-Gruppen og Den Europæiske Union siden Cotonouaftalen blev undertegnet;

| E. | der henviser til, at de fremtidige forbindelser mellem AVS og EU bør baseres på nye overvejelser om potentialet og hindringerne for EU-AVS-samarbejdet i fremtiden; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at de fremtidige forbindelser mellem AVS og EU bør baseres på nye overvejelser om potentialet og hindringerne for EU-AVS-samarbejdet i fremtiden;

| F. | der henviser til, at AVS- og EU-landenes numeriske styrke ikke i tilstrækkelig grad er blevet omsat i fælles tiltag i globale fora; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at AVS- og EU-landenes numeriske styrke ikke i tilstrækkelig grad er blevet omsat i fælles tiltag i globale fora;

| G. | der henviser til, at AVS-EU-partnerskabet har spillet en vigtig rolle for fremskridt med hensyn til at nå årtusindudviklingsmålene (MDG-målene); |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at AVS-EU-partnerskabet har spillet en vigtig rolle for fremskridt med hensyn til at nå årtusindudviklingsmålene (MDG-målene);

| H. | der på de anden side henviser til, at resultaterne for så vidt angår målene for udryddelse af fattigdom og integration af AVS-landene i verdensøkonomien indtil videre har været utilstrækkelige, eftersom halvdelen af AVS-landene stadig er blandt verdens mindst udviklede lande, og at AVS-landene til sammen tegner sig for mindre end 5 % af verdenshandelen og ca. 2 % af det globale BNP; |
| --- | --- |

H.

der på de anden side henviser til, at resultaterne for så vidt angår målene for udryddelse af fattigdom og integration af AVS-landene i verdensøkonomien indtil videre har været utilstrækkelige, eftersom halvdelen af AVS-landene stadig er blandt verdens mindst udviklede lande, og at AVS-landene til sammen tegner sig for mindre end 5 % af verdenshandelen og ca. 2 % af det globale BNP;

| I. | der henviser til, at handelsforbindelser udgør den anden søjle i Cotonouaftalen, og der henviser til, at økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er) er et middel til at fremme disse forbindelser; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at handelsforbindelser udgør den anden søjle i Cotonouaftalen, og der henviser til, at økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er) er et middel til at fremme disse forbindelser;

| J. | der henviser til, at økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er) er omhandlet i artikel 36 Cotonouaftalen som udviklingsinstrumenter med sigte mod at fremme en smidig og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien, især ved fuldt ud at gøre brug af regional integration og syd-syd-handel; der henviser til, at medtagelsen af ØPA'er i Cotonouaftalen fremmer udviklingsvenlig politikkohærens; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er) er omhandlet i artikel 36 Cotonouaftalen som udviklingsinstrumenter med sigte mod at fremme en smidig og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien, især ved fuldt ud at gøre brug af regional integration og syd-syd-handel; der henviser til, at medtagelsen af ØPA'er i Cotonouaftalen fremmer udviklingsvenlig politikkohærens;

| K. | der henviser til, at Cotonouaftalen tager højde for den voksende betydning af regional integration i AVS-landene og i AVS-EU-samarbejdet, samt dens rolle i forbindelse med fremme af fred og sikkerhed, fremme af vækst og imødegåelse af grænseoverskridende udfordringer; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Cotonouaftalen tager højde for den voksende betydning af regional integration i AVS-landene og i AVS-EU-samarbejdet, samt dens rolle i forbindelse med fremme af fred og sikkerhed, fremme af vækst og imødegåelse af grænseoverskridende udfordringer;

| L. | der henviser til, at Cotonouaftalen omhandler nye globale udfordringer i forbindelse med klimaændringer, migration, fred og sikkerhed (såsom bekæmpelse af terrorisme, ekstremisme og international kriminalitet), men at den kun har givet få konkrete resultater inden for disse områder; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at Cotonouaftalen omhandler nye globale udfordringer i forbindelse med klimaændringer, migration, fred og sikkerhed (såsom bekæmpelse af terrorisme, ekstremisme og international kriminalitet), men at den kun har givet få konkrete resultater inden for disse områder;

| M. | der henviser til, at møderne i de fælles AVS-EU-institutioner, navnlig det fælles Ministerråd, har givet få konkrete resultater og har oplevet både lav deltagelse og deltagelse på lavt niveau; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at møderne i de fælles AVS-EU-institutioner, navnlig det fælles Ministerråd, har givet få konkrete resultater og har oplevet både lav deltagelse og deltagelse på lavt niveau;

| N. | der henviser til, at EU finansierer ca. 50 % af udgifterne til AVS-sekretariatet; der henviser til, at nogle af AVS-landene ikke betaler deres fulde medlemskabsbidrag; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at EU finansierer ca. 50 % af udgifterne til AVS-sekretariatet; der henviser til, at nogle af AVS-landene ikke betaler deres fulde medlemskabsbidrag;

| O. | der henviser til, at politisk dialog om de væsentlige elementer, jf. artikel 8 og 96 i Cotonouaftalen, udgør et konkret og juridisk instrument til at fastholde de fælles værdier i AVS-EU-partnerskabet og fremme demokrati og menneskerettigheder, som er afgørende for en bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at politisk dialog om de væsentlige elementer, jf. artikel 8 og 96 i Cotonouaftalen, udgør et konkret og juridisk instrument til at fastholde de fælles værdier i AVS-EU-partnerskabet og fremme demokrati og menneskerettigheder, som er afgørende for en bæredygtig udvikling;

| P. | der henviser til, at der er et klart behov for at sikre, at menneskerettighedsbetingelserne opretholdes, og for at styrke den politiske dialog i den nye aftale; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at der er et klart behov for at sikre, at menneskerettighedsbetingelserne opretholdes, og for at styrke den politiske dialog i den nye aftale;

| Q. | der henviser til, at inddragelsen af nationale parlamenter, lokale myndigheder, civilsamfundet og den private sektor i den politiske dialog har været forholdsvis begrænset til trods for, at deres betydning anerkendes; der henviser til, at AVS-gruppens rolle som sådan har været begrænset til de tilfælde, hvor artikel 96 har været gældende; der henviser til, at politisk dialog, og særlig artikel 96, oftest er blevet anvendt på et sent tidspunkt under politiske kriser og ikke på en forebyggende måde; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at inddragelsen af nationale parlamenter, lokale myndigheder, civilsamfundet og den private sektor i den politiske dialog har været forholdsvis begrænset til trods for, at deres betydning anerkendes; der henviser til, at AVS-gruppens rolle som sådan har været begrænset til de tilfælde, hvor artikel 96 har været gældende; der henviser til, at politisk dialog, og særlig artikel 96, oftest er blevet anvendt på et sent tidspunkt under politiske kriser og ikke på en forebyggende måde;

| R. | der henviser til, at der på trods af en tydelig anerkendelse af den rolle, som de nationale parlamenter, lokale myndigheder, civilsamfundet og den private sektor spiller i Cotonouaftalen efter dens revision i 2010, så har deres deltagelse i forhandlingerne om AVS-EU-politikker og -aktiviteter været begrænset; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at der på trods af en tydelig anerkendelse af den rolle, som de nationale parlamenter, lokale myndigheder, civilsamfundet og den private sektor spiller i Cotonouaftalen efter dens revision i 2010, så har deres deltagelse i forhandlingerne om AVS-EU-politikker og -aktiviteter været begrænset;

| S. | der henviser til, at civilsamfundsorganisationer står over for stadig mere restriktiv lovgivning og andre hindringer, som begrænser deres aktiviteter og den plads, de kan udfylde; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at civilsamfundsorganisationer står over for stadig mere restriktiv lovgivning og andre hindringer, som begrænser deres aktiviteter og den plads, de kan udfylde;

| T. | der henviser til, at AVS-regionen omfatter en række oversøiske lande og territorier (OLT), der er associeret med Den Europæiske Union, og hvis særlige forbindelser med EU taler for, at man går bort fra den traditionelle tilgang med udviklingsbistand for i højere grad at tage hensyn til deres medlemskab af den europæiske familie; der henviser til, at selv om OLT’erne nyder en særlig status, så modtager de fortsat finansiering under den 11. europæiske udviklingsfond (EUF) på samme måde som AVS-staterne; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at AVS-regionen omfatter en række oversøiske lande og territorier (OLT), der er associeret med Den Europæiske Union, og hvis særlige forbindelser med EU taler for, at man går bort fra den traditionelle tilgang med udviklingsbistand for i højere grad at tage hensyn til deres medlemskab af den europæiske familie; der henviser til, at selv om OLT’erne nyder en særlig status, så modtager de fortsat finansiering under den 11. europæiske udviklingsfond (EUF) på samme måde som AVS-staterne;

| U. | der henviser til, at EUF finansieres gennem direkte bidrag fra EU's medlemsstater og ikke er underlagt EU's normale budgetregler; der henviser til, at Parlamentet ikke har nogen beføjelser over EUF's budget på anden måde end ved meddelelse af decharge for udbetalinger, der allerede er foretaget, og at det heller ikke har nogen formel ret til kontrol over EUF's programmering; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at EUF finansieres gennem direkte bidrag fra EU's medlemsstater og ikke er underlagt EU's normale budgetregler; der henviser til, at Parlamentet ikke har nogen beføjelser over EUF's budget på anden måde end ved meddelelse af decharge for udbetalinger, der allerede er foretaget, og at det heller ikke har nogen formel ret til kontrol over EUF's programmering;

| V. | der henviser til, at der under den 11. EUF er afsat ca. 900 mio. EUR til fredsfaciliteten for Afrika, og til, at 1,4 mia. EUR fra EUF's reserve vil blive anvendt til EU's trustfond for Afrika; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at der under den 11. EUF er afsat ca. 900 mio. EUR til fredsfaciliteten for Afrika, og til, at 1,4 mia. EUR fra EUF's reserve vil blive anvendt til EU's trustfond for Afrika;

| W. | der henviser til, at AVS-landenes indenlandske ressourcer, sammen med pengeoverførsler fra emigrantsamfundene, kunne spille en central rolle i finansieringen af udvikling; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at AVS-landenes indenlandske ressourcer, sammen med pengeoverførsler fra emigrantsamfundene, kunne spille en central rolle i finansieringen af udvikling;

| X. | der henviser til, at opførelsen af EUF på budgettet vil muliggøre demokratisk kontrol og øge synligheden af og gennemsigtigheden i anvendelsen af EU's udviklingsbistand; der henviser til, at den flerårige karakter af EUF's programmering på den anden side muliggør en vis forudsigelighed hvad angår ressourcer, og at opførelsen på budgettet kan føre til et fald i udviklingsmidlerne til AVS-landene til fordel for andre udenrigspolitiske prioriteter og kan anses for at svække det privilegerede partnerskab mellem EU og AVS-landene; der henviser til, at opførelsen af EUF på budgettet også kan tænkes at bringe finansieringen af fredsfaciliteten for Afrika og andre vigtige initiativer som f.eks. Afrika-trustfonden i fare, medmindre der oprettes et særligt instrument til finansiering af sikkerhedsomkostninger i forbindelse med udviklingssamarbejde; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at opførelsen af EUF på budgettet vil muliggøre demokratisk kontrol og øge synligheden af og gennemsigtigheden i anvendelsen af EU's udviklingsbistand; der henviser til, at den flerårige karakter af EUF's programmering på den anden side muliggør en vis forudsigelighed hvad angår ressourcer, og at opførelsen på budgettet kan føre til et fald i udviklingsmidlerne til AVS-landene til fordel for andre udenrigspolitiske prioriteter og kan anses for at svække det privilegerede partnerskab mellem EU og AVS-landene; der henviser til, at opførelsen af EUF på budgettet også kan tænkes at bringe finansieringen af fredsfaciliteten for Afrika og andre vigtige initiativer som f.eks. Afrika-trustfonden i fare, medmindre der oprettes et særligt instrument til finansiering af sikkerhedsomkostninger i forbindelse med udviklingssamarbejde;

| 1. | bekræfter, at AVS-EU-samarbejdet er udtryk for en værdifuld og enestående præstation, som har styrket båndene mellem AVS- og EU-landene, deres folk og deres parlamenter gennem de seneste 40 år; understreger — i lyset af at AVS-landene har vist vilje til at træffe fælles foranstaltninger som en gruppe — at det med henblik på at forbedre effektiviteten af samarbejdet og tilpasse det til nye udfordringer er nødvendigt at vedtage en ny struktur, der fastholder de dele af regelværket for AVS-EU, der er af universel karakter — som f.eks. forpligtelse til menneskerettighederne, ligestilling, menneskelig udvikling, god regeringsførelse og demokrati, målet om retsstaten og udveksling af bedste praksis — inden for en fælles ramme, mens det primære arbejde skal foregå i henhold til nærhedsprincippet, dvs. gennem regionale aftaler, der er skræddersyet til de specifikke regionale behov og til de fælles interesser mellem EU og den pågældende region; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at både den fælles ramme og de regionale aftaler bør være juridisk bindende; understreger, at regionale aftaler med lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet — med henblik på at styrke deres effektivitet, mindske overlapninger og undgå overlappende politikrammer — bør udformes på en måde, der tager hensyn til eksisterende regionale og subregionale organisationer, f.eks. Den Afrikanske Union, de regionale økonomiske fællesskaber, regionale strategier og regionale aftaler såsom de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er), og bør give mulighed for at inddrage andre lande såsom nordafrikanske lande eller for at oprette grupper i overensstemmelse med særlige interesser eller behov (f.eks. efter udviklingsstatus i forbindelse med de mindst udviklede lande eller geografiske karakteristika i forbindelse med små udviklingsøstater); |
| --- | --- |

2.

Mål, principper og vilkår for samarbejdet

| 3. | opfordrer til, at 2030-dagsordenen og målene for bæredygtig udvikling anbringes i centrum for en ny aftale, og til, at der etableres stærke overvågningsmekanismer for at sikre, at gennemførelsen af aftalen bidrager til og fremmer målene for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer til, at der indføres en peer tilsyns-, ansvarligheds- og review-mekanisme for AVS-EU, der regelmæssigt kontrollerer gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling i medlemsstaterne, og hvori repræsentanter for AVS og EU — ikke blot fra centrale statslige institutioner, men også fra parlamenter, regionale og lokale myndigheder, civilsamfund og den akademiske verden — deltager og udarbejder årlige konklusioner og anbefalinger til de nationale, regionale og globale reviewprocesser og til opfølgning; |
| --- | --- |

4.

| 5. | understreger endvidere, at der bør tages fuldt hensyn til videnbaserede politikker i programmeringen, vedtagelsen og gennemførelsen af sektorspecifikke offentlige politikker, som er fastlagt i den nye aftale; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer til, at bekæmpelse og på længere sigt udryddelse af fattigdom og ulighed og fremme af bæredygtig udvikling bliver de overordnede mål for AVS-EU-samarbejdet; insisterer imidlertid på, at en ny aftale først og fremmest skal være et politisk projekt, som skal baseres på princippet om ejerskab og klart gøre op med donor/støttemodtager-tankegangen; mener, at samarbejdet bør foregå inden for områder af fælles interesse, hvor der kan forventes fælles gevinster, ikke kun økonomisk set, men også med hensyn til fred og sikkerhed, menneskerettigheder og retsstaten, god regeringsførelse og demokrati, migration, miljø, klimaændringer og andre områder forbundet med fremgang for både AVS- og EU-landenes befolkninger; |
| --- | --- |

6.

| 7. | gentager sit synspunkt om, at udviklingsvenlig politikkohærens er en central faktor for gennemførelsen af den nye dagsorden for bæredygtig udvikling; mener, at Cotonouaftalens omfattende karakter fremmer udviklingsvenlig politikkohærens og derfor bør beskyttes i en ny aftale; påpeger, at det er nødvendigt at opretholde specifikke bestemmelser om udviklingsvenlig politikkohærens og at styrke dialogen om relaterede emner inden for rammerne af den nye aftale; minder om sit forslag om at etablere faste medordførere for udviklingsvenlig politikkohærens i forbindelse med Den Blandede Parlamentariske Forsamling; |
| --- | --- |

7.

| 8. | mener, at respekten for principperne om bistandseffektivitet, der er aftalt på internationalt plan, er afgørende for gennemførelsen af 2030-dagsordenen, og mener, at dette bør indgå i en kommende aftale; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer til, at Cotonouaftalens væsentlige elementer vedrørende menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstatsprincippet også skal udgøre værdigrundlaget for en ny aftale; opfordrer til, at god regeringsførelse tilføjes som et væsentligt element i overensstemmelse med det nye mål nr. 16 for bæredygtig udvikling om fred, retfærdighed og effektive institutioner; gentager betydningen af fuld gennemførelse af artikel 9 i Cotonouaftalen; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger, at politisk dialog udgør en grundlæggende del af Cotonouaftalen, og at artikel 8 og 96 er konkrete og retlige midler til at opretholde de væsentlige elementer i forbindelserne mellem AVS og EU, selv om de ikke altid er blevet anvendt effektivt; opfordrer til, at politisk dialog fortsat skal udgøre en central og retlig søjle i den nye aftale, både i den overordnede ramme og på regionalt plan; opfordrer til, at politisk dialog anvendes mere effektivt, systematisk og proaktivt for at undgå politiske kriser; |
| --- | --- |

10.

| 11. | påpeger, at artikel 97 i Cotonouaftalen indeholder en konsultationsprocedure og egnede foranstaltninger i tilfælde af alvorlige tilfælde af korruption, og finder det beklageligt, at denne artikel til dato kun er blevet anvendt én gang; opfordrer til, at denne procedure styrkes i den nye partnerskabsaftale mellem EU og AVS-landene for at gøre den fuldt operationel; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger i denne forbindelse, at politisk dialog udgør et værdifuldt grundlag med hensyn til at forbedre situationen for befolkningerne i partnerlandene; beklager, at dette instrument ikke er blevet anvendt tilstrækkeligt, og at det indtil videre ikke har været særlig effektivt; opfordrer derfor til, at menneskerettighedssituationen og de øvrige væsentlige og grundlæggende elementer i aftalen overvåges bedre, understreger, at overvågningen skal være inklusiv og deltagelsesbaseret, og opfordrer til, at alle AVS-landene og EU-medlemsstaterne gennemfører en regelmæssig toårig eller flerårig evaluering og udarbejder fælles rapporter om overholdelsen af disse elementer med henblik på »naming, shaming og praising« (navngivning, kritik og lovprisning); opfordrer til, at resultaterne af disse rapporter forelægges på de overordnede AVS-EU-møder og anvendes som grundlag for den politiske dialog og til, at de bliver brugt i forbindelse med nationale, regionale og globale vurderinger af gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer til en stærkere inddragelse af de nationale parlamenter og regionale og lokale myndigheder både i AVS-landene og EU-landene i alle faser af AVS-EU-politikker og -aktiviteter, fra planlægningen og programmeringen til gennemførelsen, overvågningen og evalueringen, især ud fra hensynet til nærhedsprincippet; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer indtrængende alle parter i den nye aftale til at forpligte sig til at give de lokale og regionale myndigheder større autonomi og opbygge deres kapacitet, så de kan varetage deres opgaver effektivt og spille en betydelig rolle for udviklingen i AVS-landene; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer til, at civilsamfundet i højere grad inddrages i den politiske dialog, programmering og gennemførelse og støtter kapacitetsopbygning, navnlig med hensyn til de lokale grupper, som er direkte berørt af politikkerne; fremhæver i den forbindelse faren ved, at der bliver stadig mindre plads til civilsamfundet i nogle lande, og behovet for også at inkludere grupper som f.eks. minoriteter, unge og kvinder, som ikke er i stand til at organisere deres interesser, eller som på trods af en legitim demokratisk interesse ikke anerkendes af deres regering; |
| --- | --- |

15.

| 16. | mener, at den private sektor kan spille en central rolle i udviklingsprocessen og kan bidrage til at finansiere udvikling, forudsat at investeringer foretages med respekt for befolkningen og for traditionel ejendomsret eller brugsret og for miljøet i overensstemmelse med FN’s vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne; opfordrer derfor til, at der under Den Europæiske Investeringsbanks (EIB's) ledelse ydes støtte til private investeringer, under forudsætning af at det foregår i overensstemmelse med den internationale menneskerettighedslovgivning og bestemmelser om social beskyttelse og miljøbeskyttelse; understreger, at der i det nye partnerskab bør gives prioritet til små producenter og landbrugere og til at sikre et gunstigt miljø for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (SMV'er); opfordrer endvidere til, at de lokale og nationale private sektorer høres i forbindelse med politikudformningen og under programmeringen og gennemførelsen; |
| --- | --- |

16.

Fremtidige AVS-EU-institutioner

| 17. | opfordrer til, at der på de fælles AVS-EU-Ministerrådsmøder afholdes aktuelle og uopsættelige politiske debatter, bl.a. om følsomme emner, med det formål at vedtage fælles konklusioner herom; opfordrer de relevante ministerier i AVS-landene og EU-medlemsstaterne til at forbedre deres deltagelse på ministerplan med henblik på at give møderne den nødvendige politiske legitimitet og give partnerskabsprincippet den nødvendige synlighed; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer til, at den nye samarbejdsaftale kommer til at omfatte en stærk parlamentarisk dimension, gennem en Blandet Parlamentarisk Forsamling, som åbner mulighed for en åben demokratisk og omfattende parlamentarisk dialog, herunder om vanskelige og følsomme emner, fremmer fælles (regionale) politiske projekter og giver dem et demokratisk grundlag gennem deltagelse af flere parter, kontrollerer den udøvende myndigheds arbejde samt udviklingssamarbejdet, fremmer demokrati og menneskerettigheder og dermed yder et vigtigt bidrag til et nyt samarbejdspartnerskab, hvor parterne deltager på lige vilkår; understreger betydningen af en tidlig inddragelse af Den Blandede Parlamentariske Forsamling i alle relevante drøftelser vedrørende partnerskabet mellem AVS og EU efter 2020; |
| --- | --- |

18.

| 19. | mener i allerhøjeste grad, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling bør sikre en passende demokratisk og proportional repræsentation og deltagelse af alle politiske kræfter i sine debatter; opfordrer derfor til, at de nationale delegationer til Den Blandede Parlamentariske Forsamling omfatter repræsentanter for parlamenter fra hele deres nationale politiske spektrum, herunder med garanteret deltagelse af oppositionen; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer til, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling tilpasses den nye regionale struktur og således fokuserer sit arbejde i regionale fora på spørgsmål af regional betydning, idet nationale og regionale parlamenter i høj grad inddrages, samtidig med at der fortsat afholdes fælles AVS-EU-møder, om end med mindre hyppighed; opfordrer til, at der afholdes tematiske møder med civilsamfundet, lokale myndigheder og den private sektor, der skal indgå i Den Blandede Parlamentariske Forsamlings samlinger med henblik på yderligere udvikling og udvidelse af debatterne om emner i tilknytning til Den Blandede Parlamentariske Forsamlings dagsorden; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Den Blandede Parlamentariske Forsamlings præsidium til at udvikle strategiske retningslinjer for forsamlingens arbejdsprogram; opfordrer til, at fremtidige rapporter fra udvalget for Den Blandede Parlamentariske Forsamling indeholder en klar forbindelse til de 17 mål for bæredygtig udvikling for at muliggøre løbende overvågning af hvert af disse mål; efterlyser konsekvens i de fælles beslutninger i det overordnede AVS-EU-forum om presserende internationale emner, forsinkelser i forbindelse med emner vedrørende målene for bæredygtig udvikling og krænkelse af menneskerettighederne og i beslutninger fra regionale eller andre møder om aktuelle emner og spørgsmål, som er af presserende karakter og af særlig interesse for en region eller en specifik gruppe; minder i denne forbindelse Kommissionens næstformand/den højtstående repræsentant om den politiske betydning af tilstedeværelsen af Rådet på ministerplan i Den Blandede Parlamentariske Forsamlings samlinger; opfordrer til, at formændene for Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU indbydes til møder i Det Fælles Ministerråd med henblik på at sikre en effektiv og gensidig informationsstrøm og forbedre den institutionelle samarbejde; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer til, at der gøres yderligere bestræbelser på at forbedre Den Blandede Parlamentariske Forsamlings kontrol af udviklingsprogrammeringen, hvor der tages hensyn til principperne for udviklingseffektivitet, og på opfølgning på denne kontrol; opfordrer Kommissionen og regeringerne til at fremme inddragelse af de nationale parlamenter, lokale og regionale myndigheder, civilsamfundsaktører, den private sektor og emigrantsamfundene i alle kontrolfaser af udviklingsprogrammeringen og til at forelægge alle foreliggende oplysninger rettidigt for de nationale parlamenter for at bistå dem i deres udøvelse af demokratisk kontrol; |
| --- | --- |

22.

| 23. | mener, at EU-AVS-partnerskabet, hvor det er muligt, bør forsøge at indgå i dialog med andre partnere på globalt plan (såsom Den Afrikanske Union og FN) og andre internationale magter og arbejde på at øge koordinationen og samarbejdet, uden at lave dobbeltarbejde eller flere versioner af samme mission, med henblik på at tackle udfordringerne med krig, interne konflikter, manglende sikkerhed, skrøbelighed og overgangsfaser; |
| --- | --- |

23.

Fremtidig finansiering

| 24. | er overbevist om, at det forhold, at Cotonouaftalen og Unionens flerårige finansielle ramme (FFR) udløber samtidig, giver mulighed for, at det endelig kan besluttes, at Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) skal opføres på budgettet for at øge effektiviteteten, gennemsigtigheden, den demokratiske kontrol, ansvarligheden og synligheden og sammenhængen i EU's udviklingsfinansiering; understreger imidlertid, at denne opførelse på budgettet bør være betinget af i) en garanteret øremærkning af udviklingsmidler, således at finansieringsniveauet for udviklingslandene opretholdes, og ii) en permanent og særskilt løsning for EU's finansiering af sikkerhedsudgifter, som er knyttet til udviklingssamarbejdet og er i overensstemmelse med principperne herfor; understreger, at EUF, selv hvis den opføres på budgettet, bør omfatte benchmarks, der er tilpasset Unionens udviklingssamarbejde; opfordrer indtrængende de to parter til at modernisere finansieringsinstrumenter og til at fremme generel og sektororienteret budgetstøtte, når det er muligt; |
| --- | --- |

24.

| 25. | påpeger, at EU-budgettet allerede omfatter instrumenter, som er rettet mod specifikke partnere, og at opførelsen af EUF på budgettet kan udformes på en sådan måde, at de privilegerede forbindelser mellem AVS og EU fremmes og afspejles heri med henblik på at fremme bæredygtig udvikling; opfordrer Kommissionen til at forelægge en køreplan, der tager hånd om ovennævnte spørgsmål, før den fremlægger de nødvendige forslag til den næste FFR; |
| --- | --- |

25.

| 26. | minder om, at de fremtidige forbindelser mellem EU og AVS skal være af politisk karakter, og at der f.eks. skal arbejdes hen imod fælles politiske projekter i forskellige internationale fora, og ikke hovedsageligt karakteriseres ved et donor/støttemodtager-forhold; understreger derfor, at principperne for EU's udviklingsbistand skal anvendes på lige vilkår på alle udviklingslande, og at de mest udviklede AVS-lande derfor bør udelukkes fra at modtage udviklingsbistand fra EU på samme vilkår som ikke-AVS-lande; mener, at en højere grad af selvfinansiering fra AVS-landenes side ville være i overensstemmelse med AVS-landenes ambitioner om at være en uafhængig aktør, og understreger i denne forbindelse betydningen af i den nye aftale at medtage styrkede værktøjer til opbyggelse af AVS-landenes kapacitet til at finansiere vigtige økonomiske sektorer; opfordrer parterne til at intensivere deres bestræbelser med hensyn til kapacitetsopbygning i AVS-landene og til at udnytte og gøre god brug af indenlandske ressourcer, bl.a. ved at styrke skattesystemerne, sikre en sund forvaltning af naturressourcerne og fremme industrialisering og forarbejdning af råvarer til lokale, regionale og internationale markeder; |
| --- | --- |

26.

| 27. | understreger, at den 11. EUF er den vigtigste finansieringskilde for fredsfaciliteten for Afrika, på trods af at den var tænkt som en foreløbig løsning, da fredsfaciliteten for Afrika blev oprettet i 2003; opfordrer til, at der oprettes et særligt instrument til finansiering af sikkerhedsudgifter i forbindelse med udviklingssamarbejde; |
| --- | --- |

27.

| 28. | noterer sig Kommissionens meddelelse af 7. juni 2016 om oprettelsen af en ny ramme for partnerskaber med tredjelande som led i den europæiske dagsorden for migration; bemærker, at EU-budgettets og EUF's bidrag til pakken på 8 mia. EUR udelukkende består af bistand, som allerede var planlagt; opfordrer til, at udviklingsbistanden til støttemodtagere ikke bringes i fare, og til, at migrationsrelaterede initiativer finansieres med nye bevillinger; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer til, at der indføres et særligt instrument for alle OLT'er, som er i overensstemmelse med deres særlige status og deres medlemskab af den europæiske familie; opfordrer til et tættere samarbejde mellem AVS-landene og OLT'erne med henblik på at fremme inklusiv og bæredygtig udvikling i deres respektive regioner og til i højere grad at integrere OLT'erne i deres respektive regionale miljøer; |
| --- | --- |

29.

Handelsdimensionen: økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er)

| 30. | gentager, at ØPA'erne udgør grundlaget for det regionale samarbejde, og at de skal fungere som instrumenter til udvikling og regional integration; fremhæver derfor relevansen af juridisk bindende bæredygtighedsbestemmelser (om menneskerettigheder og sociale og miljømæssige standarder) i alle ØPA'er og understreger, at det — med henblik på at identificere og forebygge handelsliberaliseringens potentielle negative virkninger — er vigtigt, at der skabes effektive overvågningssystemer, der omfatter et bredt udsnit af civilsamfundet; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer til en post-Cotonouaftale i form af en politisk paraplyaftale, under hvilken der fastlægges bindende minimumskrav til ØPA'erne, med henblik på at sikre, at ØPA'erne fortsat har en kobling til bæredygtighedsbestemmelser om god regeringsførelse, respekt for menneskerettigheder, herunder de mest sårbare grupper, og respekt for sociale og miljømæssige standarder, sådan som det er tilfældet i den gældende Cotonouaftale, og eftersom dette vil skabe en ramme for udvikling og politisk sammenhæng; opfordrer til en fælles parlamentarisk kontrol og overvågning af ØPA'ens virkning samt til strukturerede overvågningsmekanismer til civilsamfundet; |
| --- | --- |

31.

o

o o

| 32. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, AVS-Rådet, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Præsidiet for Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU. |
| --- | --- |

32.

---

(1)  http://www.europarl.europa.eu/intcoop/acp/03_01/pdf/mn3012634_en.pdf

(2)  http://www.epg.acp.int/fileadmin/user_upload/Georgetown_1992.pdf

(3)  EUT C 310 af 25.8.2016, s. 19.

(4)  EUT C 65 af 19.2.2016, s. 257.

(5)  EUT C 67 E af 18.3.2010, s. 120.

(6)  EUT C 103 E af 29.4.2004, s. 833.

(7)  http://www.europarl.europa.eu/intcoop/acp/2015_acp2/pdf/101905en.pdf

(8)  http://www.europarl.europa.eu/intcoop/acp/2015_acp2/pdf/1081264en.pdf

(9)  http://www.africa-eu-partnership.org/sites/default/files/documents/eas2007_joint_strategy_en.pdf

(10)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0336.

(11)  http://www.acp.int/content/acp-eu-stand-together-post-2015-development-agenda

(12)  http://www.epg.acp.int/fileadmin/user_upload/Sipopo_Declaration.pdf

(13)  FN's Generalforsamlings resolution A/RES/69/313.

(14)  FN's Generalforsamlings resolution A/RES/70/1.

---

Onsdag den 5. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/10

---

P8_TA(2016)0375

Globale mål for ernæring og fødevaresikkerhed i verden og EU's forpligtelser i forbindelse hermed

Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om de næste skridt til opnåelse af de globale mål for ernæring og fødevaresikkerhed i verden og EU's forpligtelser (2016/2705(RSP))

(2018/C 215/02)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne fra 1948, og særlig til artikel 25, der anerkender retten til mad som en del af retten til en tilstrækkelig levestandard, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne fra 1948, og særlig til artikel 25, der anerkender retten til mad som en del af retten til en tilstrækkelig levestandard,

| — | der henviser til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, og særlig til artikel 11, der anerkender retten til en tilstrækkelig levestandard, herunder tilstrækkelig mad såvel som den grundlæggende ret til ikke at sulte, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, og særlig til artikel 11, der anerkender retten til en tilstrækkelig levestandard, herunder tilstrækkelig mad såvel som den grundlæggende ret til ikke at sulte,

| — | der henviser til den valgfrie protokol til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, der vedtoges i 2008, hvorefter retten til fødevarer kan håndhæves på internationalt plan, |
| --- | --- |

—

der henviser til den valgfrie protokol til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, der vedtoges i 2008, hvorefter retten til fødevarer kan håndhæves på internationalt plan,

| — | der henviser til erklæringen om verdens fødevaresikkerhed, som blev vedtaget i forbindelse med afholdelsen af FN's Fødevare- og Landbrugsorganisations (FAO) verdensfødevaretopmøde i Rom i 1996, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen om verdens fødevaresikkerhed, som blev vedtaget i forbindelse med afholdelsen af FN's Fødevare- og Landbrugsorganisations (FAO) verdensfødevaretopmøde i Rom i 1996,

| — | der henviser til retningslinjerne om retten til mad, som blev vedtaget af FAO i 2004, og som giver stater vejledning i, hvordan de skal gennemføre deres forpligtelser vedrørende retten til mad, |
| --- | --- |

—

der henviser til retningslinjerne om retten til mad, som blev vedtaget af FAO i 2004, og som giver stater vejledning i, hvordan de skal gennemføre deres forpligtelser vedrørende retten til mad,

| — | der henviser til FAO-undersøgelsen om globalt madspild (»Global food losses and food waste«), der blev offentliggjort i 2011, som indeholder nøjagtige oplysninger om den mængde fødevarer, der hvert år går til spilde, |
| --- | --- |

—

der henviser til FAO-undersøgelsen om globalt madspild (»Global food losses and food waste«), der blev offentliggjort i 2011, som indeholder nøjagtige oplysninger om den mængde fødevarer, der hvert år går til spilde,

| — | der henviser til den anden internationale konference om ernæring i Rom fra den 19. til den 21. november 2014, og resultaterne heraf, nemlig Romerklæringen om ernæring og rammerne for indsatsen for fødevaresikkerhed og ernæring i langvarige kriser, |
| --- | --- |

—

der henviser til den anden internationale konference om ernæring i Rom fra den 19. til den 21. november 2014, og resultaterne heraf, nemlig Romerklæringen om ernæring og rammerne for indsatsen for fødevaresikkerhed og ernæring i langvarige kriser,

| — | der henviser til »L'Aquila Food Security Initiative« på G8 i Aquila 2009, |
| --- | --- |

—

der henviser til »L'Aquila Food Security Initiative« på G8 i Aquila 2009,

| — | der henviser til bevægelsen for forbedret ernæring (Scaling Up Nutrition (SUN)), som tager sigte på at udnytte de internationale aktørers evne og vilje til at støtte nationale regeringer til at tage initiativer og prioriteter for at tackle underernæring, |
| --- | --- |

—

der henviser til bevægelsen for forbedret ernæring (Scaling Up Nutrition (SUN)), som tager sigte på at udnytte de internationale aktørers evne og vilje til at støtte nationale regeringer til at tage initiativer og prioriteter for at tackle underernæring,

| — | der henviser til resolution 65.6 om en »omfattende gennemførelsesplan vedrørende mødres, spædbørns og børns ernæring«, der blev vedtaget i 2012 af Verdenssundhedsforsamlingen (WHA), |
| --- | --- |

—

der henviser til resolution 65.6 om en »omfattende gennemførelsesplan vedrørende mødres, spædbørns og børns ernæring«, der blev vedtaget i 2012 af Verdenssundhedsforsamlingen (WHA),

| — | der henviser til FN's generalsekretærs Zero Hunger Challenge, som blev lanceret på Rio+20, og hvorved regeringerne, civilsamfundet, religiøse samfund, den private sektor og forskningsinstitutionerne blev opfordret til at stå sammen om at udrydde sult og afskaffe de værste former for fejlernæring, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's generalsekretærs Zero Hunger Challenge, som blev lanceret på Rio+20, og hvorved regeringerne, civilsamfundet, religiøse samfund, den private sektor og forskningsinstitutionerne blev opfordret til at stå sammen om at udrydde sult og afskaffe de værste former for fejlernæring,

| — | der henviser til FN's resolution A/RES/70/259, som blev vedtaget af Generalforsamlingen den 1. april 2016, med titlen »FN's tiår for ernæring (2016-2025)«, som har til formål at iværksætte en stærkere indsats for at udrydde sult og udrydde fejlernæring på globalt plan, og sikre universel adgang til en sundere og mere bæredygtig kost — for alle mennesker, uanset hvem de er, og hvor de bor, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's resolution A/RES/70/259, som blev vedtaget af Generalforsamlingen den 1. april 2016, med titlen »FN's tiår for ernæring (2016-2025)«, som har til formål at iværksætte en stærkere indsats for at udrydde sult og udrydde fejlernæring på globalt plan, og sikre universel adgang til en sundere og mere bæredygtig kost — for alle mennesker, uanset hvem de er, og hvor de bor,

| — | der henviser til FN's resolution A/RES/70/1, som blev vedtaget af Generalforsamlingen den 25. september 2015, med titlen »Ændring af vores samfund: FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling«, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's resolution A/RES/70/1, som blev vedtaget af Generalforsamlingen den 25. september 2015, med titlen »Ændring af vores samfund: FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling«,

| — | der henviser til målene for bæredygtig udvikling (SDG), deres indbyrdes forbundne og integrerede karakter, navnlig udviklingsmål 1 (at udrydde fattigdom i alle dens former overalt), udviklingsmål 2 (at udrydde sult, opnå fødevaresikkerhed og forbedret ernæring samt fremme bæredygtigt landbrug) og udviklingsmål 12 (sikre bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre), |
| --- | --- |

—

der henviser til målene for bæredygtig udvikling (SDG), deres indbyrdes forbundne og integrerede karakter, navnlig udviklingsmål 1 (at udrydde fattigdom i alle dens former overalt), udviklingsmål 2 (at udrydde sult, opnå fødevaresikkerhed og forbedret ernæring samt fremme bæredygtigt landbrug) og udviklingsmål 12 (sikre bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre),

| — | der henviser til Busanpartnerskabet for effektivt udviklingssamarbejde af 1. december 2011 (1), og navnlig til punkt 32, der omhandler behovet for at »anerkende den private sektors centrale rolle med hensyn til at fremme innovation, skabe velstand, indtægter og job, mobilisere nationale ressourcer og således bidrage til at reducere fattigdom« (udviklingsmål 1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Busanpartnerskabet for effektivt udviklingssamarbejde af 1. december 2011 (1), og navnlig til punkt 32, der omhandler behovet for at »anerkende den private sektors centrale rolle med hensyn til at fremme innovation, skabe velstand, indtægter og job, mobilisere nationale ressourcer og således bidrage til at reducere fattigdom« (udviklingsmål 1),

| — | der henviser til artikel 21 traktaten om Den Europæiske Union, som fastsætter, at EU's Optræden Udadtil skal bidrage til målene for bæredygtig udvikling, menneskerettigheder og ligestilling, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 21 traktaten om Den Europæiske Union, som fastsætter, at EU's Optræden Udadtil skal bidrage til målene for bæredygtig udvikling, menneskerettigheder og ligestilling,

| — | der henviser til artikel 208 traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvori det gentages, at Unionen tager hensyn til målene for udviklingssamarbejdet i forbindelse med iværksættelse af politikker, der kan påvirke udviklingslandene, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 208 traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvori det gentages, at Unionen tager hensyn til målene for udviklingssamarbejdet i forbindelse med iværksættelse af politikker, der kan påvirke udviklingslandene,

| — | der henviser til konventionen om fødevarebistand, der blev ratificeret af Den Europæiske Union den 13. november 2013, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen om fødevarebistand, der blev ratificeret af Den Europæiske Union den 13. november 2013,

| — | der henviser til pagten om global ernæring med henblik på vækst, der blev vedtaget på topmødet om ernæring med henblik på vækst i London den 8. juni 2013, |
| --- | --- |

—

der henviser til pagten om global ernæring med henblik på vækst, der blev vedtaget på topmødet om ernæring med henblik på vækst i London den 8. juni 2013,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. oktober 2012 med titlen »EU's strategi til styrkelse af resiliens: Anvendelse af erfaringer fra fødevaresikkerhedskriser« (COM(2012)0586), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. oktober 2012 med titlen »EU's strategi til styrkelse af resiliens: Anvendelse af erfaringer fra fødevaresikkerhedskriser« (COM(2012)0586),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. marts 2013 med titlen »Forbedring af mødres og børns ernæring i udviklingsbistand til tredjelande: En EU-rammepolitik« (COM(2013)0141) og til Rådets konklusioner om fødevare- og ernæringssikkerhed i forbindelse med bistand til tredjelande af 28. maj 2013, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. marts 2013 med titlen »Forbedring af mødres og børns ernæring i udviklingsbistand til tredjelande: En EU-rammepolitik« (COM(2013)0141) og til Rådets konklusioner om fødevare- og ernæringssikkerhed i forbindelse med bistand til tredjelande af 28. maj 2013,

| — | der henviser til handlingsplanen for ernæring, hvori der gives tilsagn om at reducere antallet af børn under fem år med nedsat vækst med 7 millioner inden 2025(SWD(2014)0234), som blev vedtaget af Kommissionen i 2014, |
| --- | --- |

—

der henviser til handlingsplanen for ernæring, hvori der gives tilsagn om at reducere antallet af børn under fem år med nedsat vækst med 7 millioner inden 2025(SWD(2014)0234), som blev vedtaget af Kommissionen i 2014,

| — | der henviser til den første statusrapport om Kommissionens handlingsplan for ernæring, |
| --- | --- |

—

der henviser til den første statusrapport om Kommissionens handlingsplan for ernæring,

| — | der henviser til rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 2. december 2014 med titlen »Gennemførelse af EU's politiske tilsagn for så vidt angår fødevare- og ernæringssikkerhed: første toårige rapport« (COM(2014)0712), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 2. december 2014 med titlen »Gennemførelse af EU's politiske tilsagn for så vidt angår fødevare- og ernæringssikkerhed: første toårige rapport« (COM(2014)0712),

| — | der henviser til den fælles globale undersøgelse fra EU, FAO og WFP, som blev offentliggjort i marts 2016, og som indeholder en global analyse af fødevare- og ernæringssikkerhedssituationen i hotspots, hvor der er fødevarekriser, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles globale undersøgelse fra EU, FAO og WFP, som blev offentliggjort i marts 2016, og som indeholder en global analyse af fødevare- og ernæringssikkerhedssituationen i hotspots, hvor der er fødevarekriser,

| — | der henviser til Komitéen for Verdens Fødevaresikkerheds frivillige retningslinjer for ansvarlig styring af jordbesiddelse, fiskeri og skove i forbindelse med national fødevaresikkerhed af 11. maj 2012, |
| --- | --- |

—

der henviser til Komitéen for Verdens Fødevaresikkerheds frivillige retningslinjer for ansvarlig styring af jordbesiddelse, fiskeri og skove i forbindelse med national fødevaresikkerhed af 11. maj 2012,

| — | der henviser til handlingsplanen for fødevaresikkerhed og ernæring i langvarige kriser (FFA) (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til handlingsplanen for fødevaresikkerhed og ernæring i langvarige kriser (FFA) (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 7. juni 2016 om den nye alliance for fødevaresikkerhed og ernæring (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 7. juni 2016 om den nye alliance for fødevaresikkerhed og ernæring (3),

| — | der henviser til sin beslutning af 27. september 2011 om en EU-rammepolitik for bistand til løsning af udviklingslandenes fødevaresikkerhedsproblemer (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 27. september 2011 om en EU-rammepolitik for bistand til løsning af udviklingslandenes fødevaresikkerhedsproblemer (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 27. november 2014 om underernæring og fejlernæring af børn i udviklingslande (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 27. november 2014 om underernæring og fejlernæring af børn i udviklingslande (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 30. april 2015 om verdensudstillingen i Milano 2015: Feeding the Planet, Energy for Life (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 30. april 2015 om verdensudstillingen i Milano 2015: Feeding the Planet, Energy for Life (6),

| — | der henviser til Milan Urban Food Policy Pact af 15. oktober 2015 (7), der blev fremsat af kommunalbestyrelsen i Milano og underskrevet af 113 byer rundt om i verden, og som blev forelagt FN's generalsekretær, Ban Ki-moon, og som illustrerer den vigtige rolle, som byer spiller i udformningen af fødevarepolitikken, |
| --- | --- |

—

der henviser til Milan Urban Food Policy Pact af 15. oktober 2015 (7), der blev fremsat af kommunalbestyrelsen i Milano og underskrevet af 113 byer rundt om i verden, og som blev forelagt FN's generalsekretær, Ban Ki-moon, og som illustrerer den vigtige rolle, som byer spiller i udformningen af fødevarepolitikken,

| — | der henviser til forespørgsel til Kommissionen om de næste skridt til opnåelse af de globale mål for ernæring og fødevaresikkerhed i verden og EU's forpligtelser (O-000099/2016 — B8-0717/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til forespørgsel til Kommissionen om de næste skridt til opnåelse af de globale mål for ernæring og fødevaresikkerhed i verden og EU's forpligtelser (O-000099/2016 — B8-0717/2016),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udviklingsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udviklingsudvalget,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at udviklingsmål 2 og de tilhørende mål tager sigte på at afskaffe sult og underernæring inden 2030, navnlig ved at skabe muligheder for mindre landbrug og øge deres produktivitet, at opnå bæredygtig og klimarobust landbrug og fødevaresystemer, der kan brødføde en forventet verdensbefolkning på 8,5 mia. mennesker i 2030 og samtidig bevare biodiversiteten og miljøet og beskytte de mindre landbrugeres interesser og velfærd; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at udviklingsmål 2 og de tilhørende mål tager sigte på at afskaffe sult og underernæring inden 2030, navnlig ved at skabe muligheder for mindre landbrug og øge deres produktivitet, at opnå bæredygtig og klimarobust landbrug og fødevaresystemer, der kan brødføde en forventet verdensbefolkning på 8,5 mia. mennesker i 2030 og samtidig bevare biodiversiteten og miljøet og beskytte de mindre landbrugeres interesser og velfærd;

| B. | der henviser til, at mindre landbrugere gennem deres investeringer og produktion udgør den største private aktør inden for landbrug, fødevaresikkerhed og ernæring; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at mindre landbrugere gennem deres investeringer og produktion udgør den største private aktør inden for landbrug, fødevaresikkerhed og ernæring;

| C. | der henviser til, at menneskers ret til mad kun kan opnås fuldt ud, når man har mindsket fattigdommen og uligheden markant sikret lighed og øget modstandsdygtigheden over for chok, navnlig ved at oprette rettighedsbaserede sociale sikkerhedsnet og ved at sikre fuld inddragelse af sårbare grupper og sikker adgang til forvaltning og kontrol af jord og andre produktive ressourcer og aktiver for småbrug og hyrdesamfund; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at menneskers ret til mad kun kan opnås fuldt ud, når man har mindsket fattigdommen og uligheden markant sikret lighed og øget modstandsdygtigheden over for chok, navnlig ved at oprette rettighedsbaserede sociale sikkerhedsnet og ved at sikre fuld inddragelse af sårbare grupper og sikker adgang til forvaltning og kontrol af jord og andre produktive ressourcer og aktiver for småbrug og hyrdesamfund;

| D. | der henviser til, at industriel landbrugsproduktion har ført til øgede drivhusgasemissioner, udbredelse af monokulturer og derigennem et betydeligt tab af agrobiodiversitet og til fremskyndet jorderosion, mens familielandbrug og små landbrugere har vist deres evne til at frembringe diversificerede produkter og til at øge fødevareproduktionen på bæredygtig vis ved hjælp af økologiske landbrugsmetoder; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at industriel landbrugsproduktion har ført til øgede drivhusgasemissioner, udbredelse af monokulturer og derigennem et betydeligt tab af agrobiodiversitet og til fremskyndet jorderosion, mens familielandbrug og små landbrugere har vist deres evne til at frembringe diversificerede produkter og til at øge fødevareproduktionen på bæredygtig vis ved hjælp af økologiske landbrugsmetoder;

| E. | der henviser til, at der er gjort fremskridt med at mindske fejlernæring, men at stadig går for langsomt og forløber for uensartet, og der henviser til, at 795 millioner mennesker i verden ikke får nok fødevarer til at leve et værdigt og aktivt liv; der henviser til, at én ud af tre personer lider af underernæring i en eller anden form; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at der er gjort fremskridt med at mindske fejlernæring, men at stadig går for langsomt og forløber for uensartet, og der henviser til, at 795 millioner mennesker i verden ikke får nok fødevarer til at leve et værdigt og aktivt liv; der henviser til, at én ud af tre personer lider af underernæring i en eller anden form;

| F. | der henviser til, at Verdenssundhedsforsamlingen i 2012 vedtog seks globale ernæringsmål for 2025, nemlig at opnå en reduktion på 40 % i antallet af børn under fem år med nedsat vækst, en reduktion på 50 % i antallet af kvinder i den fødedygtige alder, der lider af anæmi, en reduktion på 30 % i antallet af børn med lav fødselsvægt, at forebygge, at antallet af overvægtige børn stiger, at sikre, at antallet af børn, som udelukkende ammes i de første seks måneder, øges med mindst 50 %, og at antallet af afmagrede børn reduceres til mindre end 5 %; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Verdenssundhedsforsamlingen i 2012 vedtog seks globale ernæringsmål for 2025, nemlig at opnå en reduktion på 40 % i antallet af børn under fem år med nedsat vækst, en reduktion på 50 % i antallet af kvinder i den fødedygtige alder, der lider af anæmi, en reduktion på 30 % i antallet af børn med lav fødselsvægt, at forebygge, at antallet af overvægtige børn stiger, at sikre, at antallet af børn, som udelukkende ammes i de første seks måneder, øges med mindst 50 %, og at antallet af afmagrede børn reduceres til mindre end 5 %;

| G. | der henviser til, at amning er den mest naturlige og den bedste fødevare til nyfødte og småbørn, navnlig i udviklingslandene, men at uvidenhed om denne praksis og kulturelle forbehold stadig medfører, at for få spædbørn ammes; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at amning er den mest naturlige og den bedste fødevare til nyfødte og småbørn, navnlig i udviklingslandene, men at uvidenhed om denne praksis og kulturelle forbehold stadig medfører, at for få spædbørn ammes;

| H. | der henviser til, at EU på topmødet ernæring med henblik på vækst i 2013 forpligtede sig til at reducere antallet af børn med nedsat vækst med mindst 7 millioner inden 2025 og gav tilsagn om at yde 3,5 mia. EUR i perioden 2014-2020 til at nå dette mål; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at EU på topmødet ernæring med henblik på vækst i 2013 forpligtede sig til at reducere antallet af børn med nedsat vækst med mindst 7 millioner inden 2025 og gav tilsagn om at yde 3,5 mia. EUR i perioden 2014-2020 til at nå dette mål;

| I. | der henviser til, at utilstrækkelige nærende indtag i løbet af de første 1 000 dage af et barns liv har afgørende sundhedsmæssige, sociale og økonomiske konsekvenser, og til, at et ud af seks børn i verden er undervægtige, at 41 millioner børn under fem år er overvægtige eller fede, og at fejlernæring er årsag til ca. 45 % af alle dødsfald blandt børn under fem år, hvilket svarer til et unødvendigt tab af ca. 3 millioner nye menneskeliv om året; der henviser til, at kronisk underernæring berører omkring 161 millioner børn i verden; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at utilstrækkelige nærende indtag i løbet af de første 1 000 dage af et barns liv har afgørende sundhedsmæssige, sociale og økonomiske konsekvenser, og til, at et ud af seks børn i verden er undervægtige, at 41 millioner børn under fem år er overvægtige eller fede, og at fejlernæring er årsag til ca. 45 % af alle dødsfald blandt børn under fem år, hvilket svarer til et unødvendigt tab af ca. 3 millioner nye menneskeliv om året; der henviser til, at kronisk underernæring berører omkring 161 millioner børn i verden;

| J. | der henviser til, at kvinder oftere er mere sårbare over for næringsstofmangel med flere alvorlige konsekvenser, som bl.a. er til skade deres produktivitet og evne til at forsørge deres familier, og at de kommende generationer således fastholdes i fejlernæringens onde cirkel; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at kvinder oftere er mere sårbare over for næringsstofmangel med flere alvorlige konsekvenser, som bl.a. er til skade deres produktivitet og evne til at forsørge deres familier, og at de kommende generationer således fastholdes i fejlernæringens onde cirkel;

| K. | der henviser til, at verdensbefolkningen forventes at nå op på 8,5 milliarder mennesker i 2030; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at verdensbefolkningen forventes at nå op på 8,5 milliarder mennesker i 2030;

| L. | der henviser til, at effektive foranstaltninger til bekæmpelse af land grabbing i udviklingslandene, herunder gennem konkrete muligheder for at sikre ejendomsretten til jord, er afgørende for at nå de globale mål og EU's forpligtelser vedrørende ernæring og fødevaresikkerhed i verden; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at effektive foranstaltninger til bekæmpelse af land grabbing i udviklingslandene, herunder gennem konkrete muligheder for at sikre ejendomsretten til jord, er afgørende for at nå de globale mål og EU's forpligtelser vedrørende ernæring og fødevaresikkerhed i verden;

| M. | der henviser til, at underernæring og dårlig kost er langt de største risikofaktorer i forbindelse med den globale sygdomsbyrde; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at underernæring og dårlig kost er langt de største risikofaktorer i forbindelse med den globale sygdomsbyrde;

| N. | der henviser til, at bekæmpelse af fejlernæring indebærer udviklingen af en bæredygtig landbrugspolitik, som sigter mod diversificering af afgrøder med henblik på at levere nærende fødevarer og diversificere kosten; der henviser til, at kontrol og ejerskab af samt prisen på frø er altafgørende for at sikre en robust fødevaresikkerhed for småbrug og familiebrug; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at bekæmpelse af fejlernæring indebærer udviklingen af en bæredygtig landbrugspolitik, som sigter mod diversificering af afgrøder med henblik på at levere nærende fødevarer og diversificere kosten; der henviser til, at kontrol og ejerskab af samt prisen på frø er altafgørende for at sikre en robust fødevaresikkerhed for småbrug og familiebrug;

| O. | der henviser til, at opfyldelsen af retten til fødevarer, blandt andet afhænger af adgang til jord og andre produktive ressourcer; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at opfyldelsen af retten til fødevarer, blandt andet afhænger af adgang til jord og andre produktive ressourcer;

| P. | der henviser til, at investerings- og handelsaftaler kan have en skadelig indvirkning på fødevaresikkerheden og føre til fejlernæring, hvis leasing eller salg af agerjord til private investorer indebærer, at lokalbefolkningen fratages adgangen til de produktive ressourcer, der er nødvendige for deres levebrød, eller medfører, at store partier af fødevarer eksporteres og sælges på de internationale markeder, hvorved værtsstaten gøres mere afhængig af — og mere sårbar over for — udsving i råvarepriserne på de internationale markeder; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at investerings- og handelsaftaler kan have en skadelig indvirkning på fødevaresikkerheden og føre til fejlernæring, hvis leasing eller salg af agerjord til private investorer indebærer, at lokalbefolkningen fratages adgangen til de produktive ressourcer, der er nødvendige for deres levebrød, eller medfører, at store partier af fødevarer eksporteres og sælges på de internationale markeder, hvorved værtsstaten gøres mere afhængig af — og mere sårbar over for — udsving i råvarepriserne på de internationale markeder;

| Q. | der henviser til, at produktionen af biobrændstoffer har medført et nyt pres i det globale fødevaresystem, der har skabt grundlag for en konkurrence om jord og vand; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at produktionen af biobrændstoffer har medført et nyt pres i det globale fødevaresystem, der har skabt grundlag for en konkurrence om jord og vand;

| R. | der henviser til, at en ikke-bæredygtig produktion af kød har negative konsekvenser for fødevaresikkerheden; der henviser til, at en tredjedel af verdens korn anvendes som foder, og til at udvidelsen af græsgange og foderafgrøder er en vigtig kilde til skovrydning, navnlig i Sydamerika (8); |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at en ikke-bæredygtig produktion af kød har negative konsekvenser for fødevaresikkerheden; der henviser til, at en tredjedel af verdens korn anvendes som foder, og til at udvidelsen af græsgange og foderafgrøder er en vigtig kilde til skovrydning, navnlig i Sydamerika (8);

| S. | der henviser til, at 240 millioner mennesker i 45 lavindkomstlande og/eller konfliktramte lande lider af fødevare- og vandmangel, og at 80 millioner er berørt af en fødevarekrise, herunder 41,7 millioner, der mærker følgerne af El Niño i 2016, hvilket er det største antal mennesker i årtier; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at 240 millioner mennesker i 45 lavindkomstlande og/eller konfliktramte lande lider af fødevare- og vandmangel, og at 80 millioner er berørt af en fødevarekrise, herunder 41,7 millioner, der mærker følgerne af El Niño i 2016, hvilket er det største antal mennesker i årtier;

| T. | der henviser til, at der ifølge Unicef hver dag allerede dør 2 000 børn under fem år af sygdomme forårsaget af vandforurening, og der henviser til, at halvdelen af verdens hospitalssenge er besat af folk, der lider af sygdomme forårsaget af dårlig drikkevandskvalitet; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at der ifølge Unicef hver dag allerede dør 2 000 børn under fem år af sygdomme forårsaget af vandforurening, og der henviser til, at halvdelen af verdens hospitalssenge er besat af folk, der lider af sygdomme forårsaget af dårlig drikkevandskvalitet;

| U. | der henviser til, at 70 % af verdens befolkning inden 2050 vil bo i byer, og at en kombineret global og lokal tilgang til ernæring derfor vil være mere nødvendig end nogensinde før; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at 70 % af verdens befolkning inden 2050 vil bo i byer, og at en kombineret global og lokal tilgang til ernæring derfor vil være mere nødvendig end nogensinde før;

| V. | der henviser til, at fødevaresikkerheden er en afgørende forudsætning for bæredygtig og inklusiv vækst, da de økonomiske følger af fejlernæring kan medføre et årligt tab på ca. 10 % af BNP, og der henviser til, at ifølge FAO's rapport om global ernæring fra 2015 giver hver dollar, der bruges på at øge ernæringsmæssige foranstaltninger, et afkast på 16 dollar; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at fødevaresikkerheden er en afgørende forudsætning for bæredygtig og inklusiv vækst, da de økonomiske følger af fejlernæring kan medføre et årligt tab på ca. 10 % af BNP, og der henviser til, at ifølge FAO's rapport om global ernæring fra 2015 giver hver dollar, der bruges på at øge ernæringsmæssige foranstaltninger, et afkast på 16 dollar;

| W. | der henviser til, at privatiseringen af frø gennem klausuler om den intellektuelle ejendomsret og anvendelse af GMO'er truer flere landes fødevaresuverænitet; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at privatiseringen af frø gennem klausuler om den intellektuelle ejendomsret og anvendelse af GMO'er truer flere landes fødevaresuverænitet;

| 1. | bekræfter på ny vigtigheden af koordinerede og hurtige aktioner blandt globale, nationale og lokale, statslige, ikke-statslige og private aktører, herunder videnskabelige og industrielle forskningsorganer, og donerer til at tackle fejlernæring for at opfylde dagsordenen for 2030 og for at nå udviklingsmål 2 om at udrydde sult; opfordrer indtrængende det internationale samfund, EU og udviklingslandene til at afstå fra at udarbejde ernæringsstrategier baseret på kalorieindtag alene og udskrivning af lægemidler (som f.eks. kosttilskud), men at tage fat på de grundlæggende årsager til sult og fejlernæring; fremhæver i denne henseende forbindelserne mellem landbrug, kost og sundhed; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker, at børn i udviklingslandene, der er blevet ammet af deres mødre, har 15 gange mindre risiko for at dø af lungebetændelse og 11 gange mindre risiko for at dø af diarré end børn, der ikke er blevet ammet; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Kommissionen, Rådet, medlemsstaterne og det internationale samfund samt udviklingslandenes regeringer til straks at mobilisere langsigtede finansielle investeringer for at sikre fødevare- og ernæringssikkerhed og bæredygtigt landbrug og for at forbedre fødevaresikkerhed og ernæring gennem forbedrede styreformer og ansvarlighed og systemiske politikker for fødevarer og ernæring, der er rettighedsbaserede og tager hensyn til på den ene side kønsdimensionen, bæredygtigt landbrug, brug af og adgang til naturressourcer, offentlig vandforsyning, sanitet og hygiejne og på den anden side oprettelsen og udvidelsen af inklusive, rettighedsbaserede sociale sikkerhedsnet, især med henblik på de mest sårbare og marginaliserede grupper; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger behovet for at tage fat på de systemiske problemer, der medfører dårlig ernæring i alle dens former; bemærker med bekymring, at man tidligere har forsøgt at fremme eksportorienteret landbrug på bekostning af familiebedrifter, der producerer fødevareafgrøder til lokalt forbrug; mener, at geninvestering i lokal fødevareproduktion med fokus især på mindre fødevareproducenter og agro-økologiske praksisser er en afgørende forudsætning for en vellykket ernæringsstrategi; anser det for lige så vigtigt at indføre sociale beskyttelsesordninger, så alle har adgang til ernæringsrigtig mad til enhver tid; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bemærker med bekymring, at en tredjedel af de fødevarer, der produceres på verdensplan — omkring 1,3 mia. tons — går til spilde; bemærker, at den største mængde, går til spilde i Nordamerika og Oceanien, hvor næsten 300 kg mad pr. person går til spilde; bemærker, at der i Den Europæiske Union årligt produceres 88 mio. tons madspild, mens 842 millioner mennesker sulter, hvilket er 12 % af verdens befolkning; understreger behovet for at tilpasse alle fødevaresystemer til at undgå tab og fødevarespild; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at tage hensyn til udviklingsvenlig politikkohærens i deres aktiviteter og tilsvarende til at overveje konsekvenserne af deres politikker inden for handel, landbrug, energi mv. for den globale fødevaresikkerhed; |
| --- | --- |

6.

| 7. | beklager dybt den land grabbing, som udøves af udenlandske investorer, og som rammer små landbrugere og bidrager til lokal, regional og national fødevareusikkerhed og fattigdom; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer det internationale samfund og EU til at samarbejde med lande med henblik på at støtte dem i fastlæggelsen og gennemførelsen af kontekstbestemte, gennemførlige og effektive nationale ernæringsmål i overensstemmelse med målene for bæredygtig udvikling med henblik på at reducere nedsat vækst og fejlernæring; opfordrer indtrængende Kommissionen og EU-delegationerne til at fremme koordinerede landestyrede strategier og tilgange til ernæring og fødevaresikkerhed og tilskynde til forbedring af overvågning og kontrol af disse i partnerlandene; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer EU og det internationale samfund til at fremme en verdensomspændende »ret til at amme« og at fremhæve betydningen af amning i oplysningskampagner om mødres og børns sundhed; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer medlemsstaterne og EU's institutioner til at gøre en indsats for at øge den europæiske offentligheds kendskab til det vedvarende globale problem med underernæring, som især påvirker børn og kvinder; |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger, at lokal fødevareproduktion bør prioriteres i foranstaltninger til bekæmpelse af underernæring, og understreger betydningen af at støtte små bedrifter og kvindelige landbrugere som fødevareproducenter; opfordrer EU til at hjælpe udviklingslandene og mindre landbrugere i forbindelse med udvikling af og adgang til de lokale markeder, lokale værdikæder og lokale fødevareforarbejdningsanlæg, kombineret med handelspolitikker, der støtter denne indsats som en del af dets globale ernæringsstrategi; |
| --- | --- |

11.

| 12. | påpeger, at i en situation, hvor konventionelt landbrug er kendetegnet ved monokulturer, har skiftet fra diversificerede dyrkningsmetoder til forenklede kornbaserede metoder i mange udviklingslande bidraget til fejlernæring med mangel på mikronæringsstoffer; opfordrer EU til, i overensstemmelse med henstillingerne fra FN's særlige rapportør om retten til mad, at forpligte sig til et fundamentalt skift i retning af landbrugsøkologi for at hjælpe landene til at kunne brødføde sig selv og forbedre ernæringen, samtidig med at de skal tackle de klima- og fattigdomsrelaterede udfordringer; opfordrer især EU og regeringerne i udviklingslandene til at støtte genetisk diversitet i afgrøderne, dvs. gennem oprettelsen af lokale frøudvekslingssystemer og forskrifter for frø, der er forenelige med den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer på fødevare- og landbrugsområdet, og til at investere i en bred vifte af nærende, lokale og sæsonbestemte fødevareafgrøder i overensstemmelse med kulturelle værdier; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger, at land grabbing, som skyldes store opkøb af jord i udviklingslandene, udgør en ny trussel mod fødevaresikkerhed og ernæring; anmoder om, at Kommissionen tager konkrete skridt til at bekæmpe land grabbing og til at udvikle en handlingsplan for at bekæmpe land grabbing og sikre en effektiv gennemførelse af FAO's retningslinjer om jordbesiddelse; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer indtrængende EU til at fjerne, i overensstemmelse med princippet om udviklingsvenlig politikkohærens, offentlige incitamenter til fremstilling af afgrødebaserede biobrændstoffer; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger, at niveauet for investeringer i ernæring stadig er helt utilstrækkeligt, idet ernæringsspecifikke foranstaltninger kun modtog 0,57 % af den globale officielle udviklingsbistand i 2014, som kun opfylder 1,4 % af det samlede behov; |
| --- | --- |

15.

| 16. | forventer, at Kommissionen opfylder sine tilsagn om at investere 3,5 mia. EUR med henblik på at reducere antallet af børn med nedsat vækst med mindst 7 millioner inden 2025; påpeger, at af de 3,5 mia. EUR, der er afsat, går kun 400 mio. EUR til støtte til ernæringsspecifikke foranstaltninger, mens de resterende 3,1 mia. EUR er afsat til ernæringssensitive foranstaltninger, som vedrører relaterede emner som landbrug, fødevaresikkerhed, ligestilling, vand, sanitet, hygiejne og uddannelse, men som ikke nødvendigvis er rettet direkte mod de umiddelbare årsager til underernæring blandt børn; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger, at nedsat vækst, der måles ved, at et barn er lavere end normale børn på samme alder, og som opstår, når kronisk underernæring og gentagne infektioner i de første 1 000 dage af livet forhindrer normal vækst og udvikling, er en af de største hindringer for menneskelig udvikling; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Kommissionen og Rådet til at fastslå EU's politiske lederrolle og fremme opfyldelsen på globalt og regionalt plan af de internationalt vedtagne ernæringsmål, som er klare og ambitiøse; opfordrer EU-delegationerne og Kommissionen til at fremme koordinerede landestyrede strategier for ernæring og fødevaresikkerhed og samtidig og i samarbejde med partnerlandene at integrere de globale ernæringsmål i alle relevante udviklingsprogrammer og landestrategier; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer EU til at sikre bæredygtige produktionssystemer og gennemføre robust landbrugspraksis, som øger produktiviteten og produktionen, til at sikre forebyggelse af konkurrencefordrejning på verdensmarkedet for landbrugsprodukter i overensstemmelse med mandatet for Doharunden samt at integrere de mest berørte lande i den globale handel med henblik på at bekæmpe fødevareusikkerhed; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mener, at der ved revisionen af EU's finansielle ramme bør tages højde for det forhold, at fødevaresikkerheden og fødevareforsyningssikkerheden vil blive udfordringer i de kommende år på grund af det øgede pres på ressourcerne; påpeger, at revisionen kunne anvendes til at tackle fejlernæringstendenser både i lande uden for EU såvel som i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

20.

| 21. | erkender, at det ud over nedsat vækst også er nødvendigt at behandle andre udtryk for fejlernæring såsom afmagring (lav vægt i forhold til højde) og mangel på mikronæringsstoffer ved hjælp af bæredygtige landbrugspolitikker og sundhedssystemer; påpeger, at afmagring er så udbredt i Sydasien, hvor knap 15 % er ramt, at det nærmer sig niveauet for et alvorligt folkesundhedsmæssigt problem; |
| --- | --- |

21.

| 22. | understreger, at humanitær bistand med henblik på håndtering af afmagringsproblemet skal suppleres af strategier fra Kommissionens side, der sikrer en forbindelse mellem humanitære tiltag og udviklingstiltag; opfordrer indtrængende Kommissionen til straks at fastsætte et bidrag fra udviklingsprogrammer til et nyt specifikt tilsagn og mål for at tackle afmagring af børn under fem år på effektiv vis; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger betydningen af at fremme ernæringsundervisningsprogrammer i skoler og lokalsamfund; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Kommissionen til at foreslå en klar politisk ramme for at øge støtten til nationale sociale sikkerhedsnet i overensstemmelse med nationale, regionale og internationale tilsagn, som i en række lande har vist sig at være et vigtigt middel til at øge modstandsdygtigheden og reducere omfanget af underernæring; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger, at amning, som er den mest naturlige og bedste fødevarekilde for nyfødte og småbørn, bør garanteres gennem reel støtte til kvinder ved at sikre sunde ernæringstilstande og gode arbejdsbetingelser og sørge for sociale og familiemæssige netværk samt retten til barselsorlov med løn; |
| --- | --- |

25.

| 26. | understreger, at det skønnes, at der er behov for yderligere investeringer på 7 mia. USD om året for at nå det globale mål om nedsat vækst, anæmi hos kvinder og amning, og at en sådan investering ville medføre, at 3,7 millioner børns liv reddes, at mindst 65 millioner færre børn får nedsat vækst, og at 265 millioner færre kvinder kommer til at lide af anæmi end i 2015; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer Kommissionen til at påtage sig et stærkere lederskab inden for fødevaresikkerhed og ernæring ved at udbygge sine tilsagn gennem en yderligere forpligtelse på 1 mia. EUR vedrørende ernæringsspecifikke foranstaltninger med henblik på at opfylde Verdenssundhedssammenslutningens ernæringsmål og udviklingsmålene og ved at udvikle en klar strategi for, hvordan den agter at gennemføre og integrere disse mål i sine planer og politikker, samt at fremlægge en klar køreplan for tildeling af de lovede midler for perioden 2016-2020; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer Kommissionen og donorerne bag forbedret ernæring (Scaling-Up Nutrition (SUN)) til fortsat regelmæssigt at aflægge rapport om de fremskridt, der er gjort med hensyn til forpligtelserne i forbindelse med ernæring med henblik på vækst, ved hjælp af en fælles metodisk tilgang til sporing af ressourcerne som aftalt på SUN-netværkets møde i Lusaka i 2013; |
| --- | --- |

28.

| 29. | understreger behovet for, at alle EU's politikker er i overensstemmelse med princippet om udviklingsvenlig politikkohærens; opfordrer derfor til, at EU's handels- og udviklingspolitik respekterer udviklingslandenes politiske og økonomiske råderum, således at de kan etablere de nødvendige politikker for fremme af en bæredygtig udvikling og værdighed for deres folk, herunder fødevaresuverænitet, og samtidig respekterer lokale fødevareproducenters ret til at have kontrol med deres jord, frø og vand og afviser privatisering af naturressourcer; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer til udvikling af specifikke indikatorer for gennemførelse af EU's handlingsplan, herunder indikatorer for sporing af ernæringssensitive og ernæringsspecifikke udgifter ved at forbedre den grundlæggende ernæringskode fra OECD's Komité for Udviklingsbistand (DAC) og udvikle en DAC-markør for ernæringssensitive foranstaltninger; insisterer i denne forbindelse på, at det er nødvendigt at fastsætte stringente overvågnings- og ansvarlighedsmekanismer, og derved sikre gennemsigtighed og effektiv registrering af fremskridtene; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer Kommissionen til at støtte mindre landbrugere i forbindelse med eksperimenter med og indførelse af mere modstandsdygtige og produktive landbrugsmetoder (dem, der opfylder kriterierne om at være »klimasmarte« og landbugsøkologisk fornuftige), som bidrager til at sætte en stopper for miljøforringelsen og forbedrer landbrugets pålidelighed og tilstrækkelighed som et levebrød, hvilket er en forudsætning for en bedre fødevaresikkerhed og ernæring; |
| --- | --- |

31.

| 32. | understreger, at retten til vand går hånd i hånd med retten til mad, og at FN's resolution fra 2010 endnu ikke har ført til afgørende tiltag med henblik på at sikre retten til vand som en menneskerettighed; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger, at det er vigtigt at samarbejde med landbrugere om økonomisk overkommelige, lokalt tilpassede og forbedrede afgrødesorter og at etablere en modstandsdygtig og reaktionsdygtig nationalt ejet frøproduktionskapacitet, der kan være selvforsynende og ikke afhængig af donorfinansiering for at overleve; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer EU og dets medlemsstater til ikke at støtte GMO-afgrøder, når de opfylder deres forpligtelser i forbindelse med ernæring og fødevaresikkerhed i verden; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer Kommissionen og andre donorer til at forbedre indsamlingen af udtømmende data, der er opdelt efter deres ernæringssensitivitet, således at fremtidige aktioner bliver mere målrettede; |
| --- | --- |

35.

| 36. | insisterer på, at det er nødvendigt med en holistisk tilgang til underernæringsudfordringen, som kræver en indsats inden for en lang række økonomiske og sociale sektorer; understreger derfor betydningen af partnerskaber mellem flere forskellige interessenter og den afgørende rolle, som den private sektor spiller for forbedring af fødevaresikkerheden og udbygning af ernæringsspecifikke foranstaltninger, navnlig gennem innovation og investering i bæredygtigt landbrug og forbedring af den sociale, økonomiske og miljømæssige praksis inden for landbrug og i fødevaresystemerne; |
| --- | --- |

36.

| 37. | opfordrer Kommissionen til fortsat at optræde som forkæmper blandt donorerne for udryddelse af fejlernæring ved at fremskynde sin indsats for at opfylde sine forpligtelser og ved at give udtryk for sin støtte for at sikre, at man nu kontrollerer de fremskridt, der er gjort i forhold til forpligtelserne om ernæring med henblik på vækst fra 2013, og for at sikre yderligere tilsagn om at dække det ernæringsmæssige finansieringsbehov; |
| --- | --- |

37.

| 38. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Den Afrikanske Union, FAO og Verdenssundhedsorganisationen. |
| --- | --- |

38.

---

(1)  http://www.oecd.org/development/effectiveness/49650173.pdf

(2)  FAO (2015), Framework for Action for Food Security and Nutrition in Protracted Crises (FFA).

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0247.

(4)  EUT C 56 E af 26.2.2013, s. 75.

(5)  EUT C 289 af 9.8.2016, s. 71.

(6)  EUT C 346 af 21.9.2016, s. 88.

(7)  http://www.foodpolicymilano.org/wp-content/uploads/2015/10/Milan-Urban-Food-Policy-Pact-EN.pdf

(8)  Kilder: Rapport fra den særlige rapportør om retten til fødevarer, Olivier De Schutter, 24. januar 2014, http://www.srfood.org/images/stories/pdf/officialreports/20140310_finalreport_en.pdf.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/18 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/18

---

P8_TA(2016)0376

Europæisk anklagemyndighed og Eurojust

Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om den europæiske anklagemyndighed og Eurojust (2016/2750(RSP))

(2018/C 215/03)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (COM(2013)0534), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (COM(2013)0534),

| — | der henviser til sin beslutning af 12. marts 2014 om forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 12. marts 2014 om forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (1),

| — | der henviser til arbejdsdokumentet fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender af 14. marts 2014 om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) (PE530.084), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokumentet fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender af 14. marts 2014 om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) (PE530.084),

| — | der henviser til sin beslutning af 29. april 2015 om forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 29. april 2015 om forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (2),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (COM(2012)0363), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (COM(2012)0363),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) (COM(2013)0535), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) (COM(2013)0535),

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 85, 86, 218, 263, 265, 267, 268 og 340, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 85, 86, 218, 263, 265, 267, 268 og 340,

| — | der henviser til forespørgsler til Rådet og Kommissionen om den europæiske anklagemyndighed og Eurojust (O-000092/2016 — B8-0715/2016 og O-000093/2016 — B8-0716/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til forespørgsler til Rådet og Kommissionen om den europæiske anklagemyndighed og Eurojust (O-000092/2016 — B8-0715/2016 og O-000093/2016 — B8-0716/2016),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at det i artikel 86 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde hedder, at Rådet for at bekæmpe lovovertrædelser, der skader Unionens finansielle interesser, ved forordning efter en særlig lovgivningsprocedure kan oprette en europæisk anklagemyndighed efter Europa-Parlamentets godkendelse; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at det i artikel 86 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde hedder, at Rådet for at bekæmpe lovovertrædelser, der skader Unionens finansielle interesser, ved forordning efter en særlig lovgivningsprocedure kan oprette en europæisk anklagemyndighed efter Europa-Parlamentets godkendelse;

| B. | der henviser til, at et overvældende beløb på 159,5 mia. EUR i momsindtægter gik tabt i EU i 2014 ifølge den nylige rapport »Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 Member States: 2016 Final Report« (TAXUD/2015/CC/131); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at et overvældende beløb på 159,5 mia. EUR i momsindtægter gik tabt i EU i 2014 ifølge den nylige rapport »Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 Member States: 2016 Final Report« (TAXUD/2015/CC/131);

| C. | der henviser til, at det er vigtigt, at EU og alle dets medlemsstater på en effektiv og afskrækkende måde afslører og retsforfølger svig, der skader EU's finansielle interesser, og dermed beskytter skatteyderne i alle medlemsstaterne, der bidrager til EU-budgettet; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at det er vigtigt, at EU og alle dets medlemsstater på en effektiv og afskrækkende måde afslører og retsforfølger svig, der skader EU's finansielle interesser, og dermed beskytter skatteyderne i alle medlemsstaterne, der bidrager til EU-budgettet;

| D. | der henviser til, at Eurojust har lettet koordineringen og samarbejdet mellem de nationale efterforsknings- og anklagemyndigheder i forbindelse med sager, der berører flere medlemsstater, og at Eurojust har været med til at skabe gensidig tillid og bygge bro mellem EU's mange forskellige retssystemer og retlige traditioner; der henviser til, at Eurojust har gjort det lettere at efterkomme anmodninger om samarbejde og anvendelse af instrumenter vedrørende gensidig anerkendelse og har forbedret den grænseoverskridende retsforfølgning; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Eurojust har lettet koordineringen og samarbejdet mellem de nationale efterforsknings- og anklagemyndigheder i forbindelse med sager, der berører flere medlemsstater, og at Eurojust har været med til at skabe gensidig tillid og bygge bro mellem EU's mange forskellige retssystemer og retlige traditioner; der henviser til, at Eurojust har gjort det lettere at efterkomme anmodninger om samarbejde og anvendelse af instrumenter vedrørende gensidig anerkendelse og har forbedret den grænseoverskridende retsforfølgning;

| E. | der henviser til, at den organiserede grænseoverskridende kriminalitet er steget i det seneste årti og bliver begået af nogle særdeles mobile og fleksible grupper, som er aktive i mange medlemsstater og inden for mange kriminalitetsområder; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at den organiserede grænseoverskridende kriminalitet er steget i det seneste årti og bliver begået af nogle særdeles mobile og fleksible grupper, som er aktive i mange medlemsstater og inden for mange kriminalitetsområder;

| F. | der henviser til, at Domstolen i sag C-105/14 (Taricco m.fl.) fastslog, at begrebet »svig« som defineret i artikel 1 i konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser omfatter indtægter hidrørende fra moms; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Domstolen i sag C-105/14 (Taricco m.fl.) fastslog, at begrebet »svig« som defineret i artikel 1 i konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser omfatter indtægter hidrørende fra moms;

| 1. | bekræfter Parlamentets mangeårige støtte til oprettelse af en effektiv og uafhængig europæisk anklagemyndighed for at mindske den nuværende opsplitning af de nationale retshåndhævende myndigheders indsats for at beskytte EU-budgettet og dermed styrke bekæmpelsen af svig i Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer Rådet til at tilvejebringe et utvetydigt og klart sæt kompetencer og procedurer vedrørende den europæiske anklagemyndighed på grundlag af det foreslåede direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (BFI-direktivet); opfordrer Rådet til at styrke sin indsats for at opnå enighed om BFI-direktivet, hvis anvendelsesområde omfatter moms, og at genåbne forhandlingerne med Parlamentet, så den europæiske anklagemyndighed kan blive oprettet; understreger, at den europæiske anklagemyndighed bør have forrang i udøvelsen af sin kompetence vedrørende de lovovertrædelser, der er defineret i BFI-direktivet; beklager dybt, at Rådet ikke tillader, at den europæiske anklagemyndighed kan være kompetent i BFI-sager, hvor EU-midlerne overstiger 10 000 EUR, men ikke udgør mindst 50 % af medfinansieringen; opfordrer derfor Rådet til at opgive den regel, der fratager den europæiske anklagemyndighed muligheden for at udøve kompetence med hensyn til alle BFI-lovovertrædelser, hvor den skade, der er påført EU-budgettet, er på niveau med eller mindre end den skade, der er påført en anden part; opfordrer Rådet til at sikre, at de nationale myndigheder straks underretter den europæiske anklagemyndighed om alle sager, der på nogen måde har relation til BFI-direktivet, både før og i løbet af en undersøgelse; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Rådet til at genoptage debatten om artikel 17 til 20 i den konsoliderede tekst (11350/1/16) i forslaget om den europæiske anklagemyndighed for at sikre større klarhed og effektivitet for den europæiske anklagemyndighed; opfordrer Rådet til at præcisere den europæiske anklagemyndigheds og de nationale anklagemyndigheder retsforfølgelseskompetencer i sager om a) flere lovovertrædelser (en organiseret gruppe, der begår flere forskellige lovovertrædelser, f.eks. hvidvaskning af penge og menneskehandel) og b) blandede lovovertrædelser (mere end en lovovertrædelse begået ved én strafbar handling, f.eks. momssvig og hvidvaskning af penge); beklager dybt, at den endelige afgørelse i tilfælde af uenighed mellem den europæiske anklagemyndighed og de nationale retsforfølgende myndigheder omkring kompetencespørgsmålet ikke vil blive truffet af en uafhængig domstol som f.eks. EU-Domstolen; understreger, at effektiviteten af den europæiske anklagemyndighed vil afhænge af en afklaring vedrørende kompetencerne, og at EU-lovgiverne, hvis det ikke lykkes dem at nå frem til en sådan afklaring, ikke vil kunne sikre den europæiske anklagemyndigheds effektivitet, hvilket er ensbetydende med en overskridelse af en af Parlamentets fire »røde linjer«; |
| --- | --- |

3.

| 4. | er af den opfattelse, at den europæiske anklagemyndighed bør have tilstrækkelige efterforskningsmidler til rådighed til at kunne gennemføre sine undersøgelser; minder i den forbindelse om, at de to lovgivere har aftalt kriterier for, at medlemsstaterne kan fremsætte anmodninger angående efterforskningsforanstaltninger på grundlag af princippet om gensidig anerkendelse i direktiv 2014/41/EU vedrørende den europæiske efterforskningskendelse i straffesager; |
| --- | --- |

4.

| 5. | mener, at enhver operationel beslutning, der træffes af den europæiske anklagemyndighed og berører tredjemand, bør kunne prøves ved en kompetent national ret, så der sikres en effektiv domstolsprøvelse i overensstemmelse med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og traktaterne; mener, at der bør være mulighed for en direkte domstolsprøvelse ved EU-Domstolen; |
| --- | --- |

5.

| 6. | bemærker, at det er af afgørende betydning at undgå skadelige virkninger af den såkaldte »nationale forbindelse«; opfordrer i denne sammenhæng Rådet til at sikre, at der er passende sikkerhedsforanstaltninger, der sikrer den europæiske anklagemyndigheds uafhængighed, som f.eks. en bestemmelse, der giver mulighed for at fravige den nationale forbindelse ud fra hensynet til, at myndigheden skal kunne fungere; |
| --- | --- |

6.

| 7. | mener, at beskyttelsen af mistænktes eller tiltaltes proceduremæssige rettigheder skal garanteres; reglerne bør navnlig indføre yderligere forsvarsrettigheder for mistænkte ved den europæiske anklagemyndighed, navnlig ret til advokatbistand, ret til oplysninger og adgang til sagsmateriale og ret til at fremlægge beviser og til at anmode den europæiske anklagemyndighed om at indhente beviser på vegne af den mistænkte; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde korrigerede skøn over de budgetmæssige konsekvenser af den kollegiale struktur inden for rammerne af sin cost-benefit-analyse og til at forelægge Europa-Parlamentet resultaterne af »realitetstjek«-øvelsen, og erindrer om, at Parlamentet vil tage hensyn til disse oplysninger, inden der træffes en endelig afgørelse; |
| --- | --- |

8.

| 9. | minder om betydningen af Eurojusts opgave med at forbedre det retlige samarbejde og koordineringen af de relevante retslige myndigheder i medlemsstaterne og med at støtte efterforskninger, der involverer lande uden for EU, og opfordrer Rådet til at præcisere forholdet mellem Eurojust og den europæiske anklagemyndighed, navnlig konsekvenserne af den kollegiale struktur, og den europæiske anklagemyndigheds forhold til OLAF med henblik på at afgrænse deres respektive roller i beskyttelsen af EU's finansielle interesser; |
| --- | --- |

9.

| 10. | mener, at det ville være bedst, at den europæiske anklagemyndighed og Eurojust opererer på samme sted, hvis samarbejdet og informationsudvekslingen mellem dem skal fungere effektivt; |
| --- | --- |

10.

| 11. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

11.

---

(1)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0234.

(2)  EUT C 346 af 21.9.2016, s. 27.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/21 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/21

---

P8_TA(2016)0377

Behov for en europæisk genindustrialiseringspolitik i lyset af de nylige tilfælde med Caterpillar og Alstom

Europa-Parlamentets beslutning af 5. oktober 2016 om behovet for en europæisk genindustrialiseringspolitik i lyset af de nylige tilfælde med Caterpillar og Alstom (2016/2891(RSP))

(2018/C 215/04)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 9, 151, 152, 153, stk. 1 og 2, og artikel 173, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 9, 151, 152, 153, stk. 1 og 2, og artikel 173,

| — | der henviser til artikel 14, 27 og 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 14, 27 og 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

| — | der henviser til Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (1),

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig til artikel 5, stk. 3, i TEU og til protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig til artikel 5, stk. 3, i TEU og til protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 31. marts 2005 med titlen »Omstruktureringer og beskæftigelsen — Foregribende og ledsagende foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen på baggrund af omstruktureringer på arbejdsmarkedet: Den Europæiske Unions rolle« (COM(2005)0120) og udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 14. december 2005, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 31. marts 2005 med titlen »Omstruktureringer og beskæftigelsen — Foregribende og ledsagende foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen på baggrund af omstruktureringer på arbejdsmarkedet: Den Europæiske Unions rolle« (COM(2005)0120) og udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 14. december 2005,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. november 2010 med titlen »En dagsorden for nye kvalifikationer og job: et europæisk bidrag til fuld beskæftigelse« (COM(2010)0682), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. november 2010 med titlen »En dagsorden for nye kvalifikationer og job: et europæisk bidrag til fuld beskæftigelse« (COM(2010)0682),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 15. januar 2013 med henstillinger til Kommissionen om information og høring af arbejdstagere, foregribelse og styring af omstruktureringer (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 15. januar 2013 med henstillinger til Kommissionen om information og høring af arbejdstagere, foregribelse og styring af omstruktureringer (3),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. december 2013 med titlen »En EU-kvalitetsramme for foregribelse af forandringer og omstruktureringer« (COM(2013)0882), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. december 2013 med titlen »En EU-kvalitetsramme for foregribelse af forandringer og omstruktureringer« (COM(2013)0882),

| — | der henviser til sin beslutning af 15. januar 2014 om genindustrialisering af Europa med henblik på at fremme konkurrenceevne og bæredygtighed (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 15. januar 2014 om genindustrialisering af Europa med henblik på at fremme konkurrenceevne og bæredygtighed (4),

| — | der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 18. april 2012 om udnyttelse af beskæftigelsespotentialet i grøn vækst (SWD(2012)0092), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 18. april 2012 om udnyttelse af beskæftigelsespotentialet i grøn vækst (SWD(2012)0092),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. januar 2014 med titlen »En industriel renæssance i Europa« (COM(2014)0014), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 22. januar 2014 med titlen »En industriel renæssance i Europa« (COM(2014)0014),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2015 med titlen »Handel for alle — En mere ansvarlig handels- og investeringspolitik« (COM(2015)0497), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2015 med titlen »Handel for alle — En mere ansvarlig handels- og investeringspolitik« (COM(2015)0497),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 10. oktober 2012 med titlen »En stærkere europæisk industripolitik for vækst og økonomisk genopretning« (COM(2012)0582) og til genindustrialiseringsmålet på 20 %, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 10. oktober 2012 med titlen »En stærkere europæisk industripolitik for vækst og økonomisk genopretning« (COM(2012)0582) og til genindustrialiseringsmålet på 20 %,

| — | der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 om udviklingen af en bæredygtig europæisk industri for uædle metaller (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 om udviklingen af en bæredygtig europæisk industri for uædle metaller (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 9. juni 2016 om den europæiske jernbaneindustris konkurrenceevne (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 9. juni 2016 om den europæiske jernbaneindustris konkurrenceevne (6),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2 og 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2 og 4,

| A. | der henviser til, at der i dag er et absolut behov for sammenhæng mellem EU's forskellige politikker med henblik på at definere en egentlig industripolitik, navnlig i lyset af tilfældene med Caterpillar og Alstom; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at der i dag er et absolut behov for sammenhæng mellem EU's forskellige politikker med henblik på at definere en egentlig industripolitik, navnlig i lyset af tilfældene med Caterpillar og Alstom;

| B. | der henviser til, at Caterpillar den 2. september 2016 bekendtgjorde en stor global omstruktureringsplan; der henviser til, at produktionsstedet Gosselies som led i denne plan blev tvunget til at lukke ned, hvilket har ført til afskedigelse af 2 500 direkte ansatte og bringer omkring 4 000 underleverandørers jobs i fare; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Caterpillar den 2. september 2016 bekendtgjorde en stor global omstruktureringsplan; der henviser til, at produktionsstedet Gosselies som led i denne plan blev tvunget til at lukke ned, hvilket har ført til afskedigelse af 2 500 direkte ansatte og bringer omkring 4 000 underleverandørers jobs i fare;

| C. | der henviser til, at reduktionen af produktionsomkostningerne mellem 2013 og 2015 har gjort fabrikkens produkter mere attraktive end produkter, der kommer fra tredjelande; der imidlertid henviser til, at Caterpillar besluttede at lukke fabrikken for at flytte produktionen til andre fabrikker med lavere standarder for social og miljømæssig beskyttelse end dem, der gælder for den europæiske industri; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at reduktionen af produktionsomkostningerne mellem 2013 og 2015 har gjort fabrikkens produkter mere attraktive end produkter, der kommer fra tredjelande; der imidlertid henviser til, at Caterpillar besluttede at lukke fabrikken for at flytte produktionen til andre fabrikker med lavere standarder for social og miljømæssig beskyttelse end dem, der gælder for den europæiske industri;

| D. | der henviser til, at Kommissionen på grund af denne sags betydning og europæiske dimension har besluttet at oprette en taskforce og samle de kompetente tjenestegrene for at fungere som mellemmand i Caterpillars lukningsproces; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Kommissionen på grund af denne sags betydning og europæiske dimension har besluttet at oprette en taskforce og samle de kompetente tjenestegrene for at fungere som mellemmand i Caterpillars lukningsproces;

| E. | der henviser til, at disse to produktionssteder ikke er de eneste, der er berørt af omstrukturering; andre afskedigelser forventes i Alstoms fabrikker i Spanien og Italien samt Caterpillars fabrikker i Nordirland; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at disse to produktionssteder ikke er de eneste, der er berørt af omstrukturering; andre afskedigelser forventes i Alstoms fabrikker i Spanien og Italien samt Caterpillars fabrikker i Nordirland;

| F. | der henviser til, at jernbaneindustrien udgør rygraden i den europæiske industrialisering med en historie, der strækker sig over mere end 175 år; der henviser til, at den årlige vækstrate på de tilgængelige jernbaneindustrimarkeder forventes at være 2,8 % frem til 2019; der henviser til, at den europæiske jernbaneindustri direkte beskæftiger 400 000 mennesker i hele EU, hvoraf mange arbejder i SMV'er; der henviser til, at en stærk og innovativ europæisk jernbaneindustri er afgørende for en omlægning til jernbane, som er nødvendig for at nå EU's klima- og energimål; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at jernbaneindustrien udgør rygraden i den europæiske industrialisering med en historie, der strækker sig over mere end 175 år; der henviser til, at den årlige vækstrate på de tilgængelige jernbaneindustrimarkeder forventes at være 2,8 % frem til 2019; der henviser til, at den europæiske jernbaneindustri direkte beskæftiger 400 000 mennesker i hele EU, hvoraf mange arbejder i SMV'er; der henviser til, at en stærk og innovativ europæisk jernbaneindustri er afgørende for en omlægning til jernbane, som er nødvendig for at nå EU's klima- og energimål;

| G. | der henviser til, at 65 % af industriens udgifter til forskning og udvikling kommer fra fremstillingsindustrien, og at en styrkelse af vores industrigrundlag derfor er essentiel for at fastholde ekspertise og knowhow i EU; der henviser til, at digital udvikling, som er en prioritet i Junckerplanen, kræver et stærkt industrigrundlag for at kunne virkeliggøres; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at 65 % af industriens udgifter til forskning og udvikling kommer fra fremstillingsindustrien, og at en styrkelse af vores industrigrundlag derfor er essentiel for at fastholde ekspertise og knowhow i EU; der henviser til, at digital udvikling, som er en prioritet i Junckerplanen, kræver et stærkt industrigrundlag for at kunne virkeliggøres;

| H. | der henviser til, at europæisk industri som den, der er skabt af Alstom og Caterpillar, har en høj merværdi med anerkendt ekspertise; der henviser til, at denne centrale og strategiske EU-industri i øjeblikket står over for stærk global konkurrence fra lande, som eksporterer billigere produkter til det europæiske marked ved at føre en aggressiv og hurtigt voksende politik på alle kontinenter, ofte med politisk og økonomisk støtte fra deres regeringer; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at europæisk industri som den, der er skabt af Alstom og Caterpillar, har en høj merværdi med anerkendt ekspertise; der henviser til, at denne centrale og strategiske EU-industri i øjeblikket står over for stærk global konkurrence fra lande, som eksporterer billigere produkter til det europæiske marked ved at føre en aggressiv og hurtigt voksende politik på alle kontinenter, ofte med politisk og økonomisk støtte fra deres regeringer;

| I. | der henviser til, at Kommissionen i lyset af den nylige Alstom-sag vil gennemføre en 15-årig prospektiv undersøgelse (2030) af udviklingen i jernbaneindustrien i Europa, som inddrager forskellige scenarier fra EU-medlemsstaternes miljømål, sammen med en undersøgelse af de forskellige scenariers indvirkning på job, erhverv og kvalifikationer; der henviser til, at Kommissionen er nødt til hurtigt at følge op på de henstillinger, der er indeholdt i Parlamentets beslutning om EU's jernbaneindustri for at skabe sikre og bæredygtige job og inklusiv vækst; der henviser til, at enhver opfølgning bør fremmes gennem en permanent dialog med interessenterne og bør omfatte alle punkter i beslutningen; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Kommissionen i lyset af den nylige Alstom-sag vil gennemføre en 15-årig prospektiv undersøgelse (2030) af udviklingen i jernbaneindustrien i Europa, som inddrager forskellige scenarier fra EU-medlemsstaternes miljømål, sammen med en undersøgelse af de forskellige scenariers indvirkning på job, erhverv og kvalifikationer; der henviser til, at Kommissionen er nødt til hurtigt at følge op på de henstillinger, der er indeholdt i Parlamentets beslutning om EU's jernbaneindustri for at skabe sikre og bæredygtige job og inklusiv vækst; der henviser til, at enhver opfølgning bør fremmes gennem en permanent dialog med interessenterne og bør omfatte alle punkter i beslutningen;

| J. | der henviser til, at Kommissionen havde forpligtet sig til i 2013 at fremlægge en fuldstændig rapport om anvendelsen af kvalitetsrammen; minder i denne forbindelse om, at sin anmodning til Kommissionen om — efter at have konsulteret de relevante arbejdsmarkedsparter — at fremsætte et forslag til en retsakt om information og høring af arbejdstagerne samt om foregribelse og styring af omstruktureringer; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Kommissionen havde forpligtet sig til i 2013 at fremlægge en fuldstændig rapport om anvendelsen af kvalitetsrammen; minder i denne forbindelse om, at sin anmodning til Kommissionen om — efter at have konsulteret de relevante arbejdsmarkedsparter — at fremsætte et forslag til en retsakt om information og høring af arbejdstagerne samt om foregribelse og styring af omstruktureringer;

| K. | der henviser til, at europæisk industri skal bevare sin konkurrenceevne og kapacitet til at investere i Europa, og at den desuden står over for sociale og miljømæssige udfordringer, som den er nødt til at imødegå, samtidig med at den skal forblive et pejlemærke for resten af verden med hensyn til social og miljømæssig ansvarlighed; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at europæisk industri skal bevare sin konkurrenceevne og kapacitet til at investere i Europa, og at den desuden står over for sociale og miljømæssige udfordringer, som den er nødt til at imødegå, samtidig med at den skal forblive et pejlemærke for resten af verden med hensyn til social og miljømæssig ansvarlighed;

| L. | der henviser til, at nogle virksomheder har fulgt strategier, hvor de udelukkende fokuserede på kortsigtede økonomiske afkast, som tenderer til at være til skade for innovation, investering i forskning og udvikling, beskæftigelse og fornyelse af kvalifikationer; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at nogle virksomheder har fulgt strategier, hvor de udelukkende fokuserede på kortsigtede økonomiske afkast, som tenderer til at være til skade for innovation, investering i forskning og udvikling, beskæftigelse og fornyelse af kvalifikationer;

| M. | der henviser til, at kun en ambitiøs innovationspolitik, der gavner fremstillingen af produkter, som er af høj kvalitet, innovative og energieffektive, og fremmer nye produktionsprocesser, vil sætte EU i stand til at stå på egne ben i en stadig mere konkurrencepræget verden; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at kun en ambitiøs innovationspolitik, der gavner fremstillingen af produkter, som er af høj kvalitet, innovative og energieffektive, og fremmer nye produktionsprocesser, vil sætte EU i stand til at stå på egne ben i en stadig mere konkurrencepræget verden;

| N. | der henviser til, at handelen med entreprenørmaskiner i EU har været ramt af alvorlige forstyrrelser i de senere år, som hænger sammen med faldet i offentlige og private investeringer, men som også skyldes den stigning i produktionsomkostningerne, der hidrører fra stigningen i råstofpriserne; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at handelen med entreprenørmaskiner i EU har været ramt af alvorlige forstyrrelser i de senere år, som hænger sammen med faldet i offentlige og private investeringer, men som også skyldes den stigning i produktionsomkostningerne, der hidrører fra stigningen i råstofpriserne;

| O. | der henviser til, at fair handel med industriprodukter skal respektere de grundlæggende arbejdstagerrettigheder og miljøregler; der henviser til, at investeringer i vedvarende energi og energieffektivitet er en vigtig drivkraft for investeringer i industriprodukter, som kan skabe en positiv udvikling; der henviser til, at innovation og investeringer i forskning og udvikling, job samt fornyelse af kvalifikationer er væsentlige for bæredygtig vækst; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at fair handel med industriprodukter skal respektere de grundlæggende arbejdstagerrettigheder og miljøregler; der henviser til, at investeringer i vedvarende energi og energieffektivitet er en vigtig drivkraft for investeringer i industriprodukter, som kan skabe en positiv udvikling; der henviser til, at innovation og investeringer i forskning og udvikling, job samt fornyelse af kvalifikationer er væsentlige for bæredygtig vækst;

| P. | der henviser til, at innovation inden for produktion har vist sig at have en positiv indvirkning på vækst i beskæftigelsen i alle faser af den industrielle økonomiske cyklus; der henviser til, at arbejdstagernes deltagelse i innovationstiltag og i fastlæggelsen af strategier kan øge den økonomisk succes væsentligt; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at innovation inden for produktion har vist sig at have en positiv indvirkning på vækst i beskæftigelsen i alle faser af den industrielle økonomiske cyklus; der henviser til, at arbejdstagernes deltagelse i innovationstiltag og i fastlæggelsen af strategier kan øge den økonomisk succes væsentligt;

| Q. | der henviser til, at den mere avancerede og bæredygtige del af stålsektoren, som producerer teknologiske produkter af høj værdi, respekterer arbejdstagernes og den omgivende befolknings sundhed og sikrer strenge miljøstandarder, spiller en vigtig rolle for den europæiske industristrategi; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at den mere avancerede og bæredygtige del af stålsektoren, som producerer teknologiske produkter af høj værdi, respekterer arbejdstagernes og den omgivende befolknings sundhed og sikrer strenge miljøstandarder, spiller en vigtig rolle for den europæiske industristrategi;

| R. | der henviser til, at Europa i lyset af tabet af arbejdstageres knowhow og kvalifikationer understreger, at Europa skal bibeholde sin industrielle kapacitet for at opfylde sine behov uden at være afhængig af producenter fra tredjelande; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at Europa i lyset af tabet af arbejdstageres knowhow og kvalifikationer understreger, at Europa skal bibeholde sin industrielle kapacitet for at opfylde sine behov uden at være afhængig af producenter fra tredjelande;

| 1. | udtrykker sin stærke solidaritet med og støtte til alle arbejdstagere fra Caterpillar og Alstom og deres familier samt de berørte underleverandører og beklager de ødelæggende virkninger, sådanne lukninger har for de lokale økonomier og samfund; opfordrer til, at der træffes foranstaltninger for at støtte disse arbejdstagere og deres lokale økonomier og til at hjælpe regionerne med at overvinde denne vanskelige økonomiske og sociale situation; |
| --- | --- |

1.

| 2. | er af den overbevisning, at europæisk industri bør betragtes som et strategisk aktiv for EU's konkurrenceevne og bæredygtighed; understreger, at kun en stærk og modstandsdygtig industri og en fremtidsorienteret industripolitik vil sætte EU i stand til at imødegå de forskellige udfordringer, der ligger foran os, herunder dets reindustrialisering, dets overgang til bæredygtighed og skabelse af kvalitetsbeskæftigelse; understreger, at Kommissionen og medlemsstaterne bedre skal forudse disse socioøkonomiske situationer og sikre vores industrinetværks konkurrenceevne; |
| --- | --- |

2.

| 3. | minder om, at Europa er en social markedsøkonomi, der stræber efter at opnå en bæredygtig og inklusiv vækst; beklager manglen på en reel europæisk industripolitik, der også beskytter EU’s arbejdstagere; opfordrer derfor Kommissionen til at udforme en virkelig europæisk langsigtet strategi for industrien for at nå målet med, at 20 % af bruttonationalproduktet skal komme fra industrien, som det er fastlagt i Europa 2020-strategien; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre tilstrækkelig social beskyttelse, arbejdsvilkår og lønninger, der gør det muligt for mennesker at leve anstændigt, enten gennem lovgivning eller kollektive overenskomster, og til, hvad angår afskedigelse af arbejdstagere, at sikre effektiv beskyttelse imod ulovlig afskedigelse; |
| --- | --- |

4.

| 5. | minder om, at den økonomiske krise i Europa har vist, at de industrier, der investerer mest i innovation, forskning og udvikling, energieffektivitet, den cirkulære økonomi etc., er dem, der er mest modstandsdygtige; understreger i denne forbindelse de negative virkninger af de faldende offentlige og private investeringer og indskrænkningen af det interne forbrug; der henviser til, at offentlige og private investeringer og internt forbrug, som begge bør fremmes for at stimulere væksten; |
| --- | --- |

5.

| 6. | mener, at reduktionen af de administrative byrder og efterlevelsesomkostningerne for virksomhederne og ophævelsen af unødvendig lovgivning, samtidig med at der sikres høje standarder for forbruger-, arbejdstager-, sundheds- og miljøbeskyttelse, skal udgøre centrale elementer i EU's reindustrialiseringspolitik; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer til, at EU’s industripolitik baseres på klare mål og indikatorer — herunder ambitiøse energieffektivitets-, ressource- og klimamål — og på en livslang og cirkulær økonomisk tilgang; understreger, at dette bør omfatte en intelligent blanding af udbuds- og efterspørgselsbaserede foranstaltninger til at reorganisere økonomien i EU og gøre den mere modstandsdygtig og mindre ressourceafhængig; påpeger, at denne politik bør styre investeringer hen imod kreativitet, færdigheder, innovation og bæredygtige teknologier og fremme moderniseringen af Europas industrielle basis gennem en værdikædebevidst politik, som omfatter basale industrier og deres regionale og lokale aktører; mener, at en sådan tilgang kan sikre omkostningseffektive fordele for den europæiske industri og for den europæiske økonomi som helhed; |
| --- | --- |

7.

| 8. | påpeger, at mange års intervention til støtte for banker og kapitalmarkeder i EU hverken har haft indvirkninger på beskæftigelsen eller forbedret de økonomiske udsigter; mener, at offentlig intervention bør omlægges fra at overstimulere udbudssiden til i stedet at samordne politikker med henblik på at stimulere efterspørgslen, bl.a. ved skattemæssige foranstaltninger og ved at sikre lønstigninger; |
| --- | --- |

8.

Handelspolitik — en centralt element i skabelsen af lige vilkår

| 9. | understreger, at tredjelande — til trods for at EU i vidt omfang tillader konkurrenter fra tredjelande i flere erhvervssektorer — har indført adskillige barrierer, der diskriminerer europæiske virksomheder; understreger, at konkurrenter fra tredjelande, navnlig Kina, ekspanderer hurtigt og aggressivt i Europa og i andre dele af verden og ofte med stærk politisk og økonomisk støtte fra deres oprindelsesland; betoner, at sådanne metoder kan udgøre illoyal konkurrence, der truer arbejdspladser i Europa; understreger, at Kina ikke opfylder de fem kriterier, der er fastslagt af EU, for at definere markedsøkonomisk status; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at etablere en EU-handelspolitik, som er i overensstemmelse med dens mål for industrien og tager hensyn til behovet for at sikre europæiske industrijob, idet nye udflytninger og yderligere afindustrialisering undgås; opfordrer Kommissionen til at sikre lige konkurrencevilkår for markedsaktører fra lande i og uden for Europa og således garantere fair konkurrence for alle; |
| --- | --- |

10.

| 11. | minder om nødvendigheden af hurtigt at nå til enighed om revisionen af forordningerne om handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter for væsentligt at styrke dem ved at forbedre deres reaktivitet og effektivitet; opfordrer Kommissionen til at overveje, hvilke de sociale og økonomiske virkninger, som anerkendelsen af markedsøkonomistatus for statsstyrede eller andre ikke-markedsstyrede økonomier kunne have for EU’s industriernes konkurrenceevne; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger behovet for at forhindre EU's handelspolitik i at fremme konkurrencebegrænsende praksisser, herunder miljømæssig dumping, og navnlig dumping af billige produkter af lav kvalitet, hvilket bringer de europæiske standarder i fare og påvirker de EU-baserede industrier; opfordrer Kommissionen til undersøge grænsetilpasningsmekanismer for at sikre lige vilkår, når der udformes politikker med henblik på at nå Europa 2020-strategiens mål og som et middel til at undgå miljømæssig dumping, udnyttelse af arbejdstagere og illoyal konkurrence; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemføre undersøgelser af handelsforhandlinger, idet de anlægger en regional og sektorbaseret tilgang, hvilket også skulle give en bedre forståelse af indvirkningen på beskæftigelsen og de europæiske industrier; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger, at der er en ny tendens til, at virksomheder flytter produktion og tjenesteydelser tilbage til Europa, og at dette indebærer muligheder for vækst og jobskabelse; opfordrer Kommissionen til at overveje, hvordan EU kan skabe et erhvervsvenligt miljø for at hjælpe virksomheder med at drage fordel af de muligheder, som denne tilbageflytning af virksomheder giver; |
| --- | --- |

14.

Konkurrencepolitik — en afgørende faktor for EU’s industrier

| 15. | opfordrer Kommissionen til at udvikle en udadvendt konkurrencedygtig europæisk ramme for at tiltrække og fastholde private investeringer, bevare stærke EU-værdikæder og skabe kvalitetsbeskæftigelse for at skabe konkrete fordele for EU-borgerne; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker også, at statsstøtteregler bedre skal skræddersys for at tilvejebringe innovation og bæredygtighed og opfylde målsætningerne om at fremme et højt niveau af beskæftigelse og fremme sociale politikker i overensstemmelse med artikel 9 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger, at europæisk industri står over for global konkurrence, og tilskynder derfor kraftigt Kommissionen til hurtigt at gøre dette verdensmarked til referencepunktet, når den definerer geografiske markeder i sine analyser og sammenligninger under konkurrencelovgivningen, og til ikke kun at begrænse sin analyse til det indre marked, således at de europæiske industrier får mulighed for at skabe F&U-partnerskaber eller strategiske alliancer; opfordrer i denne forbindelse til en omstrukturering af de store europæiske fremstillingsvirksomheder med henblik på at skabe mulighed for, at der på lang sigt opstår nye aktører med tilstrækkelig kritisk masse til at klare sig i den internationale konkurrence; |
| --- | --- |

17.

Offentlige udbud — et redskab der skal forbedres

| 18. | anmoder Kommissionen om bedre at gennemføre EU’s forordninger om offentlige udbud; minder om, at EU-bestemmelserne giver mulighed for at afvise tilbud, der er unormalt lave, eller hvori mere end 50 % af værdien realiseres uden for EU; |
| --- | --- |

18.

| 19. | mener, at offentlige indkøb og miljømærkning har en rolle at spille i forbindelse med udbredelsen af bæredygtige produkter, tjenester og nyskabelser samt for et sundt industrielt grundlag i Europa; opfordrer til en samordnet indsats fra medlemsstaternes og Kommissionens side med henblik på at sikre, at de ordregivende myndigheder baserer deres udbudsafgørelser på princippet om det »økonomisk mest fordelagtige bud«; |
| --- | --- |

19.

Forbedret anvendelse af EU-midler, FoU og innovation — måden hvorpå en ny industripolitik fremmes

| 20. | opfordrer Kommissionen til sammen med medlemsstaterne at udvikle en EU-strategi for en konsekvent og omfattende industripolitik rettet mod Europas genindustrialisering, som bl.a. er baseret på digitalisering (navnlig integrering af intelligente teknologier og robotteknologi i industrielle værdikæder), bæredygtighed, energieffektivitet samt på tilstrækkelige ressourcer; opfordrer med dette for øje til øget samarbejde og konvergens mellem medlemsstaterne på det skattemæssige, sociale og budgetmæssige område med henblik på at lette fremkomsten af fælles industriprojekter; er af den opfattelse, at EU's lovgivningsrammer bør gøre det muligt for virksomhederne at tilpasse sig til ændringerne og træffe foregribende foranstaltninger med henblik på at bidrage til jobskabelse, vækst og regional konvergens; |
| --- | --- |

20.

| 21. | tilskynder Kommissionen til at arbejde sammen med de forskellige industrisektorer for at sikre den bedst mulige anvendelse af de europæiske struktur- og investeringsfonde, og mere specifikt af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), med henblik på at støtte FoU-projekter på regionalt plan; |
| --- | --- |

21.

| 22. | mener, at EU-midler giver en enestående mulighed for at finansiere bæredygtige investeringer i energi og offentlig transportinfrastruktur samt intelligent anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi; opfordrer til forbedringer i anvendelsen af de forskellige kriterier, navnlig hvad angår beskæftigelse, miljø og sociale kriterier, for anvendelsen af EU-midler og alle finansielle instrumenter, der forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank (EIB); |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer til, at der indføres en EU-dagsorden for intelligent specialisering, og at man prioriterer FoU i de sektorer, hvor EU kan indtage en førende rolle; opfordrer til, at der indføres konkrete instrumenter med henblik på at gøre det muligt for EU og medlemsstaterne at samle FoU-indsatsen og gøre det muligt at udnytte resultaterne i den lokale økonomi; anser forbindelsen mellem forskning og industri for at være afgørende for at fremme EU’s industrielle konkurrenceevne; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen og medlemsstaterne til aktivt at fremme og tilskynde til intensivering af samarbejdet mellem forskningscentre, universiteter og virksomheder; opfordrer til forbedringer af forskningsmiljøet gennem en forhøjelse af FUI-budgettet og til, at der skabes en bedre sammenkobling mellem forskellige EU-finansieringsprogrammer og nationale finansieringsprogrammer; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank til især at fokusere på de regioner, der har været mest berørt af afindustrialiseringen, og til omgående at fremskynde understøttelsen af projekter i disse regioner, samtidig med at det sikres, at bæredygtige og kvalitetsprægede projekter modtager støtte; mener, at muligheden for at øge strategiske og målrettede investeringer via lån fra Den Europæiske Investeringsbank til projekter inden for innovation og industriel omlægning, navnlig inden for fremstilling og relaterede tjenester, bør undersøges yderligere; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre bedre adgang til finansiering for EU-virksomheder, især for mikrovirksomheder og SMV’er, idet man således øger deres kapacitet til at gennemføre projekter, og til at udstyre dem med bedre rådgivningstjenester og teknisk bistand; |
| --- | --- |

24.

| 25. | anmoder Kommissionen om i samarbejde med medlemsstaterne at undersøge, hvordan man kan muliggøre økonomisk omstilling, og samtidig sikre at virksomheder påtager sig deres miljømæssige ansvar, respekterer miljølovgivningen og gennemfører høje miljøstandarder; kræver, at virksomheder dekontaminerer de nedlukkede produktionssteder inden for en passende tidsramme og fremmer måder, hvorpå lokale myndigheder kan tage dem i brug; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer Kommissionen til at overveje at lette udvekslingen mellem medlemsstaterne af bedste praksis for, hvordan man bedst håndterer lukning af virksomheder, og tilskynde dem til at se på eksempler i lovbestemmelser for at forsøge — så vidt det er muligt — at tilrettelægge søgningen efter en køber eller salg af produktionsstedet for at holde fabrikkerne i gang til trods for de oprindelige ejeres beslutning om at indstille produktionen; |
| --- | --- |

26.

| 27. | mener, at skatteunddragelse, herunder gennem overførsel af materielle og immaterielle aktiver eller tjenesteydelser mellem virksomheder til for lave priser (intern afregningspris), bør forhindres, og at det også er et resultat af det manglende europæiske samarbejde om beskatnings- og erhvervsspørgsmål; opfordrer til øget samarbejde og konvergens mellem medlemsstaterne på det skattemæssige, sociale og budgetmæssige område; |
| --- | --- |

27.

En socialt ansvarlig omstrukturering og skabelse af kvalitetsbeskæftigelse i fremtidsorienterede sektorer

| 28. | ser med tilfredshed på visse lokale myndigheders initiativ til sammen med arbejdsmarkedets parter, sådan som det er tilfældet for Alstom, at skabe eksperimentelle projekter for arbejdstagere og virksomheder, der er i færd med at omstrukturere, med det formål at sikre et professionelt karriereforløb gennem kurser og tiltag for at opretholde arbejdspladser af høj kvalitet; |
| --- | --- |

28.

| 29. | understreger det afgørende behov for udvikling af tekniske kvalifikationer, især i fremstillingssektoren; understreger nødvendigheden af at slå til lyd for vigtigheden af at uddanne kvalificerede teknikere; mener, at det er afgørende for at optimere nettojobpotentialet i den grønne økonomi, at vi giver den eksisterende arbejdsstyrke de rette muligheder for at erhverve de nye kvalifikationer, der er nødvendige til den cirkulære økonomi; minder om, at en veluddannet arbejdsstyrke er vigtig for, at produktionen kan opretholdes; understreger vigtigheden af at fremme bedre synergier mellem uddannelsessystemer, universiteter og arbejdsmarkedet, herunder det, at folk kommer ud på en arbejdsplads, og at der samarbejdes med virksomhederne om at skabe innovative »klynger«; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer alle relevante myndigheder til at sikre, at alle berørte parter fuldstændig overholder de nationale bestemmelser og EU-bestemmelserne om at underrette og høre arbejdstagerne, især under omstrukturering, samt til at sikre miljøbeskyttelse og sikkerhed på arbejdspladsen; |
| --- | --- |

30.

| 31. | understreger, at virksomheder skal overholde deres juridiske forpligtelser i henhold til europæisk og national ret, idet de prioriterer oplysning og høring af arbejdstagerne og muligheden for at undersøge alternativer, der foreslås af arbejdsmarkedets parter; |
| --- | --- |

31.

| 32. | mener, at enhver omstruktureringsforanstaltning bør forklares for og om nødvendigt begrundes over for interessenterne, herunder i forbindelse med valget af de påtænkte foranstaltninger med hensyn til målene og eventuelle andre alternativer; opfordrer til en lokal dialog, der omfatter alle interessenter, for at drøfte de bedst mulige ordninger i tilfælde af omstruktureringer; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger vigtigheden af en vedvarende social dialog på alle niveauer, der er baseret på gensidig tillid og et fælles ansvar, som et af de bedste redskaber til at finde konsensusløsninger og fælles tilgange til at forudse, forebygge og styre omstruktureringsprocessen; |
| --- | --- |

33.

| 34. | fremhæver, i tilfælde af omstrukturering, behovet for at beskytte de berørte arbejdstagere for så vidt angår deres sundhed og arbejdsvilkår, social sikkerhed, omskoling og reintegration på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

34.

| 35. | bemærker, at følgerne ved omstrukturering rammer langt bredere end blot virksomheden selv, med uforudsigelige følger for samfund og medlemsstatens økonomiske og sociale struktur; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfordrer Kommissionen til at høre arbejdsmarkedets parter om effektiviteten af lovgivningen om kollektive afskedigelser i lyset af Caterpillar- og Alstom-sagerne; |
| --- | --- |

36.

| 37. | beklager den gradvise finansialisering af realøkonomien, der fokuserer på kortsigtede finansielle udsigter i stedet for at bevare et innovativt industrilandskab, som kan skabe varige kvalitetsjob og langsigtede fordele for samfundet; beklager, at denne tilgang har ført til tab af mange arbejdspladser inden for fremstillingssektoren; opfordrer Kommissionen til at høre arbejdsmarkedets parter om muligheden for en revision af den eksisterende lovgivning om kollektive afskedigelser under hensyn til de aspekter, der er knyttet til tilfældene med Caterpillar og Alstom, og især inddragelse i proceduren af alle arbejdstagere og underleverandører, og effektive foranstaltninger for at undgå ulovlige kollektive afskedigelser, der ikke er baseret på reelle økonomiske grunde, herunder muligheden for sanktioner — f.eks. suspension af adgangen til EU-finansierede programmer eller krav om tilbagebetaling af offentlig støtte; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer Kommissionens taskforce til at undersøge, hvordan høringsproceduren med Det Europæiske Samarbejdsudvalg (ESU) er blevet gennemført; opfordrer Kommissionen til i lyset af undersøgelsen at overveje behovet for at revidere direktivet om europæiske samarbejdsudvalg; |
| --- | --- |

38.

| 39. | bemærker, at EGF er et afgørende EU-redskab i globaliseringens æra til at støtte medlemsstaterne i deres politikker med professionel omskoling af arbejdstagere og med henblik på at genetablere den økonomiske struktur i en region for så vidt angår arbejdstagere, der er ramt af de negative konsekvenser af globaliseringen eller en økonomisk krise; minder om betydningen af henstillingerne i Parlamentets beslutning af 15. september 2016 om aktiviteterne i samt indvirkningen af og merværdien ved Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen mellem 2007 og 2014 (7); |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger imidlertid, at EGF er et instrument, der først anvendes, når afskedigelserne har fundet sted, og at der er brug for en større indsats fra medlemsstaterne og EU for at skabe de rette økonomiske og lovgivningsmæssige rammer for at øge konkurrenceevnen og skabe langsigtede bæredygtige arbejdspladser; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer Kommissionen til at orientere Parlamentet om sin strategi for de vigtigste industrisektorer i Europa, nemlig jernbanesektoren og maskinsektoren, med henblik på at skabe et mere fordelagtigt markedsklima, samt hvad den agter at gøre for at fastholde kvalitetsbeskæftigelse, knowhow og investeringer i Europa; |
| --- | --- |

41.

| 42. | bemærker, at det i forbindelse med omstruktureringer oftest er yngre og ældre arbejdstagere, der rammes af arbejdsløshed; understreger, at arbejdsgivere i tilfælde af afskedigelser skal respektere lovgivningen om ikke-forskelsbehandling, især aldersdiskriminering; |
| --- | --- |

42.

| 43. | bemærker, at omstillingen til en grøn økonomi rummer et betydeligt potentiale for at skabe lokale arbejdspladser, som ikke kan udflyttes, og inden for områder, som heller ikke kan udflyttes; bemærker, at der er stærke tegn på, at den grønne omstilling i det store og hele vil have en positiv virkning på beskæftigelsen, hvilket skal ses på baggrund af, at bæredygtige økonomiske aktiviteter, såsom energibesparelser, er mere arbejdskraftintensive end de aktiviteter, de erstatter, og kan have potentiale til at gøre det muligt for regionerne at blive mere selvforsynende; |
| --- | --- |

43.

o

o o

| 44. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen og Rådet. |
| --- | --- |

44.

---

(1)  EFT L 225 af 12.8.1998, s. 16.

(2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

(3)  EUT C 440 af 30.12.2015, s. 23.

(4)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0032.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0460.

(6)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0280.

(7)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0361.

---

Torsdag den 6. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/29

---

P8_TA(2016)0378

Rwanda: sagen om Victoire Ingabire

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Rwanda, sagen om Victoire Ingabire (2016/2910(RSP))

(2018/C 215/05)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sin beslutning af 23. maj 2013 om Rwanda: sagen om Victoire Ingabire (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 23. maj 2013 om Rwanda: sagen om Victoire Ingabire (1),

| — | der henviser til det afrikanske charter om menneskerettigheder og befolkningers rettigheder (ACHPR), |
| --- | --- |

—

der henviser til det afrikanske charter om menneskerettigheder og befolkningers rettigheder (ACHPR),

| — | der henviser til det afrikanske charter om demokrati, valg og regeringsførelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til det afrikanske charter om demokrati, valg og regeringsførelse,

| — | der henviser til principperne og retningslinjerne for retten til en retfærdig rettergang og juridisk bistand i Afrika, |
| --- | --- |

—

der henviser til principperne og retningslinjerne for retten til en retfærdig rettergang og juridisk bistand i Afrika,

| — | der henviser til FN’s konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN’s konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf,

| — | der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Rwanda ratificerede i 1975, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Rwanda ratificerede i 1975,

| — | der henviser til udkommet af den universelle regelmæssige gennemgang af Rwanda fra 2015 og til de konkluderende bemærkninger fra FN's Menneskerettighedsråd fra 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkommet af den universelle regelmæssige gennemgang af Rwanda fra 2015 og til de konkluderende bemærkninger fra FN's Menneskerettighedsråd fra 2016,

| — | der henviser til Cotonouaftalen, |
| --- | --- |

—

der henviser til Cotonouaftalen,

| — | der henviser til erklæring af 3. december 2015 fra den højtstående repræsentant, Federica Mogherini, på EU's vegne om forfatningsrevisionen i Rwanda, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæring af 3. december 2015 fra den højtstående repræsentant, Federica Mogherini, på EU's vegne om forfatningsrevisionen i Rwanda,

| — | der henviser til den fælles lokale EU-erklæring af 18. december 2015 om folkeafstemningen om forfatningsudkastet i Rwanda, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles lokale EU-erklæring af 18. december 2015 om folkeafstemningen om forfatningsudkastet i Rwanda,

| — | der henviser til pressemeddelelsen af 16. marts 2016 fra United Democratic Forces for appelsagen for den politiske fange Victoire Ingabire Umuhoza, |
| --- | --- |

—

der henviser til pressemeddelelsen af 16. marts 2016 fra United Democratic Forces for appelsagen for den politiske fange Victoire Ingabire Umuhoza,

| — | der henviser til Freedom House's rapport om Rwanda fra 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til Freedom House's rapport om Rwanda fra 2015,

| — | der henviser til Amnesty Internationals landerapport »Rwanda 2015/2016«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Amnesty Internationals landerapport »Rwanda 2015/2016«,

| — | der henviser til Amnesty Internationals rapport med titlen »Justice in jeopardy: The first instance trial of Victoire Ingabire« fra 2013, |
| --- | --- |

—

der henviser til Amnesty Internationals rapport med titlen »Justice in jeopardy: The first instance trial of Victoire Ingabire« fra 2013,

| — | der henviser til svaret fra næstformand/Unionens højtstående repræsentant Catherine Ashton af 4. februar 2013 på skriftlig forespørgsel E-010366/2012 vedrørende Victoire Ingabire, |
| --- | --- |

—

der henviser til svaret fra næstformand/Unionens højtstående repræsentant Catherine Ashton af 4. februar 2013 på skriftlig forespørgsel E-010366/2012 vedrørende Victoire Ingabire,

| — | der henviser til Human Rights Watch' udtalelse af 29. september 2016 med titlen »Rwanda: Opposition Activist Missing«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Human Rights Watch' udtalelse af 29. september 2016 med titlen »Rwanda: Opposition Activist Missing«,

| — | der henviser til rapporten fra 2014 om Rwanda fra FN's særlige rapportør om retten til frit at deltage i fredelige forsamlinger og til foreningsfrihed, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra 2014 om Rwanda fra FN's særlige rapportør om retten til frit at deltage i fredelige forsamlinger og til foreningsfrihed,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4,

| A. | der henviser til, at Rwanda er blandt de få afrikanske lande, der spiller en ledende rolle i forbindelse med opfyldelsen af MDG-målene, navnlig for så vidt angår ligestilling, styrkelse af kvinders indflydelse, universel adgang til grundskoleundervisning, børne- og mødredødelighed, forekomst af hiv og miljømæssig bæredygtighed; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Rwanda er blandt de få afrikanske lande, der spiller en ledende rolle i forbindelse med opfyldelsen af MDG-målene, navnlig for så vidt angår ligestilling, styrkelse af kvinders indflydelse, universel adgang til grundskoleundervisning, børne- og mødredødelighed, forekomst af hiv og miljømæssig bæredygtighed;

| B. | der henviser til, at en kraftig økonomisk vækst har været ledsaget af betydelige forbedringer i levestandarden, hvilket kan ses i et fald i børnedødeligheden på en tredjedel og virkeliggørelsen af nær-universel indskrivning i grundskolen; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at en kraftig økonomisk vækst har været ledsaget af betydelige forbedringer i levestandarden, hvilket kan ses i et fald i børnedødeligheden på en tredjedel og virkeliggørelsen af nær-universel indskrivning i grundskolen;

| C. | der henviser til, at der er gjort økonomiske og politiske bestræbelser på at forbedre landets økonomi og gøre den mere industrialiseret og mere serviceorienteret; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at der er gjort økonomiske og politiske bestræbelser på at forbedre landets økonomi og gøre den mere industrialiseret og mere serviceorienteret;

| D. | der henviser til, at Victoire Ingabire, formand for De Forenede Demokratiske Kræfter (FDU), den 30. oktober 2012 blev idømt 8 års fængsel for sammensværgelse med henblik på at skade myndighederne ved brug af terrorisme samt for at bagatellisere folkedrabet i 1994 på grundlag af hendes formodede forbindelser med De Demokratiske Styrker til Befrielse af Rwanda (Forces démocratiques pour la libération du Rwanda (FDLR)); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Victoire Ingabire, formand for De Forenede Demokratiske Kræfter (FDU), den 30. oktober 2012 blev idømt 8 års fængsel for sammensværgelse med henblik på at skade myndighederne ved brug af terrorisme samt for at bagatellisere folkedrabet i 1994 på grundlag af hendes formodede forbindelser med De Demokratiske Styrker til Befrielse af Rwanda (Forces démocratiques pour la libération du Rwanda (FDLR));

| E. | der henviser til, at en delegation fra Europa-Parlamentet i september 2016 blev nægtet adgang til den fængslede oppositionsleder Victoire Ingabire; der henviser til, at selv om besøgets fokus var på kvinders rolle i samfundet og deres indflydelse, så fandt ministeriet for udenrigsanliggender og udviklingssamarbejde ikke, at der ikke var nogen særlig grund til, at Victoire Ingabire, en straffefange underkastet nationale retningslinjer og regler om tilbageholdelse, skulle modtage besøg af EU's medlemmer af Parlamentet på officiel mission; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at en delegation fra Europa-Parlamentet i september 2016 blev nægtet adgang til den fængslede oppositionsleder Victoire Ingabire; der henviser til, at selv om besøgets fokus var på kvinders rolle i samfundet og deres indflydelse, så fandt ministeriet for udenrigsanliggender og udviklingssamarbejde ikke, at der ikke var nogen særlig grund til, at Victoire Ingabire, en straffefange underkastet nationale retningslinjer og regler om tilbageholdelse, skulle modtage besøg af EU's medlemmer af Parlamentet på officiel mission;

| F. | der henviser til, at delegationen konstaterede, at der fortsat er store udfordringer på dette område, såsom adgang til uddannelse i landdistrikter, mere lige ejendomsrettigheder og bedre adgang til ikke-landbrugsmæssigt arbejde, og der henviser til, at menneskerettighedssituationen og navnlig retten til politisk deltagelse og ytringsfrihed i Rwanda fortsat giver anledning til bekymring, samtidig med at det uafhængige civilsamfund fortsat er meget svagt; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at delegationen konstaterede, at der fortsat er store udfordringer på dette område, såsom adgang til uddannelse i landdistrikter, mere lige ejendomsrettigheder og bedre adgang til ikke-landbrugsmæssigt arbejde, og der henviser til, at menneskerettighedssituationen og navnlig retten til politisk deltagelse og ytringsfrihed i Rwanda fortsat giver anledning til bekymring, samtidig med at det uafhængige civilsamfund fortsat er meget svagt;

| G. | der henviser til, at mange menneskerettighedsorganisationer har fordømt retssagen mod Victoire Ingabire, idet der blev konstateret alvorlige uregelmæssigheder, og hun blev uretfærdigt behandlet; der henviser til, at Amnesty International i sin rapport peger på skadelige offentlige udtalelser fra Rwandas præsidents side forud for retssagen mod hende, og at sagen byggede på tilståelser fra indsatte i Camp Kami, hvor der angiveligt anvendes tortur; der henviser til, at fire af anklagerens vidner og en medtiltalt, efter at have vidnet mod Victoire Ingabire for den rwandiske højesteret i 2012, i 2013 fortalte højesteret, at deres vidneudsagn var blevet forfalsket; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at mange menneskerettighedsorganisationer har fordømt retssagen mod Victoire Ingabire, idet der blev konstateret alvorlige uregelmæssigheder, og hun blev uretfærdigt behandlet; der henviser til, at Amnesty International i sin rapport peger på skadelige offentlige udtalelser fra Rwandas præsidents side forud for retssagen mod hende, og at sagen byggede på tilståelser fra indsatte i Camp Kami, hvor der angiveligt anvendes tortur; der henviser til, at fire af anklagerens vidner og en medtiltalt, efter at have vidnet mod Victoire Ingabire for den rwandiske højesteret i 2012, i 2013 fortalte højesteret, at deres vidneudsagn var blevet forfalsket;

| H. | der henviser til, at Victoire Ingabire Umuhoza den 13. september 2012 — sammen med to andre rwandiske politikere, Bernard Ntaganda og Deogratias Mushyayidi — blev nomineret til Europa-Parlamentets Sakharov-pris for tankefrihed 2012; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Victoire Ingabire Umuhoza den 13. september 2012 — sammen med to andre rwandiske politikere, Bernard Ntaganda og Deogratias Mushyayidi — blev nomineret til Europa-Parlamentets Sakharov-pris for tankefrihed 2012;

| I. | der henviser til, at Victoire Ingabire i 2015 appellerede til Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol, hvor hun beskyldte den rwandiske regering for at krænke hendes rettigheder; der henviser til, at Rwanda i marts 2015 trak sig ud af Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol med den begrundelse, at Rwandas domstole selv var i stand til at behandle alle lokale sager; der henviser til, at den rwandiske regering den 29. februar 2016 trak sin erklæring om at give enkeltpersoner mulighed for at indgive klager direkte med Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol tilbage, blot få dage før dommerne skulle behandle en sag anlagt mod den rwandiske regering af Victoire Ingabire; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Victoire Ingabire i 2015 appellerede til Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol, hvor hun beskyldte den rwandiske regering for at krænke hendes rettigheder; der henviser til, at Rwanda i marts 2015 trak sig ud af Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol med den begrundelse, at Rwandas domstole selv var i stand til at behandle alle lokale sager; der henviser til, at den rwandiske regering den 29. februar 2016 trak sin erklæring om at give enkeltpersoner mulighed for at indgive klager direkte med Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol tilbage, blot få dage før dommerne skulle behandle en sag anlagt mod den rwandiske regering af Victoire Ingabire;

| J. | der henviser til, at betingelser for frihedsberøvelse af Victoire Ingabire siden april 2016 ifølge hendes parti, FDU-Inkingi, er blevet betydeligt forværret; der henviser til, at hun er afskåret fra måltider ude fra og fra særlig kost, og at hendes lægeerklæring er blevet underkendt; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at betingelser for frihedsberøvelse af Victoire Ingabire siden april 2016 ifølge hendes parti, FDU-Inkingi, er blevet betydeligt forværret; der henviser til, at hun er afskåret fra måltider ude fra og fra særlig kost, og at hendes lægeerklæring er blevet underkendt;

| K. | der henviser til, at Victoire Ingabires parti, FDU-Inkingi, blandt andet ikke lovligt har kunnet registrere sig som politisk parti, og at adskillige af partiets medlemmer er blevet truet, arresteret eller tilbageholdt; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Victoire Ingabires parti, FDU-Inkingi, blandt andet ikke lovligt har kunnet registrere sig som politisk parti, og at adskillige af partiets medlemmer er blevet truet, arresteret eller tilbageholdt;

| L. | der henviser til, at adskillige oppositionsmedlemmer holdes fængslet; der henviser, at Illuminée Iragena, der er sygeplejerske og politisk aktivist tilknyttet FDU-Inkingi, har været forsvundet i de seneste fem måneder, og at der frygtes for hendes sikkerhed; der henviser til, at Léonille Gasengayire, kasserer i FDU-Inkingi, den 23. august 2016 blev anholdt og sigtet for tilskyndelse til offentlig opstand; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at adskillige oppositionsmedlemmer holdes fængslet; der henviser, at Illuminée Iragena, der er sygeplejerske og politisk aktivist tilknyttet FDU-Inkingi, har været forsvundet i de seneste fem måneder, og at der frygtes for hendes sikkerhed; der henviser til, at Léonille Gasengayire, kasserer i FDU-Inkingi, den 23. august 2016 blev anholdt og sigtet for tilskyndelse til offentlig opstand;

| M. | der henviser til, at Rwanda i 2016 indtager en plads som nr. 161 ud af 180 i det internationale pressefrihedsindeks; der henviser til, at pressefriheden til stadighed forværres, idet uafhængige journalister ofte chikaneres, trues og arresteres; der henviser til, at journalister i eksil og udenlandske journalister i stigende grad udsættes for udenretslig chikane, vold og tvangsforsvindinger for i deres rapportering at kritisere tjenestemænd; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at Rwanda i 2016 indtager en plads som nr. 161 ud af 180 i det internationale pressefrihedsindeks; der henviser til, at pressefriheden til stadighed forværres, idet uafhængige journalister ofte chikaneres, trues og arresteres; der henviser til, at journalister i eksil og udenlandske journalister i stigende grad udsættes for udenretslig chikane, vold og tvangsforsvindinger for i deres rapportering at kritisere tjenestemænd;

| N. | der henviser til, at regeringen i oktober 2014 på ubestemt tid suspenderede British Broadcasting Corporations (BBC) radiotjeneste på kinyarwanda efter transmissionen af en kontroversiel BBC-tv-dokumentar vedrørende folkedrabet i Rwanda i 1994; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at regeringen i oktober 2014 på ubestemt tid suspenderede British Broadcasting Corporations (BBC) radiotjeneste på kinyarwanda efter transmissionen af en kontroversiel BBC-tv-dokumentar vedrørende folkedrabet i Rwanda i 1994;

| O. | der henviser til, at konsolideringen af demokratiet — herunder sikring af domstolenes uafhængighed og oppositionspartiernes deltagelse — er af afgørende betydning, navnlig i lyset af det præsidentvalg, der skal afholdes i 2017; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at konsolideringen af demokratiet — herunder sikring af domstolenes uafhængighed og oppositionspartiernes deltagelse — er af afgørende betydning, navnlig i lyset af det præsidentvalg, der skal afholdes i 2017;

| P. | der henviser til, at det rwandiske retsvæsens mangelfuldhed i forbindelse med gennemførelsen af strafferetssagen mod Victoire Ingabire har undermineret dets evne til at behandle højt profilerede politiske sager; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at det rwandiske retsvæsens mangelfuldhed i forbindelse med gennemførelsen af strafferetssagen mod Victoire Ingabire har undermineret dets evne til at behandle højt profilerede politiske sager;

| Q. | der henviser til, at Rwanda er en vigtig aktør i De Store Søers område og kan spille en afgørende rolle i stabiliseringsprocessen, herunder gennem bekæmpelsen af ulovlig handel med mineraler og andre naturressourcer; der henviser til, at en rapport fra 2015 fra FN's ekspertgruppe vedrørende Den Demokratiske Republik Congo anbefaler, at Rwandas regering efterforsker og retsforfølger dem, der er involveret i ulovlig handel med tin, tantal og wolfram samt i hvidvaskning af mineraler fra Den Demokratiske Republik Congo i Rwanda; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at Rwanda er en vigtig aktør i De Store Søers område og kan spille en afgørende rolle i stabiliseringsprocessen, herunder gennem bekæmpelsen af ulovlig handel med mineraler og andre naturressourcer; der henviser til, at en rapport fra 2015 fra FN's ekspertgruppe vedrørende Den Demokratiske Republik Congo anbefaler, at Rwandas regering efterforsker og retsforfølger dem, der er involveret i ulovlig handel med tin, tantal og wolfram samt i hvidvaskning af mineraler fra Den Demokratiske Republik Congo i Rwanda;

| 1. | fordømmer på det kraftigste politisk motiverede retssager, retsforfølgning af politiske modstandere og foregribelse af udfaldet af retssager; opfordrer indtrængende Rwandas regering til at udvide de gode resultater på det økonomiske og sociale område til menneskerettighedsområdet med henblik på fuldt ud at bevæge sig hen imod et moderne og inklusivt demokrati; opfordrer indtrængende de rwandiske myndigheder til at sikre, at Victoire Ingabires appelprocedure forløber retfærdigt og opfylder standarderne i rwandisk og international lovgivning; understreger, at retssager og sigtelser mod anklagede personer ikke kan bygge på vag og upræcis lovgivning og misbrug heraf, hvilket er tilfældet i sagen om Victoire Ingabire; |
| --- | --- |

1.

| 2. | udtrykker sin dybe bekymring over den rwandiske højesterets afvisning af appellen og domsfældelsen over Victoire Ingabire til 15 års fængsel samt over de forværrede betingelser i forbindelse med hendes frihedsberøvelse; mener, at den førte appelsag i Rwanda ikke levede op til internationale standarder, herunder Victoire Ingabires ret til uskyldsformodning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger, at Rwandas udtræden af Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol i marts 2016 blot få dage inden høringen i appelsagen vedrørende Victoire Ingabire er et indicum og tager sigte på at begrænse enkeltpersoners og NGO'er direkte adgang til denne domstol; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder de rwandiske myndigheder om, at EU inden for rammerne af den officielle politiske dialog med Rwanda i henhold til artikel 8 i Cotonouaftalen har givet udtryk for sine betænkeligheder med hensyn til landets overholdelse af menneskerettighederne og retten til en retfærdig rettergang; opfordrer til en hurtig og upartisk gennemgang af Victoire Ingabires sag på grundlag af de faktiske omstændigheder og i overensstemmelse med loven og uden begrænsninger, utilbørlig påvirkning, pres eller trusler; opfordrer til, at Victoire Ingabires rettigheder, herunder adgang til advokatbistand og ordentlig mad og behandling, opretholdes i fængslet; |
| --- | --- |

4.

| 5. | fordømmer enhver intimidering, anholdelse, fængsling og retsforfølgning af oppositionspartiernes ledere, medlemmer og aktivister, samt journalister og andre kritikere af Rwandas regerings, udelukkende for at fremføre deres synspunkter; opfordrer i denne forbindelse indtrængende de rwandiske myndigheder til at revidere og tilpasse den nationale lovgivning med henblik på at sikre ytringsfriheden, navnlig artikel 463 og 451 i straffeloven, som begrænser ytringsfriheden; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer den rwandiske regering til at vise sin vilje til at undersøge påstande om overgreb mod oppositionsaktivister og journalister, og til at bringe de militære tilbageholdelsescentre i overensstemmelse med Rwandas love og internationale standarder; opfordrer indtrængende de rwandiske myndigheder til straks at løslade alle enkeltpersoner og andre aktivister, der tilbageholdes eller er blevet dømt udelukkende for at have udøvet deres ret til ytringsfrihed, foreningsfrihed og forsamlingsfrihed og til at sikre en adskillelse af administrative, lovgivningsmæssige og judicielle beføjelser, navnlig retsvæsenets uafhængighed; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer indtrængende de rwandiske myndigheder til at øge indsatsen for at efterforske sagerne om Illuminée Iragena, John Ndabarasa, Léonille Gasangayire og andre enkeltpersoner, der frygtes at være blevet bortført med magt, og til at oplyse om deres opholdssted og frigive eller retsforfølge dem, hvis de er tilbageholdt, samt til at sikre retfærdighed i forbindelse med retssager om reelle eller formodede modstandere og kritikere af regeringen, herunder Frank Rusagara, Joel Mutabazi, Kizito Mihigo og deres respektive medmistænkte; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer indtrængende de rwandiske myndigheder til at sikre fredelige, troværdige og gennemsigtige valg i 2017, og opfordrer regeringen til at indlede en dialog med oppositionen i tiden op til valget; udtrykker sin støtte til den langsigtede EU-valgobservationsmission med henblik på præsidentvalget i 2017, med fokus på det politiske rum og de grundlæggende frihedsrettigheder; |
| --- | --- |

8.

| 9. | minder de rwandiske myndigheder om, at demokrati er baseret på et pluralistisk styre, en fungerende opposition, uafhængige medier og domstole, respekt for menneskerettighederne og respekt for retten til ytrings- og forsamlingsfrihed; opfordrer i denne henseende Rwanda til at åbne det politiske rum, leve op til disse standarder og forbedre menneskerettighedssituationen i landet; forventer, at Rwanda gennemfører henstillingerne fra FN's særlige rapportør om retten til frit at deltage i fredelige forsamlinger og til foreningsfrihed (2014); |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer de rwandiske myndigheder til hurtigst muligt at gå videre med en revision af erklæringen, der skal give enkeltpersoner og NGO'er ret til at indgive klager for Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol og til at genoprette og genindføre den; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer EU og dets internationale partnere til fortsat at støtte det rwandiske folk i deres bestræbelser på at skabe fred og stabilitet i landet og i regionen som helhed; |
| --- | --- |

11.

| 12. | anmoder Kommissionen om forsat med regelmæssige mellemrum at evaluere EU's støtte til Rwandas statslige institutioner for at sikre, at denne støtte fuldt ud fremmer menneskerettigheder, ytrings- og foreningsfrihed, politisk pluralisme og et uafhængigt civilsamfund; |
| --- | --- |

12.

| 13. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden /Unionens højtstående repræsentant, Federica Mogherini, FN's Sikkerhedsråd og FN's generalsekretær, Den Afrikanske Unions institutioner, Det Østafrikanske Fællesskab, Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU, EU's medlemsstater, forkæmperne for Victoire Ingabire og Rwandas præsident. |
| --- | --- |

13.

---

(1)  EUT C 55 af 12.2.2016, s. 127.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/33 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/33

---

P8_TA(2016)0379

Sudan

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Sudan (2016/2911(RSP))

(2018/C 215/06)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Sudan, |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Sudan,

| — | der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder,

| — | der henviser til den fælles erklæring af 8. august 2016 fra EU og repræsentanter for trojkaen (Norge, Det Forenede Kongerige og USA), og Tyskland, hvori man hilser Sudan Call-alliancens undertegnelse af AUHIP's køreplan velkommen, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring af 8. august 2016 fra EU og repræsentanter for trojkaen (Norge, Det Forenede Kongerige og USA), og Tyskland, hvori man hilser Sudan Call-alliancens undertegnelse af AUHIP's køreplan velkommen,

| — | der henviser til rapport af 28. juli 2016 fra FN's uafhængige ekspert vedrørende menneskerettighedssituationen i Sudan og til rapport af 4. august 2016 fra FN's særlige rapportør om ensidige tvangsforanstaltningers negative indvirkning på menneskerettighederne, fra dennes rejse til Sudan, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport af 28. juli 2016 fra FN's uafhængige ekspert vedrørende menneskerettighedssituationen i Sudan og til rapport af 4. august 2016 fra FN's særlige rapportør om ensidige tvangsforanstaltningers negative indvirkning på menneskerettighederne, fra dennes rejse til Sudan,

| — | der henviser til erklæring af 27. juni 2016 fra talsmanden for næstformanden/den højtstående repræsentant (NF/HR) om den sudanske regerings bekendtgørelse af en firemåneders ensidig indstilling af fjendtlighederne, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæring af 27. juni 2016 fra talsmanden for næstformanden/den højtstående repræsentant (NF/HR) om den sudanske regerings bekendtgørelse af en firemåneders ensidig indstilling af fjendtlighederne,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2296 om Sudan, der blev vedtaget på den 7728. samling den 29. juni 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2296 om Sudan, der blev vedtaget på den 7728. samling den 29. juni 2016,

| — | der henviser til pressemeddelelse af 13. juni 2016 fra Den Afrikanske Unions Freds- og Sikkerhedsråd om situationen i Darfur, |
| --- | --- |

—

der henviser til pressemeddelelse af 13. juni 2016 fra Den Afrikanske Unions Freds- og Sikkerhedsråd om situationen i Darfur,

| — | der henviser til artikel 5 i verdenserklæringen om menneskerettigheder og artikel 7 den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som begge fastslår, at ingen må underkastes tortur eller grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 5 i verdenserklæringen om menneskerettigheder og artikel 7 den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som begge fastslår, at ingen må underkastes tortur eller grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf,

| — | der henviser til den højtstående repræsentants erklæring af 9. april 2015 på Den Europæiske Unions vegne om manglen på et gunstigt miljø for valget i Sudan i april 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til den højtstående repræsentants erklæring af 9. april 2015 på Den Europæiske Unions vegne om manglen på et gunstigt miljø for valget i Sudan i april 2015,

| — | der henviser til »Sudan Call«-erklæringen om etablering af en stat med borgerrettigheder og demokrati, |
| --- | --- |

—

der henviser til »Sudan Call«-erklæringen om etablering af en stat med borgerrettigheder og demokrati,

| — | der henviser til konventionen af 18. december 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW), |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen af 18. december 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4,

| A. | der henviser til, at konflikten i Darfur har varet i 13 år og kostet 300 000 mennesker livet, og at de sudanske regeringsstyrker fortsætter med at angribe civile, især i Jebel Marra; der henviser til, at de vedvarende vilkårlige bombardementer af civilbefolkningen, herunder sudanske styrkers ulovlige angreb på landsbyer i Sydkordofan, Blå Nil og Darfur, har resulteret i dræbte og sårede og ødelæggelse af civil infrastruktur; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at konflikten i Darfur har varet i 13 år og kostet 300 000 mennesker livet, og at de sudanske regeringsstyrker fortsætter med at angribe civile, især i Jebel Marra; der henviser til, at de vedvarende vilkårlige bombardementer af civilbefolkningen, herunder sudanske styrkers ulovlige angreb på landsbyer i Sydkordofan, Blå Nil og Darfur, har resulteret i dræbte og sårede og ødelæggelse af civil infrastruktur;

| B. | der henviser til, at loven om national sikkerhed fra 2010 har givet den sudanske regering vidtrækkende beføjelser til rutinemæssigt at holde fængslede i isolation i længere perioder uden sigtelse, ligesom organisationer udsættes for tvangslukninger og razziaer; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at loven om national sikkerhed fra 2010 har givet den sudanske regering vidtrækkende beføjelser til rutinemæssigt at holde fængslede i isolation i længere perioder uden sigtelse, ligesom organisationer udsættes for tvangslukninger og razziaer;

| C. | der henviser til, at Sudan ifølge FN's universelle regelmæssige gennemgang (UPR) af 21. september 2016 på ny har bekræftet sit tilsagn om at tiltræde konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og den internationale konvention om beskyttelse af alle personer mod tvungen forsvinding; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Sudan ifølge FN's universelle regelmæssige gennemgang (UPR) af 21. september 2016 på ny har bekræftet sit tilsagn om at tiltræde konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og den internationale konvention om beskyttelse af alle personer mod tvungen forsvinding;

| D. | der henviser til, at menneskerettighedskrænkelser og overgreb bliver stadig mere udbredte i Darfur, navnlig i delstaterne Sydkordofan og Blå Nil, herunder i form af udenretslige henrettelser, overdreven magtanvendelse, bortførelse af civile, seksuel og kønsbaseret vold mod kvinder, krænkelser af og overgreb mod børn samt vilkårlige anholdelser og frihedsberøvelser; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at menneskerettighedskrænkelser og overgreb bliver stadig mere udbredte i Darfur, navnlig i delstaterne Sydkordofan og Blå Nil, herunder i form af udenretslige henrettelser, overdreven magtanvendelse, bortførelse af civile, seksuel og kønsbaseret vold mod kvinder, krænkelser af og overgreb mod børn samt vilkårlige anholdelser og frihedsberøvelser;

| E. | der henviser til, at der er begrænset råderum for oppositionspartier, civilsamfund og menneskerettighedsforkæmpere i Sudan; der henviser til, at den nationale efterretnings- og sikkerhedstjeneste (NISS) ifølge rapporter konstant chikanerer, forfølger og retsforfølger menneskerettighedsforkæmpere, aktivister og politiske modstandere, blot fordi disse udfører deres legitime aktiviteter; der henviser til, at talrige civilsamfundsaktivister alene i år er blevet vilkårligt anholdt, herunder fire repræsentanter for det sudanske civilsamfund, som blev standset af sikkerhedsfolk i Khartoums internationale lufthavn på vej til et møde på højt niveau om menneskerettigheder med diplomater, der fandt sted den 31. marts 2016 i Genève; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at der er begrænset råderum for oppositionspartier, civilsamfund og menneskerettighedsforkæmpere i Sudan; der henviser til, at den nationale efterretnings- og sikkerhedstjeneste (NISS) ifølge rapporter konstant chikanerer, forfølger og retsforfølger menneskerettighedsforkæmpere, aktivister og politiske modstandere, blot fordi disse udfører deres legitime aktiviteter; der henviser til, at talrige civilsamfundsaktivister alene i år er blevet vilkårligt anholdt, herunder fire repræsentanter for det sudanske civilsamfund, som blev standset af sikkerhedsfolk i Khartoums internationale lufthavn på vej til et møde på højt niveau om menneskerettigheder med diplomater, der fandt sted den 31. marts 2016 i Genève;

| F. | der henviser til, at menneskerettighedsgrupper har fremlagt troværdige beviser for, at den sudanske regering hr angrebet civile med kemiske våben, hvor landsbyboere fra Jebel Marra-regionen i Darfur har fremvist de forfærdelige virkninger af angivelige angreb med kemiske våben, hvoraf det seneste fandt sted den 9. september 2016 i landsbyen Gamarah; der henviser til, at der også er rapporteret om angreb af RSF-styrker (Rapid support Forces), en sudansk militærenhed sammensat af tidligere regeringsvenlige militser under NISS' overkommando; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at menneskerettighedsgrupper har fremlagt troværdige beviser for, at den sudanske regering hr angrebet civile med kemiske våben, hvor landsbyboere fra Jebel Marra-regionen i Darfur har fremvist de forfærdelige virkninger af angivelige angreb med kemiske våben, hvoraf det seneste fandt sted den 9. september 2016 i landsbyen Gamarah; der henviser til, at der også er rapporteret om angreb af RSF-styrker (Rapid support Forces), en sudansk militærenhed sammensat af tidligere regeringsvenlige militser under NISS' overkommando;

| G. | der henviser til, at NISS den 29. februar 2016 foretog en brutal razzia mod civilsamfundsorganisationen Khartoum Centre for Training and Human Development (TRACKS) og efterfølgende anholdt direktøren Khalfálah Alafif Muktar og aktivisterne Arwa Ahmed Elrabie, Al-Hassan Kheiry, Imani-Leyla Raye, Abu Hureira Abdelrahman, Al-Baqir Al-Afif Mukhtar, Midhat Afifadeen og Mustafa Adam under anklage for kriminel sammensværgelse og krigsførelse mod staten, som begge er forbrydelser, der indebærer dødsstraf; der henviser til, at direktøren ifølge rapporter er i en dårlig helbredstilstand og ikke får lov til at modtage familiebesøg; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at NISS den 29. februar 2016 foretog en brutal razzia mod civilsamfundsorganisationen Khartoum Centre for Training and Human Development (TRACKS) og efterfølgende anholdt direktøren Khalfálah Alafif Muktar og aktivisterne Arwa Ahmed Elrabie, Al-Hassan Kheiry, Imani-Leyla Raye, Abu Hureira Abdelrahman, Al-Baqir Al-Afif Mukhtar, Midhat Afifadeen og Mustafa Adam under anklage for kriminel sammensværgelse og krigsførelse mod staten, som begge er forbrydelser, der indebærer dødsstraf; der henviser til, at direktøren ifølge rapporter er i en dårlig helbredstilstand og ikke får lov til at modtage familiebesøg;

| H. | der henviser til, at de sudanske myndigheder pålægger religionsfriheden strenge begrænsninger; der henviser til, at trusler mod kirkeledere og intimidering af kristne samfund er fortsat i et øget tempo i de seneste år; der henviser til, at den tjekkiske Christian Aid-medarbejder Petr Jašek Kodi, de sudanske præster Hassan Abduraheem Kodi Taour og Kuwa Shamal og den studerende Abdulmonem Abdumawla Issa Abdumawlaer har være frihedsberøvet af NISS i nu ni måneder og er sigtet for at have gjort opmærksom på påståede kristne lidelser i de krigshærgede områder i Sudan; der henviser til, at der i de seneste år har været et stigende antal retssager baseret på anklager om apostasi og med efterfølgende dødsdomme; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at de sudanske myndigheder pålægger religionsfriheden strenge begrænsninger; der henviser til, at trusler mod kirkeledere og intimidering af kristne samfund er fortsat i et øget tempo i de seneste år; der henviser til, at den tjekkiske Christian Aid-medarbejder Petr Jašek Kodi, de sudanske præster Hassan Abduraheem Kodi Taour og Kuwa Shamal og den studerende Abdulmonem Abdumawla Issa Abdumawlaer har være frihedsberøvet af NISS i nu ni måneder og er sigtet for at have gjort opmærksom på påståede kristne lidelser i de krigshærgede områder i Sudan; der henviser til, at der i de seneste år har været et stigende antal retssager baseret på anklager om apostasi og med efterfølgende dødsdomme;

| I. | der henviser til, at der for nylig har været udsendt RSF-styrker til Sudans nordlige grænse for bremse strømmene af irregulære migranter; der henviser til, at den øverstbefalende for RSF den 31. august 2016 erklærede, at hans styrker patruljerede langs denne grænse til Egypten og Libyen, og påstod, at Sudan på denne måde bistod EU med at bekæmpe ulovlig migration; der henviser til, at EU-delegationen i Sudan benægtede denne bistand den 6. september 2016; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at der for nylig har været udsendt RSF-styrker til Sudans nordlige grænse for bremse strømmene af irregulære migranter; der henviser til, at den øverstbefalende for RSF den 31. august 2016 erklærede, at hans styrker patruljerede langs denne grænse til Egypten og Libyen, og påstod, at Sudan på denne måde bistod EU med at bekæmpe ulovlig migration; der henviser til, at EU-delegationen i Sudan benægtede denne bistand den 6. september 2016;

| J. | der henviser til, at 48 potentielle sudanske asylansøgere den 24. august 2016 blev deporteret fra Italien til Sudan; der henviser til, at de sudanske myndigheder i maj 2016 deporterede over 400 eritreere, der var blevet anholdt på vej til Libyen; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at 48 potentielle sudanske asylansøgere den 24. august 2016 blev deporteret fra Italien til Sudan; der henviser til, at de sudanske myndigheder i maj 2016 deporterede over 400 eritreere, der var blevet anholdt på vej til Libyen;

| K. | der henviser til, at de sudanske myndigheder dømmer uforholdsmæssigt mange kvinder og piger for uklart formulerede forbrydelser; der henviser til, at kvinder udsættes for systemisk forskelsbehandling og idømmes korporlig afstraffelse og pisk for overtrædelse af vagt definerede påklædningsregler; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at de sudanske myndigheder dømmer uforholdsmæssigt mange kvinder og piger for uklart formulerede forbrydelser; der henviser til, at kvinder udsættes for systemisk forskelsbehandling og idømmes korporlig afstraffelse og pisk for overtrædelse af vagt definerede påklædningsregler;

| L. | der henviser til, at signatarerne af »Sudan Call«-erklæringen (repræsentanter for politiske og væbnede oppositionskræfter, herunder National Umma Party, National Consensus Forces og Sudan Revolutionary Front) har forpligtet sig til at arbejde hen imod at sætte en stopper for de konflikter, der hærger i forskellige sudanske regioner, og gennemføre lovmæssige, institutionelle og økonomiske reformer; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at signatarerne af »Sudan Call«-erklæringen (repræsentanter for politiske og væbnede oppositionskræfter, herunder National Umma Party, National Consensus Forces og Sudan Revolutionary Front) har forpligtet sig til at arbejde hen imod at sætte en stopper for de konflikter, der hærger i forskellige sudanske regioner, og gennemføre lovmæssige, institutionelle og økonomiske reformer;

| M. | der henviser til, at Den Internationale Straffedomstol (ICC) i henholdsvis 2009 og 2010 har udstedt to arrestordrer mod præsident al-Bashir, hvori han anklages for at være ansvarlig for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab; der henviser til, at selv om staten Sudan ikke er part i Romstatutten, stiller FN's Sikkerhedsråds resolution 1593 (2005) krav om, at den skal samarbejde med ICC, og Sudan skal derfor efterkomme ICC's arrestordre; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at Den Internationale Straffedomstol (ICC) i henholdsvis 2009 og 2010 har udstedt to arrestordrer mod præsident al-Bashir, hvori han anklages for at være ansvarlig for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab; der henviser til, at selv om staten Sudan ikke er part i Romstatutten, stiller FN's Sikkerhedsråds resolution 1593 (2005) krav om, at den skal samarbejde med ICC, og Sudan skal derfor efterkomme ICC's arrestordre;

| N. | der henviser til, at EU's udenrigsministre, forsamlet i Rådet for Almindelige Anliggender og Eksterne Forbindelser (AGEX), i juni 2008 konkluderede, at »Rådet er parat til at overveje foranstaltninger mod enkeltpersoner, der er ansvarlige for manglende samarbejde med ICC«; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at EU's udenrigsministre, forsamlet i Rådet for Almindelige Anliggender og Eksterne Forbindelser (AGEX), i juni 2008 konkluderede, at »Rådet er parat til at overveje foranstaltninger mod enkeltpersoner, der er ansvarlige for manglende samarbejde med ICC«;

| O. | der henviser til, at EU i øjeblikket gennemfører et projekt om »en bedre forvaltning af migration« med Sudan; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at EU i øjeblikket gennemfører et projekt om »en bedre forvaltning af migration« med Sudan;

| 1. | beklager den sudanske regerings brug af kemiske våben mod civile i Darfurs Jebel Marra-region og understreger, at dette er en alvorlig krænkelse af internationale normer og endvidere en krigsforbrydelse; minder om, at Sudan er part i konventionen om kemiske våben, og opfordrer til en international efterforskning af disse påstande under ledelse af Organisationen for Forbud mod Kemiske Våben; minder de sudanske myndigheder om deres ansvar for at beskytte menneskerettighederne; |
| --- | --- |

1.

| 2. | er fortsat dybt bekymret over de vedvarende ulovlige drab, bortførelserne og den kønsbaserede og seksuelle vold i konfliktområderne, navnlig i Darfur, Sydkordofan og Blå Nil, samt over den hertil knyttede, alvorlige humanitære krise, der er forårsaget af enorme interne fordrivelser; kræver et øjeblikkeligt for luftangrebene mod civile begået af sudanske styrker; |
| --- | --- |

2.

| 3. | fordømmer den vilkårlige anholdelse og frihedsberøvelse af aktivister og den fortsatte frihedsberøvelse af menneskerettighedsforkæmpere og journalister i Sudan; opfordrer indtrængende den sudanske regering til at garantere den fredelige udøvelse af ytrings-, forenings- og forsamlingsfriheden; understreger, at den nationale dialog kun kan lykkes, hvis den finder sted i en atmosfære, hvor ytrings-, medie-, forenings- og forsamlingsfriheden er garanteret; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Den Afrikanske Union og Sudans regering til omgående at efterforske alle påstande om tortur, mishandling, vilkårlig frihedsberøvelse og overdreven magtanvendelse og stille de ansvarlige til regnskab ved retfærdige rettergange uden at gribe til idømmelse af dødsstraf; opfordrer regeringen i Sudan til omgående at udstede et moratorium for alle henrettelser samt afskaffe dødsstraf og alle former for korporlig afstraffelse; |
| --- | --- |

4.

| 5. | er især bekymret over de adgangsbegrænsninger, som internationale humanitære agenturer og organisationer fortsat er pålagt; kræver, at den sudanske regering gør alt for at forbedre de internationale humanitære organisationers adgang til alle, som søger humanitær bistand, i overensstemmelse med sine løfter i forbindelse med den universelle regelmæssige gennemgang; opfordrer indtrængende den sudanske regering til straks at indgå i en konstruktiv dialog med civilsamfundsorganisationer om forøgelse af opmærksomheden omkring menneskerettighederne i Sudan; |
| --- | --- |

5.

| 6. | bekræfter på ny, at religions-, tanke- og trosfrihed er en universel menneskeret, som skal beskyttes overalt og for alle; kræver, at den sudanske regering ophæver enhver lovbestemmelse, der kriminaliserer eller forskelsbehandler enkeltpersoner på grund af deres religiøse overbevisning, navnlig i tilfælde af apostasi, og særlig for så vidt angår den tjekkiske Christian Aid-medarbejder Petr Jašek, de sudanske præster Hassan Abduraheem Kodi Taour, Kuwa Shamal og den darfurske kandidatstuderende Abdulmonem Abdumawla Issa Abdumawla; |
| --- | --- |

6.

| 7. | udtrykker bekymring over NISS' øgede undertrykkelse af borgere, som er civilsamfundsaktivister, og opfordrer Sudan til omgående og betingelsesløst at løslade fanger og straks at standse de vilkårlige frihedsberøvelser, frafalde alle anklager, som bunder i deres fredelige aktiviteter, og lade ngo'er, såsom TRACK-medarbejdere, deres samarbejdspartnere og studenteraktivister, udføre deres arbejde uden frygt for repressalier; |
| --- | --- |

7.

| 8. | bemærker, at Sudan har accepteret henstillinger om at ratificere konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og om at styrke indsatsen for at forhindre tortur og umenneskelig behandling; opfordrer imidlertid den sudanske regering til at gennemføre en hurtig revision af loven om national sikkerhed, idet denne lov tillader frihedsberøvelse af mistænkte i op til fire en halv måned uden nogen form for domstolsprøvelse, og til at reformere sit retssystem i overensstemmelse med internationale menneskerettighedsstandarder; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer regeringen i Sudan til at ophæve de omfattende immuniteter, den har fastsat i den sudanske lovgivning, at offentliggøre resultaterne af de tre statslige undersøgelseskommissioners arbejde og til offentligt at erkende omfanget af de drab, der blev begået under nedkæmpelsen af demonstranter, der protesterede mod økonomiske stramninger i september 2013, og sikre ofrene retfærdighed; |
| --- | --- |

9.

| 10. | minder om AGEX-Rådets konklusion fra juni 2008 om, at den sudanske regering fortsat ikke samarbejdede med Den Internationale Straffedomstol (ICC), at Sudans regering havde en forpligtelse — samt evne — til at samarbejde, og at enhver arrestordre udstedt af ICC skulle efterkommes opfordrer Omar al-Bashir til at overholde international ret og lade sig stille for ICC for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer Den Afrikanske Unions medlemslande, og navnlig de lande, der har været vært for præsident Bashir (Den Demokratiske Republik Congo, Tchad, Sydafrika, Uganda og Djibouti), til at overholde Romstatutten og de afgørelser, der er truffet af Den Internationale Straffedomstol; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer EU til at tage skridt til at indføre målrettede straffesanktioner mod dem, der er ansvarlige for fortsatte krigsforbrydelser og nægter at samarbejde med Den Internationale Straffedomstol; anmoder EU-Udenrigstjenesten om uden yderligere forsinkelse at udarbejde en liste over personer, der bør pålægges sådanne sanktioner; |
| --- | --- |

12.

| 13. | bemærker, at Sudans regering undertegnede aftalen om køreplanen den 16. marts 2016 og senere har uddybet sit tilsagn om inddragelse af andre relevante interessenter i den nationale dialog og om fortsat at respektere eventuelle aftaler indgået mellem oppositionens signatarer og 7+7-mekanismen, som er styringskomiteen for den nationale dialog; insisterer på behovet for, at alle parter overholder deres forpligtelser, og opfordrer til en fortsat dialog med sigte på etablering af en endelig våbenhvile; opfordrer EU og dets medlemsstater til at fortsætte deres engagement med hensyn til at støtte de bestræbelser, der udfoldes af Den Afrikanske Union for at bringe fred til Sudan og det sudanske folk på deres vej til et internt reformeret demokrati; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer De Forenede Nationers og Den Afrikanske Unions mission i Darfur (UNAMID) til at etablere en permanent tilstedeværelse i Jebel Marra; opfordrer UNAMID til øjeblikkeligt at efterforske og offentligt rapportere om påståede krænkelser af menneskerettighederne og folkeretten begået af medlemmer af de sudanske regeringsstyrker og oppositionsstyrkerne i Jebel Marra; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen til nøje at overvåge EU's udviklingsbistand til Sudan for at forhindre direkte eller indirekte støtte til lokale militser og til at sikre, at de RSF-styrker, der patruljerer ved Sudans grænser til Egypten og Libyen, ikke giver udseende af at bekæmpe ulovlig migration på EU's vegne; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer indtrængende Kommissionen og de berørte medlemsstater til at sikre fuld åbenhed omkring projektet for »bedre migrationsforvaltning« med Sudan, herunder alle planlagte aktiviteter og modtagere af EU- og national støtte, og til at udarbejde en samlet rapport fra en teknisk EU-delegations besøg i Sudan i maj 2016; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at påse, at Parlamentet holdes fuldt orienteret om den dialog, der er etableret under Khartoumprocessen, og at de aktiviteter, der finansieres via EU's trustfond for Afrika, navnlig dem, der sigter mod at opbygge kapacitet hos Sudans regering, udføres i fuld overensstemmelse med eksisterende aftaler, så det sikres, at overholdelsen af internationale forpligtelser og lovgivning er fuldt ud gennemsigtige for borgerne og civilsamfundet i EU og Sudan; |
| --- | --- |

17.

| 18. | bemærker med bekymring den fortsatte og hyppige krænkelse af kvinders rettigheder i Sudan og navnlig af straffelovens artikel 152, og opfordrer indtrængende de sudanske myndigheder til at undertegne og ratificere konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder hurtigst muligt; |
| --- | --- |

18.

| 19. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Sudans regering, Den Afrikanske Union, FN's generalsekretær, formændene for Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU og Det Panafrikanske Parlament (PAP) og Organisationen for Forbud mod Kemiske Våben. |
| --- | --- |

19.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/37 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/37

---

P8_TA(2016)0380

Thailand, særlig sagen om Andy Hall

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Thailand, navnlig sagen om Andy Hall (2016/2912(RSP))

(2018/C 215/07)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Thailand, navnlig dem af 20. maj 2010 (1), 6. februar 2014 (2), 21. maj 2015 (3) og 8. oktober 2015 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Thailand, navnlig dem af 20. maj 2010 (1), 6. februar 2014 (2), 21. maj 2015 (3) og 8. oktober 2015 (4),

| — | der henviser til det svar, som Kommissionens næstformand/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender, Federica Mogherini, gav på vegne af Kommissionen den 19. november 2015 om Andy Halls situation, |
| --- | --- |

—

der henviser til det svar, som Kommissionens næstformand/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender, Federica Mogherini, gav på vegne af Kommissionen den 19. november 2015 om Andy Halls situation,

| — | der henviser til de erklæringer, der blev afgivet af EU's delegation til Thailand i samråd med cheferne for EU's missioner i Thailand den 14. november 2014, |
| --- | --- |

—

der henviser til de erklæringer, der blev afgivet af EU's delegation til Thailand i samråd med cheferne for EU's missioner i Thailand den 14. november 2014,

| — | der henviser til pressemeddelelsen fra FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder af 20. september 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til pressemeddelelsen fra FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder af 20. september 2016,

| — | der henviser til erklæringen fra Maurizio Bussi, Den Internationale Arbejdsorganisations landechef for Thailand, Cambodia og Den Demokratiske Folkerepublik Laos, af 21. september 2016 om domfældelsen over arbejdsrettighedsaktivist Andy Hall i Thailand, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra Maurizio Bussi, Den Internationale Arbejdsorganisations landechef for Thailand, Cambodia og Den Demokratiske Folkerepublik Laos, af 21. september 2016 om domfældelsen over arbejdsrettighedsaktivist Andy Hall i Thailand,

| — | der henviser til FN's Menneskerettighedsråds universelle regelmæssige gennemgang af Thailand og dets henstillinger af 11. maj 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Menneskerettighedsråds universelle regelmæssige gennemgang af Thailand og dets henstillinger af 11. maj 2016,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne af 10. december 1948, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne af 10. december 1948,

| — | der henviser til »Thailand migration Report 2014« fra FN's Tematiske Arbejdsgruppe om Migration, |
| --- | --- |

—

der henviser til »Thailand migration Report 2014« fra FN's Tematiske Arbejdsgruppe om Migration,

| — | der henviser til FN's erklæring om menneskerettighedsforkæmpere fra 1998 og til FN's Generalforsamlings resolution A/RES/70/161 af 17. december 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's erklæring om menneskerettighedsforkæmpere fra 1998 og til FN's Generalforsamlings resolution A/RES/70/161 af 17. december 2015,

| — | der henviser til den internationale konvention fra 1966 om borgerlige og politiske rettigheder, som Thailand er part i, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention fra 1966 om borgerlige og politiske rettigheder, som Thailand er part i,

| — | der henviser til FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf fra 1984, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf fra 1984,

| — | der henviser til Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationers menneskerettighedserklæring af 18. november 2012, |
| --- | --- |

—

der henviser til Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationers menneskerettighedserklæring af 18. november 2012,

| — | der henviser til FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 123, stk. 4,

| A. | der henviser til, at arbejdstagerrettighedsforkæmperen Andy Hall, som er EU-borger, den 20. september 2016 blev idømt en betinget straf på tre års fængsel og en bøde på THB 150 000 efter at have bidraget til en rapport fra den finske NGO, Finnwatch, som afslører krænkelser af arbejdsrettighederne på en thailandsk ananasforarbejdningsfabrik, Natural Fruit Company Ltd; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at arbejdstagerrettighedsforkæmperen Andy Hall, som er EU-borger, den 20. september 2016 blev idømt en betinget straf på tre års fængsel og en bøde på THB 150 000 efter at have bidraget til en rapport fra den finske NGO, Finnwatch, som afslører krænkelser af arbejdsrettighederne på en thailandsk ananasforarbejdningsfabrik, Natural Fruit Company Ltd;

| B. | der henviser til, at Andy Hall formelt blev tiltalt for injurier og for en IT-forbrydelse i forbindelse med offentliggørelsen af rapporten på internettet, og til at Andy Halls to straffesager fik lov at fortsætte igennem det thailandske retssystem; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Andy Hall formelt blev tiltalt for injurier og for en IT-forbrydelse i forbindelse med offentliggørelsen af rapporten på internettet, og til at Andy Halls to straffesager fik lov at fortsætte igennem det thailandske retssystem;

| C. | der henviser til, at en række krænkelser af arbejdstagernes rettigheder begået af virksomheden var blevet påvist af det thailandske arbejdsministerium såvel som af ansatte i Natural Fruit Company Ltd under tidligere retsmøder; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at en række krænkelser af arbejdstagernes rettigheder begået af virksomheden var blevet påvist af det thailandske arbejdsministerium såvel som af ansatte i Natural Fruit Company Ltd under tidligere retsmøder;

| D. | der henviser til, at Prakanong Ret i Bangkok den 18. september 2015 traf en afgørelse til fordel for Andy Hall og fastholdt afvisningen af de øvrige injuriesager mod ham, som er blevet anket af Natural Fruit Company Ltd og den thailandske anklagemyndighed og i øjeblikket verserer ved højesteret; der henviser til, at de to civile søgsmål er blevet suspenderet i afventning af udfaldet af de to straffesager; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Prakanong Ret i Bangkok den 18. september 2015 traf en afgørelse til fordel for Andy Hall og fastholdt afvisningen af de øvrige injuriesager mod ham, som er blevet anket af Natural Fruit Company Ltd og den thailandske anklagemyndighed og i øjeblikket verserer ved højesteret; der henviser til, at de to civile søgsmål er blevet suspenderet i afventning af udfaldet af de to straffesager;

| E. | der henviser til, at Migrant Workers Rights Network (MWRN), en organisation, som Hall er rådgiver for, samt Hall selv og 14 hønsefarmarbejdere fra Myanmar ifølge rapporter i internationale og thailandske medier trues med tilsvarende retssager om injurier og IT-forbrydelser af en thailandsk leverandør af kyllinger til det europæiske marked; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Migrant Workers Rights Network (MWRN), en organisation, som Hall er rådgiver for, samt Hall selv og 14 hønsefarmarbejdere fra Myanmar ifølge rapporter i internationale og thailandske medier trues med tilsvarende retssager om injurier og IT-forbrydelser af en thailandsk leverandør af kyllinger til det europæiske marked;

| F. | der henviser til, at de thailandske myndigheder den 28. september 2016 forhindrede en række udenlandske menneskerettighedseksperter og -forskere i offentligt at fremlægge Amnesty Internationals seneste forskningsrapport, som dokumenterer, at tortur eller overgreb mod politiske modstandere, migrantarbejdere, formodede oprørere og andre regelmæssigt finder sted på militærbaser, politistationer og i tilbageholdelsesfaciliteter; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at de thailandske myndigheder den 28. september 2016 forhindrede en række udenlandske menneskerettighedseksperter og -forskere i offentligt at fremlægge Amnesty Internationals seneste forskningsrapport, som dokumenterer, at tortur eller overgreb mod politiske modstandere, migrantarbejdere, formodede oprørere og andre regelmæssigt finder sted på militærbaser, politistationer og i tilbageholdelsesfaciliteter;

| G. | der henviser til, at den uforholdsmæssigt hyppige anvendelse af injurielovgivningen, som indebærer fængselsstraf, over for menneskerettighedsforkæmpere, der rapporterer om påståede menneskerettighedskrænkelser, begrænser ytringsfriheden i strid med Thailands forpligtelser i henhold til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Thailand er part i; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at den uforholdsmæssigt hyppige anvendelse af injurielovgivningen, som indebærer fængselsstraf, over for menneskerettighedsforkæmpere, der rapporterer om påståede menneskerettighedskrænkelser, begrænser ytringsfriheden i strid med Thailands forpligtelser i henhold til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Thailand er part i;

| H. | der henviser til, at der bor næsten 4 millioner udlændinge i Thailand, hvoraf 2,7 millioner er fra Cambodia, Laos og Myanmar; der henviser til, at migranter fra disse lande siden 2001 har haft adgang til arbejdstilladelser, men at der stadig er mere end en million uregistrerede migrantarbejdere i landet; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at der bor næsten 4 millioner udlændinge i Thailand, hvoraf 2,7 millioner er fra Cambodia, Laos og Myanmar; der henviser til, at migranter fra disse lande siden 2001 har haft adgang til arbejdstilladelser, men at der stadig er mere end en million uregistrerede migrantarbejdere i landet;

| I. | der henviser til, at Human Rights Watch den 18. september 2016 erklærede, at menneskerettighederne og arbejdsrettighederne for migrantarbejdere fra Myanmar, Cambodia og Laos, der arbejder i Thailand, er blevet krænket regelmæssigt og straffrit i årenes løb, og at migrantarbejdere ofte får ringe eller ingen beskyttelse gennem den thailandske arbejdslovgivning trods regeringens postulater om, at alle lovligt registrerede migrantarbejdere vil blive beskyttet i henhold til denne lovgivning; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Human Rights Watch den 18. september 2016 erklærede, at menneskerettighederne og arbejdsrettighederne for migrantarbejdere fra Myanmar, Cambodia og Laos, der arbejder i Thailand, er blevet krænket regelmæssigt og straffrit i årenes løb, og at migrantarbejdere ofte får ringe eller ingen beskyttelse gennem den thailandske arbejdslovgivning trods regeringens postulater om, at alle lovligt registrerede migrantarbejdere vil blive beskyttet i henhold til denne lovgivning;

| J. | der henviser til, at Thailand begyndte at implementere et aftalememorandum om samarbejde om beskæftigelse af arbejdstagere med Cambodia og Laos i 2006 og med Myanmar i 2009; der henviser til, at arbejdstagere under denne ordning kunne få jobtilbud og rejsedokumenter, inden de migrerede til Thailand, men at kun 5 % af arbejdstagerne fra disse lande har gennemgået processen i aftalememorandummet; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Thailand begyndte at implementere et aftalememorandum om samarbejde om beskæftigelse af arbejdstagere med Cambodia og Laos i 2006 og med Myanmar i 2009; der henviser til, at arbejdstagere under denne ordning kunne få jobtilbud og rejsedokumenter, inden de migrerede til Thailand, men at kun 5 % af arbejdstagerne fra disse lande har gennemgået processen i aftalememorandummet;

| 1. | glæder sig over EU's stærke engagement over for den thailandske befolkning, som EU har solide og mangeårige politiske, økonomiske og kulturelle forbindelser med; |
| --- | --- |

1.

| 2. | beklager, at Andy Hall blev kendt skyldig, og udtrykker bekymring over den retslige proces, og hvordan den kan påvirke menneskerettighedsforkæmpernes frihed til at udføre deres arbejde; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer den thailandske regering til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at Andy Halls og andre menneskerettighedsforkæmperes rettigheder — herunder retten til en retfærdig rettergang — respekteres og beskyttes, samt til at skabe gunstige rammer for, at folk kan nyde godt af deres menneskerettigheder, og specifikt sikre, at fremme og beskyttelse af menneskerettighederne ikke kriminaliseres; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer de thailandske myndigheder til at sikre, at landets injurielovgivning er i overensstemmelse med den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Thailand er part i, samt til at revidere loven om IT-forbrydelser, som på nuværende tidspunkt er for vagt formuleret; |
| --- | --- |

4.

| 5. | roser EU-Udenrigstjenesten for dens arbejde med Andy Hall-sagen og opfordrer den indtrængende til fortsat at følge situationen tæt; opfordrer Kommissionens næstformand/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at rejse spørgsmålet over for den thailandske regering under det kommende ASEAN-EU-ministermøde i Bangkok; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer den thailandske regering og de statslige institutioner til at overholde Thailands egne forfatningsmæssige og internationale forpligtelser for så vidt angår domstolenes uafhængighed, retten til en retfærdig procedure og rettergang samt retten til ytrings-, forenings- og forsamlingsfrihed; |
| --- | --- |

6.

| 7. | anerkender de fremskridt, den thailandske regering har gjort, med hensyn til at bekæmpe udnyttelse af arbejdstagere og beskytte thailandske arbejdstagere og migrantarbejdere, som navnlig kommer til udtryk gennem et styrket arbejdstilsynssystem, lovgivning, der dækker arbejdsformidlinger, foranstaltninger med henblik på at forhindre gældsslaveri og menneskehandel, en stærkere sanktionspolitik for misbrug af arbejdstagere, ratificering af ILO-konvention nr. 187 og undertegnelsen i marts 2016 af konventionen om søfarendes arbejdsforhold; |
| --- | --- |

7.

| 8. | anmoder de thailandske myndigheder om at vedtage og gennemføre, både i lovgivningen og i praksis, en holistisk, langsigtet indvandringspolitik for lavtuddannede migrantarbejdere, som er i overensstemmelse med menneskerettighedsprincipperne og tager højde for arbejdsmarkedets behov; foreslår i denne forbindelse, at man som et første skridt reviderer loven om arbejdsretten med henblik på at sikre migrantarbejdere samme ret til foreningsfrihed som thailandske statsborgere; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer til, at migrantarbejdere beskyttes ved hjælp af stærkere incitamenter for arbejdsgiverne til at deltage i legaliseringsprocessen, idet der håndhæves store bøder eller anden straf for arbejdsgivere, som ikke deltager i legaliseringsprocessen, eller som tilsidesætter arbejdslovgivningen; |
| --- | --- |

9.

| 10. | anmoder Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og EU-delegationen i Bangkok samt medlemsstaternes delegationer om fortsat at overvåge menneskerettighedssituationen i Thailand, vedblive med at gå i dialog med regeringen og civilsamfundet og benytte alle til rådighed værende instrumenter til at sikre respekt for menneskerettighederne, menneskerettighedsforkæmpere og retsstatsprincippet i Thailand; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer indtrængende EU og dets medlemsstater til — gennem åben overvågning og indberetning og i samarbejde med civilsamfundet — at sikre, at virksomheder, der har hjemsted på deres område og driver virksomhed i Thailand, overholder de internationale menneskerettighedsstandarder, og glæder sig over den støtte, som den finske detailvirksomhed, S Group, har givet Andy Hall; |
| --- | --- |

11.

| 12. | er af den faste overbevisning, at virksomheder bør holdes ansvarlige for enhver form for skade på miljøet og krænkelse af menneskerettighederne, og at EU og medlemsstaterne bør værne om dette som et centralt princip; |
| --- | --- |

12.

| 13. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionens næstformand/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Kommissionen, Thailands regering og parlament, medlemsstaternes parlamenter og regeringer, FN's højkommissær for menneskerettigheder og regeringerne i Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationers medlemsstater. |
| --- | --- |

13.

---

(1)  EUT C 161 E af 31.5.2011, s. 152.

(2)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0107.

(3)  EUT C 353 af 27.9.2016, s. 52.

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0343.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/40

---

P8_TA(2016)0381

International Financial Reporting Standards: IFRS 9

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om International Financial Reporting Standards: IFRS 9 (2016/2898(RSP))

(2018/C 215/08)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (1),

| — | der henviser til det endelige udkast til Kommissionens forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1126/2008 om vedtagelse af visse internationale regnskabsstandarder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 for så vidt angår IFRS 9, |
| --- | --- |

—

der henviser til det endelige udkast til Kommissionens forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1126/2008 om vedtagelse af visse internationale regnskabsstandarder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 for så vidt angår IFRS 9,

| — | der henviser til International Financial Reporting Standard (IFRS) 9 for finansielle instrumenter, udstedt den 24. juli 2014 af International Accounting Standards Board (IASB), til godkendelsesudtalelsen om IFRS 9 fra Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) (2), til EFRAG's vurdering af IFRS 9 i forhold til princippet om et retvisende billede, og til skrivelserne fra Den Europæiske Centralbank (ECB) og Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) med bemærkninger til godkendelsen af IFRS 9, |
| --- | --- |

—

der henviser til International Financial Reporting Standard (IFRS) 9 for finansielle instrumenter, udstedt den 24. juli 2014 af International Accounting Standards Board (IASB), til godkendelsesudtalelsen om IFRS 9 fra Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) (2), til EFRAG's vurdering af IFRS 9 i forhold til princippet om et retvisende billede, og til skrivelserne fra Den Europæiske Centralbank (ECB) og Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) med bemærkninger til godkendelsen af IFRS 9,

| — | der henviser til ændringerne til IFRS 4, offentliggjort af IASB den 12. september 2016 under overskriften »Applying IFRS 9 Financial Instruments with IFRS 4 Insurance Contracts«, |
| --- | --- |

—

der henviser til ændringerne til IFRS 4, offentliggjort af IASB den 12. september 2016 under overskriften »Applying IFRS 9 Financial Instruments with IFRS 4 Insurance Contracts«,

| — | der henviser til Philippe Maystadts rapport fra oktober 2013 med titlen »Should IFRS standards be more European?«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Philippe Maystadts rapport fra oktober 2013 med titlen »Should IFRS standards be more European?«,

| — | der henviser til G20-ledernes erklæring af 2. april 2009, |
| --- | --- |

—

der henviser til G20-ledernes erklæring af 2. april 2009,

| — | der henviser til rapport af 25. februar 2009 fra Højniveaugruppen vedrørende Finansielt Tilsyn i EU under ledelse af Jacques de Larosière, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport af 25. februar 2009 fra Højniveaugruppen vedrørende Finansielt Tilsyn i EU under ledelse af Jacques de Larosière,

| — | der henviser til sin beslutning af 7. juni 2016 om evaluering af de internationale regnskabsstandarder (IAS) og aktiviteter inden for International Financial Reporting Standards Foundation (IFRS Foundation), Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) og Public Interest Oversight Board (PIOB) (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 7. juni 2016 om evaluering af de internationale regnskabsstandarder (IAS) og aktiviteter inden for International Financial Reporting Standards Foundation (IFRS Foundation), Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) og Public Interest Oversight Board (PIOB) (3),

| — | der henviser til skrivelse af 8. januar 2016 fra Økonomi- og Valutaudvalget til formanden for Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) med anmodning om en analyse af konsekvenserne for den finansielle stabilitet af indførelsen af IFRS 9 og til svarskrivelse af 29. februar 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse af 8. januar 2016 fra Økonomi- og Valutaudvalget til formanden for Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) med anmodning om en analyse af konsekvenserne for den finansielle stabilitet af indførelsen af IFRS 9 og til svarskrivelse af 29. februar 2016,

| — | der henviser til skrivelse af 16. juni 2016 fra Økonomi- og Valutaudvalget til kommissæren med ansvar for finansiel stabilitet, finansielle tjenesteydelser og kapitalmarkedsunion om godkendelsen af IFRS 9 og til svarskrivelse af 15. juli 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse af 16. juni 2016 fra Økonomi- og Valutaudvalget til kommissæren med ansvar for finansiel stabilitet, finansielle tjenesteydelser og kapitalmarkedsunion om godkendelsen af IFRS 9 og til svarskrivelse af 15. juli 2016,

| — | der henviser til undersøgelser foretaget for Økonomi- og Valutaudvalget om IFRS 9 (»IFRS Endorsement Criteria in Relation to IFRS 9«, »The Significance of IFRS 9 for Financial Stability and Supervisory Rules«, »Impairments of Greek Government Bonds under IAS 39 and IFRS 9: A Case Study« samt »Expected-Loss-Based Accounting for the Impairment of Financial Instruments: the FASB and IASB IFRS 9 Approaches«), |
| --- | --- |

—

der henviser til undersøgelser foretaget for Økonomi- og Valutaudvalget om IFRS 9 (»IFRS Endorsement Criteria in Relation to IFRS 9«, »The Significance of IFRS 9 for Financial Stability and Supervisory Rules«, »Impairments of Greek Government Bonds under IAS 39 and IFRS 9: A Case Study« samt »Expected-Loss-Based Accounting for the Impairment of Financial Instruments: the FASB and IASB IFRS 9 Approaches«),

| — | der henviser til forespørgsel til Kommissionen om International Financial Reporting Standards: IFRS 9 (O-000115/2016 — B8-0721/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til forespørgsel til Kommissionen om International Financial Reporting Standards: IFRS 9 (O-000115/2016 — B8-0721/2016),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Økonomi- og Valutaudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Økonomi- og Valutaudvalget,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at den globale finansielle krise har sat den rolle, som International Financial Reporting Standards (IFRS), herunder navnlig reglerne for anerkendelse af tab i banksystemet, spiller for den finansielle stabilitet og vækst, på G20's og EU's dagsorden; der henviser til, at G20 og de Larosière-rapporten har fokuseret på visse centrale spørgsmål med hensyn til regnskabsstandarder forud for krisen, procyklikalitet i forbindelse med princippet om værdiansættelse til markedsværdi og indregning i resultatet, undervurdering af risikoakkumulering under konjunkturopsving og manglen på en fælles og gennemsigtig metode til værdiansættelse af illikvide og værdiforringede aktiver; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at den globale finansielle krise har sat den rolle, som International Financial Reporting Standards (IFRS), herunder navnlig reglerne for anerkendelse af tab i banksystemet, spiller for den finansielle stabilitet og vækst, på G20's og EU's dagsorden; der henviser til, at G20 og de Larosière-rapporten har fokuseret på visse centrale spørgsmål med hensyn til regnskabsstandarder forud for krisen, procyklikalitet i forbindelse med princippet om værdiansættelse til markedsværdi og indregning i resultatet, undervurdering af risikoakkumulering under konjunkturopsving og manglen på en fælles og gennemsigtig metode til værdiansættelse af illikvide og værdiforringede aktiver;

| B. | der henviser til, at International Accounting Standards Board (IASB) udarbejdede IFRS 9 — Financial Instruments som et hovedinstrument til løsning af visse aspekter af krisen og dennes påvirkning af banksektoren; der henviser til, at IFRS 9 træder i kraft den 1. januar 2018 og erstatter IAS 39; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at International Accounting Standards Board (IASB) udarbejdede IFRS 9 — Financial Instruments som et hovedinstrument til løsning af visse aspekter af krisen og dennes påvirkning af banksektoren; der henviser til, at IFRS 9 træder i kraft den 1. januar 2018 og erstatter IAS 39;

| C. | der henviser til, at EFRAG har afgivet en positiv godkendelsesudtalelse om IFRS 9 med en række bemærkninger vedrørende anvendelsen af begrebet »dagsværdi« i situationer, hvor markedet er under pres, det manglende begrebsmæssige grundlag for metoden med hensættelser for tab over 12 måneder og de utilfredsstillende bestemmelser vedrørende langsigtede investeringer; der henviser til, at der i udtalelsen som følge af de forskellige anvendelsesdatoer for IFRS 9 og den kommende nye forsikringsstandard IFRS 17 blev taget forbehold med hensyn til anvendelsen af standarden på forsikringssektoren; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at EFRAG har afgivet en positiv godkendelsesudtalelse om IFRS 9 med en række bemærkninger vedrørende anvendelsen af begrebet »dagsværdi« i situationer, hvor markedet er under pres, det manglende begrebsmæssige grundlag for metoden med hensættelser for tab over 12 måneder og de utilfredsstillende bestemmelser vedrørende langsigtede investeringer; der henviser til, at der i udtalelsen som følge af de forskellige anvendelsesdatoer for IFRS 9 og den kommende nye forsikringsstandard IFRS 17 blev taget forbehold med hensyn til anvendelsen af standarden på forsikringssektoren;

| D. | der henviser til, at polemikken og debatten om indvirkningen af måling til dagsværdi på langsigtede investeringer er blevet forstærket af manglen på en kvantitativ konsekvensanalyse om emnet; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at polemikken og debatten om indvirkningen af måling til dagsværdi på langsigtede investeringer er blevet forstærket af manglen på en kvantitativ konsekvensanalyse om emnet;

| E. | der henviser til, at indregning af urealiserede gevinster i forbindelse med måling til dagsværdi kan betragtes som en overtrædelse af kapitalvedligeholdelsesdirektivet og regnskabsdirektivet; der henviser til, at Kommissionen er i færd med at foretage en sammenligning af medlemsstaternes praksis med hensyn til udlodning af overskud; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at indregning af urealiserede gevinster i forbindelse med måling til dagsværdi kan betragtes som en overtrædelse af kapitalvedligeholdelsesdirektivet og regnskabsdirektivet; der henviser til, at Kommissionen er i færd med at foretage en sammenligning af medlemsstaternes praksis med hensyn til udlodning af overskud;

| F. | der henviser til, at forsigtighedsprincippet bør være det centrale ledende princip for enhver regnskabsstandard; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at forsigtighedsprincippet bør være det centrale ledende princip for enhver regnskabsstandard;

| G. | der henviser til, at den nye standard forekommer at være lige så, hvis ikke mere kompleks end sin forgænger, IAS 39; der henviser til, at det oprindelige mål var at reducere kompleksiteten; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at den nye standard forekommer at være lige så, hvis ikke mere kompleks end sin forgænger, IAS 39; der henviser til, at det oprindelige mål var at reducere kompleksiteten;

| H. | der henviser til, at den kommende nye forsikringsstandard IFRS 17, som afløser IFRS 4, sandsynligvis vil træde i kraft efter 2020; der henviser til, at der er udtrykt betænkeligheder ved misforholdet mellem ikrafttrædelsesdatoerne for henholdsvis IFRS 9 og IFRS 17; der henviser til, at IASB i de endelige ændringer til IFRS 4 , der blev offentliggjort i september 2016, tilbyder to valgmuligheder: dels den såkaldte »overlay approach«, dels den såkaldte »deferral approach«, der giver den indberettende enhed mulighed for midlertidigt at udskyde anvendelsen; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at den kommende nye forsikringsstandard IFRS 17, som afløser IFRS 4, sandsynligvis vil træde i kraft efter 2020; der henviser til, at der er udtrykt betænkeligheder ved misforholdet mellem ikrafttrædelsesdatoerne for henholdsvis IFRS 9 og IFRS 17; der henviser til, at IASB i de endelige ændringer til IFRS 4 , der blev offentliggjort i september 2016, tilbyder to valgmuligheder: dels den såkaldte »overlay approach«, dels den såkaldte »deferral approach«, der giver den indberettende enhed mulighed for midlertidigt at udskyde anvendelsen;

| I. | der henviser til, at Økonomi- og Valutaudvalget har undersøgt IFRS 9 — Financial Instruments ved at afholde en offentlig høring om IFRS 9, få foretaget fire undersøgelser samt arrangere undersøgelseaktiviteter såvel på udvalgsplan som i regi af sit permanente IFRS-team; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Økonomi- og Valutaudvalget har undersøgt IFRS 9 — Financial Instruments ved at afholde en offentlig høring om IFRS 9, få foretaget fire undersøgelser samt arrangere undersøgelseaktiviteter såvel på udvalgsplan som i regi af sit permanente IFRS-team;

| 1. | bemærker, at IFRS 9 —Financial Instruments udgør et af de vigtigste tiltag fra IASB's side som reaktion på den finansielle krise; konstaterer, at implementeringsarbejdet er allerede i gang; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anerkender, at IFRS 9 udgør en forbedring i forhold til IAS 39, for så vidt som indførelsen af en værdiforringelsesmodel, der tager udgangspunkt i »'forventet tab« frem for »konstateret tab«, adresserer problemet med »for lidt og for sent« i proceduren for indregning af tab på lån; bemærker imidlertid, at IFRS 9 kræver høj grad af dømmekraft i regnskabsprocessen; understreger, at der er store meningsforskelle og meget lidt konkret vejledning at få fra revisorer i denne henseende; opfordrer derfor til, at de europæiske tilsynsmyndigheder i samarbejde med Kommissionen og EFRAG udsteder retningslinjer for at forhindre misbrug af skønsbeføjelser i ledelsen; |
| --- | --- |

2.

| 3. | erindrer — uden at ville anfægte Kommissionens forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1126/2008 om vedtagelse af visse internationale regnskabsstandarder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 for så vidt angår IFRS 9 — om de anmodninger, det fremsatte i sin førnævnte beslutning af 7. juni 2016; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder om, at principperne for bedre regulering kræver en konsekvensanalyse; konstaterer, at der ikke er foretaget nogen egentlig kvantitativ konsekvensanalyse for IFRS 9, hvilket delvis skyldes mangel på pålidelige data; understreger behovet for at opnå en bedre forståelse af virkningen af IFRS 9 for banksektoren, forsikringssektoren og de finansielle markeder generelt, men også for den finansielle sektor som helhed; gentager derfor sin opfordring til IASB og EFRAG om at styrke deres kapacitet til at foretage konsekvensanalyser, navnlig på det makroøkonomiske område; |
| --- | --- |

4.

| 5. | gentager anmodningen fra Økonomi- og Valutaudvalget til ESRB om en analyse af konsekvenserne for den finansielle stabilitet af indførelsen af IFRS 9; minder om, at ESRB har lovet at imødekomme denne anmodning i løbet af 2017; konstaterer med tilfredshed, at ESRB har etableret en ny taskforce for IFRS 9; minder om Maystadts anbefalinger vedrørende udvidelsen af kriteriet om »offentlighedens interesse«, dvs. at regnskabsstandarder hverken må bringe den finansielle stabilitet i EU i fare eller stå i vejen for EU's økonomiske udvikling; |
| --- | --- |

5.

| 6. | bemærker vigtigheden af at opnå fuld forståelse af samspillet mellem IFRS 9 og andre reguleringsmæssige krav; påskønner EBA's igangværende vurdering af IFRS 9’s indvirkning på banker i EU, der skal give en bedre forståelse af standardens virkninger for den lovpligtige egenkapital, dens samspil med andre tilsynsbestemmelser og den måde, hvorpå institutterne forbereder sig på anvendelsen af IFRS 9; bemærker, at banker, der anvender standardmetoden, sandsynligvis er dem, der vil blive hårdest ramt af en formindskelse af deres egentlige kernekapital; opfordrer derfor Kommissionen til at foreslå passende foranstaltninger i tilsynsmæssigt regi inden udgangen af 2017, f.eks. i form af en gradsvis indfasningsordning i kapitalkravsforordningen, der kan afbøde virkningerne af den nye værdiforringelsesmodel over en treårig periode, eller indtil en passende international løsning er blevet indført, samt forhindre pludselige, ubegrundede virkninger på bankernes kapitalprocenter og udlån; |
| --- | --- |

6.

| 7. | konstaterer, at der er et misforhold mellem ikrafttrædelsesdatoerne for henholdsvis IFRS 9 og den kommende nye forsikringsstandard IFRS 17; bemærker, at IASB har fastlagt ændringer til IFRS 4 for at imødekomme nogle af bekymringerne, navnlig vedrørende brugen af den valgfri »deferral approach«; opfordrer Kommissionen til at tage dette spørgsmål op på tilfredsstillende og fyldestgørende vis og med støtte fra EFRAG, så der sikres reelle lige konkurrencevilkår inden for EU; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger den betydning, som langsigtede investeringer spiller for den økonomiske vækst; er bekymret for, at den regnskabsmæssige behandling, som IFRS 9 giver visse finansielle instrumenter, der direkte eller indirekte besiddes som langsigtede investeringer, navnlig egenkapital, kan være i strid med den overordnede målsætning om at fremme langsigtede investeringer; opfordrer Kommissionen til at sørge for, at IFRS 9 gavner EU's langsigtede investeringsstrategi, mindsker procyklikaliteten og giver færre incitamenter til overdreven risikotagning; opfordrer Kommissionen til at fremlægge en evaluering senest i december 2017; |
| --- | --- |

8.

| 9. | påskønner Kommissionens igangværende initiativ til at sammenligne medlemsstaternes praksis med hensyn til udlodning af overskud; opfordrer Kommissionen til at sikre, at IFRS 9 er i overensstemmelse med direktivet om kapitalvedligeholdelse og direktivet om regnskaber, og til at samarbejde i nødvendigt omfang med IASB og nationale og tredjelandes standardiseringsorganer med henblik på at opnå deres støtte til ændringer eller, i mangel af sådan støtte, at sørge for de fornødne ændringer i EU-lovgivningen; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer Kommissionen til sammen med de europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er), ECB og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) samt EFRAG, til nøje at følge gennemførelsen af IFRS 9 i EU, udarbejde en efterfølgende konsekvensanalyse senest i juni 2019 samt forelægge denne analyse for Europa-Parlamentet og handle i overensstemmelse med sidstnævntes synspunkter; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer IASB til i forlængelse af implementeringen af IFRS 9 at foretage en revision for at identificere og vurdere utilsigtede virkninger af standarden, navnlig på langsigtede investeringer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen. |
| --- | --- |

12.

---

(1)  EFT L 243 af 11.9.2002, s. 1.

(2)  http://www.efrag.org/Assets/Download?assetUrl=%2Fsites%2Fwebpublishing%2FSiteAssets%2FEndorsement%2520Advice%2520on%2520IFRS%25209.pdf.

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0248.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/44 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/44

---

P8_TA(2016)0382

Situationen i Syrien

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om Syrien (2016/2894(RSP))

(2018/C 215/09)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at fjendtlighederne i Syrien er eskaleret, navnlig i Aleppo, som er kommet under kraftige luftbombardementer, som også omfatter angreb på sundhedsfaciliteter; der henviser til, at situationen dramatisk og hurtigt er blevet forværret, til trods for det internationale samfunds bestræbelser på at bringe fjendtlighederne til ophør; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at fjendtlighederne i Syrien er eskaleret, navnlig i Aleppo, som er kommet under kraftige luftbombardementer, som også omfatter angreb på sundhedsfaciliteter; der henviser til, at situationen dramatisk og hurtigt er blevet forværret, til trods for det internationale samfunds bestræbelser på at bringe fjendtlighederne til ophør;

| B. | der henviser til, at Den Europæiske Union er en af de største bidragydere til humanitær bistand til de mennesker, der flygter fra den historiske vold og ødelæggelse i Syrien; der henviser til, at manglen på international enighed gør det betydeligt vanskeligere at forhandle sig frem til en løsning på krigen i Syrien; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Den Europæiske Union er en af de største bidragydere til humanitær bistand til de mennesker, der flygter fra den historiske vold og ødelæggelse i Syrien; der henviser til, at manglen på international enighed gør det betydeligt vanskeligere at forhandle sig frem til en løsning på krigen i Syrien;

| C. | der henviser til, at EU bør fortsætte sin indsats og — gennem den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformanden i Kommissionen — spille en mere kollektiv og markant mæglerrolle i forbindelse med at nå frem til en fredsaftale for Syrien; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at EU bør fortsætte sin indsats og — gennem den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformanden i Kommissionen — spille en mere kollektiv og markant mæglerrolle i forbindelse med at nå frem til en fredsaftale for Syrien;

| 1. | fordømmer på det kraftigste alle angreb på civile og på civil infrastruktur, fortsættelsen af alle belejringer i Syrien og den manglende adgang for humanitær bistand til det syriske folk i nød; udtrykker sin dybeste bekymring over de menneskelige lidelser i de besatte områder i Aleppo og i hele Syrien, som berører mange kvinder og børn, der ikke har adgang til vigtige humanitære varer, og har et desperat behov for fødevarer, rent vand og medicinsk udstyr; |
| --- | --- |

1.

| 2. | beklager dybt og fordømmer på uforbeholden vis de seneste angreb på en humanitær nødhjælpskonvoj og på et Røde Halvmåne-lagerlokale nær Aleppo som en alvorlig og foruroligende overtrædelse af den humanitære folkeret og som en krigsforbrydelse; ærer de humanitære hjælpearbejdere, der har mistet livet i forbindelse med deres indsats for at hjælpe befolkningen i Aleppo og i hele Syrien, og udtrykker sin dybeste medfølelse med ofrenes familier og venner; opfordrer til, at de, som har gjort sig skyldige i krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, straffes og stilles til ansvar herfor; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer alle parter i konflikten, og navnlig Rusland og Assad-regimet, til at standse alle angreb på civile og på civile infrastrukturer, herunder vand- og elektricitetsinfrastrukturer, til straks at tage troværdige skridt til at indstille fjendtlighederne og ophæve alle belejringer samt til at tillade humanitære organisationer hurtig, sikker og uhindret adgang til alle mennesker i nød; |
| --- | --- |

3.

| 4. | glæder sig over EU's akutte humanitære initiativ for Aleppo, som ud over at mobilisere midler til presserende humanitære behov har til formål at sikre medicinsk evakuering af sårede og syge personer fra det østlige Aleppo med fokus på kvinder, børn og ældre; opfordrer indtrængende alle parter til omgående at give de nødvendige tilladelser til humanitær bistand og medicinsk nødevakuering; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer indtrængende alle deltagere i den internationale støttegruppe for Syrien til at genoptage forhandlingerne med henblik på at fremme indførelsen af en stabil våbenhvile og intensivere arbejdet for en varig politisk løsning i Syrien; støtter fuldt ud indsatsen fra FN's særlige udsending Staffan de Mistura i denne henseende; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer den højtstående repræsentant/næstformanden til at forny indsatsen hen imod en fælles EU-strategi for Syrien, som skal tilstræbe at fremme en politisk løsning i Syrien og omfatte kontrol- og håndhævelsesinstrumenter med henblik på at styrke overholdelsen af de aftaler og forpligtelser, som er indgået inden for rammerne af den internationale støttegruppe for Syrien; |
| --- | --- |

6.

| 7. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformanden i Kommissionen, Rådet, Kommissionen, regeringerne og parlamenterne i EU's medlemsstater, De Forenede Nationer, medlemmerne af den internationale støttegruppe for Syrien samt alle parter, der er involveret i konflikten i Syrien. |
| --- | --- |

7.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/46 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/46

---

P8_TA(2016)0383

FN's klimakonference 2016 i Marrakesh, Marokko (COP22)

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om gennemførelsen af Paris-aftalen og FN's klimakonference 2016 i Marrakesh, Marokko (COP 22) (2016/2814(RSP))

(2018/C 215/10)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) og den dertil hørende Kyotoprotokol, |
| --- | --- |

—

der henviser til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) og den dertil hørende Kyotoprotokol,

| — | der henviser til Parisaftalen, afgørelse 1/CP.21, og den 21. partskonference (COP21) under UNFCCC og den 11. samling i den partskonference, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen (CMP11), som afholdtes i Paris, Frankrig, fra den 30. november til den 11. december 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til Parisaftalen, afgørelse 1/CP.21, og den 21. partskonference (COP21) under UNFCCC og den 11. samling i den partskonference, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen (CMP11), som afholdtes i Paris, Frankrig, fra den 30. november til den 11. december 2015,

| — | der henviser til den 18. partskonference (COP18) under UNFCCC og den 8. samling i den partskonference, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen (CMP8), som afholdtes i Doha, Qatar, fra den 26. november til 8. december 2012, samt til vedtagelsen af en ændring af protokollen om en anden forpligtelsesperiode under Kyotoprotokollen, der begyndte den 1. januar 2013 og slutter den 31. december 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til den 18. partskonference (COP18) under UNFCCC og den 8. samling i den partskonference, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen (CMP8), som afholdtes i Doha, Qatar, fra den 26. november til 8. december 2012, samt til vedtagelsen af en ændring af protokollen om en anden forpligtelsesperiode under Kyotoprotokollen, der begyndte den 1. januar 2013 og slutter den 31. december 2020,

| — | der henviser til åbningen for undertegnelse af Parisaftalen i De Forenede Nationers (FN's) hovedkvarter i New York den 22. april 2016, som vil forblive åben indtil 21. april 2017, og til at 180 stater har undertegnet Parisaftalen, og 27 stater som tegner sig for i alt 39,08 % af de samlede drivhusgasemissioner har deponeret deres ratifikationsdokumenter (pr. 7. september 2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til åbningen for undertegnelse af Parisaftalen i De Forenede Nationers (FN's) hovedkvarter i New York den 22. april 2016, som vil forblive åben indtil 21. april 2017, og til at 180 stater har undertegnet Parisaftalen, og 27 stater som tegner sig for i alt 39,08 % af de samlede drivhusgasemissioner har deponeret deres ratifikationsdokumenter (pr. 7. september 2016),

| — | der henviser til sin betænkning af 14. oktober 2015»På vej til en ny international klimaaftale i Paris« (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin betænkning af 14. oktober 2015»På vej til en ny international klimaaftale i Paris« (1),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. marts 2016 med titlen »Vejen fra Paris: Vurdering af følgerne af Parisaftalen« (COM(2016)0110), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. marts 2016 med titlen »Vejen fra Paris: Vurdering af følgerne af Parisaftalen« (COM(2016)0110),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. april 2013 om EU-strategien for tilpasning til klimaændringerne fra april 2013 (COM(2013)0216) og de ledsagende arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. april 2013 om EU-strategien for tilpasning til klimaændringerne fra april 2013 (COM(2013)0216) og de ledsagende arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene,

| — | der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 23. og 24. oktober 2014, |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 23. og 24. oktober 2014,

| — | der henviser til Letlands og Kommissionens indbringende af 6. marts 2015 om de tilsigtede nationale bidrag (INDC) fra EU og medlemsstaterne, |
| --- | --- |

—

der henviser til Letlands og Kommissionens indbringende af 6. marts 2015 om de tilsigtede nationale bidrag (INDC) fra EU og medlemsstaterne,

| — | der henviser til den femte vurderingsrapport (AR5) fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPPC) og dets sammenfattende rapport, |
| --- | --- |

—

der henviser til den femte vurderingsrapport (AR5) fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPPC) og dets sammenfattende rapport,

| — | der henviser til den sammenfattende rapport om emissionskløften fra FN's Miljøprogram (UNEP) fra november 2014 med titlen »The Emissions Gap Report 2014« og til UNEP's rapport om tilpasningskløften »Adaptation Gap Report 2014«, |
| --- | --- |

—

der henviser til den sammenfattende rapport om emissionskløften fra FN's Miljøprogram (UNEP) fra november 2014 med titlen »The Emissions Gap Report 2014« og til UNEP's rapport om tilpasningskløften »Adaptation Gap Report 2014«,

| — | der henviser til ledernes erklæring vedtaget på G7-topmødet i Schloss Elmau i Tyskland fra den 7.-8. juni 2015 med titlen »Think ahead. Act together« (Tænk fremad. Gør en fælles indsats), hvori de bekræftede, at de havde til hensigt at leve op til tilsagnet om at reducere drivhusgasemissionerne med 40-70 % inden 2050 sammenlignet med 2010, hvilket er nødvendigt for at sikre, at nedbringelsen er tættere på 70 % end 40 %, |
| --- | --- |

—

der henviser til ledernes erklæring vedtaget på G7-topmødet i Schloss Elmau i Tyskland fra den 7.-8. juni 2015 med titlen »Think ahead. Act together« (Tænk fremad. Gør en fælles indsats), hvori de bekræftede, at de havde til hensigt at leve op til tilsagnet om at reducere drivhusgasemissionerne med 40-70 % inden 2050 sammenlignet med 2010, hvilket er nødvendigt for at sikre, at nedbringelsen er tættere på 70 % end 40 %,

| — | der henviser til ledernes erklæring vedtaget på G7-topmødet i Ise-Shima, Japan, den 26.-27. maj 2016, hvori alle parter opfordres til at virke for, at Parisaftalen kunne træde i kraft i 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til ledernes erklæring vedtaget på G7-topmødet i Ise-Shima, Japan, den 26.-27. maj 2016, hvori alle parter opfordres til at virke for, at Parisaftalen kunne træde i kraft i 2016,

| — | der henviser til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis rapport fra februar 2016 med titlen »Too late, too sudden: Transition to a low-carbon economy and systemic risk«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis rapport fra februar 2016 med titlen »Too late, too sudden: Transition to a low-carbon economy and systemic risk«,

| — | der henviser til encyklikaen Laudato Si, |
| --- | --- |

—

der henviser til encyklikaen Laudato Si,

| — | der henviser til FN's internationale ressourcepanels ti vigtigste budskaber vedrørende klimaændringer »10 key messages on Climate Change« fra december 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's internationale ressourcepanels ti vigtigste budskaber vedrørende klimaændringer »10 key messages on Climate Change« fra december 2015,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at Parisaftalen træder i kraft på tredivtedagen efter den dato, hvor mindst 55 parter til konventionen, som i alt tegner sig for mindst ca. 55 % af de samlede drivhusgasemissioner, har deponeret deres ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenter hos FN; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Parisaftalen træder i kraft på tredivtedagen efter den dato, hvor mindst 55 parter til konventionen, som i alt tegner sig for mindst ca. 55 % af de samlede drivhusgasemissioner, har deponeret deres ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenter hos FN;

| B. | der henviser til, at den reduktionsplan, der er indeholdt i Kommissionens forslag til klimarammer, ikke er i overensstemmelse med de mål, der er indeholdt i Paris-aftalen; der henviser til, at målene som et første skridt bør justeres i retning af øvre del af målspektret for 2050, dvs. 95 % i 2050; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at den reduktionsplan, der er indeholdt i Kommissionens forslag til klimarammer, ikke er i overensstemmelse med de mål, der er indeholdt i Paris-aftalen; der henviser til, at målene som et første skridt bør justeres i retning af øvre del af målspektret for 2050, dvs. 95 % i 2050;

| C. | der henviser til, at indsatsen for at afbøde den globale opvarmning ikke bør ses som en hindring for bestræbelserne på at opnå økonomisk vækst, men derimod som en drivkraft i opnåelsen af ny og bæredygtig økonomisk vækst og beskæftigelse; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at indsatsen for at afbøde den globale opvarmning ikke bør ses som en hindring for bestræbelserne på at opnå økonomisk vækst, men derimod som en drivkraft i opnåelsen af ny og bæredygtig økonomisk vækst og beskæftigelse;

| D. | der henviser til, at klimaændringer kan skærpe konkurrencen om ressourcer, såsom fødevarer, vand og græsningsarealer, forværre økonomisk modgang og politisk ustabilitet og inden for en ikke alt for fjern fremtid kan blive den væsentligste årsag til folkevandringer, både inden for og på tværs af de nationale grænser; der henviser til, at migrationsproblematikken derfor bør sættes højt på den internationale dagsorden; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at klimaændringer kan skærpe konkurrencen om ressourcer, såsom fødevarer, vand og græsningsarealer, forværre økonomisk modgang og politisk ustabilitet og inden for en ikke alt for fjern fremtid kan blive den væsentligste årsag til folkevandringer, både inden for og på tværs af de nationale grænser; der henviser til, at migrationsproblematikken derfor bør sættes højt på den internationale dagsorden;

| E. | der henviser til, at de alvorligste konsekvenser af klimaændringerne vil kunne mærkes i udviklingslandene, og især i de mindst udviklede lande og små østater under udvikling, der ikke har tilstrækkelige ressourcer til at forberede sig på og tilpasse sig de klimaforandringer, som indtræffer; der henviser til, at Afrika ifølge Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) er særlig sårbar over for denne udfordring og derfor er særligt udsat for vandknaphed, ekstremt voldsomme vejrfænomener og manglende fødevaresikkerhed som følge af tørke og ørkendannelse; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at de alvorligste konsekvenser af klimaændringerne vil kunne mærkes i udviklingslandene, og især i de mindst udviklede lande og små østater under udvikling, der ikke har tilstrækkelige ressourcer til at forberede sig på og tilpasse sig de klimaforandringer, som indtræffer; der henviser til, at Afrika ifølge Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) er særlig sårbar over for denne udfordring og derfor er særligt udsat for vandknaphed, ekstremt voldsomme vejrfænomener og manglende fødevaresikkerhed som følge af tørke og ørkendannelse;

| F. | der henviser til, at EU og dens medlemsstater den 6. marts 2015 forelagde sit INDC til UNFCCC, som indebærer en forpligtelse til senest i 2030 at leve op til et bindende EU-mål om nationale reduktioner af drivhusgasemissionerne på mindst 40 % i forhold til 1990, således som det blev fastsat i Det Europæiske Råds konklusioner af 23. oktober 2014 om 2030-rammen for klima- og energipolitikken; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at EU og dens medlemsstater den 6. marts 2015 forelagde sit INDC til UNFCCC, som indebærer en forpligtelse til senest i 2030 at leve op til et bindende EU-mål om nationale reduktioner af drivhusgasemissionerne på mindst 40 % i forhold til 1990, således som det blev fastsat i Det Europæiske Råds konklusioner af 23. oktober 2014 om 2030-rammen for klima- og energipolitikken;

Klimaindsats på et solidt videnskabeligt grundlag

| 1. | minder om, at det i henhold til den videnskabelige dokumentation, som blev forelagt i IPCC AR5 fra 2014, er ubestrideligt, at der sker en opvarmning af klimasystemet, at klimaet er under forandring, og at menneskelige aktiviteter har været den fremherskende årsag til den konstaterede opvarmning siden midten af det 20. århundrede; er bekymret over, at de udbredte og dybtgående konsekvenser af klimaændringerne allerede er åbenbare i naturlige og menneskeskabte systemer i alle verdensdele og i verdenshavene; |
| --- | --- |

1.

| 2. | henviser til UNFCCC-sekretariatets konklusioner om, at bibeholdelsen af det nuværende globale niveau for drivhusgasemissioner vil føre til, at det resterende globale kulstofbudget, der modsvarer målet om at begrænse de globale gennemsnitlige temperaturstigninger til højst 1,5 oC vil være opbrugt inden for de næste 5 år; understreger, at alle lande for at undgå de værste konsekvenser af den globale opvarmning bør fremskynde overgangen til CO2-neutrale drivhusgasemissioner og modstandsdygtighed over for klimaændringer, således som det er aftalt i Parisaftalen; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer indtrængende de udviklede lande, navnlig i EU, til at reducere deres drivhusfasemissioner ud over de nævnrede tilsagn for i videst muligt omfang at undgå, at der opstår negative emissioner i stor målestok, eftersom teknologierne endnu ikke har vist sig at være effektive, socialt acceptable, omkostningseffektive og sikre; |
| --- | --- |

3.

Nødvendigheden af hurtigt at ratificere og gennemføre Parisaftalen

| 4. | glæder sig over klimaaftalen fra Paris som et skelsættende resultat i bekæmpelsen af klimaændringer og for multilateralismen; anser den som en ambitiøs, afbalanceret, retfærdig og juridisk bindende aftale, og mener, at vedtagelsen af aftalen og de samlede indberetninger ved afslutningen af COP21 om 187 parters tilsigtede nationalt bestemte bidrag (INDC'er) markerede et afgørende vendepunkt hen imod en omfattende og fælles global indsats, som — når den er gennemført — endeligt og uigenkaldeligt vil fremskynde omstillingen til en klimarobust, klimaneutral global økonomi; |
| --- | --- |

4.

| 5. | ser med stor tilfredshed på alle landes løfte om at holde stigningen i den gennemsnitlige globale temperatur et godt stykke under 2 oC over det førindustrielle niveau og fortsætte indsatsen for at begrænse temperaturstigningen til 1,5 oC samt målet om at nå en balance mellem menneskeskabte emissioner fra forskellige kilder og dræn af drivhusgasser (CO2-neutrale drivhusgasemissioner) i anden halvdel af dette århundrede på et retfærdigt grundlag; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om, at en begrænsning af stigningen i den globale temperatur til et godt stykke under 2 oC ikke er nogen garanti for, at det er muligt at undgå betydelige uønskede klimapåvirkninger; erkender, at der skal udvikles en klar forståelse for de specifikke politiske konsekvenser af at begrænse den globale temperaturstigning til gennemsnitlig 1,5 oC; glæder sig derfor over udarbejdelsen af en særrapport fra IPCC i 2018 med dette for øje; understreger, at potentialet i dræn som bidrag til emissionsneutralitet ikke bør overvurderes; |
| --- | --- |

6.

| 7. | minder om, at tidlig dekarbonisering — med henblik på at begrænse stigningen i den globale gennemsnitstemperatur til under 2 oC, samtidig med at der fortsat gøres en indsats for at begrænse stigningen til 1,5 oC — er nødvendig, og at drivhusgasemissioner snarest muligt bør nå deres højdepunkt; erindrer om, at de globale drivhusgasemissioner bør være udfaset senest i 2050 eller kort tid derefter; opfordrer alle de parter, der er i stand til det, til at gennemføre deres nationale dekarboniseringsmål og -strategier ved at prioritere udfasningen af emissioner fra kul, som er den mest forurenende energikilde, og opfordrer EU til at arbejde sammen med sine internationale partnere med dette for øje og vise et godt eksempel på god praksis; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger, at den juridisk bindende Parisaftale og den skitserede kurs hen imod dekarbonisering vil give pålidelige retningslinjer for beslutningstagningen, undgå bekostelig fastlåsning i CO2-intensive investeringer, skabe sikkerhed og forudsigelighed for virksomheder og investorer samt tilskynde til et skift fra fossile brændstoffer hen imod kulstoffattige investeringer; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger, at det selv i mangel af videnskabelige beviser for, hvad begrænsningen af den globale opvarmning til 1,5 oC vil betyde for hver sektor og region, er klart, at landenes nuværende indsats ikke er tilstrækkelig til at nå disse sikkerhedsgrænser for de mest sårbare lande; opfordrer indtrængende alle lande og især de udviklede lange til i fællesskab af intensivere indsatsen og opdragere deres nationalt bestemte bidrag (DC’er) inden for rammerne af den forberedende dialog i 2018; opfordrer EU til i den forbindelse at forpligte sig til yderligere emissionsreduktioner i sit NDC for 2030; minder om, at det ikke er tilstrækkeligt med en indsats fra EU’s side, og opfordrer derfor Rådet og Kommissionen til at optrappe indsatsen for at tilskynde de øvrige partnere til at gøre det samme; |
| --- | --- |

9.

| 10. | glæder sig over Parisaftalens tilsagn om at reducere de globale emissioner til nul i løbet af anden halvdel af dette århundrede; erkender, at dette betyder, at de fleste sektorer i EU skal nå målet om CO2-neutralitet betydeligt tidligere; understreger, at EU skal lægge pres på de parter, som ikke fører en kurs, der er i overensstemmelse med Parisaftalen; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer indtrængende til, at Parisaftalen træder i kraft snarest, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre en tidlig og hurtig ratifikation for ikke at forsinke aftalens ikrafttrædelse; opfordrer derfor Kommissionen til regelmæssigt at aflægge rapport til Parlamentet og de kompetente udvalg om, hvor langt man er nået i ratificeringsprocessen, og navnlig om årsagerne til de potentielle hindringer, der måtte opstå; glæder sig over, at en række medlemsstater allerede har iværksat — og visse allerede har afsluttet — deres nationale ratifikationsprocedurer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | beklager imidlertid, at summen af alle INDC'er ikke engang tilnærmelsesvis bringer verden tæt på at opfylde målet om 2 oC; påpeger, at det er nødvendigt at øge ambitionsniveauet, og kræver en samordnet indsats fra Den Europæiske Union og andre store emissionslande for at bringe INDC'erne i overensstemmelse med tilsagnene i Paris-aftalen; fremhæver den hastende karakter og den afgørende betydning af, at alle parter, herunder EU; hvert femte år forpligter sig til yderligere emissionsreduktioner i deres NDC’er i overensstemmelse med ambitionsmekanismen i Parisaftalen: mener, at NDC’er bør være centrale redskaber i national udviklingsplanlægning i synergi med målene for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger betydningen af at vise, at EU tilslutter sig Parisaftalen, bl.a. ved at tage EU's egne langsigtede mål og politiske instrumenter op til fornyet overvejelse og af at indlede denne proces så tidligt som muligt for at åbne op for en omfattende debat, hvor Parlamentet bør spille en afgørende rolle sammen med repræsentanter for nationale, regionale og lokale myndigheder samt civilsamfundet og erhvervslivet; opfordrer Kommissionen til at forberede en nul-emissionsstrategi for midten af århundredet for EU og til at sikre en omkostningseffektiv vej hen imod opfyldelsen af det i Parisaftalen aftalte mål om at opnå nul nettoemissioner; |
| --- | --- |

13.

COP22 i Marrakesh

| 14. | mener, at der bør ske fremskridt i forhandlingerne om de vigtigste elementer i Parisaftalen, herunder en udvidet ramme for gennemsigtighed, oplysninger om status på verdensplan, yderligere retningslinjer for NDC'er, enighed om differentiering, tab og skader, klimafinansiering og kapacitetsstøtte samt en mekanisme, der letter gennemførelsen og fremmer overholdelsen; opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at overholde de tilsagn, der blev afgivet inden for rammerne af Parisaftalen, navnlig vedrørende EU's bidrag til afbødning og tilpasning af klimaforandringer, samt til at opretholde sin støtte til finansiering, teknologioverførsel og kapacitetsopbygning uagtet eventuelle ændringer i forbindelse med EU-medlemsstaternes status; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger, at tiden er en afgørende faktor for så vidt angår den fælles indsats for at bekæmpe klimaændringer og indfrielsen af Parisaftalen; understreger, at EU både har kapaciteten til og ansvaret for at gå forrest med et godt eksempel og straks påbegynde arbejdet med at bringe sine klima- og energimål i overensstemmelse med det internationalt aftalte mål om at begrænse stigningen i den globale gennemsnitstemperatur til under 2 oC, samtidig med at der fortsat gøres en indsats for at begrænse denne stigning til 1,5 oC; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer EU og medlemsstaterne til at fortsætte deres aktive deltagelse i den såkaldte højambitiøse alliance (»High Ambition Coalition«) og forpligte sig til at fremskynde fremskridt i forbindelse med forhandlingerne og støtte det marokkanske formandskab for så vidt angår alliancens fokus på vedvarende energikilders bidrag og tilpasningsforanstaltninger i den globale kamp mod klimaændringer; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger, at der er behov for at indlede drøftelser om udformningen af den »forberedende dialog« i 2018, som vil være en central lejlighed til at lukke den fortsatte afbødningskløft i de nuværende INDC'er; mener, at EU bør spille en proaktiv rolle i denne første »forberedende dialog« for at gøre status over den fælles ambition og fremskridtene med opfyldelsen af forpligtelserne; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til forud for den »forberedende dialog« at fremlægge ambitiøse nationale energi- og klimaplaner for opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til Parisaftalen; |
| --- | --- |

17.

| 18. | minder om, at en øget afbødningsindsats i perioden før 2020 er en absolut forudsætning for at nå de langsigtede mål i Parisaftalen og et nøgleelement i forbindelse med at vurdere succesen af klimatopmødet i Marrakesh; |
| --- | --- |

18.

Ambitionerne for perioden før 2020 og Kyotoprotokollen

| 19. | bemærker, at EU nu er godt på vej til at overopfylde sit 2020-mål for nedbringelse af drivhusgasemissioner og for at opfylde sit 2020-mål for vedvarende energi, og at der er sket betydelige forbedringer for så vidt angår energiintensitet takket være mere effektive bygninger, produkter, industriprocesser og køretøjer, og at den europæiske økonomi er vokset med 45 % siden 1990; understreger imidlertid, at der stadig er behov for et øget ambitionsniveau og flere foranstaltninger for at bevare et tilstrækkeligt incitament til at gennemføre de drivhusgasemissionsreduktioner, der er nødvendige for at nå EU's klima- og energimål for 2050; understreger, at der ikke er blevet gjort tilstrækkeligt fremskridt med at reducere drivhusgasemissionerne inden for transport- og landbrugssektoren med hensyn til 2020-målene, og at det er nødvendigt at øge indsatsen i betragtning af disse sektorers bidrag til emissionsreduktioner frem til 2030; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger, at 20/20/20-målene for drivhusgasemissioner, vedvarende energi og energibesparelser har spillet en central rolle med hensyn til at drive denne proces fremad og bevare beskæftigelsen for mere end 4,2 millioner mennesker i forskellige miljøbrancher med konstant vækst under den økonomiske krise; |
| --- | --- |

20.

| 21. | præciserer, at den anden forpligtelsesperiode under Kyotoprotokollen ganske vist er begrænset i omfang, men at den bør ses som et meget vigtigt mellemskridt, og opfordrer derfor parterne, herunder EU-medlemsstaterne, til at afslutte ratifikationsprocessen så hurtigt som muligt; bemærker, at Parlamentet gjorde sit ved at afgive samstemmende udtalelse, og glæder sig over de medlemsstater, der allerede har afsluttet deres interne processer; |
| --- | --- |

21.

En Samlet indsats fra alle sektorer

| 22. | glæder sig over udviklingen af emissionshandelssystemer på globalt plan, herunder 17 emissionshandelssystemer, der fungerer i fire verdensdele, og som dækker 40 % af verdens BNP, hvilket bidrager til at nedbringe de samlede emissioner på en omkostningseffektiv måde; tilskynder Kommissionen til at fremme sammenkoblinger mellem EU's emissionshandelssystem og andre emissionshandelssystemer med henblik på etablering af et system med et internationalt emissionsmarked for at øge klimaambitionerne og samtidig bidrage til at mindske risikoen for kulstoflækage ved at skabe lige vilkår; anmoder om, at der gøres en kraftig indsats for at bevare medlemsstater, hvis status er i forandring, i EU ETS; opfordrer Kommissionen til at indføre sikkerhedsmekanismer med henblik på at sikre, at en sammenkobling af EU's ETS fører til en permanent reduktion og ikke undergraver EU's egne mål for drivhusgasemissioner; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at jordemissioner (landbrug, husdyrbesætninger, skovbrug og anden arealanvendelse) i tråd med IPCC's konklusioner har et stort omkostningseffektivt potentiale for afbødning og fremme af modstandsdygtighed, og at det derfor er nødvendigt at styrke EU's foranstaltninger og det internationale samarbejde for at maksimere CO2-opsamlingspotentialet for jordemissioner med henblik på at sikre en sikker og varig CO2-binding; bemærker de særlige muligheder i forbindelse med skovlandbrug i denne henseende; påpeger den vigtige aftale vedrørende ILUC, som blev opnået i begyndelsen af den nye valgperiode, og håber, at Parlamentets bidrag til forhandlingerne ved den lejlighed kan danne grundlag for en ambitiøs løsning i forbindelse med den kommende gennemgang af reglerne; |
| --- | --- |

23.

| 24. | bemærker, at skovfældning og skovødelæggelse bærer ansvaret for 20 % af de samlede drivhusgasemissioner i verden, og understreger skovenes og en aktiv bæredygtig skovforvaltnings betydning for modvirkning af klimaændringer og behovet for at styrke skovenes tilpasningsevner og modstandsdygtighed over for klimaændringer; understreger behovet for en afbødningsindsats med fokus på tropeskovsektoren (REDD +); understreger, at målet om at begrænse den globale opvarmning til under 2 oC sandsynligvis vil være umuligt uden denne afbødningsindsats; opfordrer endvidere EU til at øge den internationale finansiering til nedbringelse af skovrydning i udviklingslande; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger betydningen af fortsat at sætte menneskerettighederne i centrum for klimaindsatsen og kræver, at Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at man under forhandlingerne om tilpasningstiltag erkender nødvendigheden af at respektere, beskytte og fremme menneskerettighederne, herunder bl.a. ligestilling, kvinders fuldgyldige og ligeværdige medvirken og aktiv fremme af en retfærdig omskoling af arbejdskraften, som fremmer anstændige arbejdsforhold og kvalitetsarbejdspladser for alle; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer til, at LULUCF integreres i EU's klima- og energipolitiske ramme for 2030, idet det er nødvendigt at tage separat hensyn til disse emissioner for at undgå, at EU's LULUCF-dræn anvendes til at reducere afbødningsbestræbelserne i andre sektorer; |
| --- | --- |

26.

| 27. | minder om, at transport er den næststørste drivhusgasemitterende sektor; beklager, at international luftfart og shipping ikke er nævnt i Parisaftalen; insisterer på nødvendigheden af at indføre en række politikker, som skal tilsigte at reducere emissionerne fra denne sektor; gentager, at det er nødvendigt, at UNFCCC-parterne gør en indsats for effektivt at regulere og lægge loft over emissionerne fra luft- og søfarten i overensstemmelse med behovene og situationens hastende karakter; opfordrer alle parter til via ICAO og IMO at arbejde på at udvikle en global politikramme til at muliggøre en effektiv indsats og at træffe foranstaltninger til at fastsætte de fornødne mål inden udgangen af 2016 med henblik på at opnå de nødvendige reduktioner set i lyset af målsætningen om et godt stykke under 2 oC; |
| --- | --- |

27.

| 28. | minder om, at drivhusgasserne fra luftfart blev indarbejdet i EU's emissionshandelsordning (ETS) den 1. januar 2012, hvorved alle luftfartøjsoperatører blev forpligtet til at ansøge om kulstofemissionskvoter inden for rammerne af ETS; noterer sig vedtagelsen af to »stop-the-clock«-beslutninger i 2013 og 2014 om midlertidig nedsættelse af emissionshandelsordningens anvendelsesområde med henblik på at udelade internationale flyvninger for at give ICAO tid til at udvikle en global markedsbaseret foranstaltning for reduktion af emissioner fra international luftfart, og at denne fritagelse udløber i 2017; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer til, at der under den igangværende 39. samling i ICAO-Forsamling etableres en retfærdig og robust global markedsbaseret foranstaltning, som skal gennemføres på internationalt niveau fra 2020 og frem; udtrykker sin dybe skuffelse over det nuværende forslag, der drøftes i ICAO, og minder om, at enhver ændring af den eksisterende lovgivning for at inddrage luftfarten i EU's emissionshandelsordning kun kan overvejes, hvis den globale markedsbasered foranstaltning er ambitiøs, og at flyvninger inden for Europa under alle omstændigheder fortsat vil være omfattet af EU's emissionshandelsordning; |
| --- | --- |

29.

| 30. | fremhæver advarslen fra Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) om, at for sen opmærksomhed omkring betydningen af at kontrollere emissioner kan resultere i en pludselig indførelse af kvantitative begrænsninger for brugen af kulstofintensive energikilder, og at omkostningerne i overgangsperioden vil blive tilsvarende højere med potentielle virkninger for den økonomiske aktivitet og finansieringsinstitutter; opfordrer Kommissionen til at vurdere de potentielle systemiske risici, som er forbundet med en brat overgang, og til, om nødvendigt, at foreslå indførelse af krav om gennemsigtighed og politikker på de finansielle markeder med henblik på i størst muligt omfang at afbøde systemiske risici; |
| --- | --- |

30.

| 31. | understreger den centrale rolle, som den cirkulære økonomi vil spille i forbindelse med overgangen til et lavemissionssamfund; mener, at foranstaltninger, som udelukkende fokuserer på at nedbringe emissioner uden at tage hensyn til bidraget fra anvendelsen af vedvarende energikilder og effektiv ressourceanvendelse, ikke vil nå det tilsigtede mål; er af den opfattelse, at overgangen til en global model for cirkulær økonomi — i betragtning af den indvirkning, som udnyttelsen af råstoffer og affaldshåndtering har på drivhusgasemissioner — skal behandles indgående på COP22; |
| --- | --- |

31.

| 32. | fremhæver betydningen af en holistisk og systemisk tilgang til udformningen og gennemførelsen af politikker at mindskelse af drivhusgasemissionerne og fremhæver, at det især er vigtigt at holde økonomisk vækst og menneskelig velfærd adskilt fra ressourceforbrug, eftersom ressourceeffektivitet reducerer såvel drivhusgasemissioner som andre forhold, der sætter pres på miljøet og på ressourcerne og samtidig fremmer bæredygtig vækst, og henviser til, at en politik, som udelukkende fokuserer på nedbringelse af drivhusgasemissionerne, ikke samtidig vil garantere ressourceeffektivitet; understreger, at effektiv anvendelse af ressourcer fremmer økonomisk og miljømæssigt overskud; understreger, at den cirkulære økonomi og dermed ordentlig forvaltning af naturressourcerne kan fungere som en vigtig løftestang på klimaområdet; påpeger f.eks., at udvinding, forarbejdning, transport, transformation, anvendelse og bortskaffelse af ressourcer tegner sig direkte for en stor del af energiforbruget; fastslår, at en øget ressourceproduktivitet gennem forbedret effektivitet og et mindsket ressourcespild gennem genbrug, oparbejdning og genanvendelse ligeledes bidrager til at reducere ressourceforbruget og samtidig også drivhusgasemissionerne betydeligt; henviser i denne forbindelse til arbejdet i det internationale ressourcepanel; |
| --- | --- |

32.

Nedbringelse af CO2-emissionerne

| 33. | ser med tilfredshed på ledernes erklæring vedtaget på G7-topmødet i Ise-Shima, Japan, den 26.-27. maj 2016, der understreger betydningen af at begrænse udledningen af kortlivede klimaforurenende stoffer, herunder sodpartikler, hydrofluorcarboner (HFC'er) og methan, for at bremse den umiddelbare opvarmning; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer til vedtagelse af en ambitiøs global nedtrapning af HFC'er under Montrealprotokollen i 2016; minder om, at EU har vedtaget en ambitiøs lovgivning med henblik på at udfase 79 % af alle HFC'er inden 2030, idet klimavenlige alternativer er nemt tilgængelige, og deres potentiale bør udnyttes fuldt ud; bemærker, at udfasningen af anvendelsen af HFC'er er en nem metode til at gennemføre til modvirkende foranstaltninger i og uden for EU; |
| --- | --- |

34.

Industri og konkurrenceevne

| 35. | understreger, at bekæmpelse af klimaændringer skal prioriteres og gennemføres på verdensplan, samtidig med sikring af energisikkerheden og udvikling af bæredygtig økonomisk vækst og bæredygtige arbejdspladser; |
| --- | --- |

35.

| 36. | understreger, at klimarelaterede investeringer kræver en stabil og forudsigelig retsramme og klare politiske signaler; |
| --- | --- |

36.

| 37. | glæder sig over, at Kina og andre store konkurrenter til EU's energiintensive industrier indfører emissionshandelsmekanismer eller andre prisfastsættelsesmekanismer; mener, at EU — indtil der er opnået lige markedsvilkår — bør opretholde passende og forholdsmæssige foranstaltninger til at sikre industriens konkurrenceevne og — hvor det er nødvendigt — at forebygge CO2-udflytning i betragtning af, at energi-, industri- og klimapolitik går hånd i hånd; |
| --- | --- |

37.

| 38. | understreger betydningen af at gøre bedre brug af de eksisterende programmer/instrumenter såsom Horisont 2020, der er åbne for tredjelandes deltagelse, især inden for energi, klimaændringer og bæredygtig udvikling, og vigtigheden af at integrere bæredygtigheden i de relevante programmer; |
| --- | --- |

38.

Energipolitik

| 39. | opfordrer EU til at lægge pres på det internationale samfund for hurtigst muligt af få vedtaget konkrete foranstaltninger, herunder en tidsplan, for gradvis udfasning af miljømæssigt eller økonomisk skadelige subsidier, herunder til fossile brændstoffer; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger at mere ambitiøse energieffektivitetsmål i EU kan bidrage til at nå et ambitiøst klimamål, som samtidig mindske risikoen for kulstoflækage; |
| --- | --- |

40.

| 41. | understreger vigtigheden af den rolle, som energieffektivitet og vedvarende energi spiller med hensyn til at reducere emissioner, foretage økonomiske besparelser, sikre energiforsyningen og forebygge og afbøde energifattigdom med sigte på at beskytte og hjælpe sårbare og fattige husholdninger; opfordrer til global fremme af energieffektivitetsforanstaltninger og udvikling af vedvarende energi (f.eks. ved at stimulere egenproduktion og forbrug af vedvarende energikilder) og minder om, at energieffektivitet og vedvarende energi er to af de vigtigste mål i EU's energiunion; |
| --- | --- |

41.

Forskning, innovation og digitale teknologier

| 42. | understreger, at forskning og innovation i klimaændrings- og tilpasningspolitikker og ressourceeffektivitets- og lavemissionsteknologier er centrale elementer i bekæmpelsen af klimaændringer på en omkostningseffektiv måde, nedsætter afhængigheden af fossile brændstoffer og bør fremme brugen af sekundære råstoffer; opfordrer derfor til et globalt engagement for at fremme og koncentrere investeringerne på dette område; |
| --- | --- |

42.

| 43. | minder om, at forskning, innovation og konkurrenceevne er en af de fem søjler i EU's strategi for en energiunion; bemærker, at EU er fast besluttet på fortsat at være førende på verdensplan på disse områder, idet det samtidig udvikler et tæt videnskabeligt samarbejde med internationale partnere; understreger betydningen af at opbygge og fastholde en stærk innovationskapacitet både i udviklede lande og nye vækstlande til udvikling af rene og bæredygtige energiteknologier; |
| --- | --- |

43.

| 44. | minder om den katalysatorrolle, som digitale teknologier kan spille i omstillingen af energisystemet; understreger betydningen af at udvikle energioplagringsteknologier, der vil bidrage til en nedbringelse af kulstofemissionerne fra energiproduktion samt henholdsvis opvarmning og køling af husholdninger; |
| --- | --- |

44.

| 45. | understreger betydningen af at øge antallet af kvalificerede arbejdstagere, der er aktive i industrien, og fremme kendskabet og bedste praksis for at stimulere skabelsen af kvalitetsjob, idet arbejdskraftens mobilitet understøttes, hvor dette er nødvendigt; |
| --- | --- |

45.

| 46. | slår til lyd for en bedre anvendelse af teknologier, såsom rumsatellitter, til nøjagtig indsamling af data om emissioner, temperatur og klimaændringer; fremhæver især bidraget fra Copernicusprogrammet; opfordrer også til et åbent samarbejde og udveksling af oplysninger mellem lande og til, at forskeres får uhindret adgang til data; |
| --- | --- |

46.

Ikke-statslige aktørers rolle

| 47. | understreger, at stadig flere ikkestatslige aktører tager initiativ til at skifte til brændsler, der indeholder mindre fossilt kulstof og øge deres modstandsdygtighed over for klimaændringerne; understreger derfor betydningen af en struktureret og konstruktiv dialog mellem regeringer, erhvervslivet, herunder små og mellemstore virksomheder, byer, regioner, internationale organisationer, civilsamfundet og højere læreanstalter og af at sikre, at de bliver inddraget i planlægningen og gennemførelsen af klimaindsatsen for at mobilisere et solidt globalt tiltag hen imod robuste samfund med lave CO2-emissioner; glæder sig over opstillingen af »den globale klimadagsorden«, som bygger på »Lima-Paris-handlingsdagsordenen«, der involverer halvfjerds initiativer med flere interessenter i forskellige sektorer; |
| --- | --- |

47.

| 48. | understreger, at platformen for ikke-statslige aktørers klimaindsats (NAZCA) bør integreres fuldt ud i UNFCCC; bemærker, at de lokale og regionale myndigheder er de største bidragydere til »Lima-Paris-handlingsplanen« og til NAZCA og allerede har demonstreret deres beslutsomhed med hensyn til at realisere gennemførelsen af Parisaftalen — både hvad afbødning og tilpasning angår — og til at sikre horisontal samordning og mainstreaming af klimapolitik, styrke lokalsamfund og borgere og fremme samfundsmæssige ændringer og innovation, navnlig gennem initiativer som »den globale borgmesteraftale« og »Under 2-aftalememorandummet«; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer EU og medlemsstaterne til i samarbejde med alle civilsamfundets aktører (institutioner, den private sektor, NGO'er og lokalsamfund) at udvikle nedbringelsesinitiativer inden for nøglesektorer (energi, teknologier, byer og transport) samt tilpasnings- og modstandsdygtighedsinitiativer som reaktion på tilpasningsspørgsmål, navnlig for så vidt angår adgang til vand, fødevaresikkerhed og risikoforebyggelse; opfordrer alle regeringer og alle civilsamfundsaktører til at støtte og styrke denne handlingsdagsorden; |
| --- | --- |

49.

| 50. | mener, at det er vigtigt at sikre, at den legitime lobbyvirksomhed, der udøves under forhandlingerne om den kommende COP22, er præget af den størst mulige gennemsigtighed, og at alle officielt anerkendte aktører har lige adgang til alle nødvendige oplysninger; |
| --- | --- |

50.

| 51. | minder parterne og FN om, at individuelle tiltag er lige så vigtige som regeringernes og institutionernes tiltag; opfordrer derfor til, at der udvises større handlingskraft med hensyn til at gennemføre oplysningskampagner og andre tiltag, som skal sikre, at befolkningen får oplysninger om de små og store tiltag, der kan bidrage til at bekæmpe klimaændringerne i de udviklede lande samt i udviklingslandene; |
| --- | --- |

51.

Modstandsdygtighed over for klimaændringer ved hjælp af tilpasning

| 52. | understreger, at tilpasningstiltag er en uundgåelig nødvendighed for alle lande, hvis de skal mindske de negative konsekvenser mest muligt og fuldt ud udnytte mulighederne for klimarobust vækst og bæredygtig udvikling; opfordrer til, at der på denne baggrund fastsættes langsigtede tilpasningsmål; minder om, at udviklingslandene, særligt de mindst udviklede lande og små udviklingsøstater, har bidraget mindst til klimaændringerne, men er de mest sårbare over for de negative konsekvenser af klimaændringerne og er dårligst i stand til at tilpasse sig; |
| --- | --- |

52.

| 53. | opfordrer Kommissionen til at revidere EU's strategi for tilpasning til klimaændringerne, der blev vedtaget i 2013; opfordrer Kommissionen til at foreslå juridisk bindende instrumenter, såfremt de foranstaltninger, sm medlemsstaterne træffer, skønnes at være utilstrækkelige; |
| --- | --- |

53.

| 54. | fremhæver de alvorlige negative og ofte uoprettelige konsekvenser af manglende handling, i betragtning af at klimaændringerne påvirker samtlige regioner i hele verden på forskellige, men stærkt skadelige, måder, hvilket fører til migrationsstrømme og tab af menneskeliv såvel som økonomiske, miljømæssige og sociale tab; understreger, at et fælles globalt politisk og økonomisk skub for at fremme innovation inden for ren og vedvarende energi er afgørende for at opfylde vores klimamål og fremme væksten; |
| --- | --- |

54.

| 55. | opfordrer til, at problematikken vedrørende klimaflygtninge og omfanget heraf som følge af klimakatastrofer, der skyldes den globale opvarmning, tages alvorligt; bemærker med bekymring, at 166 mio. mennesker blev tvunget til at forlade deres hjem på grund af oversvømmelser, storme, jordskælv eller andre katastrofer mellem 2008 og 2013; henleder navnlig opmærksomheden på, at klimarelateret udvikling i dele af Afrika og Mellemøsten kan bidrage til politisk ustabilitet, økonomisk modgang og optrapning af flygtningekrisen i Middelhavsområdet; |
| --- | --- |

55.

| 56. | glæder sig over den indsats, som er blevet gjort inden for rammerne af Warszawa-mekanismen til håndtering af tab og skader, som vil blive gennemgået på COP22; anmoder mekanismen om at fortsætte med at forbedre forståelsen af og ekspertisen om, hvordan klimaændringerne påvirker migrationsmønstre, fordrivelser og menneskelig mobilitet, og opfordrer til at udnytte denne forståelse og ekspertise bedre; |
| --- | --- |

56.

| 57. | opfordrer EU og alle andre lande til at adressere menneskerettighedsdimensionen og de sociale virkninger af klimaændringerne, sikre beskyttelse og fremme af menneskerettigheder og solidaritet samt støtte de fattigere lande, hvis kapaciteter er under pres som følge af konsekvenserne af klimaændringerne; |
| --- | --- |

57.

Støtte til udviklingslandene

| 58. | understreger også betydningen af den rolle, som udviklingslandene spiller med hensyn til at nå målene i Parisaftalen, og behovet for at hjælpe disse lande med at gennemføre deres klimaplaner, udnytte synergierne med de relative mål for bæredygtig udvikling fuldt ud — herunder deltagelse i det afrikanske initiativ om vedvarende energi — samt af de allerede gennemførte klimaforanstaltninger, Addis Ababa-handlingsplanen og Agenda 2030; |
| --- | --- |

58.

| 59. | understreger, at det er nødvendigt at fremme universel adgang til bæredygtig energi i udviklingslandene, især i Afrika, gennem øget anvendelse af vedvarende energi; påpeger, at Afrika har enorme naturressourcer, som kan sikre dets energisikkerhed; understreger, at en del af EU's energi i sidste ende ville kunne komme fra Afrika, hvis der sker en vellykket etablering af elsammenkoblingerne; |
| --- | --- |

59.

| 60. | understreger, at EU har erfaringen, kapaciteten og den globale formåen til at blive førende i opbygningen af den mere intelligente, renere og mere modstandsdygtige infrastruktur, der er nødvendig for at tilvejebringe den globale overgang, som der blev givet anstød til i Paris; opfordrer EU til at understøtte udviklingslandenes bestræbelser med henblik på overgangen til lavemissionssamfund, som er mere inklusive, velstående og sikre; |
| --- | --- |

60.

Klimafinansiering

| 61. | bemærker, at der er behov for en yderligere indsats for at sikre mobilisering af klimafinansiering til at nå målet om 100 mia. USD senest i 2020; glæder sig over videreførelsen frem til 2025; opfordrer indtrængende alle parter, der er i stand til det, til at opfylde sine forpligtelser til at yde klimafinansiering i betragtning af omfanget og alvoren af problemet; anerkender, at det vil kræve betydeligt højere lavemissions- og klimaresistente investeringer og yderligere bestræbelser på at udfase subsidier til fossile brændstoffer at minimere de alvorlige klimapåvirkninger; understreger betydningen af at åbne yderligere finansieringskilder gennem kulstofprissætning og offentlig-private partnerskaber; |
| --- | --- |

61.

| 62. | opfordrer til konkrete EU-tilsagn og internationale tilsagn om at aktivere yderligere kilder til klimafinansiering, herunder indførelse af en afgift på finansielle transaktioner, henlæggelse af visse af EU's ETS-emissionskvoter i perioden 2021-2030 samt afsættelse af indtægter fra EU-indgreb og andre internationale indgreb over for emissioner fra luft- og skibsfarten til internationale klimafinansieringsformål og den grønne klimafond, bl.a. til teknologiske innovationsprojekter; |
| --- | --- |

62.

| 63. | glæder sig over Parisaftalens tilsagn om at bringe alle finansielle strømme i overensstemmelse med lave drivhusgasemissioner og klimarobust udvikling; mener, at dette kræver, at EU omgående sætter ind over for de finansielle strømme til fossile brændstoffer og kulstofintensiv infrastruktur; |
| --- | --- |

63.

| 64. | ser frem til den forberedende dialog for at identificere muligheder for at forbedre de finansielle ressourcer og støtte til at forbedre afhjælpningen fra alle parters side; anerkender det ansvar, der påhviler alle parter, donorer og modtagere, til at samarbejde om at øge støtten og gøre den mere tilgængelig og effektiv; |
| --- | --- |

64.

| 65. | opfordrer Kommissionen til at foretage en fuldstændig evaluering af Parisaftalens eventuelle konsekvenser for EU-budgettet og til at udvikle en specifik og automatisk EU-finansieringsmekanisme, som yder supplerende og tilstrækkelig støtte til EU's rimelige andel af det internationale klimafinansieringsmål på 100 mia. USD; |
| --- | --- |

65.

| 66. | opfordrer til en indførelse af en omfattende CO2-afgift som et globalt anvendeligt instrument til håndtering af emissioner og tildeling af indtægterne fra emissionshandelsordningen til klimarelaterede investeringer sammen med indtægter fra CO2-afgifter på brændstoffer inden for international transport; opfordrer endvidere til delvis anvendelse af landbrugsstøtten til at garantere investeringer i produktion og anvendelse af vedvarende energi inden for landbruget; understreger betydningen af at mobilisere kapital fra den private sektor og åbne op for de nødvendige investeringer lavemissionsteknologier; opfordrer regeringer samt offentlige og private finansieringsinstitutter, herunder banker, pensionsfonde og forsikringsselskaber til at give et ambitiøst tilsagn om at tilpasse låne- og investeringspraksis til målet på under 2 oC og frigøre sig fra fossile brændstoffer, herunder udfase eksportkreditter til investeringer i fossile brændstoffer; opfordrer til, at der indføres særlige offentlige garantier til fordel for grønne investeringer, miljømærker og skattefordele for grønne investeringsfonde og i forbindelse med udstedelse af grønne obligationer; |
| --- | --- |

66.

| 67. | fremhæver vigtigheden af at udveksle praksis vedrørende spørgsmålet om at integrere bæredygtighed i de finansielle sektorer på både internationalt og europæisk plan og mener, at det med henblik på at give investorer pålidelige og præcise oplysninger om ikkefinansielle spørgsmål bør overvejes at indføre en mærkning af finansielle produkter, som skal gennemføres ved hjælp af en evaluering og en rapport om deres sårbarhed over for klimarelaterede risici og om deres bidrag til overgangen til en lavemissionsøkonomi; |
| --- | --- |

67.

Klimadiplomati

| 68. | glæder sig over EU's fortsatte fokus på klimadiplomati, der er af afgørende betydning for at øge opmærksomheden om klimaforanstaltninger i partnerlande og i den globale offentlighed; understreger, at EU, dets medlemsstater og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) har en enorm udenrigspolitisk kapacitet og må udvise lederskab i klimafora; understreger, at en ambitiøs og presserende klimaindsats og gennemførelse af COP21-forpligtelserne fortsat skal være en særlig prioritet i EU's bilaterale og biregionale dialoger på højt niveau med partnerlande, G7, G20, i FN samt i andre internationale fora; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer EU til at koncentrere sine diplomatiske bestræbelser på klimaområdet om at sikre, at Parisaftalen får en solid struktur; |
| --- | --- |

69.

Europa-Parlamentet,

| 70. | forpligter sig til at ratificere Parisaftalen snarest muligt, at udnytte sin internationale rolle og sit medlemskab af internationale parlamentariske netværk til konsekvent at gøre fremskridt hen imod en hurtig ratifikation og gennemførelse af Parisaftalen; |
| --- | --- |

70.

| 71. | mener, at det — da det også vil skulle give sit samtykke til en eventuel international aftale — skal være velintegreret i EU's delegation; forventer derfor at få mulighed for at deltage i EU's koordineringsmøder i Marrakesh, og at der garanteres det adgang til alle forberedende dokumenter fra det øjeblik, forhandlingerne indledes; |
| --- | --- |

71.

o

o o

| 72. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og UNFCCC's sekretariat med anmodning om, at den bliver fremsendt til alle parter uden for EU. |
| --- | --- |

72.

---

(1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0359.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/57 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/57

---

P8_TA(2016)0384

Gennemførelse af forordningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om gennemførelse af forordningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer (EF) nr. 1935/2004 (2015/2259(INI))

(2018/C 215/11)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1935/2004 af 27. oktober 2004 om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer og om ophævelse af direktiv 80/590/EØF og 89/109/EØF (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1935/2004 af 27. oktober 2004 om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer og om ophævelse af direktiv 80/590/EØF og 89/109/EØF (1),

| — | der henviser til Kommissionens forordning (EF) nr. 2023/2006 af 22. december 2006 om god fremstillingsmæssig praksis for materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forordning (EF) nr. 2023/2006 af 22. december 2006 om god fremstillingsmæssig praksis for materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer (2),

| — | der henviser til Kommissionens forordning (EU) nr. 10/2011 af 14. januar 2011 om plastmaterialer og -genstande bestemt til kontakt med fødevarer (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forordning (EU) nr. 10/2011 af 14. januar 2011 om plastmaterialer og -genstande bestemt til kontakt med fødevarer (3),

| — | der henviser til vurderingen af gennemførelsen på europæisk plan om »Materialer bestemt til at komme i kontakt med fødevarer — Forordning (EF) nr. 1935/2004«, som er foretaget af Europa-Parlamentets Forskningstjeneste (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til vurderingen af gennemførelsen på europæisk plan om »Materialer bestemt til at komme i kontakt med fødevarer — Forordning (EF) nr. 1935/2004«, som er foretaget af Europa-Parlamentets Forskningstjeneste (4),

| — | der henviser til referatet af workshoppen om »Materialer bestemt til kontakt med fødevarer — hvordan sikrer vi fødevaresikkerhed og teknologisk innovation i fremtiden?«, der blev afholdt den 26. januar 2016 i Europa-Parlamentet (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til referatet af workshoppen om »Materialer bestemt til kontakt med fødevarer — hvordan sikrer vi fødevaresikkerhed og teknologisk innovation i fremtiden?«, der blev afholdt den 26. januar 2016 i Europa-Parlamentet (5),

| — | der henviser til Kommissionens »State of the Art Report on Mixture Toxicity« (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens »State of the Art Report on Mixture Toxicity« (6),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet om de kombinerede virkninger af kemikalier — Kemiske blandinger (COM(2012)0252), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet om de kombinerede virkninger af kemikalier — Kemiske blandinger (COM(2012)0252),

| — | der henviser til Rådets (Miljø) konklusioner af 22. december 2009 om de kombinerede virkninger af kemikalier (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets (Miljø) konklusioner af 22. december 2009 om de kombinerede virkninger af kemikalier (7),

| — | Europa-Parlamentet og Rådets afgørelse nr. 1386/2013/EU af 20. november 2013 om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 »Et godt liv i en ressourcebegrænset verden« (8), som bl.a. anerkender nødvendigheden af at EU tackler kombinationsvirkninger af kemikalier og spørgsmålene i forbindelse med hormonforstyrrende stoffer i al relevant EU-lovgivning, |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet og Rådets afgørelse nr. 1386/2013/EU af 20. november 2013 om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 »Et godt liv i en ressourcebegrænset verden« (8), som bl.a. anerkender nødvendigheden af at EU tackler kombinationsvirkninger af kemikalier og spørgsmålene i forbindelse med hormonforstyrrende stoffer i al relevant EU-lovgivning,

| — | der henviser til en evaluering af status over den videnskabelige viden om hormonforstyrrende stoffer — 2012, som blev udarbejdet for De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP) og Verdenssundhedsorganisationen (WHO) (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til en evaluering af status over den videnskabelige viden om hormonforstyrrende stoffer — 2012, som blev udarbejdet for De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP) og Verdenssundhedsorganisationen (WHO) (9),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (10) (REACH-forordningen), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (10) (REACH-forordningen),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0237/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0237/2016),

| A. | der henviser til, at forordning (EF) nr. 1935/2004 (»rammeforordningen«) fastsætter generelle sikkerhedskrav til alle materialer bestemt til kontakt med fødevarer og genstande, der er bestemt til direkte eller indirekte kontakt med fødevarer, for at sikre, at stoffer ikke migrerer over i fødevarer i mængder, der kan frembyde en fare for menneskers sundhed eller forårsage en uacceptabel ændring af fødevarernes sammensætning eller en forringelse af deres organoleptiske egenskaber; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at forordning (EF) nr. 1935/2004 (»rammeforordningen«) fastsætter generelle sikkerhedskrav til alle materialer bestemt til kontakt med fødevarer og genstande, der er bestemt til direkte eller indirekte kontakt med fødevarer, for at sikre, at stoffer ikke migrerer over i fødevarer i mængder, der kan frembyde en fare for menneskers sundhed eller forårsage en uacceptabel ændring af fødevarernes sammensætning eller en forringelse af deres organoleptiske egenskaber;

| B. | der henviser til, at bilag I til rammeforordningen angiver 17 materialer bestemt til kontakt med fødevarer, der kan blive omfattet af særforanstaltninger; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at bilag I til rammeforordningen angiver 17 materialer bestemt til kontakt med fødevarer, der kan blive omfattet af særforanstaltninger;

| C. | der henviser til, at kun fire ud af over 17 materialer er omfattet af særlige EU-foranstaltninger: plast (herunder genanvendt plast), keramik, celluloseregenerater og aktive og intelligente materialer; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at kun fire ud af over 17 materialer er omfattet af særlige EU-foranstaltninger: plast (herunder genanvendt plast), keramik, celluloseregenerater og aktive og intelligente materialer;

| D. | der henviser til, at der er stærkt behov for en revision af visse specifikke EU-foranstaltninger, især Rådets direktiv 84/500/EØF keramiske genstande; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der er stærkt behov for en revision af visse specifikke EU-foranstaltninger, især Rådets direktiv 84/500/EØF keramiske genstande;

| E. | der henviser til, at for de andre 13 materialer, der er angivet i bilag 1, har medlemsstaterne fortsat mulighed for at vedtage nationale bestemmelser; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at for de andre 13 materialer, der er angivet i bilag 1, har medlemsstaterne fortsat mulighed for at vedtage nationale bestemmelser;

| F. | der henviser til, at mange medlemsstater allerede har indført eller i øjeblikket arbejder på forskellige foranstaltninger i forbindelse med de resterende materialer bestemt til kontakt med fødevarer; der henviser til, at princippet om gensidig anerkendelse ikke fungerer i forbindelse med disse nationale tiltag, og at det indre markeds effektive funktion samt det høje niveau for sundhedsbeskyttelse, som kræves i rammeforordningen og traktaterne, derfor ikke kan sikres; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at mange medlemsstater allerede har indført eller i øjeblikket arbejder på forskellige foranstaltninger i forbindelse med de resterende materialer bestemt til kontakt med fødevarer; der henviser til, at princippet om gensidig anerkendelse ikke fungerer i forbindelse med disse nationale tiltag, og at det indre markeds effektive funktion samt det høje niveau for sundhedsbeskyttelse, som kræves i rammeforordningen og traktaterne, derfor ikke kan sikres;

| G. | der henviser til, at materialer, der ikke er reguleret af specifikke EU-foranstaltninger, kan udgøre en risiko for folkesundheden og give anledning til voksende mistillid fra forbrugerne, retlig usikkerhed og øgede efterlevelsesomkostninger for operatører — som ofte væltes over på forbrugerne senere i forsyningskæden — og derigennem virke hæmmende på konkurrenceevne og innovation; der henviser til, at ifølge vurderingen af gennemførelsen på europæisk plan af maj 2016, som er foretaget af Europa-Parlamentets Forskningstjeneste (EPRS), er der bred enighed blandt alle interesserede parter om, at manglen på ensartede foranstaltninger skader den offentlige sundhed, miljøbeskyttelsen og det indre markeds gnidningsfrie funktion; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at materialer, der ikke er reguleret af specifikke EU-foranstaltninger, kan udgøre en risiko for folkesundheden og give anledning til voksende mistillid fra forbrugerne, retlig usikkerhed og øgede efterlevelsesomkostninger for operatører — som ofte væltes over på forbrugerne senere i forsyningskæden — og derigennem virke hæmmende på konkurrenceevne og innovation; der henviser til, at ifølge vurderingen af gennemførelsen på europæisk plan af maj 2016, som er foretaget af Europa-Parlamentets Forskningstjeneste (EPRS), er der bred enighed blandt alle interesserede parter om, at manglen på ensartede foranstaltninger skader den offentlige sundhed, miljøbeskyttelsen og det indre markeds gnidningsfrie funktion;

| H. | der henviser til, at principperne om bedre lovgivning ikke bør forsinke foranstaltninger, som tilsigter at undgå eller mindske potentielt alvorlige eller uoprettelige konsekvenser for menneskets og/eller miljøets sundhed, jf. forsigtighedsprincippet i EU-traktaterne; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at principperne om bedre lovgivning ikke bør forsinke foranstaltninger, som tilsigter at undgå eller mindske potentielt alvorlige eller uoprettelige konsekvenser for menneskets og/eller miljøets sundhed, jf. forsigtighedsprincippet i EU-traktaterne;

| I. | der henviser til, at hormonforstyrrende og genotoksiske stoffer i materialer bestemt til kontakt med fødevarer er særlig problematiske både for den offentlige sundhed og for miljøet; der henviser til, at det på nuværende tidspunkt ikke er muligt at give et pålideligt skøn over hormonforstyrrende eller genotoksiske egenskaber på grundlag af den kemiske sammensætning, hvorfor der bør tilskyndes til biotesting som et frivilligt middel til at give et forvarsel for at garantere sikkerheden af kemisk komplekse materialer bestemt til kontakt med fødevarer; henviser til, at der bør tilskyndes til forskning i udvikling af både analytiske og toksikologiske testmetoder for at sikre pålidelige og omkostningseffektive vurderinger af materialer bestemt til kontakt med fødevarer til fordel for både forbrugere, miljøet og producenter; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at hormonforstyrrende og genotoksiske stoffer i materialer bestemt til kontakt med fødevarer er særlig problematiske både for den offentlige sundhed og for miljøet; der henviser til, at det på nuværende tidspunkt ikke er muligt at give et pålideligt skøn over hormonforstyrrende eller genotoksiske egenskaber på grundlag af den kemiske sammensætning, hvorfor der bør tilskyndes til biotesting som et frivilligt middel til at give et forvarsel for at garantere sikkerheden af kemisk komplekse materialer bestemt til kontakt med fødevarer; henviser til, at der bør tilskyndes til forskning i udvikling af både analytiske og toksikologiske testmetoder for at sikre pålidelige og omkostningseffektive vurderinger af materialer bestemt til kontakt med fødevarer til fordel for både forbrugere, miljøet og producenter;

| J. | der henviser til, at der kan være skadelige mikroorganismer (patogene eller fordærvende) til stede som kontaminanter i materialer bestemt til kontakt med fødevarer, og at de biocider, der eventuelt anvendes til at nedbringe antallet af dem, ligeledes udgør en risiko for folkesundheden; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at der kan være skadelige mikroorganismer (patogene eller fordærvende) til stede som kontaminanter i materialer bestemt til kontakt med fødevarer, og at de biocider, der eventuelt anvendes til at nedbringe antallet af dem, ligeledes udgør en risiko for folkesundheden;

| K. | der henviser til, at visse fødevarer er i berøring med en lang række forskellige emballageprodukter i lang tid; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at visse fødevarer er i berøring med en lang række forskellige emballageprodukter i lang tid;

| L. | der henviser til, at en mere effektiv samordning af alle bestemmelser, som vedrører anvendelsen af materialer bestemt til kontakt med fødevarer, kan bidrage til at forbedre beskyttelsen af forbrugernes sundhed og mindske de negative konsekvenser af materialer bestemt til kontakt med fødevarer, og særlig emballageaffald, for miljøet; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at en mere effektiv samordning af alle bestemmelser, som vedrører anvendelsen af materialer bestemt til kontakt med fødevarer, kan bidrage til at forbedre beskyttelsen af forbrugernes sundhed og mindske de negative konsekvenser af materialer bestemt til kontakt med fødevarer, og særlig emballageaffald, for miljøet;

| M. | der henviser til, at en mere effektiv samordning af alle bestemmelser, som vedrører materialer bestemt til kontakt med fødevarer, ville gøre den cirkulære økonomi mere effektiv; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at en mere effektiv samordning af alle bestemmelser, som vedrører materialer bestemt til kontakt med fødevarer, ville gøre den cirkulære økonomi mere effektiv;

| N. | der henviser til, at specifikke foranstaltninger bør baseres på videnskabelig dokumentation; der henviser til, at der fortsat er videnskabelige uløste spørgsmål, og at der derfor er behov for mere forskning; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at specifikke foranstaltninger bør baseres på videnskabelig dokumentation; der henviser til, at der fortsat er videnskabelige uløste spørgsmål, og at der derfor er behov for mere forskning;

| O. | der henviser til, at nanoteknologi og nanomaterialer ifølge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) repræsenterer en ny teknologisk udvikling, og at materialer bestemt til kontakt med fødevarer er et område, hvor der anvendes nanomaterialer; der henviser til, at de specifikke egenskaber ved nanomaterialer kan påvirke deres toksikokinetiske og toksikologiske profiler, men at der kun foreligger begrænsede oplysninger om disse aspekter; der henviser til, at usikkerheden også skyldes vanskelighederne med at karakterisere, opdage og måle nanomaterialer i fødevarer og biologiske matricer og den begrænsede mængde af toksicitetsdata og testmetoder; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at nanoteknologi og nanomaterialer ifølge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) repræsenterer en ny teknologisk udvikling, og at materialer bestemt til kontakt med fødevarer er et område, hvor der anvendes nanomaterialer; der henviser til, at de specifikke egenskaber ved nanomaterialer kan påvirke deres toksikokinetiske og toksikologiske profiler, men at der kun foreligger begrænsede oplysninger om disse aspekter; der henviser til, at usikkerheden også skyldes vanskelighederne med at karakterisere, opdage og måle nanomaterialer i fødevarer og biologiske matricer og den begrænsede mængde af toksicitetsdata og testmetoder;

| P. | der henviser til, at vurderinger af sundheds- og miljørisici på EU-plan i øjeblikket er begrænset til vurdering af enkelte stoffer og ser bort fra de faktiske vilkår med kombineret og kumulativ eksponering ad forskellige veje og for forskellige produkttyper, der også kaldes »cocktaileffekten« eller »blandingseffekten«; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at vurderinger af sundheds- og miljørisici på EU-plan i øjeblikket er begrænset til vurdering af enkelte stoffer og ser bort fra de faktiske vilkår med kombineret og kumulativ eksponering ad forskellige veje og for forskellige produkttyper, der også kaldes »cocktaileffekten« eller »blandingseffekten«;

| Q. | der henviser til, at vurderinger af eksponering i henhold til en henstilling fra De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisation FAO/WHO (2009) (11) skal dække den almindelige befolkning samt kritiske grupper, som enten er særlig sårbare eller som forventes at blive udsat for en højere eksponering end befolkningen generelt (f.eks. småbørn, børn); |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at vurderinger af eksponering i henhold til en henstilling fra De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisation FAO/WHO (2009) (11) skal dække den almindelige befolkning samt kritiske grupper, som enten er særlig sårbare eller som forventes at blive udsat for en højere eksponering end befolkningen generelt (f.eks. småbørn, børn);

| R. | der henviser til, at der skal skabes sikkerhed for, at materialer bestemt til kontakt med fødevarer kan spores i alle led i forsyningskæden for at lette kontrol, tilbagekaldelse af defekte produkter, forbrugeroplysning og ansvarsfordeling; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at der skal skabes sikkerhed for, at materialer bestemt til kontakt med fødevarer kan spores i alle led i forsyningskæden for at lette kontrol, tilbagekaldelse af defekte produkter, forbrugeroplysning og ansvarsfordeling;

| S. | der henviser til, at varedeklaration er den mest direkte og effektive måde at orientere forbrugerne om et produkts egenskaber på; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at varedeklaration er den mest direkte og effektive måde at orientere forbrugerne om et produkts egenskaber på;

| T. | der henviser til, at en horisontal tilgang til stoffer i alle økonomiske sektorer sikrer konsekvens i lovgivningen og forudsigelighed for erhvervslivet; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at en horisontal tilgang til stoffer i alle økonomiske sektorer sikrer konsekvens i lovgivningen og forudsigelighed for erhvervslivet;

| U. | der henviser til, at ensartede testmetoder for alle materialer bestemt til kontakt med fødevarer ville bidrage til et højere niveau af sundheds- og miljøbeskyttelse i hele EU; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at ensartede testmetoder for alle materialer bestemt til kontakt med fødevarer ville bidrage til et højere niveau af sundheds- og miljøbeskyttelse i hele EU;

| V. | der henviser til, at indførelse af en sikkerhedskontrol af materialer bestemt til kontakt med fødevarer, der fremstilles på forhånd, kunne være én af måderne til at supplere visse specifikke foranstaltninger; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at indførelse af en sikkerhedskontrol af materialer bestemt til kontakt med fødevarer, der fremstilles på forhånd, kunne være én af måderne til at supplere visse specifikke foranstaltninger;

Gennemførelse af EU-lovgivning i medlemsstaterne om materialer bestemt til kontakt med fødevarer: succeser og mangler

| 1. | anerkender, at rammeforordningen udgør et solidt retsgrundlag, hvis mål fortsat er relevante; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at der ganske vist bør lægges størst vægt på vedtagelsen af særforanstaltninger for 13 materialer, der endnu ikke er reguleret på EU-plan, men at alle relevante interesserede parter har påpeget, at der samtidig er huller i gennemførelsen og håndhævelsen af den eksisterende lovgivning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | ser frem til den kommende revision fra Kommissionens Fælles Forskningscenter af de nationale bestemmelser, som medlemsstaterne har vedtaget for ikke-harmoniserede materialer; opfordrer Kommissionen til at anvende denne revision som udgangspunkt for udarbejdelsen af de krævede foranstaltninger; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til i forbindelse med udformningen af de krævede foranstaltninger at tage hensyn til den vurdering af gennemførelsen på europæisk plan, som Parlamentets Forskningstjeneste har gennemført, og til de nationale foranstaltninger, som allerede er gennemført eller som er under udarbejdelse; |
| --- | --- |

4.

| 5. | påpeger, at Kommissionen i betragtning af udbredelsen af de omhandlede materialer på EU's marked og den risiko, de udgør for menneskers sundhed, og for at bevare det indre marked for både materialer bestemt til kontakt med fødevarer og fødevareprodukter fortsat bør prioritere udarbejdelsen af specifikke EU-foranstaltninger for papir og pap, lak og overfladebehandlinger, metaller og legeringer, tryksværte og lim; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at der især skal tages hensyn til de materialer bestemt til kontakt med fødevarer — uanset om der er tale om direkte eller indirekte kontakt med fødevarer –, som har en højere migrationsrisiko, som f.eks. materialer, der omslutter væsker og fuldfede levnedsmidler, og materialer, som er bestemt til kontakt med fødevarer i lang tid; |
| --- | --- |

6.

| 7. | er af den mening, at vedtagelsen af yderligere specifikke foranstaltninger på EU-plan ville tilskynde erhvervslivet til at udvikle sikre genbrugelige og genanvendte materialer bestemt til kontakt med fødevarer og derved bidrage til EU's indsats for at etablere en mere effektiv cirkulær økonomi; påpeger, at en forudsætning for dette er en bedre sporbarhed og udfasning for stoffer i materialer i kontrakt med fødevarer, som udgør en trussel mod den offentlige sundhed; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger i denne forbindelse, at anvendelsen af materialer bestemt til kontakt med fødevarer fra genanvendte produkter ikke bør medføre et højere antal kontaminanter og/eller rester i det endelige produkt; |
| --- | --- |

8.

| 9. | er overbevist om, at der i lyset af EU's fokus på overgang til en cirkulær økonomi bør udvikles mere synergi mellem rammeforordningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer og den cirkulære økonomi, hvilket bl.a. bør indebære specifikke foranstaltninger på EU-plan for genbrugspapir og -pap; bemærker, at der er grænser for, hvor mange gange genbrugspapir og -pap kan genbruges, hvorfor det er nødvendigt med en stabil forsyning med nye træfibre; |
| --- | --- |

9.

| 10. | støtter på baggrund af risikoen for, at mineralolie migrerer ind i materialer bestemt til kontakt med fødevarer og genstande af papir og pap, indtil der bliver specifikke foranstaltninger og et muligt forbud mod mineralolie i blæk, yderligere forskning med sigte på at forhindre denne migration; |
| --- | --- |

10.

| 11. | støtter forhøjelsen af målene for genbrug og genanvendelse for alle materialer i Kommissionens forslag til direktiv om ændring af direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald (COM(2015)0596); minder imidlertid Kommissionen om, at målene for genbrug og genanvendelse skal ledsages af hensigtsmæssige kontrolforanstaltninger for at sikre sikkerheden af de materialer, som kommer i berøring med fødevarer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger den vanskelige situation, som de små og mellemstore virksomheder i produktionskæden befinder sig i, da de som følge af de manglende relevante lovbestemmelser, ikke er i stand til at modtage eller videregive oplysninger, der ville garantere, at deres produkter er sikre; |
| --- | --- |

12.

| 13. | anser det for bydende nødvendigt, at medlemsstaterne inddrager alle interesserede parter i processen, når der stilles forslag om specifikke sikkerhedskrav til materialer bestemt til kontakt med fødevarer; |
| --- | --- |

13.

| 14. | erkender, at den nuværende metode til vurdering af sikkerheden af materialer bestemt til kontakt med fødevarer er utilstrækkelig, da den rolle, som materialer bestemt til kontakt med fødevarer spiller, generelt undervurderes, og der mangler viden om menneskers eksponering; |
| --- | --- |

14.

Risikovurdering

| 15. | er klar over den vigtige rolle, som EFSA spiller i risikovurderingen af stoffer, der anvendes i materialer bestemt til kontakt med fødevarer, som er reguleret af særforanstaltninger; anerkender omkostningerne i forbindelse med risikovurderingen af et bestemt stof og EFSA's begrænsede ressourcer; opfordrer derfor Kommissionen til at øge bevillingerne til EFSA som følge af de øgede arbejdsopgaver, der skyldes det øgede behov for risikoanalyser som anført i det efterfølgende; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer EFSA og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) at samarbejde og samordne deres arbejde bedre med henblik på en mere effektiv udnyttelse af de forhåndenværende ressourcer til at gennemføre omfattende vurderinger; |
| --- | --- |

16.

| 17. | anerkender, at det for at vurdere risikoen ved materialer bestemt til kontakt med fødevarer korrekt er nødvendigt at tage højde for både stoffer, der anvendes ved fremstillingen og tilvirkningen heraf, og utilsigtet tilførte stoffer, herunder urenheder fra de tilsigtet tilførte stoffer og andre stoffer, der opstår af kemiske reaktioner; anerkender, at udgangsstoffer med henblik herpå skal angives klart til EFSA og til de relevante myndigheder i medlemsstaterne; understreger i overensstemmelse hermed betydningen af samarbejde mellem videnskabelige organer/laboratorier og glæder sig over EFSA's plan om at fokusere mere på færdige materialer og genstande og fremstillingsprocessen frem for på de anvendte stoffer; |
| --- | --- |

17.

| 18. | fremhæver betydningen af yderligere videnskabelig forskning i utilsigtet tilførte stoffer, eftersom deres identitet og struktur i modsætning til kendte farlige stoffer ofte er ukendt; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer Kommissionen til at undersøge fakta i forbindelse med følgende: i) de nuværende antagelser om migration af stoffer gennem funktionelle hindringer; ii) tærskelkoncentration på 10 ppb for migrerende stoffer i fødevarer, som anvendes af visse virksomheder og kompetente myndigheder for at afgøre, i forbindelse med hvilke kemikalier der skal foretages en risikovurdering; iii) i hvilket omfang funktionelle hindringer bliver mindre effektive i lange oplagringsperioder, da de kun kan sinke migrationen; iv) de nuværende antagelser om molekylestørrelsens konsekvenser for optagelsen af kemikalier gennem fordøjelseskanalen; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer EFSA og Kommissionen til at udvide begrebet sårbare grupper til at omfatte gravide og ammende kvinder og til at medtage de potentielle virkninger af eksponering for lave doser og ikke-monotonisk dosis-respons blandt risikovurderingskriterierne; |
| --- | --- |

20.

| 21. | beklager, at EFSA i sin aktuelle risikovurderingsprocedure ikke tager højde for den såkaldte »cocktaileffekt« eller virkningerne af flere samtidige og kumulative eksponeringer for materialer bestemt til kontakt med fødevarer og fra andre kilder, som kan have negative konsekvenser, selv om mængden af de enkelte stoffer i blandinger er lav, og opfordrer indtrængende EFSA til at gøre dette i fremtiden; opfordrer også indtrængende Kommissionen til at overveje denne effekt, når den fastsætter migrationsgrænser, der anses for sikre for menneskers sundhed; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer til yderligere videnskabelig forskning i samspillet mellem forskellige kemikalier; |
| --- | --- |

22.

| 23. | beklager endvidere, at EFSA endnu ikke tager højde for risikoen for skadelige mikroorganismer i materialer bestemt til kontakt med fødevarer; opfordrer derfor indtrængende EFSA's Ekspertpanel for Biologiske Farer (BIOHAZ) til at undersøge spørgsmålet om mikroorganismer i materialer bestemt til kontakt med fødevarer ved at forberede en EFSA-udtalelse om emnet; |
| --- | --- |

23.

| 24. | påpeger, at materialer bestemt til kontakt med fødevarer er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 528/2012 (12) (forordningen om biocidholdige produkter), eftersom biocider kan være til stede i materialer bestemt til kontakt med fødevarer for at holde deres overflade fri for mikrobiel kontaminering (desinfektionsmidler) og for at have en konserverende virkning på fødevaren (konserveringsmidler); bemærker imidlertid, at de forskellige typer af biocider i materialer bestemt til kontakt med fødevarer er omfattet af forskellige retlige rammer, og at risikovurderingen — afhængigt af biocidtypen — skal udføres af enten ECHA eller EFSA eller af begge agenturer; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer Kommissionen til at sikre sammenhæng mellem forordningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer og forordningen om biocidholdige produkter samt til at præcisere ECHA's og EFSA's roller i denne henseende; opfordrer endvidere Kommissionen til at arbejde på en harmoniseret og konsolideret strategi for så vidt angår den overordnede vurdering og godkendelse af stoffer, der anvendes som biocider i materialer bestemt til kontakt med fødevarer, med henblik på at undgå juridiske usikkerheder og dobbeltarbejde; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer EFSA til at tage hensyn til, at Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici i 2009 konstaterede, at fødevareproduktionslokaliteter er ét af de kritiske steder, hvor udviklingen af bakterier, der er resistente over for såvel antibiotika som biocider, fremmes; påpeger derfor, at materialer bestemt til kontakt med fødevarer, som indeholder biocider, også kan bidrage til forekomsten af antibiotikaresistente bakterier i mennesker; |
| --- | --- |

26.

| 27. | Understreger, at materialer bestemt til kontakt med fødevarer er en væsentlig kilde til menneskers eksponering for problematiske kemiske stoffer, herunder perfluorholdige forbindelser og hormonforstyrrende stoffer, såsom phthalater og bisphenoler, som er blevet kædet sammen med kroniske sygdomme og forplantningsproblemer, stofskiftesygdomme, allergier og samt neuroudviklingsmæssige problemer; bemærker, at migrationen af sådanne kemikalier er særlig betænkeligt i materialer bestemt til kontakt med fødevarer på grund af deres potentiale for at forvolde skade, selv i meget små doser; |
| --- | --- |

27.

| 28. | bemærker med bekymring den øgede sundhedsskadelige virkning, som visse stoffer, der anvendes i materialer bestemt til kontakt med fødevarer, kan have på spædbørn og småbørn; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer Kommissionen til at udbedre den manglende sikkerhedsvurdering mellem REACH og lovgivningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer ved at sikre, at virksomheder udarbejder sikkerhedsvurderinger af de sundhedsmæssige aspekter ved eksponering for kemikalier, der anvendes i materialer bestemt til kontakt med fødevarer, under produktion, brug, og distribution; mener, at dette bør præciseres i forordning (EF) nr. 1935/2004; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer Kommissionen til at sikre en bedre koordination og en mere konsekvent strategi mellem REACH og lovgivningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer, særlig hvad angår stoffer, der er klassificeret som kræftfremkaldende, mutagene eller reproduktionstoksiske (CMR) (kategori 1A, 1B og 2) eller som særligt problematiske stoffer (SVHC) under REACH, og til at sikre, at skadelige stoffer, der udfases under REACH, også udfases i materialer bestemt til kontakt med fødevarer; understreger, at med henblik på at udelukke enhver risiko for den offentlige sundhed skal Kommissionen regelmæssigt informere og ajourføre Parlamentet og Rådet, hvis visse problematiske stoffer (såsom SVHC, CMR, bioakkumulerende kemikalier eller visse kategorier af hormonforstyrrende stoffer), der er forbudt eller udfaset under REACH eller enhver anden lovgivning, stadig anvendes i materialer bestemt til kontakt med fødevarer; opfordrer Kommissionen til at overveje at identificere at klassificere bisphenol A som et af de stoffer, som er klassificeret som SVHC; |
| --- | --- |

30.

| 31. | bemærker Kommissionens offentliggørelse af 15. juni 2016 om videnskabelige kriterier til bestemmelse af hormonforstyrrende egenskaber hos aktivstoffer anvendt i biocidholdige produkter og plantebeskyttelsesmidler; understreger dog behovet for horisontale kriterier for alle produkter, herunder materialer bestemt til kontakt med fødevarer, og opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at fremlægge sådanne kriterier; opfordrer til, at disse kriterier inkluderes i risikovurderingsproceduren for materialer bestemt til kontakt med fødevarer, når de er trådt i kraft; |
| --- | --- |

31.

| 32. | bemærker, at Kommissionen som følge af EFSA's seneste udtalelse endelig har bekendtgjort sin plan om at indføre en migrationsgrænse på 0,05 mg/kg for bisphenol A for emballage og beholdere af plast samt for lak og overfladebehandlinger, der anvendes i metalbeholdere; mener dog, at adskillige af EFSA's genvurderinger over de seneste ti år ikke effektivt har taget højde for alle sundhedsmæssige bekymringer, og at EFSA atter vil genvurdere (13) farerne ved bisphenol A i 2017 som følge af offentliggørelsen af en rapport, der rejser bekymringer over, at det aktuelle tolerable daglige indtag (TDI) ikke beskytter fostre eller spædbørn mod indvirkningen af bisphenol A på immunsystemet, og anbefaler, at forbrugerne rådes til at reducere deres eksponering for bisphenol A fra fødevarer og andre kilder, og opfordrer til et forbud mod bisphenol A i alle fødevarer bestemt til kontakt med fødevarer; |
| --- | --- |

32.

| 33. | erkender på grundlag af den videnskabelige og politiske rapport for 2015 fra Kommissionens Fælles Forskningscenter problemet med tungmetaller, som migrerer ind i fødevarer; forstår, at Kommissionen er ved at revidere grænseværdierne for bly og cadmium i Rådets direktiv 84/500/EØF om keramiske genstande; opfordrer indtrængende Kommissionen til at fremsætte et lovforslag om indførelse af lavere grænser for afgivelse af cadmium og beklager, at revisionen af direktiv 84/500/EØF endnu ikke er blevet behandlet i Parlament og Rådet; |
| --- | --- |

33.

| 34. | støtter forsknings- og innovationsinitiativer, der søger at udvikle nye stoffer til anvendelse i materialer bestemt til kontakt med fødevarer, som har vist sig at være sikre for menneskers sundhed; understreger imidlertid, at ethvert mere sikkert alternativ i øjeblikket ikke bør indeholde bisphenol S som erstatning for bisphenol A, eftersom bisphenol S kan have en toksikologisk profil, der ligner bisphenol A's profil (14); |
| --- | --- |

34.

| 35. | støtter især yderligere forskning i nanomaterialer, da der fortsat hersker videnskabelig usikkerhed om virkningerne og migrationen af disse stoffer og deres indvirkning på menneskers sundhed; mener derfor, at nanomaterialer bør være underlagt tilladelse til at blive anvendt ikke bare i plastmaterialer, men derimod i alle materialer bestemt til kontakt med fødevarer, og ikke blot bør vurderes i deres løse form; |
| --- | --- |

35.

| 36. | påpeger, at hindringer for markedsadgang, og navnlig indgivelse af andragender om tilladelser i henhold til forskellige nationale regler, indebærer tabte muligheder for at forbedre fødevaresikkerheden gennem innovation; |
| --- | --- |

36.

Sporbarhed

| 37. | mener, at en overensstemmelseserklæring kan være et effektivt redskab til at sikre, at materialer bestemt til kontakt med fødevarer er i overensstemmelse med de relevante regler, og anbefaler, at alle materialer bestemt til kontakt med fødevarer, hvad enten de er harmoniserede eller ikke-harmoniserede, ledsages af en overensstemmelseserklæring og den relevante dokumentation, som det aktuelt er tilfældet for materialer bestemt til kontakt med fødevarer, for hvilke der er vedtaget særforanstaltninger; mener, at betingelserne for anvendelsen bør afspejles bedre i de relevante overensstemmelseserklæringer; |
| --- | --- |

37.

| 38. | beklager dog, at overensstemmelseserklæringer, selv når de er obligatoriske, ikke altid er tilgængelige for håndhævelsesformål, og at kvaliteten af overensstemmelseserklæringer, hvor de er tilgængelige, ikke altid er høj nok til at sikre, at de er en pålidelig kilde til dokumentation for overensstemmelse; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer til, at sporbarheden og overensstemmelsen af materialer bestemt til kontakt med fødevarer, der importeres fra tredjelande, øges ved hjælp af et krav om korrekte og fuldstændige identifikationsdokumenter og overensstemmelseserklæringer; insisterer på, at importerede materialer bestemt til kontakt med fødevarer skal leve op til EU-standarder med henblik på at beskytte folkesundheden og sikre loyal konkurrence; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer Kommissionen til at indføre obligatorisk mærkning af den påtænkte tilstedeværelse af nanomaterialer i materialer bestemt til kontakt med fødevarer og til at indføre obligatorisk mærkning af sammensætningen af de materialer bestemt til kontakt med fødevarer, som anvendes til økologiske produkter og produkter, der er bestemt til kritiske grupper; |
| --- | --- |

40.

Efterlevelse, håndhævelse og kontrol

| 41. | udtrykker bekymring over, at niveauet for håndhævelse af lovgivningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer varierer meget rundt om i EU; understreger, at det er vigtigt at udvikle EU-retningslinjer for materialer bestemt til kontakt med fødevarer, hvilket vil fremme en harmoniseret og ensartet gennemførelse og bedre håndhævelse i medlemsstaterne; fremhæver med dette for øje vigtigheden af dataudveksling mellem medlemsstaterne; mener, at andre ikke-lovgivningsmæssige løsningsmodeller, såsom erfaringer fra selvevalueringer inden for industrien, bør supplere foranstaltninger til forbedring af håndhævelsen af rammeforordningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer; |
| --- | --- |

41.

| 42. | mener, at en yderligere harmonisering af materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer kan bidrage til at skabe et ensartet højt niveau for beskyttelse af den offentlige sundhed; |
| --- | --- |

42.

| 43. | anbefaler, at der indføres fælles EU-standarder for analytisk prøvning af visse kategorier af materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer med henblik på at sikre, at virksomheder og kompetente myndigheder i hele EU udfører prøvninger under anvendelse af samme metode; bemærker, at indførelsen af ensartede prøvningsmetoder ville sikre ligebehandling af materialer bestemt til kontakt med fødevarer på hele det indre marked og dermed sikre forbedrede overvågningsstandarder og højere beskyttelsesniveauer; |
| --- | --- |

43.

| 44. | understreger, at det er hver enkelt medlemsstats ansvar at udføre kontrol af virksomheder, der fremstiller eller importerer materialer bestemt til kontakt med fødevarer; beklager dog, at nogle medlemsstater ikke pålægger virksomheder et krav om at registrere deres virksomhedsaktivitet og derved giver sådanne virksomheder mulighed for at omgå overensstemmelseskontroller; opfordrer Kommissionen til at sikre, at de medlemsstater, som ikke allerede har gjort dette, pålægger alle virksomheder, der fremstiller eller importerer materialer bestemt til kontakt med fødevarer, en forpligtelse til officielt at registrere deres erhvervsaktivitet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 882/2004; anerkender, at der findes egnede registreringsmekanismer i flere medlemsstater, som kan tjene som eksempler på bedste praksis; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer medlemsstaterne til at øge hyppigheden og effektiviteten af offentlige kontroller på grundlag af risikoen for misligholdelse samt de involverede sundhedsrisici under hensyntagen til fødevaremængden, den tilsigtede forbruger og den tid, vedkommende har været i kontakt med det pågældende materiale bestemt til kontakt med fødevarer, samt typen af materiale bestemt til kontakt med fødevarer, temperaturen og eventuelle andre relevante faktorer; |
| --- | --- |

45.

| 46. | insisterer på, at medlemsstaterne skal sikre, at de tilvejebringer det nødvendige personale og udstyr til at gennemføre ensartede, robuste og systematiske kontroller og et system med afskrækkende sanktioner i tilfælde af misligholdelse i overensstemmelse med revisionen af forordning (EF) nr. 882/2004; |
| --- | --- |

46.

| 47. | opfordrer til at sikre et mere effektivt samarbejde og en bedre samordning mellem medlemsstaterne og Kommissionen vedrørende systemet for hurtig varsling for så vidt angår fødevarer og foderstoffer med henblik på at gøre det muligt at håndtere risici for folkesundheden på en hurtig og effektiv måde; |
| --- | --- |

47.

| 48. | opfordrer Kommissionen til yderligere at undersøge en tilgang, som bygger på sikkerhedskontrol af præfabrikerede genstande bestemt til at komme i berøring med fødevarer, eller andre godkendelsesprocedurer for genstande bestemt til at komme i berøring med fødevarer; |
| --- | --- |

48.

| 49. | glæder sig over Kommissionens platform »Bedre uddannelse — større fødevaresikkerhed«; opfordrer til, at platformens aktiviteter udvides; |
| --- | --- |

49.

o

o o

| 50. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

50.

---

(1)  EUT L 338 af 13.11.2004, s. 4.

(2)  EUT L 384 af 29.12.2006, s. 75.

(3)  EUT L 12 af 15.1.2011, s. 1.

(4)  PE 581.411.

(5)  PE 578.967.

(6)  Kortenkamp 2009. http://ec.europa.eu/environment/chemicals/effects/pdf/report_mixture_toxicity.pdf

(7)  http://register.consilium.europa.eu/doc/srv?l=EN&f=ST%2017820%202009%20INIT

(8)  7. EU-miljøhandlingsprogram: EUT L 354 af 28.12.2013, s. 171–200, http://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/?uri=CELEX:32013D1386

(9)  http://www.who.int/ceh/publications/endocrine/en/

(10)  EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.

(11)  Recent developments in the risk assessment of chemicals in food and their potential impact on the safety assessment of substances used in food contact materials — EFSA Journal 2016; 14(1):4357 (28 sider). https://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/4357

(12)  EUT L 167 af 27.6.2012, s. 1.

(13)  https://www.efsa.europa.eu/en/press/news/160426a?utm_content=hl&utm_source=EFSA+Newsletters&utm_campaign=3bd764133f-HL_20160428&utm_medium=email&utm_term=0_7ea646dd1d-3bd764133f-63626997

(14)  Udvalget for Socioøkonomisk Analyse (SEAC), udtalelse om "an Annex XV dossier proposing restrictions on Bisphenol A, s. 13. http://www.echa.europa.eu/documents/10162/13641/bisphenol_a_seac_draft_opinion_en.pdf

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/65 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/65

---

P8_TA(2016)0385

Tilsyn med anvendelsen af EU-retten: Årsberetningen for 2014

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om tilsyn med anvendelsen af EU-retten: Årsberetningen for 2014 (2015/2326(INI))

(2018/C 215/12)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til den 32. årsberetning om tilsyn med anvendelsen af EU-retten (2014) (COM(2015)0329), |
| --- | --- |

—

der henviser til den 32. årsberetning om tilsyn med anvendelsen af EU-retten (2014) (COM(2015)0329),

| — | der henviser til Kommissionens rapport med titlen »Evalueringsrapport for EU Pilot« (COM(2010)0070), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens rapport med titlen »Evalueringsrapport for EU Pilot« (COM(2010)0070),

| — | der henviser til Kommissionens beretning med titlen »Den anden evalueringsrapport om EU Pilot« (COM(2011)0930), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens beretning med titlen »Den anden evalueringsrapport om EU Pilot« (COM(2011)0930),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. marts 2002 om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsretten (COM(2002)0141), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. marts 2002 om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsretten (COM(2002)0141),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. april 2012 om ajourføring af meddelelsen om forbindelserne med klagere i sager om anvendelsen af EU-retten (COM(2012)0154), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 2. april 2012 om ajourføring af meddelelsen om forbindelserne med klagere i sager om anvendelsen af EU-retten (COM(2012)0154),

| — | der henviser til rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen, |
| --- | --- |

—

der henviser til rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen,

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen, |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen,

| — | der henviser til sin beslutning af 10. september 2015 om 30. og 31. årsberetning om kontrol med gennemførelsen af EU-retten (2012-2013) (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. september 2015 om 30. og 31. årsberetning om kontrol med gennemførelsen af EU-retten (2012-2013) (1),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52 og artikel 132, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52 og artikel 132, stk. 2,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget og til udtalelser fra Økonomi- og Valutaudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og sociale Anliggender og Udvalget for Andragender (A8-0262/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget og til udtalelser fra Økonomi- og Valutaudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og sociale Anliggender og Udvalget for Andragender (A8-0262/2016),

| A. | der henviser til, at artikel 17 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) definerer Kommissionens grundlæggende rolle som »traktaternes vogter«; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at artikel 17 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) definerer Kommissionens grundlæggende rolle som »traktaternes vogter«;

| B. | der henviser til, at charteret om Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder (CFREU) i henhold til EU-traktatens artikel 6, stk. 1, har samme retlige status som traktaterne og er rettet til Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne, når de gennemfører EU-retten (artikel 51, stk. 1, i CFREU); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at charteret om Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder (CFREU) i henhold til EU-traktatens artikel 6, stk. 1, har samme retlige status som traktaterne og er rettet til Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne, når de gennemfører EU-retten (artikel 51, stk. 1, i CFREU);

| C. | der henviser til, at Kommissionen i henhold til artikel 258, stk. 1 og 2, i TEUF afgiver en begrundet udtalelse over for en medlemsstat, når den finder, at denne har tilsidesat en forpligtelse, som påhviler den i henhold til traktaterne, og kan indbringe sagen for Domstolen, såfremt den pågældende medlemsstat ikke efterkommer udtalelsen inden for en frist, der fastsættes af Kommissionen; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Kommissionen i henhold til artikel 258, stk. 1 og 2, i TEUF afgiver en begrundet udtalelse over for en medlemsstat, når den finder, at denne har tilsidesat en forpligtelse, som påhviler den i henhold til traktaterne, og kan indbringe sagen for Domstolen, såfremt den pågældende medlemsstat ikke efterkommer udtalelsen inden for en frist, der fastsættes af Kommissionen;

| D. | der henviser til, at rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen indeholder bestemmelser om udveksling af oplysninger om alle traktatbrudsprocedurer fra åbningsskrivelsen, men omfatter ikke den uformelle EU Pilot-procedure forud for indledningen af formelle traktatbrudsprocedurer; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen indeholder bestemmelser om udveksling af oplysninger om alle traktatbrudsprocedurer fra åbningsskrivelsen, men omfatter ikke den uformelle EU Pilot-procedure forud for indledningen af formelle traktatbrudsprocedurer;

| E. | der henviser til, at Kommissionen påberåber sig artikel 4, stk. 3, i TEU og princippet om loyalt samarbejde mellem Unionen og medlemsstaterne for at fastholde sin forpligtelse til diskretion med hensyn til medlemsstaterne under EU Pilot-procedurer; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Kommissionen påberåber sig artikel 4, stk. 3, i TEU og princippet om loyalt samarbejde mellem Unionen og medlemsstaterne for at fastholde sin forpligtelse til diskretion med hensyn til medlemsstaterne under EU Pilot-procedurer;

| F. | der henviser til, at EU Pilot-procedurer har til formål at skabe et tættere og mere sammenhængende samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne med det formål at afhjælpe overtrædelser af EU-retten i en tidlig fase for så vidt muligt at undgå at skulle indlede formelle traktatbrudsprocedurer; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at EU Pilot-procedurer har til formål at skabe et tættere og mere sammenhængende samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne med det formål at afhjælpe overtrædelser af EU-retten i en tidlig fase for så vidt muligt at undgå at skulle indlede formelle traktatbrudsprocedurer;

| G. | der henviser til, at Kommissionen i 2014 modtog 3 715 klager over potentielle overtrædelser af EU-retten, og at størsteparten af klagerne vedrørte Spanien (553), Italien (475) og Tyskland (276); |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at Kommissionen i 2014 modtog 3 715 klager over potentielle overtrædelser af EU-retten, og at størsteparten af klagerne vedrørte Spanien (553), Italien (475) og Tyskland (276);

| H. | der henviser til, at Kommissionen i 2014 indledte 893 nye traktatbrudsprocedurer, og at Grækenland (89), Italien (89) og Spanien (86) tegnede sig for det højeste antal verserende sager; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Kommissionen i 2014 indledte 893 nye traktatbrudsprocedurer, og at Grækenland (89), Italien (89) og Spanien (86) tegnede sig for det højeste antal verserende sager;

| I. | der henviser til, at artikel 41 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder definerer retten til god forvaltning som retten for enhver til at få sin sag behandlet uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig frist af Unionens institutioner, og til at artikel 298 i TEUF bestemmer, at institutioner, organer, kontorer og agenturer i Unionen under udførelsen af deres opgaver kan støtte sig på en åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at artikel 41 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder definerer retten til god forvaltning som retten for enhver til at få sin sag behandlet uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig frist af Unionens institutioner, og til at artikel 298 i TEUF bestemmer, at institutioner, organer, kontorer og agenturer i Unionen under udførelsen af deres opgaver kan støtte sig på en åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning;

| 1. | minder om, at Kommissionen i henhold til EU-traktatens artikel 17 er ansvarlig for at sikre gennemførelsen af EU-retten, herunder Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (EU-traktatens artikel 6, stk. 1), hvis bestemmelser er rettet mod Unionens institutioner, organer, agenturer og kontorer og til medlemsstaterne, når de gennemfører Unionsretten; |
| --- | --- |

1.

| 2. | erkender, at medlemsstaterne har hovedansvaret for den korrekte gennemførelse og anvendelse af EU-retten, men påpeger, at dette ikke fritager institutionerne fra deres pligt til at respektere EU’s primære ret, når de udarbejder afledt EU-ret; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger den væsentlige rolle, som Kommissionen spiller med hensyn til at føre tilsyn med anvendelsen af EU-retten og forelægge sin årsberetning for Parlamentet og Rådet; opfordrer Kommissionen til at fortsætte sin aktive rolle med henblik på at udvikle adskillige redskaber til at forbedre gennemførelse, håndhævelse og overholdelse af EU-retten i medlemsstaterne samt til i sin næste årsberetning at anføre data om gennemførelsen af EU-forordninger ud over data om gennemførelsen af EU-direktiver; |
| --- | --- |

3.

| 4. | erkender, at medlemsstaterne har hovedansvaret for den korrekte gennemførelse og anvendelse af EU-retten, og understreger, at medlemsstaterne ved gennemførelse af EU-retten også fuldt ud skal respektere de grundlæggende værdier og rettigheder, der er nedfældet i traktaterne og i EU's charter om grundlæggende rettigheder; minder om, at overvågning og evaluering af gennemførelsen af EU-retten påhviler Kommissionen; anmoder i den forbindelse endnu en gang medlemsstaterne til systematisk at anvende korrelationstabeller, men påpeger, at dette ikke fritager institutionerne fra deres pligt til at respektere EU’s primære ret, når de udarbejder afledt EU-ret; minder om behovet for at anvende gennemførelsesrapporterne vedrørende sektorspecifik lovgivning; |
| --- | --- |

4.

| 5. | anerkender, at Parlamentet også spiller en afgørende rolle ved at føre politisk tilsyn med Kommissionens håndhævelsesforanstaltninger, ved at kontrollere årsberetningerne om tilsyn med gennemførelsen af EU-retten og ved at vedtage relevante parlamentsbeslutninger; foreslår, at det kunne bidrage yderligere til rettidig og nøje gennemførelse af EU-lovgivningen ved at formidle den ekspertise, det har opnået under den lovgivningsmæssige beslutningsproces, via allerede etablerede forbindelser med nationale parlamenter; |
| --- | --- |

5.

| 6. | noterer sig, at rettidig og korrekt gennemførelse af EU-lovgivning i national lovgivning og en klar national lovgivningsramme bør være en prioritet for medlemsstaterne for at mindske overtrædelser af EU-retten og samtidig give enkeltpersoner og virksomheder de tilsigtede fordele, som en effektiv anvendelse af EU-retten giver mulighed for; |
| --- | --- |

6.

| 7. | fremhæver den vigtige rolle, som arbejdsmarkedets parter, civilsamfundet og andre aktører spiller i udarbejdelsen af lovgivning og i overvågningen og indberetningen af mangler i gennemførelsen og i anvendelsen af EU-lovgivningen i medlemsstaterne; noterer sig, at Kommissionens anerkender aktørernes rolle, og at den i 2014 iværksatte nye værktøjer, som gør denne proces nemmere; opfordrer aktørerne til fortsat at være årvågne herom i fremtiden; |
| --- | --- |

7.

| 8. | anerkender den betydning, som en effektiv anvendelse af EU-retten har for at styrke EU-institutionernes troværdighed; noterer sig med tilfredshed, at Kommissionen i sin årsberetning lægger stor vægt på de andragender, der indgår fra borgere, virksomheder og civilsamfundsorganisationer, og som er en i Lissabontraktaten fastsat grundlæggende rettighed, der ud over valg og folkeafstemninger, som fortsat er den vigtigste mulighed for at komme med demokratiske tilkendegivelser, er et væsentligt element i unionsborgerskabet og et vigtigt ekstra middel til at føre tilsyn med anvendelsen af EU-retten og påvise mulige smuthuller i den via den direkte tilkendegivelse fra borgernes side af deres synspunkter og erfaringer; |
| --- | --- |

8.

| 9. | mener, at urealistiske frister for gennemførelsen af lovgivning kan føre til, at det er umuligt for medlemsstaterne at opfylde kravene, hvilket indebærer en stiltiende godkendelse af en forsinket anvendelse; opfordrer EU-institutionerne til at blive enige om mere passende tidsplaner for gennemførelsen af forordninger og direktiver, idet der tages behørig hensyntagen til den tid, der kræves til kontrol og høringer; mener, at Kommissionen bør fremlægge rapporter, gennemgange og lovgivningsmæssige revisioner på de datoer, der er aftalt mellem de to lovgivere, og som er fastsat i den relevante lovgivning; |
| --- | --- |

9.

| 10. | bifalder, at den nye interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning indeholder bestemmelser, der har til formål at forbedre gennemførelsen og anvendelsen af EU-retten og tilskynde til mere struktureret samarbejde i den forbindelse; støtter den opfordring, der er udtrykt i aftalen, til bedre at udpege nationale foranstaltninger, der ikke direkte har noget at gøre med EU-lovgivning (en praksis kendt som »overregulering«); understreger betydningen af at styrke gennemførelsen og behovet for medlemsstaterne til at give meddelelse om, og klart angive, nationale foranstaltninger, som supplerer EU-direktiver; understreger, at medlemsstaterne, når de anvender EU-lovgivningen, bør undgå at tilføje unødvendige byrder til EU-lovgivningen, da dette fører til en misforståelse af EU’s lovgivningsmæssige aktivitet, og øger den uberettigede EU-skepsis blandt borgerne; påpeger dog, at dette på ingen måde påvirker medlemsstaternes beføjelser til at vedtage højere sociale og miljømæssige standarder på nationalt plan end dem, man er nået til enighed om på EU-plan; |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger, at Parlamentet bør spille en stærkere rolle i analysen af, hvorledes tiltrædelseslande og lande, der har indgået associeringsaftaler med Den Europæiske Union, overholder EU-retten; foreslår i den forbindelse, at disse lande ydes passende støtte i form af kontinuerligt samarbejde med deres nationale parlamenter inden for overholdelse og anvendelse af EU-lovgivningen; |
| --- | --- |

11.

| 12. | foreslår, at Parlamentet som svar på de årlige fremskridtrapporter, der offentliggøres af Kommissionen, udarbejder rigtige betænkninger — og ikke kun beslutninger — om alle kandidatlandene, med henblik på at give alle de berørte udvalg mulighed for at afgive en udtalelse; mener, at Kommissionen fortsat bør offentliggøre fremskridtsrapporter for alle de europæiske naboskabslande, der har undertegnet associeringsaftaler, således at Parlamentet kan gå videre med en alvorlig og systematisk evaluering af de fremskridt, som disse lande har gjort, for så vidt angår gennemførelsen af den gældende EU-ret i forbindelse med associeringsdagsordenen; |
| --- | --- |

12.

| 13. | hilser Kommissionens 32. årsberetning om tilsyn med anvendelsen af EU-retten velkommen, og bemærker, at miljø, transport og det indre marked og tjenesteydelser var de politikområder i 2013, hvor der stadig var flest verserende traktatbrudssager i 2014; bemærker endvidere, at miljø, sundhed, forbrugerbeskyttelse, mobilitet og transport igen var de politikområder i 2014, hvor der blev indledt det største antal nye traktatbrudssøgsmål; tilskynder af hensyn til den interinstitutionelle gennemsigtighed Kommissionen til at give Europa-Parlamentet bedre adgang til sager om tilsidesættelse af EU-lovgivning; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bemærker, at antallet af formelle traktatbrudsprocedurer ifølge årsberetningen er faldet i de seneste fem år, og at dette efter Kommissionens opfattelse afspejler effektiviteten af den strukturerede dialog inden for rammerne af EU Pilot-proceduren; finder dog, at faldet i de seneste år og det fald, der forventes i de kommende år, hovedsagelig skyldes det fortsatte fald i antallet af nye lovgivningsforslag fra Kommissionen; påpeger, at Kommissionen ikke indleder EU Pilot-procedurer, når direktiver er blevet gennemført for sent; |
| --- | --- |

14.

| 15. | minder imidlertid om, at denne efterfølgende vurdering ikke fritager Kommissionen for pligten til at føre effektivt og løbende tilsyn med anvendelsen og gennemførelsen af EU-retten, og konstaterer, at Parlamentet vil kunne deltage i tilsynsføringen med lovgivningen gennem kontrollen med Kommissionen; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker, at stigningen i antallet af nye EU Pilot-sager i referenceperioden og faldet i antallet af verserende traktatbrudssager i henhold til årsberetningen viser, at EU Pilot-systemet har bevist sin nytte, og har haft en positiv indvirkning ved at fremme en mere effektiv håndhævelse af EU-lovgivningen; gentager imidlertid, at håndhævelsen af EU-retten ikke er tilstrækkelig gennemsigtig, og heller ikke er genstand for nogen reel kontrol fra klagernes og de interesserede parters side, og beklager, at Parlamentet på trods af gentagne anmodninger stadig har utilstrækkelig adgang til oplysninger om EU Pilot-proceduren og verserende sager; opfordrer i den forbindelse Kommissionen til at sikre større gennemsigtighed, for så vidt angår oplysninger om EU Pilot-proceduren og verserende sager; |
| --- | --- |

16.

| 17. | er af den opfattelse, at finansielle sanktioner for manglende overholdelse af EU-retten bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til krænkelsen og have afskrækkende virkning, og tage hensyn til gentagne tilfælde af manglende overholdelse på samme område, og at medlemsstaternes retlige beføjelser skal respekteres; |
| --- | --- |

17.

| 18. | påpeger, at de europæiske borgere i en Europæisk Union, der bygger på retsstatsprincippet, retssikkerhed og lovenes forudsigelighed, ipso jure på en klar, gennemsigtig og hurtig måde (via internettet og andre midler) bør være de første til at få at vide, om der er vedtaget nationale bestemmelser — og i givet fald hvilke — til omsætning af EU-retten, og hvilke nationale myndigheder der er ansvarlige for, at de gennemføres korrekt; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer Kommissionen til at forbinde alle de forskellige portaler, adgangspunkter og informationswebsider i en central portal, der kan give borgerne let adgang til klageformularer online og brugervenlig information om traktatbrudsprocedurer; opfordrer desuden Kommissionen til at medtage mere detaljerede oplysninger om anvendelsen af disse portaler i sin næste overvågningsrapport; |
| --- | --- |

19.

| 20. | påpeger, at loyalt samarbejde mellem Kommissionen og Parlamentet er en forpligtelse, der påhviler begge institutioner; opfordrer derfor til, at rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen revideres, således at det bliver muligt at give oplysninger om EU Pilot-procedurer i form af (fortrolige) dokumenter til det parlamentsudvalg, der er kompetent med hensyn til fortolkning og anvendelse af EU-retten; |
| --- | --- |

20.

| 21. | minder om, at Parlamentet i sin beslutning af 15. januar 2013 (2) opfordrede til, at der blev vedtaget en EU-forordning om en europæisk forvaltningslov i henhold til artikel 298 i TEUF, men at opfordringen ikke blev fulgt op af et forslag fra Kommissionen, selv om beslutningen blev vedtaget med et overvældende flertal (572 for, 16 imod, 12 hverken for eller imod); opfordrer Kommissionen til at genoverveje Parlamentets beslutning med henblik på at fremsætte et forslag til en lovgivningsmæssig retsakt om en forvaltningslov; |
| --- | --- |

21.

| 22. | beklager især det forhold, at der ikke har været nogen opfølgning på Parlamentets opfordring om bindende regler i form af en forordning, hvori der fastlægges de forskellige aspekter af traktatbrudsproceduren, herunder anmeldelser, bindende tidsfrister, retten til at blive hørt, pligten til at anføre grunde og enhver persons ret til at få adgang til sine sagsakter og således styrke borgernes rettigheder og sikre gennemsigtighed; |
| --- | --- |

22.

| 23. | minder i denne forbindelse om, at Retsudvalget har nedsat en ny arbejdsgruppe om forvaltningsret, som har besluttet at udarbejde et reelt udkast til forordning om administrative procedurer i EU's forvaltning, som en inspirationskilde for Kommissionen, ikke for at anfægte Kommissionens initiativret, men for at vise, at en sådan forordning ville være både nyttigt og mulig at gennemføre; |
| --- | --- |

23.

| 24. | mener, at formålet med dette udkast til forordning ikke er at erstatte eksisterende EU-lovgivning, men snarere at supplere denne, når der opstår huller eller problemer hvad angår fortolkning, og for at skabe større tilgængelighed, klarhed og sammenhæng i fortolkningen af de eksisterende regler til gavn for borgere og virksomheder og for administrationen og tjenestemændene; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer derfor endnu en gang Kommissionen til at fremsætte et lovgivningsforslag om en europæisk forvaltningslov, under hensyntagen til de hidtidige skridt, som Parlamentet har taget på dette område; |
| --- | --- |

25.

| 26. | minder om, at EU-institutionerne, selv når de optræder som medlemmer af en international långivergruppe (trojka), er bundet af traktaterne og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer Kommissionen til at gøre overholdelse af EU-retten til en reel politisk prioritet, der skal forfølges i nært samarbejde med Parlamentet, som har pligt til a) at holde Kommissionen politisk ansvarlig og b) som medlovgiver at sikre, at det selv bliver orienteret fuldt ud med henblik på hele tiden at forbedre sit lovgivningsmæssige arbejde; |
| --- | --- |

27.

| 28. | støtter indførelse af en procedure i Parlamentet til overvågning af anvendelsen af EU-retten i medlemsstaterne, hvormed spørgsmålet om manglende gennemførelse på en landespecifik måde kan analysers, og som tager hensyn til, at Parlamentets relevante stående udvalg overvåger anvendelsen af EU-lovgivningen inden for deres respektive kompetenceområder; |
| --- | --- |

28.

| 29. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

29.

---

(1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0322.

(2)  EUT C 440 af 30.12.2015, s. 17.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/70 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/70

---

P8_TA(2016)0386

Markedsføring af genetisk modificerede frø af majs Bt11

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs Bt11 (SYN-BTØ11-1) til dyrkning (D046173/01 — 2016/2919(RSP))

(2018/C 215/13)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs Bt11 (SYN-BTØ11-1) til dyrkning (D046173/01, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs Bt11 (SYN-BTØ11-1) til dyrkning (D046173/01,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (1), særlig artikel 18, stk. 1, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (1), særlig artikel 18, stk. 1,

| — | der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets udtalelse af 19. maj 2005 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets udtalelse af 19. maj 2005 (2),

| — | der henviser til den videnskabelige udtalelse, der ajourfører konklusionerne af risikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om genetisk modificeret insektresistent majs MON 810, der blev afgivet af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet den 6. december 2012 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til den videnskabelige udtalelse, der ajourfører konklusionerne af risikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om genetisk modificeret insektresistent majs MON 810, der blev afgivet af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet den 6. december 2012 (3),

| — | der henviser til den videnskabelige udtalelse, der supplerer konklusionerne af miljørisikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om dyrkning af genetisk modificeret insektresistent majs Bt11 og MON 810, der blev vedtaget den 6. december 2012 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til den videnskabelige udtalelse, der supplerer konklusionerne af miljørisikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om dyrkning af genetisk modificeret insektresistent majs Bt11 og MON 810, der blev vedtaget den 6. december 2012 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (4),

| — | der henviser til den videnskabelige udtalelse, der ajourfører risikostyringsanbefalingerne om at begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper for pollen fra Bt-majs, der blev afgivet af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet den 28. maj 2015 (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til den videnskabelige udtalelse, der ajourfører risikostyringsanbefalingerne om at begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper for pollen fra Bt-majs, der blev afgivet af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet den 28. maj 2015 (5),

| — | der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 16. januar 2014 om forslag til Rådets afgørelse om markedsføring med henblik på dyrkning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af et majsprodukt (Zea mays L., linje 1507) der er genetisk modificeret med henblik på resistens over for visse skadelige sommerfuglearter (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. januar 2014 om forslag til Rådets afgørelse om markedsføring med henblik på dyrkning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af et majsprodukt (Zea mays L., linje 1507) der er genetisk modificeret med henblik på resistens over for visse skadelige sommerfuglearter (7),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3,

| A. | der henviser til, at en anmeldelse (reference C/F/96/05.10) vedrørende markedsføring af genetisk modificeret majs Bt11 blev indgivet i 1996 af Syngenta Seeds SAS (tidligere Novartis Seeds) (i det følgende benævnt »anmelderen«) til den kompetente myndighed i Frankrig i henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF (8); der henviser til, at der blev indgivet en ajourført anmeldelse i 2003 i henhold til direktiv 2001/18/EF; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at en anmeldelse (reference C/F/96/05.10) vedrørende markedsføring af genetisk modificeret majs Bt11 blev indgivet i 1996 af Syngenta Seeds SAS (tidligere Novartis Seeds) (i det følgende benævnt »anmelderen«) til den kompetente myndighed i Frankrig i henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF (8); der henviser til, at der blev indgivet en ajourført anmeldelse i 2003 i henhold til direktiv 2001/18/EF;

| B. | der henviser til, at den genetisk modificerede majs Bt11 udtrykker proteinet Cry1Ab, som er et Bt-protein (afledt af Bacillus thuringiensis, underarten Kurstaki), som overfører resistens over for den europæiske majsborer (Ostrinia nubilalis) og middelhavsmajsboreren (Sesamia nonagrioides), og PAT-proteinet, som giver tolerance over for herbicidet ammoniumglufosinat; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at den genetisk modificerede majs Bt11 udtrykker proteinet Cry1Ab, som er et Bt-protein (afledt af Bacillus thuringiensis, underarten Kurstaki), som overfører resistens over for den europæiske majsborer (Ostrinia nubilalis) og middelhavsmajsboreren (Sesamia nonagrioides), og PAT-proteinet, som giver tolerance over for herbicidet ammoniumglufosinat;

| C. | der henviser til, at glufosinat er klassificeret som reproduktionstoksisk og således er omfattet af udelukkelseskriterierne i forordning (EF) nr. 1107/2009; der henviser til, at udelukkelseskriterierne for allerede godkendte stoffers vedkommende gælder, når godkendelsen skal fornyes; der henviser til, at godkendelsen af glufosinat udløber i 2017; der henviser til, at anvendelsen af glufosinat derfor i princippet bør ophøre i 2017; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at glufosinat er klassificeret som reproduktionstoksisk og således er omfattet af udelukkelseskriterierne i forordning (EF) nr. 1107/2009; der henviser til, at udelukkelseskriterierne for allerede godkendte stoffers vedkommende gælder, når godkendelsen skal fornyes; der henviser til, at godkendelsen af glufosinat udløber i 2017; der henviser til, at anvendelsen af glufosinat derfor i princippet bør ophøre i 2017;

| D. | der henviser til, at dyrkning af genetisk modificeret majs Bt11 i henhold til artikel 26c, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF er forbudt i følgende områder: Vallonien (Belgien), Bulgarien, Danmark, Tyskland (undtagen til forskningsformål), Grækenland, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Luxembourg, Ungarn, Malta, Nederlandene, Østrig, Polen, Slovenien, Nordirland (Det Forenede Kongerige), Skotland (Det Forenede Kongerige) og Wales (Det Forenede Kongerige); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at dyrkning af genetisk modificeret majs Bt11 i henhold til artikel 26c, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF er forbudt i følgende områder: Vallonien (Belgien), Bulgarien, Danmark, Tyskland (undtagen til forskningsformål), Grækenland, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Luxembourg, Ungarn, Malta, Nederlandene, Østrig, Polen, Slovenien, Nordirland (Det Forenede Kongerige), Skotland (Det Forenede Kongerige) og Wales (Det Forenede Kongerige);

| E. | der henviser til, at der ifølge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) er dokumentation, der viser, at ca. 95-99 % af det frigjorte pollen deponeres inden for 50 meter fra pollenkilden, omend vertikale vindbevægelser eller vindstød under pollenafgivelsen kan løfte pollen højt op i atmosfæren og fordele det over lange afstande på op til flere kilometer; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at der ifølge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) er dokumentation, der viser, at ca. 95-99 % af det frigjorte pollen deponeres inden for 50 meter fra pollenkilden, omend vertikale vindbevægelser eller vindstød under pollenafgivelsen kan løfte pollen højt op i atmosfæren og fordele det over lange afstande på op til flere kilometer;

| F. | der henviser til, at EFSA i en udtalelse fra 2005 udtalte, at majs ikke havde nogen krydskompatible vilde slægtninge i Europa, og dermed på det pågældende tidspunkt var af den opfattelse, at der ikke kunne forventes nogen utilsigtede miljøvirkninger på grund af tilvejebringelsen og spredningen; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at EFSA i en udtalelse fra 2005 udtalte, at majs ikke havde nogen krydskompatible vilde slægtninge i Europa, og dermed på det pågældende tidspunkt var af den opfattelse, at der ikke kunne forventes nogen utilsigtede miljøvirkninger på grund af tilvejebringelsen og spredningen;

| G. | der henviser til, at teosinte, stamfaderen til den dyrkede majs, har fandtes i Spanien siden 2009; der henviser til, at teosinte-bestandene kan blive modtagere af transgent DNA, der stammer fra genetisk modificeret majs MON 810, som dyrkes i Spanien i visse regioner, hvor teosinte er vidt udbredt; der henviser til genstrømme kan passere over til teosinte og få det til at producere Bt-toksin og medføre at hybrider af majs og teosinte bliver mere levedygtige end de naturligt hjemmehørende teosinte-planter; der henviser til, at dette er et scenario, der indebærer store risici for landbrugerne og miljøet; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at teosinte, stamfaderen til den dyrkede majs, har fandtes i Spanien siden 2009; der henviser til, at teosinte-bestandene kan blive modtagere af transgent DNA, der stammer fra genetisk modificeret majs MON 810, som dyrkes i Spanien i visse regioner, hvor teosinte er vidt udbredt; der henviser til genstrømme kan passere over til teosinte og få det til at producere Bt-toksin og medføre at hybrider af majs og teosinte bliver mere levedygtige end de naturligt hjemmehørende teosinte-planter; der henviser til, at dette er et scenario, der indebærer store risici for landbrugerne og miljøet;

| H. | der henviser til, at de kompetente spanske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at der findes teosinte på spanske majsmarker, herunder en meget begrænset forekomst på genetisk modificerede majsmarker; der henviser til, at de foreliggende oplysninger tyder på, at der også er blevet identificeret teosinte i Frankrig; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at de kompetente spanske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at der findes teosinte på spanske majsmarker, herunder en meget begrænset forekomst på genetisk modificerede majsmarker; der henviser til, at de foreliggende oplysninger tyder på, at der også er blevet identificeret teosinte i Frankrig;

| I. | der henviser til, at Kommissionen den 13. juli 2016 anmodede EFSA om inden udgangen af september 2016 at vurdere, om der på grundlag af den eksisterende videnskabelige litteratur og eventuelle andre relevante oplysninger er fremkommet nye beviser, der kan ændre konklusionerne og anbefalingerne i EFSA's videnskabelige udtalelse om dyrkning af de genetisk modificerede majssorter MON 810, Bt11, 1507 og GA21; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Kommissionen den 13. juli 2016 anmodede EFSA om inden udgangen af september 2016 at vurdere, om der på grundlag af den eksisterende videnskabelige litteratur og eventuelle andre relevante oplysninger er fremkommet nye beviser, der kan ændre konklusionerne og anbefalingerne i EFSA's videnskabelige udtalelse om dyrkning af de genetisk modificerede majssorter MON 810, Bt11, 1507 og GA21;

| J. | der henviser til, at Kommissionen i punkt 24 i sit udkast til gennemførelsesafgørelse konstaterer, at EFSA for så vidt angår lokal dødelighed opererede med to niveauer af »acceptabel« lokal dødelighed (0,5 % og 1 %), mens EFSA imidlertid i sin videnskabelige udtalelse vedtaget den 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper mod pollen fra Bt-majs, klart angiver, at et specifikt beskyttelsesniveau, der her anvendes af EFSA's GMO-panel til illustration, kun er tænkt som et eksempel, og at enhver tærskel, der anvendes her, nødvendigvis må være vilkårlig og bør kunne ændres i henhold til de beskyttelsesmål, der anvendes inden for Unionen; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Kommissionen i punkt 24 i sit udkast til gennemførelsesafgørelse konstaterer, at EFSA for så vidt angår lokal dødelighed opererede med to niveauer af »acceptabel« lokal dødelighed (0,5 % og 1 %), mens EFSA imidlertid i sin videnskabelige udtalelse vedtaget den 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper mod pollen fra Bt-majs, klart angiver, at et specifikt beskyttelsesniveau, der her anvendes af EFSA's GMO-panel til illustration, kun er tænkt som et eksempel, og at enhver tærskel, der anvendes her, nødvendigvis må være vilkårlig og bør kunne ændres i henhold til de beskyttelsesmål, der anvendes inden for Unionen;

| K. | der henviser til, at Kommissionen i sit udkast til gennemførelsesafgørelse valgte et niveau af lokal dødelighed på under 0,5 % og i bilaget fastsatte arbitrære isolationsafstande på mindst 5 meter mellem en Bt11-majsmark og en beskyttet naturtype som defineret i artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/35/EF på trods af den omstændighed, at EFSA faktisk klart har bekræftet, at en isolationsafstand på 20 meter omkring en beskyttet naturtype fra de nærmeste afgrøder af majs Bt11/MON 810 — en afstand, der er fire gange større end den, som Kommissionen har foreslået — ville forventes at mindske den lokale dødelighed for selv meget følsomme sommerfuglelarver uden for målgruppen til et niveau, der ligger under 0,5 %; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Kommissionen i sit udkast til gennemførelsesafgørelse valgte et niveau af lokal dødelighed på under 0,5 % og i bilaget fastsatte arbitrære isolationsafstande på mindst 5 meter mellem en Bt11-majsmark og en beskyttet naturtype som defineret i artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/35/EF på trods af den omstændighed, at EFSA faktisk klart har bekræftet, at en isolationsafstand på 20 meter omkring en beskyttet naturtype fra de nærmeste afgrøder af majs Bt11/MON 810 — en afstand, der er fire gange større end den, som Kommissionen har foreslået — ville forventes at mindske den lokale dødelighed for selv meget følsomme sommerfuglelarver uden for målgruppen til et niveau, der ligger under 0,5 %;

| L. | der henviser til, at EFSA i sin videnskabelige udtalelse vedtaget den 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper, anførte, at der på daværende tidspunkt var utilstrækkelige data til at kunne se på Bt-relateret larvedødelighed i forhold til den generelle dødelighed; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at EFSA i sin videnskabelige udtalelse vedtaget den 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper, anførte, at der på daværende tidspunkt var utilstrækkelige data til at kunne se på Bt-relateret larvedødelighed i forhold til den generelle dødelighed;

| 1. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse indebærer en overskridelse af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i direktiv 2001/18/EC; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at den risikovurdering, EFSA har foretaget vedrørende dyrkning, er ufuldstændig, og at de risikostyringsanbefalinger, som Kommissionen har foreslået, er utilstrækkelige; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse ikke er i overensstemmelse med EU-retten, eftersom det ikke er foreneligt med formålet med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF, som er — i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet — at foretage en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser samt at beskytte menneskers sundhed og miljøet ved udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer i andet øjemed end markedsføring i Fællesskabet samt markedsføring af genetisk modificerede organismer, der udgør eller indgår i produkter, i Fællesskabet; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til at trække udkastet til gennemførelsesafgørelse tilbage; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  EFT L 106 af 17.4.2001, s. 1.

(2)  Opinion of the Scientific Panel on Genetically Modified Organisms on a request from the Commission related to the notification (Reference C/F/96/05.10) for the placing on the market of insect-tolerant genetically modified maize Bt11, for cultivation, feed and industrial processing, under Part C of Directive 2001/18/EC from Syngenta Seeds, The EFSA Journal (2005) 213, s. 1-33.

(3)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er), Scientific Opinion updating the risk assessment conclusions and risk management recommendations on the genetically modified insect resistant maize MON 810. EFSA Journal 2012, 10(12):3017, s. 98, doi:10.2903/j.efsa.2012.3017.

(4)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er), Scientific Opinion supplementing the conclusions of the environmental risk assessment and risk management recommendations for the cultivation of the genetically modified insect resistant maize Bt11 and MON 810. EFSA Journal 2012; 10(12):3016, s. 32, doi:10.2903/j.efsa.2012.3016.

(5)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er). Scientific Opinion updating risk management recommendations to limit exposure of non-target Lepidoptera of conservation concern in protected habitats to Bt-maize pollen. EFSA Journal 2015; 13(7):4127, 31 pp. doi:10.2903/j.efsa.2015.4127

(6)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

(7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0036.

(8)  Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (EFT L 117 af 8.5.1990, s. 15).

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/73 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/73

---

P8_TA(2016)0387

Markedsføring af frø af genetisk modificeret majs 1507

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs 1507 (DAS-Ø15Ø7-1) til dyrkning (D046172/00 — 2016/2920(RSP))

(2018/C 215/14)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs 1507 (DAS-Ø15Ø7-1) til dyrkning, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om markedsføring af genetisk modificerede frø af majs 1507 (DAS-Ø15Ø7-1) til dyrkning,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (1), særlig artikel 18, stk. 1, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (1), særlig artikel 18, stk. 1,

| — | der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) videnskabelige udtalelse, der senest blev ajourført den 24. februar 2012 med en opdatering af miljørisikovurderingen og vurderingen af risikostyringsanbefalingerne om insektresistent genetisk modificeret majs 1507 til dyrkning (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) videnskabelige udtalelse, der senest blev ajourført den 24. februar 2012 med en opdatering af miljørisikovurderingen og vurderingen af risikostyringsanbefalingerne om insektresistent genetisk modificeret majs 1507 til dyrkning (2),

| — | der henviser til EFSA's videnskabelige udtalelse af 18. oktober 2012 om supplering af konklusionerne af den miljømæssige risikovurdering og risikostyringsanbefalingerne om insektresistent genetisk modificeret majs 1507 til dyrkning (3); |
| --- | --- |

—

der henviser til EFSA's videnskabelige udtalelse af 18. oktober 2012 om supplering af konklusionerne af den miljømæssige risikovurdering og risikostyringsanbefalingerne om insektresistent genetisk modificeret majs 1507 til dyrkning (3);

| — | der henviser til EFSA's videnskabelige udtalelse af 6. december 2012 om ajourføring af konklusionerne vedrørende risikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om insektresistent genetisk modificeret majs MON 810 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til EFSA's videnskabelige udtalelse af 6. december 2012 om ajourføring af konklusionerne vedrørende risikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om insektresistent genetisk modificeret majs MON 810 (4),

| — | der henviser til EFSA's videnskabelige udtalelse af 6. december 2012 om supplering af konklusionerne af den miljømæssige risikovurdering og risikostyringsanbefalingerne om insektresistent genetisk modificeret majs Bt11 og majs MON 810 til dyrkning (5); |
| --- | --- |

—

der henviser til EFSA's videnskabelige udtalelse af 6. december 2012 om supplering af konklusionerne af den miljømæssige risikovurdering og risikostyringsanbefalingerne om insektresistent genetisk modificeret majs Bt11 og majs MON 810 til dyrkning (5);

| — | der henviser til EFSA's videnskabelige udtalelse af 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper for pollen fra Bt-majs (6). |
| --- | --- |

—

der henviser til EFSA's videnskabelige udtalelse af 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper for pollen fra Bt-majs (6).

| — | der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7),

| — | der henviser til sin beslutning af 16. januar 2014 om forslag til Rådets afgørelse om markedsføring med henblik på dyrkning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af et majsprodukt (Zea mays L., linje 1507) der er genetisk modificeret med henblik på resistens over for visse skadelige sommerfuglearter (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. januar 2014 om forslag til Rådets afgørelse om markedsføring med henblik på dyrkning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af et majsprodukt (Zea mays L., linje 1507) der er genetisk modificeret med henblik på resistens over for visse skadelige sommerfuglearter (8),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3,

| A. | der henviser til, at en anmeldelse (reference C/F/01/01) vedrørende markedsføring af genetisk modificeret majs 1507 blev indgivet i 2001 af Pioneer Overseas Corporation og Dow AgroSciences Europe Ltd til den kompetente myndighed i Spanien i henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF (9); der henviser til, at der blev indgivet en ajourført anmeldelse i 2003 i henhold til direktiv 2001/18/EF; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at en anmeldelse (reference C/F/01/01) vedrørende markedsføring af genetisk modificeret majs 1507 blev indgivet i 2001 af Pioneer Overseas Corporation og Dow AgroSciences Europe Ltd til den kompetente myndighed i Spanien i henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF (9); der henviser til, at der blev indgivet en ajourført anmeldelse i 2003 i henhold til direktiv 2001/18/EF;

| B. | der henviser til, at den genetisk modificerede majs Bt11 udtrykker proteinet Cry1Ab, som er et Bt-protein (fra Bacillus thuringiensis underarten Kurstaki), som overfører resistens over for den europæiske majsborer (Ostrinia nubilalis) og visse skadelige sommerfuglearter, som f.eks. Sesamia inferens, Spodoptera frugiperda, Agrotis ipsilon og Diatraea grandiosella, og PAT-proteinet, som giver tolerance over for herbicidet ammoniumglufosinat; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at den genetisk modificerede majs Bt11 udtrykker proteinet Cry1Ab, som er et Bt-protein (fra Bacillus thuringiensis underarten Kurstaki), som overfører resistens over for den europæiske majsborer (Ostrinia nubilalis) og visse skadelige sommerfuglearter, som f.eks. Sesamia inferens, Spodoptera frugiperda, Agrotis ipsilon og Diatraea grandiosella, og PAT-proteinet, som giver tolerance over for herbicidet ammoniumglufosinat;

| C. | der henviser til, at glufosinat er klassificeret som reproduktionstoksisk og således er omfattet af udelukkelseskriterierne i forordning (EF) nr. 1107/2009; der henviser til, at udelukkelseskriterierne for allerede godkendte stoffers vedkommende gælder, når godkendelsen skal fornyes; der henviser til, at godkendelsen af glufosinat udløber i 2017; der henviser til, at anvendelsen af glufosinat derfor i princippet bør ophøre i 2017; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at glufosinat er klassificeret som reproduktionstoksisk og således er omfattet af udelukkelseskriterierne i forordning (EF) nr. 1107/2009; der henviser til, at udelukkelseskriterierne for allerede godkendte stoffers vedkommende gælder, når godkendelsen skal fornyes; der henviser til, at godkendelsen af glufosinat udløber i 2017; der henviser til, at anvendelsen af glufosinat derfor i princippet bør ophøre i 2017;

| D. | der henviser til, at dyrkning af genetisk modificeret majs 1507 i henhold til artikel 26c, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF er forbudt i følgende områder: Vallonien (Belgien), Bulgarien, Danmark, Tyskland (undtagen til forskningsformål), Grækenland, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Luxembourg; Ungarn, Malta, Nederlandene, Østrig, Polen, Slovenien, Nordirland (Det Forenede Kongerige), Skotland (Det Forenede Kongerige) og Wales (Det Forenede Kongerige); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at dyrkning af genetisk modificeret majs 1507 i henhold til artikel 26c, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF er forbudt i følgende områder: Vallonien (Belgien), Bulgarien, Danmark, Tyskland (undtagen til forskningsformål), Grækenland, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Luxembourg; Ungarn, Malta, Nederlandene, Østrig, Polen, Slovenien, Nordirland (Det Forenede Kongerige), Skotland (Det Forenede Kongerige) og Wales (Det Forenede Kongerige);

| E. | der henviser til, at der ifølge EFSA er dokumentation, der viser, at ca. 95-99 % af det frigjorte pollen deponeres inden for ca. 50 meter fra pollenkilden, omend vertikale vindbevægelser eller vindstød under pollenafgivelsen kan løfte pollen højt op i atmosfæren og fordele den over lange afstande på op til flere kilometer; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at der ifølge EFSA er dokumentation, der viser, at ca. 95-99 % af det frigjorte pollen deponeres inden for ca. 50 meter fra pollenkilden, omend vertikale vindbevægelser eller vindstød under pollenafgivelsen kan løfte pollen højt op i atmosfæren og fordele den over lange afstande på op til flere kilometer;

| F. | der henviser til, at den eventuelle udvikling af resistens over for Cry1F-proteinet i skadelige sommerfuglearter, der er målarter, er af EFSA's GMO-panel identificeret som et problem forbundet med dyrkning af majs 1507, da udvikling af resistens kan føre til ændret skadedyrsbekæmpelsespraksis, der kan have negative indvirkninger på miljøet; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at den eventuelle udvikling af resistens over for Cry1F-proteinet i skadelige sommerfuglearter, der er målarter, er af EFSA's GMO-panel identificeret som et problem forbundet med dyrkning af majs 1507, da udvikling af resistens kan føre til ændret skadedyrsbekæmpelsespraksis, der kan have negative indvirkninger på miljøet;

| G. | der henviser til, at teosinte, stamfaderen til den dyrkede majs, har været til stede i Spanien siden 2009; der henviser til, at teosinte-bestandene kan blive modtagere af transgent DNA, der stammer fra genetisk modificeret majs MON 810, som dyrkes i Spanien i visse regioner, hvor teosinte er vidt udbredt; der henviser til genstrømme kan passere over til teosinte og få det til at producere Bt-toksin og medføre, at hybrider af majs og teosinte bliver mere overlevelsesdygtige i forhold til de naturligt hjemmehørende teosinte-planter; der henviser til, at dette er et scenario, der indebærer store risici for landbrugerne og miljøet; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at teosinte, stamfaderen til den dyrkede majs, har været til stede i Spanien siden 2009; der henviser til, at teosinte-bestandene kan blive modtagere af transgent DNA, der stammer fra genetisk modificeret majs MON 810, som dyrkes i Spanien i visse regioner, hvor teosinte er vidt udbredt; der henviser til genstrømme kan passere over til teosinte og få det til at producere Bt-toksin og medføre, at hybrider af majs og teosinte bliver mere overlevelsesdygtige i forhold til de naturligt hjemmehørende teosinte-planter; der henviser til, at dette er et scenario, der indebærer store risici for landbrugerne og miljøet;

| H. | der henviser til, at de kompetente spanske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at der findes teosinte på spanske majsmarker, herunder en meget begrænset forekomst på genetisk modificerede majsmarker; der henviser til, at de foreliggende oplysninger tyder på, at der også er blevet identificeret teosinte i Frankrig; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at de kompetente spanske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at der findes teosinte på spanske majsmarker, herunder en meget begrænset forekomst på genetisk modificerede majsmarker; der henviser til, at de foreliggende oplysninger tyder på, at der også er blevet identificeret teosinte i Frankrig;

| I. | der henviser til, at Kommissionen den 13. juli 2016 anmodede EFSA om inden udgangen af september 2016 at vurdere, om der på grundlag af den eksisterende videnskabelige litteratur og eventuelle andre relevante oplysninger er fremkommet nye beviser, der kan ændre konklusionerne og anbefalingerne i EFSA's videnskabelige udtalelse om dyrkning af de genetisk modificerede majssorter MON 810, Bt11, 1507 og GA21; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Kommissionen den 13. juli 2016 anmodede EFSA om inden udgangen af september 2016 at vurdere, om der på grundlag af den eksisterende videnskabelige litteratur og eventuelle andre relevante oplysninger er fremkommet nye beviser, der kan ændre konklusionerne og anbefalingerne i EFSA's videnskabelige udtalelse om dyrkning af de genetisk modificerede majssorter MON 810, Bt11, 1507 og GA21;

| J. | der henviser til, at Kommissionen i punkt 24 af sit udkast til gennemførelsesafgørelse konstaterer, at EFSA opererede med to niveauer af »acceptabel« lokal dødelighed (0,5 % og 1 %), der imidlertid henviser til, at EFSA i sin videnskabelige udtalelse af 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper mod pollen fra Bt-majs, klart understreger, at »et specifikt beskyttelsesniveau, der her anvendes af EFSA's GMO-panel til illustration, kun er tænkt som et eksempel«, og at »enhver tærskel, der anvendes, nødvendigvis må være vilkårlig og bør kunne ændres i henhold til de beskyttelsesmål, der anvendes inden for Unionen«. |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Kommissionen i punkt 24 af sit udkast til gennemførelsesafgørelse konstaterer, at EFSA opererede med to niveauer af »acceptabel« lokal dødelighed (0,5 % og 1 %), der imidlertid henviser til, at EFSA i sin videnskabelige udtalelse af 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper mod pollen fra Bt-majs, klart understreger, at »et specifikt beskyttelsesniveau, der her anvendes af EFSA's GMO-panel til illustration, kun er tænkt som et eksempel«, og at »enhver tærskel, der anvendes, nødvendigvis må være vilkårlig og bør kunne ændres i henhold til de beskyttelsesmål, der anvendes inden for Unionen«.

| K. | der henviser til, at Kommissionen i sit udkast til gennemførelsesafgørelse vælger at fastsætte niveauet af lokal dødelighed til 0,5 % og i bilaget at fastsætte arbitrære isolationsafstande på mindst 20 meter mellem en mark med majs MON 1507 og en beskyttet naturtype som defineret i artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/35/EF til trods for, at EFSA udtaler, at det er bekræftet, at indførelsen af en isolationsafstand på mindst 30 meter — hvilket er mere end den afstand, der er foreslået af Kommissionen — rundt om en beskyttet naturtype fra de nærmeste afgrøder af majs 1507 forventes at mindske den lokale dødelighed af selv meget følsomme sommerfuglelarver uden for målgruppen til et niveau, der ligger under 0,5 %; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Kommissionen i sit udkast til gennemførelsesafgørelse vælger at fastsætte niveauet af lokal dødelighed til 0,5 % og i bilaget at fastsætte arbitrære isolationsafstande på mindst 20 meter mellem en mark med majs MON 1507 og en beskyttet naturtype som defineret i artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/35/EF til trods for, at EFSA udtaler, at det er bekræftet, at indførelsen af en isolationsafstand på mindst 30 meter — hvilket er mere end den afstand, der er foreslået af Kommissionen — rundt om en beskyttet naturtype fra de nærmeste afgrøder af majs 1507 forventes at mindske den lokale dødelighed af selv meget følsomme sommerfuglelarver uden for målgruppen til et niveau, der ligger under 0,5 %;

| L. | der henviser til, at EFSA i sin videnskabelige udtalelse af 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper anførte, at der på daværende tidspunkt var utilstrækkelige data til at kunne se på Bt-relateret larvedødelighed i forhold til den generelle dødelighed; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at EFSA i sin videnskabelige udtalelse af 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper anførte, at der på daværende tidspunkt var utilstrækkelige data til at kunne se på Bt-relateret larvedødelighed i forhold til den generelle dødelighed;

| 1. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse indebærer en overskridelse af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i direktiv 2001/18/EF; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at den risikovurdering, der foretages af EFSA vedrørende dyrkning, er ufuldstændig, og at de risikostyringsanbefalinger, der er foreslået af Kommissionen, er utilstrækkelige; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener ikke, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse er i overensstemmelse med EU-retten, eftersom det ikke er foreneligt med formålet med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF, som — i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet — er at foretage en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser samt at beskytte menneskers sundhed og miljøet ved udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer i andet øjemed end markedsføring i Fællesskabet samt markedsføring af genetisk modificerede organismer, der udgør eller indgår i produkter, i Fællesskabet; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til at trække udkastet til gennemførelsesafgørelse tilbage; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  EFT L 106 af 17.4.2001, s. 1.

(2)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO’er); Scientific Opinion updating the evaluation of the environmental risk assessment and risk management recommendations on insect-resistant genetically modified maize 1507 for cultivation. EFSA Journal 2011; 9(11):2429, s. 73, doi:10.2903/j.efsa.2011.2429.

(3)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er), Scientific Opinion supplementing the conclusions of the environmental risk assessment and risk management recommendations on the genetically modified insect-resistant maize 1507 for cultivation. EFSA Journal 2012; 10(11):2934, s. 36, doi:10.2903/j.efsa.2012.2934.

(4)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er); Scientific Opinion updating the risk assessment conclusions and risk management recommendations on the genetically modified insect-resistant maize MON 810. EFSA Journal 2012, 10(12):3017, s. 98, doi:10.2903/j.efsa.2012.3017.

(5)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er); Scientific Opinion supplementing the conclusions of the environmental risk assessment and risk management recommendations for the cultivation of the genetically modified insect-resistant maize Bt11 and MON 810. EFSA Journal 2012; 10(12):3016, s. 32, doi:10.2903/j.efsa.2012.3016.

(6)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er). Scientific Opinion updating risk management recommendations to limit exposure of non-target Lepidoptera of conservation concern in protected habitats to Bt-maize pollen. EFSA Journal 2015; 13(7):4127, s. 31, doi:10.2903/j.efsa.2015.4127.

(7)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

(8)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0036.

(9)  Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (EFT L 117 af 8.5.1990, s. 15).

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/76 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/76

---

P8_TA(2016)0388

Fornyelse af tilladelse til frø af genetisk modificeret majs MON 810

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om forlængelse af tilladelsen til markedsføring af genetisk modificerede frø af majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) til dyrkning (D046170/00 — 2016/2921(RSP))

(2018/C 215/15)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om forlængelse af tilladelsen til markedsføring af genetisk modificerede frø af majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) til dyrkning (D046170/00, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om forlængelse af tilladelsen til markedsføring af genetisk modificerede frø af majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) til dyrkning (D046170/00,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer (1), særlig artikel 23, stk. 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer (1), særlig artikel 23, stk. 3,

| — | der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (2),

| — | der henviser til den videnskabelige udtalelse, der ajourfører konklusionerne af risikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om genetisk modificeret insektresistent majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6), som blev afgivet den 6. december 2012 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til den videnskabelige udtalelse, der ajourfører konklusionerne af risikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om genetisk modificeret insektresistent majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6), som blev afgivet den 6. december 2012 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (3),

| — | der henviser til den videnskabelige udtalelse, der supplerer konklusionerne af miljørisikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om dyrkning af genetisk modificeret insektresistent majs Bt11 og MON 810 (MON-ØØ81Ø-6), som blev vedtaget den 6. december 2012 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til den videnskabelige udtalelse, der supplerer konklusionerne af miljørisikovurderingen og risikostyringsanbefalingerne om dyrkning af genetisk modificeret insektresistent majs Bt11 og MON 810 (MON-ØØ81Ø-6), som blev vedtaget den 6. december 2012 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (4),

| — | der henviser til den udtalelse, der ajourfører risikostyringsanbefalingerne om at begrænse eksponeringen af bevaringsværdige sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper for pollen fra Bt-majs, som blev afgivet den 28. maj 2015 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til den udtalelse, der ajourfører risikostyringsanbefalingerne om at begrænse eksponeringen af bevaringsværdige sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper for pollen fra Bt-majs, som blev afgivet den 28. maj 2015 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (5),

| — | der henviser til den videnskabelige udtalelse om årsrapport 2014 fra Monsanto Europe S.A. om miljøovervågning af dyrkningen af genetisk modificeret majs MON 810 efter markedsføringen, som blev afgivet den 9. marts 2016 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til den videnskabelige udtalelse om årsrapport 2014 fra Monsanto Europe S.A. om miljøovervågning af dyrkningen af genetisk modificeret majs MON 810 efter markedsføringen, som blev afgivet den 9. marts 2016 af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 16. januar 2014 om forslag til Rådets afgørelse om markedsføring med henblik på dyrkning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af et majsprodukt (Zea mays L., linje 1507) der er genetisk modificeret med henblik på resistens over for visse skadelige sommerfuglearter (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. januar 2014 om forslag til Rådets afgørelse om markedsføring med henblik på dyrkning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af et majsprodukt (Zea mays L., linje 1507) der er genetisk modificeret med henblik på resistens over for visse skadelige sommerfuglearter (7),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3,

| A. | der henviser til, at Monsanto Europe S.A. den 11. og 18. april 2007 indgav tre ansøgninger til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11 og 23 i forordning (EF) nr. 1829/2003 vedrørende hhv. forlængelse af tilladelsen for så vidt angår eksisterende fødevarer, fødevareingredienser og foderstoffer fremstillet af majs MON 810, tilladelse til fødevarer indeholdende og bestående af majs MON 810 og tilladelse til, at produkter bestående af eller indeholdende majs MON 810 kan anvendes til andet end fødevarer og foderstoffer, i lighed med alle andre sorter af majs, herunder dyrkning; der henviser til, at disse produkter efter ikrafttrædelsesdatoen for forordning (EF) nr. 1829/2003 blev anmeldt til Europa-Kommissionen i henhold til forordningens artikel 8, stk. 1, litra a) og b), og artikel 20, stk. 1, litra b), og opført i fællesskabsregistret over genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Monsanto Europe S.A. den 11. og 18. april 2007 indgav tre ansøgninger til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11 og 23 i forordning (EF) nr. 1829/2003 vedrørende hhv. forlængelse af tilladelsen for så vidt angår eksisterende fødevarer, fødevareingredienser og foderstoffer fremstillet af majs MON 810, tilladelse til fødevarer indeholdende og bestående af majs MON 810 og tilladelse til, at produkter bestående af eller indeholdende majs MON 810 kan anvendes til andet end fødevarer og foderstoffer, i lighed med alle andre sorter af majs, herunder dyrkning; der henviser til, at disse produkter efter ikrafttrædelsesdatoen for forordning (EF) nr. 1829/2003 blev anmeldt til Europa-Kommissionen i henhold til forordningens artikel 8, stk. 1, litra a) og b), og artikel 20, stk. 1, litra b), og opført i fællesskabsregistret over genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer;

| B. | der henviser til, at Monsanto Europe S.A. den 9. marts 2016 sendte en skrivelse til Kommissionen med anmodning om, at den del af ansøgningen, der vedrørte dyrkning, blev behandlet separat fra resten af ansøgningen; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Monsanto Europe S.A. den 9. marts 2016 sendte en skrivelse til Kommissionen med anmodning om, at den del af ansøgningen, der vedrørte dyrkning, blev behandlet separat fra resten af ansøgningen;

| C. | der henviser til, at den genetisk modificerede majs MON 810 som beskrevet i ansøgningen udtrykker Cry1Ab-protein udvundet af Bacillus thuringiensis, underarten kurstaki, som giver beskyttelse mod visse skadelige sommerfuglearter, herunder den europæiske majsborer (Ostrinia nubilalis) og Sesamia inferens; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at den genetisk modificerede majs MON 810 som beskrevet i ansøgningen udtrykker Cry1Ab-protein udvundet af Bacillus thuringiensis, underarten kurstaki, som giver beskyttelse mod visse skadelige sommerfuglearter, herunder den europæiske majsborer (Ostrinia nubilalis) og Sesamia inferens;

| D. | der henviser til, at der oprindeligt blev givet tilladelse til markedsføring af genetisk modificerede frø af majs MON 810 til dyrkning i henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF (8) ved Kommissionens beslutning 98/294/EF (9); der henviser til, at Frankrig den 3. august 1998 gav Monsanto Europe S.A. (i det følgende benævnt »Monsanto«) tilladelse til markedsføring af MON 810-majsprodukter; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der oprindeligt blev givet tilladelse til markedsføring af genetisk modificerede frø af majs MON 810 til dyrkning i henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF (8) ved Kommissionens beslutning 98/294/EF (9); der henviser til, at Frankrig den 3. august 1998 gav Monsanto Europe S.A. (i det følgende benævnt »Monsanto«) tilladelse til markedsføring af MON 810-majsprodukter;

| E. | der henviser til, at dyrkning af genetisk modificeret majs MON 810 i henhold til artikel 26c, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF er forbudt i følgende områder: Vallonien (Belgien), Bulgarien, Danmark, Tyskland (undtagen til forskningsformål), Grækenland, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Luxembourg, Ungarn, Malta, Nederlandene, Østrig, Polen, Slovenien, Nordirland (Det Forenede Kongerige), Skotland (Det Forenede Kongerige), Wales (Det Forenede Kongerige); |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at dyrkning af genetisk modificeret majs MON 810 i henhold til artikel 26c, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF er forbudt i følgende områder: Vallonien (Belgien), Bulgarien, Danmark, Tyskland (undtagen til forskningsformål), Grækenland, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Luxembourg, Ungarn, Malta, Nederlandene, Østrig, Polen, Slovenien, Nordirland (Det Forenede Kongerige), Skotland (Det Forenede Kongerige), Wales (Det Forenede Kongerige);

| F. | der henviser til, at der ifølge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) er dokumentation, der viser, at ca. 95-99 % af det frigjorte pollen deponeres inden for ca. 50 meter fra pollenkilden, omend vertikale vindbevægelser eller vindstød under pollenafgivelsen kan løfte pollen højt op i atmosfæren og fordele det over lange afstande på op til flere kilometer; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at der ifølge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) er dokumentation, der viser, at ca. 95-99 % af det frigjorte pollen deponeres inden for ca. 50 meter fra pollenkilden, omend vertikale vindbevægelser eller vindstød under pollenafgivelsen kan løfte pollen højt op i atmosfæren og fordele det over lange afstande på op til flere kilometer;

| G. | der henviser til, at EFSA arbitrært har udelukket krydsbestøvning af majs fra sine videnskabelige udtalelser om majs MON 810 og derved har overset de potentielle risici for den biologiske mangfoldighed; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at EFSA arbitrært har udelukket krydsbestøvning af majs fra sine videnskabelige udtalelser om majs MON 810 og derved har overset de potentielle risici for den biologiske mangfoldighed;

| H. | der henviser til, at teosinter, stamfædrene til den dyrkede majs, har eksisteret i Spanien siden 2009; der henviser til, at teosinte-bestandene kan blive modtagere af transgent DNA, der stammer fra genetisk modificeret majs MON 810, som dyrkes i Spanien i visse regioner, hvor teosinte breder sig kraftigt; der henviser til genstrømme kan passere over til teosinte og få det til at producere Bt-toksin og medføre, at hybrider af majs og teosinte bliver mere levedygtige end de naturligt hjemmehørende teosinte-planter; der henviser til, at dette er et scenario, der indebærer store risici for landbrugerne og miljøet; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at teosinter, stamfædrene til den dyrkede majs, har eksisteret i Spanien siden 2009; der henviser til, at teosinte-bestandene kan blive modtagere af transgent DNA, der stammer fra genetisk modificeret majs MON 810, som dyrkes i Spanien i visse regioner, hvor teosinte breder sig kraftigt; der henviser til genstrømme kan passere over til teosinte og få det til at producere Bt-toksin og medføre, at hybrider af majs og teosinte bliver mere levedygtige end de naturligt hjemmehørende teosinte-planter; der henviser til, at dette er et scenario, der indebærer store risici for landbrugerne og miljøet;

| I. | der henviser til, at de kompetente spanske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at der findes teosinte på spanske majsmarker, herunder en meget begrænset forekomst på genetisk modificerede majsmarker; der henviser til, at de foreliggende oplysninger tyder på, at der også er blevet påvist teosinte i Frankrig; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at de kompetente spanske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at der findes teosinte på spanske majsmarker, herunder en meget begrænset forekomst på genetisk modificerede majsmarker; der henviser til, at de foreliggende oplysninger tyder på, at der også er blevet påvist teosinte i Frankrig;

| J. | der henviser til, at Kommissionen den 13. juli 2016 anmodede EFSA om inden udgangen af september 2016 at vurdere, om der på grundlag af den eksisterende videnskabelige litteratur og eventuelle andre relevante oplysninger er fremkommet nye beviser, der kan ændre konklusionerne og anbefalingerne i EFSA's videnskabelige udtalelse om dyrkning af de genetisk modificerede majssorter MON 810, Bt11, 1507 og GA21; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Kommissionen den 13. juli 2016 anmodede EFSA om inden udgangen af september 2016 at vurdere, om der på grundlag af den eksisterende videnskabelige litteratur og eventuelle andre relevante oplysninger er fremkommet nye beviser, der kan ændre konklusionerne og anbefalingerne i EFSA's videnskabelige udtalelse om dyrkning af de genetisk modificerede majssorter MON 810, Bt11, 1507 og GA21;

| K. | der henviser til, at Kommissionen i punkt 22 i sit udkast til gennemførelsesafgørelse konstaterer, at EFSA for så vidt angår lokal dødelighed opererede med to niveauer af »acceptabel« lokal dødelighed (0,5 % og 1 %), mens EFSA imidlertid i sin videnskabelige udtalelse vedtaget den 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper mod pollen fra Bt-majs, klart angiver, at et specifikt beskyttelsesniveau, der her anvendes af EFSA's GMO-panel til illustration, kun er tænkt som et eksempel, og at enhver tærskel, der anvendes her, nødvendigvis må være vilkårlig og bør kunne ændres i henhold til de beskyttelsesmål, der anvendes inden for EU; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Kommissionen i punkt 22 i sit udkast til gennemførelsesafgørelse konstaterer, at EFSA for så vidt angår lokal dødelighed opererede med to niveauer af »acceptabel« lokal dødelighed (0,5 % og 1 %), mens EFSA imidlertid i sin videnskabelige udtalelse vedtaget den 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper mod pollen fra Bt-majs, klart angiver, at et specifikt beskyttelsesniveau, der her anvendes af EFSA's GMO-panel til illustration, kun er tænkt som et eksempel, og at enhver tærskel, der anvendes her, nødvendigvis må være vilkårlig og bør kunne ændres i henhold til de beskyttelsesmål, der anvendes inden for EU;

| L. | der henviser til, at Kommissionen i sit udkast til gennemførelsesafgørelse vælger at fastsætte niveauet af lokal dødelighed til 0,5 % og i bilaget at fastsætte arbitrære isolationsafstande på mindst 5 meter mellem en mark med majs MON 810 og en beskyttet naturtype som defineret i artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/35/EF til trods for, at EFSA klart har bekræftet, at indførelsen af en isolationsafstand på mindst 20 meter rundt om en beskyttet naturtype fra de nærmeste afgrøder af majs Bt11/MON 810 — hvilket er fire gange længere end den afstand, Kommissionen har foreslået — forventes at mindske den lokale dødelighed af selv meget følsomme sommerfuglelarver uden for målgruppen til et niveau, der ligger under 0,5 %; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at Kommissionen i sit udkast til gennemførelsesafgørelse vælger at fastsætte niveauet af lokal dødelighed til 0,5 % og i bilaget at fastsætte arbitrære isolationsafstande på mindst 5 meter mellem en mark med majs MON 810 og en beskyttet naturtype som defineret i artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/35/EF til trods for, at EFSA klart har bekræftet, at indførelsen af en isolationsafstand på mindst 20 meter rundt om en beskyttet naturtype fra de nærmeste afgrøder af majs Bt11/MON 810 — hvilket er fire gange længere end den afstand, Kommissionen har foreslået — forventes at mindske den lokale dødelighed af selv meget følsomme sommerfuglelarver uden for målgruppen til et niveau, der ligger under 0,5 %;

| M. | der henviser til, at EFSA i sin videnskabelige udtalelse vedtaget den 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper, anførte, at der på daværende tidspunkt var utilstrækkelige data til at kunne se på Bt-relateret larvedødelighed i forhold til den generelle dødelighed; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at EFSA i sin videnskabelige udtalelse vedtaget den 28. maj 2015 om ajourføring af risikostyringsanbefalinger, der skal begrænse eksponeringen af udrydningstruede sommerfugle uden for målgruppen i beskyttede naturtyper, anførte, at der på daværende tidspunkt var utilstrækkelige data til at kunne se på Bt-relateret larvedødelighed i forhold til den generelle dødelighed;

| N. | der henviser til, at der er dokumentation for en vedvarende manglende håndhævelse af miljøovervågning efter markedsføringen, idet EFSA bemærker, at årsrapporten for 2014 om miljøovervågning efter markedsføringen viser en mangelfuld virkeliggørelse af ikke-Bt-refugier i Spanien, som bemærket i tidligere år, og at der blev påvist metodiske mangler svarende til dem, der var påvist i tidligere årsrapporter om miljøovervågning af majs MON 810 efter markedsføringen, i analysen af spørgeskemaerne til landbrugerne og udførelsen af litteraturgennemgangen; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at der er dokumentation for en vedvarende manglende håndhævelse af miljøovervågning efter markedsføringen, idet EFSA bemærker, at årsrapporten for 2014 om miljøovervågning efter markedsføringen viser en mangelfuld virkeliggørelse af ikke-Bt-refugier i Spanien, som bemærket i tidligere år, og at der blev påvist metodiske mangler svarende til dem, der var påvist i tidligere årsrapporter om miljøovervågning af majs MON 810 efter markedsføringen, i analysen af spørgeskemaerne til landbrugerne og udførelsen af litteraturgennemgangen;

| O. | der henviser til, at EFSA's GMO-panel hvert år forgæves gentager sine henstillinger om miljøovervågning af majs MON 810 efter markedsføringen, nemlig for at tilvejebringe mere detaljerede oplysninger om prøveudtagningsmetoden, mindske muligheden for partisk behandling i forbindelse med spørgeskemaerne til landbrugerne og sikre, at alle relevante videnskabelige publikationer er identificeret; der henviser til, at GMO-panelet med henblik på at forbedre prøveudtagningsrammerne for landbrugerundersøgelsen hvert år forgæves påpeger betydningen af nationale GMO-dyrkningsregistre og gentager sine anbefalinger til godkendelsesindehaverne om at overveje, hvordan de gør bedst mulig brug af de oplysninger, der er opført i de nationale registre, og skaber dialog med dem, der er ansvarlige for forvaltningen af disse registre, hvor der dyrkes majs MON 810; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at EFSA's GMO-panel hvert år forgæves gentager sine henstillinger om miljøovervågning af majs MON 810 efter markedsføringen, nemlig for at tilvejebringe mere detaljerede oplysninger om prøveudtagningsmetoden, mindske muligheden for partisk behandling i forbindelse med spørgeskemaerne til landbrugerne og sikre, at alle relevante videnskabelige publikationer er identificeret; der henviser til, at GMO-panelet med henblik på at forbedre prøveudtagningsrammerne for landbrugerundersøgelsen hvert år forgæves påpeger betydningen af nationale GMO-dyrkningsregistre og gentager sine anbefalinger til godkendelsesindehaverne om at overveje, hvordan de gør bedst mulig brug af de oplysninger, der er opført i de nationale registre, og skaber dialog med dem, der er ansvarlige for forvaltningen af disse registre, hvor der dyrkes majs MON 810;

| 1. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse indebærer en overskridelse af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1829/2003; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at den risikovurdering, der foretages af EFSA vedrørende dyrkning, er ufuldstændig, og at de risikostyringsanbefalinger, der er foreslået af Kommissionen, er utilstrækkelige; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse ikke er i overensstemmelse med EU-retten, fordi det ikke er foreneligt med målet i forordning (EF) nr. 1829/2003, som i overensstemmelse med de generelle principper, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 178/2002, er at sikre et højt niveau af beskyttelse af menneskers liv og sundhed, af dyrs sundhed og velfærd, af miljøet og af forbrugerinteresser i relation til genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer, samtidig med at det sikres, at det indre marked fungerer effektivt; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til at trække udkastet til gennemførelsesafgørelse tilbage; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 1.

(2)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

(3)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er), »Scientific Opinion updating the risk assessment, conclusions and risk management recommendations on the genetically modified insect resistant maize MON 810«. EFSA Journal 2012, 10(12):3017, s. 98 doi:10.2903/j.efsa.2012.3017.

(4)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er), »Scientific Opinion supplementing the conclusions of the environmental risk assessment and risk management recommendations for the cultivation of the genetically modified insect resistant maize Bt11 and MON 810«. EFSA Journal 2012; 10(12):3016 (s. 32), doi:10.2903/j.efsa.2012.3016.

(5)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er). »Scientific Opinion updating risk management recommendations to limit exposure of non-target Lepidoptera of conservation concern in protected habitats to Bt-maize pollen«. EFSA Journal 2015; 13(7):4127, s. 31, doi:10.2903/j.efsa.2015.4127.

(6)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO). »Scientific opinion on the annual post-market environmental monitoring (PMEM) report on the cultivation of genetically modified maize MON 810 in 2014 from Monsanto Europe S.A.«, EFSA Journal 2016; 14(4):4446 [s. 26], doi:10.2903/j.efsa.2016.4446.

(7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0036.

(8)  Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (EFT L 117 af 8.5.1990, s. 15).

(9)  Kommissionens beslutning 98/294/EF af 22. april 1998 om markedsføring af genetisk modificeret majs (Zea mays L. linje MON 810) i henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF (EFT L 131 af 5.5.1998, s. 32).

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/80 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/80

---

P8_TA(2016)0389

Fornyelse af tilladelse til produkter af genetisk modificeret majs MON 810

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter af genetisk modificeret majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046169/00 — 2016/2922(RSP))

(2018/C 215/16)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter af genetisk modificeret majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046169/00, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter af genetisk modificeret majs MON 810 (MON-ØØ81Ø-6) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046169/00,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer (1), særlig artikel 11, stk. 3, og artikel 23, stk. 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer (1), særlig artikel 11, stk. 3, og artikel 23, stk. 3,

| — | der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (2),

| — | der henviser til afstemningen den 8. juli 2016 i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, som er omhandlet i artikel 35 i forordning (EF) nr. 1829/2003, der endte med, at der ikke blev afgivet nogen udtalelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til afstemningen den 8. juli 2016 i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, som er omhandlet i artikel 35 i forordning (EF) nr. 1829/2003, der endte med, at der ikke blev afgivet nogen udtalelse,

| — | der henviser til den videnskabelige udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet af 6. december 2012 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til den videnskabelige udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet af 6. december 2012 (3),

| — | der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 om Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2279 af 4. december 2015 om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret majs NK603 × T25 (MON-ØØ6Ø3-6 × ACS-ZMØØ3-2), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 om Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2279 af 4. december 2015 om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret majs NK603 × T25 (MON-ØØ6Ø3-6 × ACS-ZMØØ3-2), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af den genetisk modificerede sojabønne MON 87705 × MON 89788 (MON-877Ø5-6 × MON-89788-1), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af den genetisk modificerede sojabønne MON 87705 × MON 89788 (MON-877Ø5-6 × MON-89788-1), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af den genetisk modificerede sojabønne MON 87708 × MON 89788 (MON-877Ø8-9 × MON-89788-1), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af den genetisk modificerede sojabønne MON 87708 × MON 89788 (MON-877Ø8-9 × MON-89788-1), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret sojabønne FG72 (MST-FGØ72-2), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret sojabønne FG72 (MST-FGØ72-2), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (7),

| — | der henviser til udkast til sin beslutning af 8. juni 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret Bt11 × MIR162 × MIR604 × GA21-majs, og genetisk modificeret majs, der kombinerer to eller tre af transformationsbegivenhederne Bt11, MIR162, MIR604 og GA21, og om ophævelse af afgørelse 2010/426/EU, 2011/893/EU, 2011/892/EU og 2011/894/EU (D044931/01 (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til sin beslutning af 8. juni 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret Bt11 × MIR162 × MIR604 × GA21-majs, og genetisk modificeret majs, der kombinerer to eller tre af transformationsbegivenhederne Bt11, MIR162, MIR604 og GA21, og om ophævelse af afgørelse 2010/426/EU, 2011/893/EU, 2011/892/EU og 2011/894/EU (D044931/01 (8),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3,

| A. | der henviser til, at Monsanto Europe S.A. den 11. og 18. april 2007 indgav tre ansøgninger til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11 og 23 i forordning (EF) nr. 1829/2003 vedrørende hhv. forlængelse af tilladelsen for så vidt angår eksisterende fødevarer, fødevareingredienser og foderstoffer fremstillet af majs MON 810, tilladelse til fødevarer indeholdende og bestående af majs MON 810 og tilladelse til, at produkter bestående af eller indeholdende majs MON 810 kan anvendes til andet end fødevarer og foderstoffer, i lighed med alle andre sorter af majs, herunder dyrkning; der henviser til, at disse produkter efter ikrafttrædelsesdatoen for forordning (EF) nr. 1829/2003 blev anmeldt til Europa-Kommissionen i henhold til forordningens artikel 8, stk. 1, litra a) og b), og artikel 20, stk. 1, litra b), og opført i fællesskabsregistret over genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Monsanto Europe S.A. den 11. og 18. april 2007 indgav tre ansøgninger til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11 og 23 i forordning (EF) nr. 1829/2003 vedrørende hhv. forlængelse af tilladelsen for så vidt angår eksisterende fødevarer, fødevareingredienser og foderstoffer fremstillet af majs MON 810, tilladelse til fødevarer indeholdende og bestående af majs MON 810 og tilladelse til, at produkter bestående af eller indeholdende majs MON 810 kan anvendes til andet end fødevarer og foderstoffer, i lighed med alle andre sorter af majs, herunder dyrkning; der henviser til, at disse produkter efter ikrafttrædelsesdatoen for forordning (EF) nr. 1829/2003 blev anmeldt til Europa-Kommissionen i henhold til forordningens artikel 8, stk. 1, litra a) og b), og artikel 20, stk. 1, litra b), og opført i fællesskabsregistret over genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer;

| B. | der henviser til, at Monsanto Europe S.A. den 9. marts 2016 sendte en skrivelse til Kommissionen med anmodning om, at den del af ansøgningen, der vedrørte dyrkning, blev behandlet separat fra resten af ansøgningen; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Monsanto Europe S.A. den 9. marts 2016 sendte en skrivelse til Kommissionen med anmodning om, at den del af ansøgningen, der vedrørte dyrkning, blev behandlet separat fra resten af ansøgningen;

| C. | der henviser til, at den genetisk modificerede majs MON-ØØ81Ø-6 som beskrevet i ansøgningen udtrykker Cry1Ab-protein udvundet af Bacillus thuringiensis, underarten kurstaki, som giver beskyttelse mod prædation fra visse skadelige sommerfuglearter, herunder den europæiske majsborer (Ostrinia nubilalis) og Sesamia inferens; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at den genetisk modificerede majs MON-ØØ81Ø-6 som beskrevet i ansøgningen udtrykker Cry1Ab-protein udvundet af Bacillus thuringiensis, underarten kurstaki, som giver beskyttelse mod prædation fra visse skadelige sommerfuglearter, herunder den europæiske majsborer (Ostrinia nubilalis) og Sesamia inferens;

| D. | der henviser til, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse blev sat til afstemning i Den Stående Komité den 8. juli 2016, uden at der blev afgivet udtalelse; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse blev sat til afstemning i Den Stående Komité den 8. juli 2016, uden at der blev afgivet udtalelse;

| E. | der henviser til, at to væsentlige årsager til, at medlemsstaterne stemte imod eller undlod at stemme, var fraværet af langsigtede fodrings- og toksicitetsundersøgelser og en utilstrækkelig risikovurdering; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at to væsentlige årsager til, at medlemsstaterne stemte imod eller undlod at stemme, var fraværet af langsigtede fodrings- og toksicitetsundersøgelser og en utilstrækkelig risikovurdering;

| F. | der henviser til, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse blev sat til afstemning i appeludvalget den 15. september 2016, og at der igen ikke blev afgivet udtalelse, idet 12 medlemsstater repræsenterende 38,74 % af EU's befolkning stemte for, 11 medlemsstater repræsenterende 18,01 % af EU's befolkning stemte imod, 4 medlemsstater repræsenterende 43,08 % af EU's befolkning undlod at stemme, og 1 medlemsstater repræsenterende 0,17 % af EU's befolkning var fraværende under afstemningen; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse blev sat til afstemning i appeludvalget den 15. september 2016, og at der igen ikke blev afgivet udtalelse, idet 12 medlemsstater repræsenterende 38,74 % af EU's befolkning stemte for, 11 medlemsstater repræsenterende 18,01 % af EU's befolkning stemte imod, 4 medlemsstater repræsenterende 43,08 % af EU's befolkning undlod at stemme, og 1 medlemsstater repræsenterende 0,17 % af EU's befolkning var fraværende under afstemningen;

| G. | der henviser til, at Kommissionen den 22. april 2015 i begrundelsen til sit lovgivningsmæssige forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 dybt beklagede den omstændighed, at tilladelsesafgørelserne, siden forordning (EF) nr. 1829/2003 trådte i kraft, i henhold til gældende lovgivning var blevet vedtaget af Kommissionen uden at være bakket op af en positiv udtalelse fra de komitéer, hvori medlemsstaterne er repræsenteret, og at returnering af sagen til Kommissionen med henblik på en endelig afgørelse — hvilket i høj grad var en undtagelse fra beslutningstagningen generelt — var blevet normen for beslutningstagningen om tilladelse af GM-fødevarer og -foder; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at Kommissionen den 22. april 2015 i begrundelsen til sit lovgivningsmæssige forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 dybt beklagede den omstændighed, at tilladelsesafgørelserne, siden forordning (EF) nr. 1829/2003 trådte i kraft, i henhold til gældende lovgivning var blevet vedtaget af Kommissionen uden at være bakket op af en positiv udtalelse fra de komitéer, hvori medlemsstaterne er repræsenteret, og at returnering af sagen til Kommissionen med henblik på en endelig afgørelse — hvilket i høj grad var en undtagelse fra beslutningstagningen generelt — var blevet normen for beslutningstagningen om tilladelse af GM-fødevarer og -foder;

| H. | der henviser til, at det lovgivningsmæssige forslag af 22. april 2015 om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 blev forkastet af Europa-Parlamentet den 28. oktober 2015 med den begrundelse, at GMO-handel — i modsætning til dyrkningen, som nødvendigvis finder sted på en medlemsstats område — foregår på tværs af grænserne, hvilket betyder, at et nationalt forbud mod »salg og brug«, som Kommissionen foreslog, kunne være umuligt at håndhæve uden at genindføre grænsekontrol af import; der henviser til, at Parlamentet forkastede det lovgivningsmæssige forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 og opfordrede Kommissionen til at trække sit forslag tilbage og forelægge et nyt; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at det lovgivningsmæssige forslag af 22. april 2015 om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 blev forkastet af Europa-Parlamentet den 28. oktober 2015 med den begrundelse, at GMO-handel — i modsætning til dyrkningen, som nødvendigvis finder sted på en medlemsstats område — foregår på tværs af grænserne, hvilket betyder, at et nationalt forbud mod »salg og brug«, som Kommissionen foreslog, kunne være umuligt at håndhæve uden at genindføre grænsekontrol af import; der henviser til, at Parlamentet forkastede det lovgivningsmæssige forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 og opfordrede Kommissionen til at trække sit forslag tilbage og forelægge et nyt;

| 1. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse indebærer en overskridelse af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1829/2003; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse ikke er i overensstemmelse med EU-retten, fordi det ikke er foreneligt med målet i forordning (EF) nr. 1829/2003, som i overensstemmelse med de generelle principper, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 178/2002, er at sikre et højt niveau af beskyttelse af menneskers liv og sundhed, af dyrs sundhed og velfærd, af miljøet og af forbrugerinteresser i relation til genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer, samtidig med at det sikres, at det indre marked fungerer effektivt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Kommissionen til at trække udkastet til gennemførelsesafgørelse tilbage; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til at forelægge et nyt lovgivningsmæssigt forslag på grundlag af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 for at tage hensyn til de ofte udtrykte nationale bekymringer, som ikke alene vedrører spørgsmål i relation til GMO'ers sikkerhed for sundheden eller miljøet; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 1.

(2)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

(3)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er), »Scientific Opinion updating the risk assessment conclusions and risk management recommendations on the genetically modified insect resistant maize MON 810«, EFSA Journal 2012, 10(12):3017, s. 98, doi:10.2903/j.efsa.2012.3017.

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0456.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0040.

(6)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0039.

(7)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0038.

(8)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0271.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/83 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/83

---

P8_TA(2016)0390

Markedsføring af genetisk modificeret bomuld 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret bomuld 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913 (DAS-24236-5×DAS-21Ø23-5×MON-88913-8), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046168/00 — 2016/2923(RSP))

(2018/C 215/17)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret bomuld 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913 (DAS-24236-5×DAS-21Ø23-5×MON-88913-8), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046168/00, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret bomuld 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913 (DAS-24236-5×DAS-21Ø23-5×MON-88913-8), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (D046168/00,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer (1), særlig artikel 7, stk. 3, og artikel 19, stk. 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer (1), særlig artikel 7, stk. 3, og artikel 19, stk. 3,

| — | der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (2),

| — | der henviser til afstemningen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed som er omhandlet i artikel 35 i forordning (EF) nr. 1829/2003 den 8. juli 2016, der endte, uden at der blev afgivet udtalelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til afstemningen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed som er omhandlet i artikel 35 i forordning (EF) nr. 1829/2003 den 8. juli 2016, der endte, uden at der blev afgivet udtalelse,

| — | der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets udtalelse af 9. marts 2016 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets udtalelse af 9. marts 2016 (3),

| — | der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 om Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2279 af 4. december 2015 om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret NK603 × T25-majs (MON-ØØ6Ø3-6 × ACS-ZMØØ3-2), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 om Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2279 af 4. december 2015 om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret NK603 × T25-majs (MON-ØØ6Ø3-6 × ACS-ZMØØ3-2), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af den genetisk modificerede sojabønne MON 87705 × MON 89788 (MON-877Ø5-6 × MON-89788-1), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af den genetisk modificerede sojabønne MON 87705 × MON 89788 (MON-877Ø5-6 × MON-89788-1), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af den genetisk modificerede sojabønne MON 87708 × MON 89788 (MON-877Ø8-9 × MON-89788-1), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af den genetisk modificerede sojabønne MON 87708 × MON 89788 (MON-877Ø8-9 × MON-89788-1), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret sojabønne FG72 (MST-FGØ72-2), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret sojabønne FG72 (MST-FGØ72-2), i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (7),

| — | der henviser til sin beslutning af 8. juni 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret Bt11 × MIR162 × MIR604 × GA21-majs, og genetisk modificeret majs, der kombinerer to eller tre af transformationsbegivenhederne Bt11, MIR162, MIR604 og GA21, og om ophævelse af afgørelse 2010/426/EU, 2011/893/EU, 2011/892/EU og 2011/894/EU (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. juni 2016 om udkast til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder, består af eller er fremstillet af genetisk modificeret Bt11 × MIR162 × MIR604 × GA21-majs, og genetisk modificeret majs, der kombinerer to eller tre af transformationsbegivenhederne Bt11, MIR162, MIR604 og GA21, og om ophævelse af afgørelse 2010/426/EU, 2011/893/EU, 2011/892/EU og 2011/894/EU (8),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 106, stk. 2 og 3,

| A. | der henviser til, at Dow AgroSciences Europe den 12. marts 2009 indgav en ansøgning til Nederlandenes kompetente myndighed i henhold til artikel 5 og 17 i forordning (EF) nr. 1829/2003 om tilladelse til markedsføring af fødevarer, fødevareingredienser og foder, der indeholder, består af eller er fremstillet af bomuld 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Dow AgroSciences Europe den 12. marts 2009 indgav en ansøgning til Nederlandenes kompetente myndighed i henhold til artikel 5 og 17 i forordning (EF) nr. 1829/2003 om tilladelse til markedsføring af fødevarer, fødevareingredienser og foder, der indeholder, består af eller er fremstillet af bomuld 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913;

| B. | der henviser til, at den genetisk modificerede bomuld DAS-24236-5 × DAS-21Ø23-5 × MON-88913-8, som beskrevet i ansøgningen, udtrykker proteinet phosphinothricin-acetyl-transferase- (PAT), der giver tolerance over for herbiciderne ammoniumglufosinat, og det modificerede protein CP4 5-enolpyruvyl-shikimate-3-phosphate synthase (CP4EPSPS), der giver tolerance over for glyfosatbaserede herbicider, Cry1F- og Cry1Ac-proteiner, som giver beskyttelse mod visse skadelige sommerfugle, og til, at Det Internationale Kræftforskningscenter — Verdenssundhedsorganisationens specialiserede kræftagentur — klassificerede glyfosat som sandsynligvis kræftfremkaldende hos mennesker den 20. marts 2015 (9); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at den genetisk modificerede bomuld DAS-24236-5 × DAS-21Ø23-5 × MON-88913-8, som beskrevet i ansøgningen, udtrykker proteinet phosphinothricin-acetyl-transferase- (PAT), der giver tolerance over for herbiciderne ammoniumglufosinat, og det modificerede protein CP4 5-enolpyruvyl-shikimate-3-phosphate synthase (CP4EPSPS), der giver tolerance over for glyfosatbaserede herbicider, Cry1F- og Cry1Ac-proteiner, som giver beskyttelse mod visse skadelige sommerfugle, og til, at Det Internationale Kræftforskningscenter — Verdenssundhedsorganisationens specialiserede kræftagentur — klassificerede glyfosat som sandsynligvis kræftfremkaldende hos mennesker den 20. marts 2015 (9);

| C. | der henviser til, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse blev sat til afstemning i Den Stående Komité den 8. juli 2016, uden at der blev afgivet udtalelse; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse blev sat til afstemning i Den Stående Komité den 8. juli 2016, uden at der blev afgivet udtalelse;

| D. | der henviser til, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse blev sat til afstemning i appeludvalget den 15. september 2016, og at der igen ikke blev afgivet udtalelse, idet 11 medlemsstater repræsenterende 38,66 % af EU's befolkning stemte for, 14 medlemsstater repræsenterende 33,17 % af EU's befolkning stemte imod, 2 medlemsstater repræsenterende 28 % af EU's befolkning undlod at stemme, og 1 medlemsstater repræsenterende 0,17 % af EU's befolkning var fraværende under afstemningen; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse blev sat til afstemning i appeludvalget den 15. september 2016, og at der igen ikke blev afgivet udtalelse, idet 11 medlemsstater repræsenterende 38,66 % af EU's befolkning stemte for, 14 medlemsstater repræsenterende 33,17 % af EU's befolkning stemte imod, 2 medlemsstater repræsenterende 28 % af EU's befolkning undlod at stemme, og 1 medlemsstater repræsenterende 0,17 % af EU's befolkning var fraværende under afstemningen;

| E. | der henviser til, at Kommissionen den 22. april 2015 i begrundelsen til sit lovgivningsmæssige forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 beklagede den omstændighed, at tilladelsesafgørelserne, siden forordning (EF) nr. 1829/2003 trådte i kraft, var blevet vedtaget af Kommissionen, i henhold til gældende lovgivning, uden at være bakket op af en positiv udtalelse fra de komitéer/udvalg, hvori medlemsstaterne er repræsenteret, og at tilbagegivelse af sagen til Kommissionen med henblik på en endelig afgørelse — hvilket i høj grad var en undtagelse fra beslutningstagningen generelt — var blevet normen for beslutningsprocessen for tilladelse af genetisk modificerede fødevarer og foder; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Kommissionen den 22. april 2015 i begrundelsen til sit lovgivningsmæssige forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 beklagede den omstændighed, at tilladelsesafgørelserne, siden forordning (EF) nr. 1829/2003 trådte i kraft, var blevet vedtaget af Kommissionen, i henhold til gældende lovgivning, uden at være bakket op af en positiv udtalelse fra de komitéer/udvalg, hvori medlemsstaterne er repræsenteret, og at tilbagegivelse af sagen til Kommissionen med henblik på en endelig afgørelse — hvilket i høj grad var en undtagelse fra beslutningstagningen generelt — var blevet normen for beslutningsprocessen for tilladelse af genetisk modificerede fødevarer og foder;

| F. | der henviser til, at det lovgivningsmæssige forslag af 22. april 2015 om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 blev forkastet af Europa-Parlamentet den 28. oktober 2015 (10) med den begrundelse, at GMO-handel — i modsætning til dyrkningen, som nødvendigvis finder sted på en medlemsstats område — foregår på tværs af grænserne, hvilket betyder, at et nationalt forbud mod »salg og brug«, som Kommissionen foreslog, kunne være umuligt at håndhæve uden at genindføre grænsekontrol af import; der henviser til, at Parlamentet forkastede det lovgivningsmæssige forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 og opfordrede Kommissionen til at trække sit forslag tilbage og forelægge et nyt; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at det lovgivningsmæssige forslag af 22. april 2015 om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 blev forkastet af Europa-Parlamentet den 28. oktober 2015 (10) med den begrundelse, at GMO-handel — i modsætning til dyrkningen, som nødvendigvis finder sted på en medlemsstats område — foregår på tværs af grænserne, hvilket betyder, at et nationalt forbud mod »salg og brug«, som Kommissionen foreslog, kunne være umuligt at håndhæve uden at genindføre grænsekontrol af import; der henviser til, at Parlamentet forkastede det lovgivningsmæssige forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 og opfordrede Kommissionen til at trække sit forslag tilbage og forelægge et nyt;

| 1. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse indebærer en overskridelse af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1829/2003; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse ikke er i overensstemmelse med EU-retten, fordi det ikke er foreneligt med målet i forordning (EF) nr. 1829/2003, som i overensstemmelse med de generelle principper, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 178/2002, er at sikre et højt niveau af beskyttelse af menneskers liv og sundhed, af dyrs sundhed og velfærd, af miljøet og af forbrugerinteresser i relation til genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer, samtidig med at det sikres, at det indre marked fungerer effektivt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Kommissionen til at trække udkastet til gennemførelsesafgørelse tilbage; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til at forelægge et nyt lovgivningsmæssigt forslag på grundlag af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 for at tage hensyn til de ofte udtrykte nationale bekymringer, som ikke alene vedrører spørgsmål i relation til GMO'ers sikkerhed for sundheden eller miljøet; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 1.

(2)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

(3)  EFSA's Panel for Genetisk Modificerede Organismer (GMO'er), Scientific Opinion on an application by Dow Agrosciences LLC (EFSA-GMO-NL-2009-68) for placing on the market of cotton 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913 for food and feed uses, import and processing under Regulation (EC) No 1829/2003. EFSA Journal 2016; 14(4):4430, s. 21; doi: 10.2903/j.efsa.2016.4430

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0456.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0040.

(6)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0039.

(7)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0038.

(8)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0271.

(9)  IARC Monographs Volume 112: evaluation of five organophosphate insecticides and herbicides, 20 March 2015. http://www.iarc.fr/en/media-centre/iarcnews/pdf/MonographVolume112.pdf

(10)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0379.

---

Tirsdag den 25. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/86 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/86

---

P8_TA(2016)0402

EU's strategi over for Iran efter atomaftalen

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om EU's strategi over for Iran efter atomaftalen (2015/2274(INI))

(2018/C 215/18)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til den fælles erklæring fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Federica Mogherini, og den iranske udenrigsminister, Mohammad Javad Zarif, den 16. april 2016 i Teheran, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Federica Mogherini, og den iranske udenrigsminister, Mohammad Javad Zarif, den 16. april 2016 i Teheran,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2231 (2015) af 20. juli 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2231 (2015) af 20. juli 2015,

| — | der henviser til Rådets konklusioner om aftalen vedrørende Irans atomprogram af 20. juli 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner om aftalen vedrørende Irans atomprogram af 20. juli 2015,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Iran, navnlig af 10. marts 2011 om EU's strategi over for Iran (1), af 14. juni 2012 om situationen for etniske mindretal i Iran (2), af 17. november 2011 om de seneste tilfælde af menneskerettighedskrænkelser i Iran (3) og af 3. april 2014 om EU's strategi over for Iran (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Iran, navnlig af 10. marts 2011 om EU's strategi over for Iran (1), af 14. juni 2012 om situationen for etniske mindretal i Iran (2), af 17. november 2011 om de seneste tilfælde af menneskerettighedskrænkelser i Iran (3) og af 3. april 2014 om EU's strategi over for Iran (4),

| — | der henviser til EU's strategiske ramme og handlingsplan vedrørende menneskerettigheder og demokrati; der henviser til EU's årsberetninger om menneskerettighederne, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's strategiske ramme og handlingsplan vedrørende menneskerettigheder og demokrati; der henviser til EU's årsberetninger om menneskerettighederne,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om EU's årsberetninger om menneskerettighederne, |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om EU's årsberetninger om menneskerettighederne,

| — | der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2015 om dødsstraf (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2015 om dødsstraf (5),

| — | der henviser til rapporten fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik Iran af 10. marts 2016, til hans nylige erklæringer af 20. maj og 8. juni 2016, hvori han giver udtryk for bekymring over fængslinger af menneskerettighedsforkæmpere og den nylige bølge af tilskyndelse til had mod bahaisamfundet, samt til rapporten fra FN's generalsekretær af 3. marts 2016 om menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik Iran, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik Iran af 10. marts 2016, til hans nylige erklæringer af 20. maj og 8. juni 2016, hvori han giver udtryk for bekymring over fængslinger af menneskerettighedsforkæmpere og den nylige bølge af tilskyndelse til had mod bahaisamfundet, samt til rapporten fra FN's generalsekretær af 3. marts 2016 om menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik Iran,

| — | der henviser til FN's Generalforsamlings Resolution 70/173 om menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik Iran (A/RES/70/173), som blev vedtaget den 17. december 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Generalforsamlings Resolution 70/173 om menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik Iran (A/RES/70/173), som blev vedtaget den 17. december 2015,

| — | der henviser til erklæringen fra NF/HR Federica Mogherini af 14. oktober 2015 om henrettelsen af en ung lovovertræder i Iran og af 20. maj 2016 om domfældelsen over den iranske menneskerettighedsforkæmper, Narges Mohammadi, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra NF/HR Federica Mogherini af 14. oktober 2015 om henrettelsen af en ung lovovertræder i Iran og af 20. maj 2016 om domfældelsen over den iranske menneskerettighedsforkæmper, Narges Mohammadi,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Udvalget om International Handel (A8-0286/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Udvalget om International Handel (A8-0286/2016),

| A. | der henviser til, at der efter atomaftalen med Iran og den interne politiske udvikling i Iran nu er mulighed for reformer i landet og for en forbedring af dets forbindelser med Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at der efter atomaftalen med Iran og den interne politiske udvikling i Iran nu er mulighed for reformer i landet og for en forbedring af dets forbindelser med Den Europæiske Union;

Forbindelserne mellem EU og Iran

Politisk dialog

| 1. | mener, at den fælles omfattende handlingsplan (JCPOA), også kendt som atomaftalen med Iran, var et bemærkelsesværdigt resultat for det multilaterale diplomati, og især for det europæiske diplomati, som ikke bare bør muliggøre en væsentlig forbedring af forbindelserne mellem EU og Iran, men også bør bidrage til at fremme stabilitet i hele regionen; mener, at alle parter nu er ansvarlige for at sikre, at aftalen gennemføres nøje og fuldstændigt; glæder sig over oprettelsen af den fælles kommission bestående af repræsentanter for Iran og E3/EU+3 (Kina, Frankrig, Tyskland, Den Russiske Føderation, Det Forenede Kongerige og De Forenede Stater sammen med NF/HR); støtter fuldt ud Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik i hendes rolle som koordinator for den fælles kommission, der er oprettet under JCPOA, og mener, at en nøje og fuldstændig gennemførelse af aftalen fortsat er af allerstørste betydning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | glæder sig over, at NF/HR Mogherini den 16. april 2016 besøgte Iran sammen med syv europæiske kommissionsmedlemmer, hvilket var en vigtig milepæl på vejen mod at fastlægge en ambitiøs dagsorden for bilaterale forbindelser mellem EU og Iran på områder af fælles interesse; bemærker, at der i en række erklæringer fra Kommissionen og under EU-delegationsrejser til Iran — hvoraf den seneste bestod af næstformanden/den højtstående repræsentant og syv kommissionsmedlemmer — er blevet fokuseret på handel og økonomiske forbindelser; |
| --- | --- |

2.

| 3. | minder om, at Rådets beslutning om at ophæve alle atomrelaterede sanktioner mod Den Islamiske Republik Iran som følge af landets opfyldelse af dets forpligtelser i henhold til den fælles omfattende handlingsplan gør det muligt at genskabe forbindelserne med Iran og vil skabe muligheder og fordele for begge parter, da den gør det muligt at genåbne det iranske marked for europæiske virksomheder; minder om, at Iran har en stor, forholdsvis højtuddannet og ung befolkning, det mest diversificerede bruttonationalprodukt i regionen, behov for investeringer og er et potentielt marked for europæiske kvalitetsvarer; |
| --- | --- |

3.

| 4. | glæder sig over åbenheden i forbindelserne med Iran; påpeger, at udviklingen af forbindelserne mellem EU og Iran bør gå hånd i hånd med gennemførelsen af atomaftalen, JCPOA; minder om, at mangler i gennemførelsen fra Irans side i henhold til aftalens bestemmelser kan føre til, at sanktionerne genindføres; tilskynder til et nyt forhold mellem EU og dets medlemsstater og Iran, hvor begge sider arbejder tæt sammen om bilaterale og multilaterale spørgsmål for at sikre en mere stabil region og en effektiv gennemførelse af atomaftalen; mener, at forbindelserne mellem EU og Iran bør udvikles gennem en dialog på mange planer, der involverer politiske, diplomatiske, økonomiske, akademiske, tekniske og mellemfolkelige kontakter, herunder civilsamfundsaktører, NGO'er og menneskerettighedsforkæmpere; støtter åbningen af forbindelserne mellem EU og Iran til gensidig gavn for begge parter, baseret på en realistisk vurdering af fælles interesser og forskelle med henblik på at tilskynde til en gradvis udvidelse af samarbejdet i en ånd af tillidsskabelse, først og fremmest til gavn for befolkningerne i Iran og EU; støtter i denne forbindelse EU's tilsagn om et fornyet engagement med Iran baseret på en dialog med fire karakteristika: En dialog, hvis omfang er vidtspændende, som er samarbejdsorienteret på områder, hvor Iran og EU har fælles interesser, som er kritisk, åben og ligefrem på områder, hvor Iran og EU er uenige, men forsøger at finde fælles fodslag, og som overordnet set er konstruktiv, både i tonen og i praksis; |
| --- | --- |

4.

| 5. | glæder sig over de institutionelle ændringer, der er foretaget i Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) for at afspejle resultaterne af JCPOA, navnlig oprettelsen af en Iran-taskforce i EU-Udenrigstjenesten med sigte på at koordinere de forskellige elementer af aktiviteter inden for alle anliggender, der vedrører Iran; glæder sig over de skridt, EU-Udenrigstjenesten har taget i retning af at oprette en EU-delegation i Teheran, hvilket den er blevet opfordret til i forskellige EP-beslutninger, da dette vil gøre det muligt for EU at samarbejde med de iranske myndigheder om at fremme et bedre folkeligt kendskab til EU i landet med henblik på at modvirke misforståelser og opbygge et voksende samarbejde mellem EU og Iran; understreger i denne forbindelse, at handel og investering er EU-kompetencer, og at oprettelsen af en EU-delegation i Teheran vil fremme samarbejdet mellem EU og Iran inden for områderne handel, uddannelse, kultur, menneskerettigheder og miljømæssig bæredygtighed og bidrage væsentligt til at opfylde forventningerne på begge sider; understreger, at Euronews Farsi også i fremtiden bør være en vigtig mediebro mellem Den Europæiske Union og farsitalende seere; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om, at EU og Iran har besluttet at tage fat på problemstillinger af fælles interesse på en konstruktiv måde; opfordrer til, at en EU-strategi for et fornyet samarbejde med Iran i første omgang baseres på tillidsskabende foranstaltninger inden for tekniske områder, som vil skabe positiv præcedens i det fælles arbejde mellem EU og Iran og kan bane vejen for et mere meningsfuldt langsigtet samarbejde; |
| --- | --- |

6.

| 7. | fastholder, at det er vigtigt at udvikle den parlamentariske dimension af forbindelserne mellem EU og Iran som led i strategien for at genetablere gensidig tillid; gentager i denne henseende sin støtte til det forslag, som Parlamentet og Majlis har drøftet, om en interparlamentarisk dialog om terrorbekæmpelse i erkendelse af de fælles udfordringer med radikalisering i Iran, i hele Mellemøsten og inden for EU's egne grænser; glæder sig over den fornyede politiske dialog mellem EU og Iran, herunder om menneskerettighederne; tilskynder til, at der i fremtiden udvikles en menneskerettighedsdialog, som omfatter repræsentanter for retsvæsenet, sikkerhedsstyrkerne og civilsamfundet; erkender, at selv om der er mistænksomhed og mistro på begge sider, har mange medlemsstater også en lang fælles historie med Iran, og Iran har en ambition om at opnå gode forbindelser med EU, som skaber potentiale for et forhold baseret på gensidig tillid og respekt; anerkender kompleksiteten af Irans egen interne politik og gentager, at EU ikke forsøger at blande sig i dette lands interne politiske valg, men søger et samarbejde på grundlag af gensidig respekt for internationale standarder og principper; mener, at en fuldstændig normalisering af forbindelserne kun kan finde sted sideløbende med gennemførelsen af den fælles omfattende handlingsplan (JCPOA) gennem regelmæssig og vedvarende dialog, og at den umiddelbare prioritet bør være at udvide omfanget af forbindelserne mellem EU og Iran på områder, hvor der er fælles enighed om at gøre det; mener imidlertid, at endemålet skal være etableringen af et partnerskab mellem Iran og EU; |
| --- | --- |

7.

| 8. | gentager Den Europæiske Unions stærke, principielle og mangeårige modstand mod dødsstraf i alle sager og under alle omstændigheder og understreger endnu en gang, at afskaffelse af dødsstraffen er et centralt mål i EU's menneskerettigheds- og udenrigspolitik; er fortsat stærkt kritisk over for Irans hyppige brug af dødsstraf; betragter det som et vigtigt mål for den politiske dialog at mindske anvendelsen af dødsstraf; opfordrer til et omgående moratorium for fuldbyrdelse af dødsstraf i Iran; bemærker, at de fleste henrettelser sker på baggrund af narkotikarelaterede lovovertrædelser; har forståelse for den udfordring, Iran står over for som en af verdens største transitruter, og at 86 % af beslaglæggelserne af opium på verdensplan sker på dets område; mener ikke desto mindre, at en dialog om dødsstrafrelaterede spørgsmål, som f.eks. brugen af dødsstraf i forbindelse med narkotikarelaterede lovovertrædelser og over for personer under 18 år, som begge er i modstrid med de internationale forpligtelser i henhold til menneskerettighedslovgivningen og den humanitære ret, som Iran frivilligt har påtaget sig, kan tilvejebringe en fælles dagsorden for håndtering af disse spørgsmål; opfordrer medlemmerne af det iranske parlament til som et første skridt at ændre artikel 91 i straffeloven fra 2013 med henblik på at afskaffe dødsstraf for personer under 18 år; bemærker forelæggelsen af et lovforslag for det iranske parlament, som, hvis det vedtages, vil nedsætte straffen for ikkevoldelige narkotikarelaterede forbrydelser fra dødsstraf til fængsel på livstid; bemærker, at lovforslaget, hvis det vedtages, vil kunne nedbringe antallet af henrettelser i Iran betydeligt; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger, at afskaffelse af dødstraf for narkotikarelaterede lovovertrædelser ville nedbringe antallet af henrettelser markant (med op mod 80 % ifølge iranske skøn); opfordrer til et samarbejde mellem EU og Iran om bekæmpelse af den ulovlige narkohandel som en måde at tackle spørgsmålet om henrettelser i landet på, samtidig med at menneskerettighedsstandarterne overholdes; opfordrer Kommissionen til at yde teknisk bistand og administrativ kapacitetsopbygning med sigte på at styrke retsstaten i Iran, herunder ved at fremme en reform af retsvæsenet for at forbedre ansvarligheden og fremme alternativer til fængsling og dødsstraf; opfordrer Kommissionen til at sikre, at teknisk eller anden bistand, der tilbydes Iran, ikke anvendes til at begå menneskerettighedskrænkelser; |
| --- | --- |

9.

Handelsmæssige og økonomiske anliggender

| 10. | noterer sig Irans erklærede mål om at nå op på en årlig vækstrate på 8 %; mener, at europæiske investeringer er afgørende for, at Iran kan nå dette mål; understreger, at Den Europæiske Union ikke står i vejen for tilladte erhvervsaktiviteter med Iran og ikke agter at stille sig i vejen for, at internationale virksomheder eller finansielle institutioner engagerer sig i Iran, så længe de overholder alle gældende love; understreger, at Iran for at realisere sit økonomiske potentiale er nødt til at tage skridt til at skabe et gennemsigtigt økonomisk miljø, der er befordrende for internationale investeringer, og træffe foranstaltninger til bekæmpelse af korruption på alle niveauer, navnlig for så vidt angår efterlevelse af henstillingerne fra Den Finansielle Aktionsgruppe (FATF), der vedrører spørgsmål som standsning af finansstrømme til terrororganisationer; opfordrer EU til fuldt ud at støtte Irans bestræbelser i denne proces, navnlig gennem støtte til arbejde med sigte på at skabe en bilateral investeringsaftale mellem EU og Iran; |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger, at handel og fornyet adgang til det globale, regelbaserede handelssystem muligvis kan bryde Irans isolation, og at handel kan blive et vigtigt middel til at styrke den politiske dialog og stimulere samarbejdet mellem landene i regionen med henblik på at fremme udviklingen, beskæftigelsen og stabiliteten i regionen som helhed; |
| --- | --- |

11.

| 12. | bemærker, at Iran er den næststørste økonomi i Mellemøsten med et anslået nominelt BNP på 397 mia. USD i 2015; bemærker endvidere, at EU's handel med Iran i øjeblikket ligger på omkring 8 mia. USD og forventes at blive firedoblet i løbet af de næste to år; minder om, at EU en gang var Irans vigtigste handelspartner, og mener, at det bør stræbe efter at genvinde denne position; støtter udvidelsen af EU's handelsforbindelser med Iran, og opfordrer EU til at udvikle et handelsmæssigt, finansielt og økonomisk samarbejde med Iran med henblik på en forbedring af levevilkårene og beskæftigelsen for den iranske befolkning og øget regional udvikling; mener, at en udvidelse af handelen og investeringerne med Iran på lang sigt kan bidrage til at fremme fred og stabilitet i regionen som helhed, hvis EU kan søge efter muligheder for regionale investeringsordninger, f.eks. i forbindelse med energi- og transportkonnektivitet; |
| --- | --- |

12.

| 13. | mener, at Iran til trods for undertegnelsen af en lang række kontrakter med europæiske virksomheder ikke vil være i stand til at opfylde sine forpligtelser på grund af manglende likviditet, hvilket betyder, at processen med at åbne landet er fanget i en ond cirkel; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bemærker, at Iran er verdens største økonomi uden for WTO; støtter Irans bestræbelser på at blive medlem af WTO; bemærker, at EU's nuværende mandat for forhandlingerne om en handels- og samarbejdsaftale med Iran er forældet; opfordrer Kommissionen til at undersøge mulighederne for at styrke handels- og investeringsforbindelserne med henblik på at bringe Iran mere i overensstemmelse med WTO's regler og beskytte de europæiske investeringer; understreger, at en formel forhandlingsramme ville gøre det muligt for EU at udnytte sin indflydelse som det største integrerede marked og den største økonomiske blok og skabe et forum for udveksling og dialog; opfordrer EU til at undersøge muligheden for at genstarte Irans tiltrædelsesforhandlinger med Verdenshandelsorganisationen, idet medlemskab af WTO ville føre til en yderligere liberalisering af Irans økonomi og dermed skabe vækst, integrere landet i det globale regelbaserede system, tilvejebringe en mekanisme til at fremme de nødvendige økonomiske reformer og gøre landet ansvarligt for dets internationale forpligtelser; opfordrer Kommissionen til at benytte disse forhandlinger som en mulighed for at presse på med hensyn til vigtige arbejdsrettighedsreformer baseret på ILO's centrale konventioner; er bekymret over forsinkelsen med udnævnelsen af en formand for WTO's arbejdsgruppe om Irans tiltrædelse; opfordrer Kommissionen til at bruge sin indflydelse fuldt ud for hurtigst muligt at få fjernet denne forhindring og få påbegyndt processen for Irans tiltrædelse af WTO; mener, at Iran som afslutning på tiltrædelsesprocessen bør fjernes fra Den Finansielle Aktionsgruppes (FATF's) offentlige liste (Public Statement); |
| --- | --- |

14.

| 15. | betragter den manglende ytringsfrihed online, den systemiske kontrol med og overvågning af internettrafikken og de manglende digitale friheder som en hindring for handelen med Iran såvel som en krænkelse af folks rettigheder og friheder; fremhæver det potentiale, der ligger i et åbent og sikkert internet i Iran, for den digitale økonomi; gentager sit krav om en effektiv europæisk eksportkontrolordning for at forhindre, at varer og teknologi med dobbelt anvendelse misbruges til at krænke menneskerettighederne eller anvendes mod EU; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger ligeledes, at det er vigtigt for Iran at udvikle sine økonomiske og handelsmæssige forbindelser med de regionale aktører under behørig hensyntagen til WTO-reglerne med henblik på at danne en sammenhængende økonomisk og handelsmæssig blok; bemærker, at EU kan tilbyde sin ekspertise og støtte i forbindelse med udviklingen og opbygningen af denne regionale dialog; |
| --- | --- |

16.

| 17. | mener, at ophævelsen af de atomrelaterede økonomiske og finansielle sanktioner fra EU's og det internationale samfunds side som fastsat i JCPOA er et vigtigt element i at vise, at EU har gennemført sine forpligtelser over for Iran, og bevise viljen til at styrke det økonomiske samarbejde til økonomisk gavn for begge parter; bemærker imidlertid, at skønt de fleste økonomiske og finansielle sanktioner nu er ophævet, er der stadig nogle tilbage, som ikke berøres af atomaftalen; opfordrer EU til at gå i dialog med EU-baserede virksomheder for at sikre fuld gennemsigtighed med hensyn til deres aktiviteter i Iran; opfordrer til, at der lægges vægt på kvaliteten såvel som kvantiteten af investeringer, samt til et initiativ med henblik på at vurdere, hvorvidt nye investeringer overholder FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne, svarende til det initiativ, der blev iværksat, da sanktionerne blev ophævet mod Myanmar/Burma; bemærker, at en effektiv gennemførelse af retningslinjerne for virksomhedernes sociale ansvar er af afgørende betydning, hvis de øgede handelsforbindelser mellem EU og Iran skal have en positiv indvirkning på det iranske samfund som helhed; |
| --- | --- |

17.

| 18. | minder om den juridiske usikkerhed, som USA's primære sanktioner og den omstændighed, at transaktionerne foretages i dollars, skaber for EU-virksomheder, der er villige til at investere i Iran, og som undergraver tilvejebringelsen af de forventede økonomiske fordele ved JCPOA for det iranske folk; fastholder, at det er nødvendigt at tage hånd om dette og andre finansielle anliggender i overensstemmelse med henstillingerne fra FATF for at skabe den nødvendige klarhed og retssikkerhed, så EU-virksomheder kan operere i Iran; efterlyser en ændring i tilgangen til handel med Iran; opfordrer til, at euroen anvendes som valuta i transaktioner med Iran for at undgå, at de amerikanske myndigheder idømmer bøder, som de tidligere har gjort over for visse europæiske banker; er tilhænger af en tæt dialog med USA for at sikre kontinuiteten i den europæiske handel med og investering i Iran; |
| --- | --- |

18.

| 19. | understreger samtidig, at en større indsats for at sikre et gunstigt klima for internationale investeringer er afgørende for, at Iran kan realisere sit økonomiske potentiale; opfordrer i denne forbindelse Iran til at sikre gennemsigtighed i landets finansielle sektor og bekæmpe korruption og hvidvaskning af penge i overensstemmelse med henstillingerne fra Den Finansielle Aktionsgruppe (FATF); bifalder den iranske regerings handlingsplan vedrørende FATF's henstillinger og de tekniske møder, der blev holdt den 12. juli mellem EU-tjenestemænd og iranske embedsmænd med henblik på at iværksætte de nødvendige reformer i denne henseende; |
| --- | --- |

19.

| 20. | glæder sig over de positive resultater, der allerede er opnået med JCPOA, såsom forøgelsen af handelen mellem Iran og EU med 43 % i løbet af de første seks måneder af 2016 sammenlignet med samme periode i 2015, det forhold at 30 iranske banker har reetableret forbindelsen til SWIFT, og JCPOA's positive indvirkning med hensyn til at styrke tendensen til faldende inflation og renter i Iran; glæder sig over, at et stigende antal små europæiske banker nu er aktive i Iran med at fremme kreditgivning til SMV'er; opfordrer til, at der sættes særligt fokus på den rolle, som de europæiske og iranske SMV'er spiller med hensyn til at styrke handelsforbindelserne; |
| --- | --- |

20.

| 21. | glæder sig over, at den iranske regering er ivrig efter at tiltrække udenlandske investeringer, idet der er behov for direkte udenlandske investeringer i alle større økonomiske sektorer; bemærker, at der forventes at blive behov for mere end 1 billion USD i investeringer i infrastruktur i løbet af de næste 10 år, hvilket giver muligheder for europæiske virksomheder, bl.a. i energisektoren og i bil- og flyfremstillingssektoren; ser med tilfredshed på de 180 handelsdelegationer, der har besøgt Teheran siden undertegnelsen af JCPOA, herunder dem fra 15 EU-medlemsstater, som et tegn på stigende interesse i økonomiske forbindelser med Iran; opfordrer EU og dets medlemsstater til at se nærmere på brugen af eksportkreditgarantier for at sætte skub i handel, projektfinansiering og investering i Iran; støtter den positive indgåelse af aftalerne mellem den iranske regering og Airbus og Boeing som en yderligere tillidsskabende foranstaltning efter vedtagelsen af JCPOA; |
| --- | --- |

21.

Sektorsamarbejde

| 22. | bemærker, at Iran har de næststørste gasreserver i verden og de fjerdestørste oliereserver; mener, at energisamarbejde kan spille en væsentlig rolle i diversificeringen af kilderne til EU's energiforsyning og mindske medlemsstaternes afhængighed af energi fra enkeltleverandører og således bidrage til EU's energisikkerhed; mener, at ophævelsen af økonomiske sanktioner har potentiale til at frigive et betydeligt forbrug af midler på olie- og gasindustrien samt på andre sektorer af økonomien, som vil få gavn af investeringer og adgangen til ny teknologi; opfordrer europæiske virksomheder til at investere i den iranske energisektor; opfordrer navnlig til EU-støtte til udvikling af LNG-teknologi i Iran; mener, at investeringer i Iran skal være i fuldstændig overensstemmelse med EU's langsigtede forpligtelse til at mindske CO2-udledningerne; |
| --- | --- |

22.

| 23. | noterer sig, at over halvdelen af de iranske husstandes energibehov i øjeblikket opfyldes af naturgas; fremhæver det store potentiale i at udvikle vedvarende energi i Iran, et land med gennemsnitligt 300 solskinsdage om året og en anslået produktionskapacitet svarende til 13 gange Irans samlede energiforbrug; opfordrer Kommissionen til at støtte udviklingen af vedvarende energi i Iran som et bidrag til diversificering af landets energimiks; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Iran til at tilslutte sig gennemsigtighedsinitiativet for udvindingsindustrien (EITI) og til, at energisamarbejdet mellem EU og Iran konsekvent understøttes af målet om at forbedre de miljømæssige, sociale og økonomiske fordele for befolkningen i både Iran og EU; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger, at Iran står over for en lang række miljøproblemer, herunder knaphed på vand og jordforringelse, og at EU, samtidig med at det udnytter det fulde potentiale i erhvervssamarbejde, bør samarbejde med Iran om at øge miljøbeskyttelsen og fremme en miljømæssigt bæredygtig udvikling; opfordrer til miljøsamarbejde inden for forvaltning af vandbeskyttelse, herunder støtte til Iran med henblik på at redde Urmia-søen, bekæmpelse af ørkenspredning, overvågning af jordskælv samt håndtering af luftforurening og affald; udtrykker i denne forbindelse navnlig bekymring over forureningsniveauerne i Det Kaspiske Hav og opfordrer indtrængende til aktiv støtte fra EU og medlemsstaterne til den iranske regerings bestræbelser på at få vendt den alvorlige miljønedbrydning; glæder sig over, at iranske miljø-NGO'er har udviklet partnerskaber med andre NGO'er i regionen; bifalder deres deltagelse i Den Internationale Naturbeskyttelsessammenslutning (IUCN) og i Ramsar-konventionen; opfordrer Kommissionen til at hjælpe iranske NGO'er med at udvikle participatoriske forvaltningsprojekter; |
| --- | --- |

25.

| 26. | mener, at regional dialog og regionalt samarbejde om miljøspørgsmål mellem Iran og dets nabolande er absolut nødvendigt for at tackle udfordringer som luftforurening, knaphed på vand og ørkenspredning; understreger, at EU bør fremme et sådant regionalt samarbejde som en vigtig tillidsskabende foranstaltning og bygge på regionale aktørers vilje til at nyde godt af europæisk ekspertise på dette område; |
| --- | --- |

26.

| 27. | bemærker, at det af undersøgelser fremgår, at atomkraft muligvis ikke er konkurrencedygtig i Iran på grund af de lave uranreserver og omkostningerne ved at udvinde det; opfordrer ikke desto mindre Kommissionen til at undersøge muligheden for et civilt atomsamarbejde med Iran i overensstemmelse med de tilsagn, der er givet i JCPOA, samt til at tilskynde Iran til at undertegne konventionen om nuklear sikkerhed; bifalder det forslag, der er fremsat af nogle iranske embedsmænd, om at etablere en regional dialog om sikkerheden i forbindelse med civile atomprogrammer; |
| --- | --- |

27.

| 28. | fremhæver potentialet for samarbejde inden for luftfartssikkerhed, levering af teknisk bistand og adgang til de nødvendige komponenter, således at iranske selskaber kan blive fjernet fra EU's sorte liste; |
| --- | --- |

28.

| 29. | noterer sig, at Iran er vært for 3 millioner afghanske statsborgere, hvoraf kun 950 000 har formel juridisk status i Iran som flygtninge, hvilket gør Iran til et af de store værtslande for flygtninge; glæder sig over de ekstra 6,5 mio. EUR i EU-bistand, som skal støtte Iran i leveringen af uddannelse og sundhedspleje til den afghanske befolkningsgruppe i landet; understreger, at det er nødvendigt at træffe konkrete foranstaltninger, der sikrer afghanske migranters og flygtninges menneskerettigheder i Iran, herunder deres ret til en retfærdig procedure og lighed for loven; mener, at samarbejde mellem EU og Iran om forvaltningen af flygtninge kan forbedre den gensidige forståelse, fremme øget respekt for folkeretten og for asylansøgeres og flygtningenes menneskerettigheder og bidrage til konfliktløsning med henblik på at reducere årsagerne til nuværende og fremtidige flygtningebevægelser; mener, at et samarbejde mellem EU og Iran om forvaltningen af flygtninge vil forbedre flygtningenes trivsel i Iran og forhindre menneskehandel; mener, at et samarbejde mellem EU og Iran også bør omfatte en vidtgående dialog om migration, navnlig om politiske og lovgivningsmæssige tilgange og prioriteter i relation til regulær og irregulær migration, asylansøgere og flygtninge, både på nationalt og regionalt plan; |
| --- | --- |

29.

| 30. | anerkender, at i og med at over 60 % af befolkningen skønnes at være under 30 år, kan den unge, uddannede og teknologisk avancerede befolkning i Iran og dets dynamiske samfund tilvejebringe særlige muligheder for at fremme mellemfolkelige kontakter med EU baseret på principperne om gensidighed og gensidig respekt; mener, at udvekslingsprogrammer for unge er blandt de mest succesfulde aktiviteter med hensyn til at bringe samfund og kulturer tættere sammen; glæder sig derfor over stigningen i Erasmus Mundus-studerende, der kommer fra Iran til europæiske universiteter som en måde, hvorpå man kan bekæmpe misforståelser og stereotyper; opfordrer til et øget samarbejde inden for uddannelse, forskning og innovation via et øget antal udvekslinger af studerende og forskere, herunder samarbejde mellem universiteter, bl.a. inden for områderne miljø, vedvarende energi, retlige anliggender, menneskerettigheder og god regeringsførelse; opfordrer Kommissionen til at øge budgettet til Erasmus Mundus-studerende fra Iran; ser med tilfredshed på de workshops, der for nylig fandt sted på Teheran Universitet, for at skabe opmærksomhed om de potentielle fordele, som iranske universiteter kan høste ved at deltage i Horisont 2020; opfordrer den iranske regering til at udpege en national Horisont 2020-koordinator, som kan yde teknisk bistand og rådgivning til iranske universiteter vedrørende ansøgning om Horisont 2020-projekter; opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at gøre det endnu lettere for iranske akademikere og forskere at studere eller tage kurser på europæiske universiteter; opfordrer til, at der oprettes et EU-program med henblik på at bringe forskere og studerende fra Iran, GCC-landene og Europa sammen for at studere de indhøstede erfaringer med regional integration i Europa; |
| --- | --- |

30.

| 31. | udtrykke dyb bekymring over anholdelsen af personer med dobbelt EU-iransk statsborgerskab ved indrejse i Iran og understreger, at disse anholdelser hindrer mulighederne for mellemfolkelig kontakt; opfordrer de iranske myndigheder til at give den iranske diaspora i Europa mulighed for at rejse sikkert til deres fødeland; |
| --- | --- |

31.

Regional sikkerhed

| 32. | fremhæver den væsentlige betydning, som Irans forskellige folkeslag og kulturer har haft i tusindvis af år, også i Europa; bemærker, at Iran på grund af dets geostrategiske placering, størrelsen af dets befolkning og økonomi, dets olie- og naturgasreserver og dets indflydelse i regionen er en vigtig aktør i Mellemøst- og Golfregionen; understreger, at Irans strategiske interesser er bedst tjent ved, at den regionale stabilitet genoprettes, og at forfølgelsen af dem ikke er eller kommer i konkurrence med andre store aktører i regionen; |
| --- | --- |

32.

| 33. | mener, at atomaftalen åbner mulighed for et samarbejde om at få løst regionens sikkerhedskrise; mener, at Iran kan og bør spille en stabiliserende rolle i regionen; mener, at hele regionen kan få gavn af en normalisering af forbindelserne med Iran; er af den opfattelse, at Irans status som en stor regional aktør bør anspore det til at spille en stabiliserende rolle i regionen; påpeger, at den revision af den europæiske naboskabspolitik (ENP), som blev fremlagt den 18. november 2015, omfatter planer om at inddrage tredjelande, der er naboer til landene i EU's naboskabsområde, i forbindelse med udvidede samarbejdsrammer; opfordrer derfor indtrængende til, at der etableres tematiske rammer, som giver mulighed for samarbejde mellem Unionen, landene i det sydlige naboskabsområde og centrale regionale aktører som Iran om regionale anliggender, såsom sikkerhed, energi og forvaltning af flygtninge; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer alle staterne i regionen, navnlig Saudi-Arabien og Iran, til at afholde sig fra fjendtlig retorik, som bærer ved til konflikter, aktioner og støtte til fjendtlige væbnede grupper i regionen, herunder den militære fløj af Hizbollah og Al-Nusra; udtrykker bekymring over den tiltagende militarisering i regionen som helhed og støtter indsatsen for en øget våbenkontrol, ikkespredning og terrorbekæmpelse, men anerkender samtidig de legitime forsvarsmæssige problemstillinger, dog inden for rammerne af bestræbelserne på at fremme fuldstændig respekt for alle regionens landes suverænitet; udtrykker bekymring over udviklingen af Irans ballistiske missiltests, som — selv om de ikke udgør en overtrædelse af JCPOA — strider imod ånden i FN's Sikkerhedsråds resolution 2231 (2015); |
| --- | --- |

34.

| 35. | mener, at man i den politiske dialog mellem EU og Iran bør opfordre Iran såvel som andre vigtige aktører i regionen til at spille en konstruktiv rolle i at få løst de politiske kriser i Irak, Yemen, Syrien, Libanon og Afghanistan med udgangspunkt i respekt for folkeretten og disse landes suverænitet; efterlyser en form for EU-diplomati, der er baseret på politiske prioriteter snarere end religiøs identitet samt på princippet om at sikre respekt og sikkerhed for befolkningerne i alle lande i Mellemøsten, inklusive Israel og det palæstinensiske folk, med henblik på at skabe et mere stabilt og harmonisk Mellemøsten; anser samarbejdet mellem EU og Iran om at bekæmpe terrorisme og voldelig ekstremisme i regionen for at være en vigtig del af den politiske dialog; |
| --- | --- |

35.

| 36. | mener, at der ikke kan findes nogen løsning på konflikterne i Mellemøsten, Nordafrika og Golfregionen, uden at alle aktører sidder med ved bordet; glæder sig derfor over Irans engagement i fredsforhandlingerne om Syrien via dets deltagelse i den internationale støttegruppe for Syrien (ISSG); beklager imidlertid, at det iranske input til dato ikke har ført til en markant forbedring af situationen, og opfordrer landet til i det mindste at bidrage til yderligere at lette leveringen af humanitær bistand for at øge beskyttelsen af civilbefolkningen mod angreb samt til hele tiden at stræbe efter en langsigtet løsning på konflikten; bemærker i denne forbindelse, at Assad-regimet i Syrien i stigende grad er blevet afhængigt af Iran for at kunne overleve, og opfordrer derfor de iranske myndigheder til at benytte deres indflydelse til at få bragt den syriske konflikt til en fredelig afslutning; |
| --- | --- |

36.

| 37. | glæder sig over, at Iran er parat til at støtte de aktuelle bestræbelser på at få skabt stabilitet i Irak, og opfordrer det indtrængende til at spille en meningsfuld rolle i at få sat en stopper for sekterisk vold og opfordrer desuden til en yderligere indsats for at få bragt alle de militser, der opererer i landet, under den irakiske regerings myndighed, således at den kommer til at repræsentere alles interesser; fremhæver, at EU og Iran står over for fælles fjender i form af terrororganisationer, der er udpeget af FN's Sikkerhedsråd, såsom ISIS/Da'esh, Al-Qaeda, Al-Nusra og andre, der lader sig inspirere af en ekstremistisk forvanskning af islam; glæder sig over Irans bidrag til kampen mod ISIS/Da'esh, herunder dets tidlige støtte til den kurdiske regionale regering i Erbil, og anerkender dets markante bidrag i Irak, som satte en stopper for ISIS/Da'eshs fremrykning og genvandt områder, der havde været udsat for jihadistisk terrorisme; er imidlertid bekymret over gentage rapporter om løsladelse af ledende Al-Qaeda-medlemmer; bemærker aftalen mellem Iran og Australien om at udveksle efterretninger om kampen mod ISIS/Da'esh; |
| --- | --- |

37.

| 38. | mener, at regional rivalisering er en underliggende faktor i konflikterne i flere lande i regionen; er dybt bekymret over den tiltagende sekteriske vold i regionen og understreger, at der er behov for et vedvarende og omfattende EU-diplomatisk engagement for at tackle konfliktens underliggende dynamikker med langsigtet støtte til etno-sekterisk forsoning; bemærker med bekymring den tiltagende kamp mellem Iran og Saudi-Arabien om politisk og religiøs indflydelse og advarer om dennes betydning for konfliktløsning og sikkerhed i og uden for Mellemøsten; mener, at en politik med tilnærmelse mellem Iran og Saudi-Arabien og konstruktivt samarbejde imellem dem er afgørende for at dæmpe de regionale spændinger som en vej frem mod at få afsluttet de væbnede konflikter i Irak, Syrien og Yemen og de deraf følgende migrationsstrømme og for at tackle de underliggende årsager til terrorisme og ekstremisme, som er en trussel mod regionen såvel som mod Den Europæiske Union og verden som helhed; efterlyser aktivt EU-diplomati for at nedtrappe spændingerne mellem Teheran og Riyadh, herunder tillidsskabelse, uformelt diplomati og nedtrapningsforanstaltninger med sigte på en genoptagelse af de diplomatiske forbindelser mellem Iran og Saudi-Arabien som et første skridt i normaliseringen af forbindelserne imellem dem; opfordrer EU til at samarbejde med USA og Rusland i dette øjemed og navnlig til at støtte udviklingen af ny regional sikkerhedsinfrastruktur, som tager højde for Irans og Saudi-Arabiens trusselsopfattelser og legitime sikkerhedsmæssige bekymringer og giver sikkerhedsgarantier både til Iran og til landene i Golfstaternes Samarbejdsråd; fremhæver, at samarbejde om maritim sikkerhed i Den Persiske Golf, herunder undertegnelsen af et charter om fri sejlads, kunne være en første tillidsskabende foranstaltning i forbindelse med udviklingen af regional tillid og regionalt samarbejde; |
| --- | --- |

38.

| 39. | fordømmer kraftigt det iranske regimes gentagne opfordringer til at udslette Israel og regimets politik med Holocaustfornægtelse; |
| --- | --- |

39.

Socioøkonomiske spørgsmål, retsstaten, demokratiet og menneskerettighederne

| 40. | mener, at Irans revolutionære arv og dets indretning som en islamisk republik såvel som de store forskelle mellem Iran og EU hvad angår politisk-institutionelle systemer ikke må være en hindring for åbenhed og en åbenhjertig og direkte dialog eller for at finde fælles fodslag om spørgsmål vedrørende demokrati, retsstat og menneskerettigheder; opfordrer den islamiske republik til at gøre mere plads til politisk pluralisme; mener — omend det understreges, at Majlis er reformvenligt og EU-venligt — at resultatet af valgene til parlamentet og Forsamlingen af Eksperter i februar 2016 afspejler det iranske folks vilje og åbner mulighed for et større engagement med Den Europæiske Union og dens medlemsstater, som bør føre til konstruktive forbindelser samt til muligheden for interne økonomiske, politiske og sociale reformer; opfordrer Iran til fuldt ud at tillade frie og retfærdige valg i overensstemmelse med internationale standarder; |
| --- | --- |

40.

| 41. | bemærker, at Iran har åbnet sig, fordi det har brug for hjælp til at opfylde sine borgeres behov og fastholde unge, veluddannede mennesker i landet, hvilket er vigtigt for dets stabilitet; |
| --- | --- |

41.

| 42. | bemærker med bekymring, at Iran har verdens højeste per capita-rate af eksekverede dødsdomme; understreger, at afskaffelse af dødstraf for narkotikarelaterede lovovertrædelser ville nedbringe antallet af henrettelser markant; glæder sig i denne forbindelse over muligheden for, at det nyvalgte Majlis overvejer lovgivning med henblik på at fjerne visse narkotikarelaterede lovovertrædelser fra listen over forbrydelser, der kan give dødsstraf; |
| --- | --- |

42.

| 43. | bemærker, at vedtagelsen af den islamiske strafferet fra 2013 giver dommerne større skønsbeføjelser, og at Irans ratifikation af FN-konventionen om barnets rettigheder gør henrettelser af børn ulovlige og giver mindreårige lovovertrædere, som er dømt til døden inden 2013, mulighed for at anmode om en ny retssag; opfordrer Iran til at sikre, at dette forbud gennemføres fuldt ud, og at alle relevante lovovertrædere gøres opmærksom på denne ret; opfordrer Iran til at udstede et moratorium for dødsstraf; |
| --- | --- |

43.

| 44. | tilskynder desuden Iran til at samarbejde fuldt ud med alle FN's menneskerettighedsmekanismer og arbejde hen imod gennemførelsen af de henstillinger, der er fremsat i denne sammenhæng, herunder den universelle regelmæssige gennemgang, ved at gøre det muligt for internationale menneskerettighedsorganisationer at udføre deres missioner; mener, at denne udvikling vil højne Irans anseelse i den europæiske offentlige opinion; fremhæver, at den iranske regering har øget sit engagement med FN's særlige procedurer gennem dialog; opfordrer Irans regering til at adressere de væsentlige bekymringer, der kommer til udtryk i rapporterne fra FN's særlige rapportør og FN's generalsekretær om menneskerettighedssituationen i Iran, og de konkrete opfordringer til handling, som findes i resolutionerne fra FN's Generalforsamling; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen til at støtte etableringen af et miljø, der giver civilsamfundsorganisationer mulighed for at fungere ordentligt og uafhængigt; fremhæver betydningen af at fastholde EU's retningslinjer om menneskerettigheder, herunder om menneskerettighedsforkæmpere, i forbindelserne mellem EU og Iran; |
| --- | --- |

45.

| 46. | opfordrer Iran til at respektere, værne om og opfylde sine forpligtelser i henhold til Den Islamiske Republik Irans forfatning, den internationale konvention om politiske og civile rettigheder, konventionen om barnets rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder ved at respektere retten til ytringsfrihed både online og offline, meningsfrihed, forenings- og forsamlingsfrihed, tanke-, samvittigheds-, religions- og trosfrihed og ved at sikre ved lov og i praksis, at landets borgere kan nyde godt af individuelle, sociale og politiske rettigheder uden forskelsbehandling eller forfølgelse på grund af køn, sprog, religion, politisk eller anden holdning, national, etnisk eller social oprindelse, kønsidentitet, seksuel orientering eller anden status, som fastsat i disse instrumenter; påpeger, at dette indbefatter en grundlæggende ret til lighed for loven samt retten til lige adgang til uddannelse, sundhedspleje og erhvervsmuligheder; |
| --- | --- |

46.

| 47. | ser med tilfredshed på de reformer, der er gennemført med den nye strafferetsplejelov, men udtrykker alvorlig bekymring over, at loven ikke fuldt ud tilsikrer internationale retsgarantier for en retfærdig procedure; opfordrer Iran til at gennemføre en revision af strafferetsplejeloven fra 2014 for at sikre, at der indføres garantier for en retfærdig rettergang; opfordrer Iran til at gennemgå og ændre loven med henblik på at sikre, at erklæringer, der er frembragt som følge af tortur, mishandling eller andre former for tvang, udelukkes som bevismateriale i straffesager, og at alle påstande om tortur eller anden mishandling, som myndighederne gøres opmærksomme på, automatisk efterforskes; |
| --- | --- |

47.

| 48. | kræver, at alle politiske fanger løslades; kræver, at Iran frigiver fængslede EU-borgere, der er blevet tilbageholdt eller dømt ved en retslig proces, som ikke var i overensstemmelse med internationale standarder, herunder: 58-årige Nazak Afshar, som har været tilbageholdt siden marts 2016, 76-årige Kamal Foroughi, som har været tilbageholdt siden maj 2011, 65-årige Homa Hoodfar, som har været tilbageholdt siden juni 2016, og 37-årige Nazanin Zaghari-Ratcliffe, som har været tilbageholdt siden april 2016; |
| --- | --- |

48.

| 49. | erkender, at der findes en bred vifte af trosretninger og overbevisninger i Iran; bemærker, at nogle religiøse mindretal og deres grundlæggende religionsfriheder formelt er beskyttet af Den Islamiske Republik Irans forfatning; er imidlertid bekymret over, at antallet af personer, der fængsles fra religiøse mindretalssamfund eller på grund af deres overbevisning, er steget; opfordrer de iranske myndigheder til at sikre, at religiøse og etniske mindretals rettigheder respekteres fuldt ud og er beskyttet ved lov, og at religionsfriheden udvides; |
| --- | --- |

49.

| 50. | bemærker de fremskridt, som iranske kvinder har gjort inden for uddannelse, videnskab og forskning, hvilket eksemplificeres ved det forhold, at hovedparten af de studerende på iranske universiteter er kvinder; tilskynder EU og dets medlemsstater til fortsat at rejse spørgsmål vedrørende ligestilling mellem kønnene i deres bilaterale kontakter med de iranske myndigheder; opfordrer til fuldstændig ligestilling mellem kønnene gennem tiltag, der sigter mod at udrydde juridisk og praktisk diskrimination af kvinder og mod at sikre kvinders ligeværdige deltagelse på arbejdsmarkedet og i alle aspekter af det økonomiske, kulturelle, sociale og politiske liv; glæder sig over forsøgene på at udarbejde et lovforslag om »beskyttelse af kvinder mod vold« og håber, at det nyvalgte parlament vil overveje lovgivning, som fuldstændigt kriminaliserer vold mod kvinder, herunder vold i hjemmet og voldtægt inden for ægteskabet; |
| --- | --- |

50.

| 51. | bifalder præsident Rohanis valgløfte om at fremlægge et charter om borgerrettigheder og hans udtalelser om at fremme etniske mindretals rettigheder; mener, at chartret bør bygge på og være i fuld overensstemmelse med Irans internationale forpligtelser på menneskerettighedsområdet; fremhæver vigtigheden af at respektere retsstaten og domstolenes uafhængighed for at tilvejebringe den nødvendige retssikkerhed, der er påkrævet, for at der foretages direkte udenlandske investeringer, men først og fremmest i det iranske folks egen interesse; opfordrer domstolene til at respektere principperne om en retfærdig rettergang og en retfærdig procedure og give mistænkte adgang til en advokat; opfordrer EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen til at arbejde sammen med de iranske myndigheder på områder som reform af retsvæsenet og af fængselsvæsenet, herunder af forholdene i fængslerne, ansvarliggørelse af regeringsapparatet, respekt for retsstaten, ytringsfrihed, borgernes universelle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og bekæmpelse af korruption; |
| --- | --- |

51.

o

o o

| 52. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Irans regering og parlament, Rådet, Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik samt EU-Udenrigstjenesten. |
| --- | --- |

52.

---

(1)  EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 163.

(2)  EUT C 332 E af 15.11.2013, s. 102.

(3)  EUT C 153 E af 31.5.2013, s. 157.

(4)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0339.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0348.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/96 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/96

---

P8_TA(2016)0403

Bekæmpelse af korruption og opfølgning af CRIM-beslutningen

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om bekæmpelse af korruption og opfølgning af CRIM-beslutningen (2015/2110(INI))

(2018/C 215/19)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union, artikel 67 og artikel 82-89 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde samt Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 5, 6, 8, 17, 32, 38 og 41, artikel 47-50 og artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union, artikel 67 og artikel 82-89 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde samt Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 5, 6, 8, 17, 32, 38 og 41, artikel 47-50 og artikel 52,

| — | der henviser til konklusionerne fra RIA-Rådet af 16. juni 2015 om Den Europæiske Unions fornyede strategi for den indre sikkerhed 2015-2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne fra RIA-Rådet af 16. juni 2015 om Den Europæiske Unions fornyede strategi for den indre sikkerhed 2015-2020,

| — | der henviser til konklusionerne om sikkerhed fra Det Europæiske Råd den 25.-26. juni 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne om sikkerhed fra Det Europæiske Råd den 25.-26. juni 2015,

| — | der henviser til de relevante FN-konventioner, navnlig FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og FN's konvention mod korruption (UNCAC), |
| --- | --- |

—

der henviser til de relevante FN-konventioner, navnlig FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og FN's konvention mod korruption (UNCAC),

| — | der henviser til Europarådets strafferetlige og civilretlige konventioner om korruption, som blev åbnet for undertegnelse i Strasbourg henholdsvis den 27. januar 1999 og den 4. november 1999, samt Europarådets Ministerkomités resolution (98) 7 og (99) 5 af henholdsvis 5. maj 1998 og 1. maj 1999, hvormed Sammenslutningen af Stater mod Korruption (GRECO) oprettedes, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets strafferetlige og civilretlige konventioner om korruption, som blev åbnet for undertegnelse i Strasbourg henholdsvis den 27. januar 1999 og den 4. november 1999, samt Europarådets Ministerkomités resolution (98) 7 og (99) 5 af henholdsvis 5. maj 1998 og 1. maj 1999, hvormed Sammenslutningen af Stater mod Korruption (GRECO) oprettedes,

| — | der henviser til henstilling CM/Rec (2014) 7 af 30. april 2014 fra Europarådets Ministerkomité om beskyttelse af whistleblowere, |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling CM/Rec (2014) 7 af 30. april 2014 fra Europarådets Ministerkomité om beskyttelse af whistleblowere,

| — | der henviser til OSCE's konvention om bekæmpelse af bestikkelse af udenlandske tjenestemænd i forbindelse med internationale forretningstransaktioner, der blev åbnet for undertegnelse i Paris den 17. december 1997, de supplerende henstillinger og de seneste landeopdelte overvågningsrapporter, |
| --- | --- |

—

der henviser til OSCE's konvention om bekæmpelse af bestikkelse af udenlandske tjenestemænd i forbindelse med internationale forretningstransaktioner, der blev åbnet for undertegnelse i Paris den 17. december 1997, de supplerende henstillinger og de seneste landeopdelte overvågningsrapporter,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU af 12. august 2013 om angreb på informationssystemer og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU af 12. august 2013 om angreb på informationssystemer og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/42/EU af 3. april 2014 om indefrysning og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske Union (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/42/EU af 3. april 2014 om indefrysning og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske Union (2),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU af 3. april 2014 om den europæiske efterforskningskendelse i straffesager (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU af 3. april 2014 om den europæiske efterforskningskendelse i straffesager (3),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/62/EU af 15. maj 2014 om strafferetlig beskyttelse af euroen og andre valutaer mod falskmøntneri og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2000/383/RIA (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/62/EU af 15. maj 2014 om strafferetlig beskyttelse af euroen og andre valutaer mod falskmøntneri og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2000/383/RIA (4),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF (5),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/99/EF af 19. november 2008 om strafferetlig beskyttelse af miljøet (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/99/EF af 19. november 2008 om strafferetlig beskyttelse af miljøet (6),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/847 af 20. maj 2015 om oplysninger, der skal medsendes ved pengeoverførsler, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1781/2006 (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/847 af 20. maj 2015 om oplysninger, der skal medsendes ved pengeoverførsler, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1781/2006 (7),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 513/2014 af 16. april 2014 om oprettelse af et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring som en del af Fonden for Intern Sikkerhed og om ophævelse af Rådets afgørelse 2007/125/RIA (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 513/2014 af 16. april 2014 om oprettelse af et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring som en del af Fonden for Intern Sikkerhed og om ophævelse af Rådets afgørelse 2007/125/RIA (8),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2219 af 25. november 2015 om Den Europæiske Unions Agentur for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (Cepol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2005/681/RIA (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2219 af 25. november 2015 om Den Europæiske Unions Agentur for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (Cepol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2005/681/RIA (9),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2007/845/RIA af 6. december 2007 om samarbejde mellem medlemsstaternes kontorer for inddrivelse af aktiver om opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold eller andre formuegoder forbundet med kriminalitet (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2007/845/RIA af 6. december 2007 om samarbejde mellem medlemsstaternes kontorer for inddrivelse af aktiver om opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold eller andre formuegoder forbundet med kriminalitet (10),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1142/2014 af 22. oktober 2014 om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 for så vidt angår finansiering af europæiske politiske partier (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1142/2014 af 22. oktober 2014 om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 for så vidt angår finansiering af europæiske politiske partier (11),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (12), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (12),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (13),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/343 af 9. marts 2016 om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/343 af 9. marts 2016 om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager (14),

| — | der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (COM(2012)0363), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (COM(2012)0363),

| — | der henviser til forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (COM(2013)0534), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (COM(2013)0534),

| — | der henviser til, at Domstolen i sag C-105/14 (Taricco m.fl.) (15) fastslog, at begrebet »svig« som defineret i artikel 1 i konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, omfatter indtægter hidrørende fra moms, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Domstolen i sag C-105/14 (Taricco m.fl.) (15) fastslog, at begrebet »svig« som defineret i artikel 1 i konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, omfatter indtægter hidrørende fra moms,

| — | der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) (COM(2013)0535), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) (COM(2013)0535),

| — | der henviser til sin beslutning af 29. april 2015 om forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (16), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 29. april 2015 om forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (16),

| — | der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bekæmpelse af terrorisme og erstatning af Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme (COM(2015)0625), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bekæmpelse af terrorisme og erstatning af Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme (COM(2015)0625),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA, 2009/934/RIA, 2009/935/RIA, 2009/936/RIA og 2009/968/RIA (17), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA, 2009/934/RIA, 2009/935/RIA, 2009/936/RIA og 2009/968/RIA (17),

| — | der henviser til rapport af 3. februar 2014 fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: »Rapport om bekæmpelse af korruption i EU« (COM(2014)0038), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport af 3. februar 2014 fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: »Rapport om bekæmpelse af korruption i EU« (COM(2014)0038),

| — | der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 28. april 2015 til Europa-Parlamentet og Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om den europæiske dagsorden for sikkerhed (COM(2015)0185), |
| --- | --- |

—

der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 28. april 2015 til Europa-Parlamentet og Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om den europæiske dagsorden for sikkerhed (COM(2015)0185),

| — | der henviser til Europols SOCTA-rapport (trusselsvurdering af grov og organiseret kriminalitet) fra marts 2013 og IOCTA-rapporten (trusselsvurderingen af organiseret internetkriminalitet) fra 30. september 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europols SOCTA-rapport (trusselsvurdering af grov og organiseret kriminalitet) fra marts 2013 og IOCTA-rapporten (trusselsvurderingen af organiseret internetkriminalitet) fra 30. september 2015,

| — | der henviser til sin beslutning af 9. juli 2015 om den europæiske dagsorden om sikkerhed (18), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 9. juli 2015 om den europæiske dagsorden om sikkerhed (18),

| — | der henviser til sin beslutning af 23. oktober 2013 om organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge: henstillinger om foranstaltninger og initiativer (endelig betænkning) (19), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 23. oktober 2013 om organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge: henstillinger om foranstaltninger og initiativer (endelig betænkning) (19),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets Forskningstjenestes undersøgelser af omkostningerne ved en manglende EU-indsats over for organiseret kriminalitet og korruption, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets Forskningstjenestes undersøgelser af omkostningerne ved en manglende EU-indsats over for organiseret kriminalitet og korruption,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og til udtalelser fra Udviklingsudvalget og Budgetkontroludvalget (A8-0284/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og til udtalelser fra Udviklingsudvalget og Budgetkontroludvalget (A8-0284/2016),

| A. | der henviser til, at organiseret kriminalitet er en global trussel, som derfor kræver en fælles, koordineret reaktion fra EU og dets medlemsstater; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at organiseret kriminalitet er en global trussel, som derfor kræver en fælles, koordineret reaktion fra EU og dets medlemsstater;

| B. | der henviser til, at vi endnu ikke fuldt ud forstår det komplekse spørgsmål om organiseret kriminalitet og risikoen ved kriminelle organisationers infiltration i den sociale, økonomiske, erhvervsmæssige, politiske og institutionelle struktur i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at vi endnu ikke fuldt ud forstår det komplekse spørgsmål om organiseret kriminalitet og risikoen ved kriminelle organisationers infiltration i den sociale, økonomiske, erhvervsmæssige, politiske og institutionelle struktur i medlemsstaterne;

| C. | der henviser til, at organiserede kriminelle grupper har vist en tendens og en stærk evne til at diversificere deres aktiviteter, tilpasse sig forskellige geografiske områder og økonomiske og sociale forhold og udnytte disses svagheder og sårbarheder, operere på forskellige markeder og samtidig udnytte de forskellige lovgivninger i de enkelte medlemsstater til at gøre deres virksomhed frodig og til at maksimere deres profit; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at organiserede kriminelle grupper har vist en tendens og en stærk evne til at diversificere deres aktiviteter, tilpasse sig forskellige geografiske områder og økonomiske og sociale forhold og udnytte disses svagheder og sårbarheder, operere på forskellige markeder og samtidig udnytte de forskellige lovgivninger i de enkelte medlemsstater til at gøre deres virksomhed frodig og til at maksimere deres profit;

| D. | der henviser til, at de kriminelle organisationer har ændret deres modus operandi og opnår støtte af erhvervsfolk, finansielle institutioner, embedsmænd og politikere, som uden at være medlemmer af en kriminel organisation, yder støtte på forskellige aktivitetsniveauer; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at de kriminelle organisationer har ændret deres modus operandi og opnår støtte af erhvervsfolk, finansielle institutioner, embedsmænd og politikere, som uden at være medlemmer af en kriminel organisation, yder støtte på forskellige aktivitetsniveauer;

| E. | der henviser til, at de kriminelle organisationer har udvist en udtalt tilpasningsevne bl.a. med hensyn til at udnytte de nye teknologier til egen fordel; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at de kriminelle organisationer har udvist en udtalt tilpasningsevne bl.a. med hensyn til at udnytte de nye teknologier til egen fordel;

| F. | der henviser til, at de farer, der er forbundet med de intimiderende effekter af blot at tilhøre en sammenslutning, ikke er en prioritet i forhold til at bekæmpe »slutforbrydelser«, og peger på, at dette har resulteret i regulerende og operationelle forskelle på europæisk niveau, der letter organiserede kriminelle gruppers grænseoverskridende operationer; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at de farer, der er forbundet med de intimiderende effekter af blot at tilhøre en sammenslutning, ikke er en prioritet i forhold til at bekæmpe »slutforbrydelser«, og peger på, at dette har resulteret i regulerende og operationelle forskelle på europæisk niveau, der letter organiserede kriminelle gruppers grænseoverskridende operationer;

| G. | der henviser til, at foruden den mere åbenlyse fare for den offentlige orden og sikkerhed, som skabes af de former for vold, der er typisk for kriminelle organisationer, forvolder organiseret kriminalitet lige så alvorlige problemer i form af infiltration i den lovlige økonomi og anden tilknyttet adfærd, der korrumperer offentlige tjenestemænd, og at der heraf følger en infiltration af institutioner og af den offentlige administration; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at foruden den mere åbenlyse fare for den offentlige orden og sikkerhed, som skabes af de former for vold, der er typisk for kriminelle organisationer, forvolder organiseret kriminalitet lige så alvorlige problemer i form af infiltration i den lovlige økonomi og anden tilknyttet adfærd, der korrumperer offentlige tjenestemænd, og at der heraf følger en infiltration af institutioner og af den offentlige administration;

| H. | der henviser til, at udbyttet fra de kriminelle organisationers forbrydelser i stort omfang bliver hvidvasket i den legale europæiske økonomi: der henviser til, at en sådan kapital, når den geninvesteres i den almindelige økonomi, udgør en alvorlig trussel for erhvervslivet og den sunde konkurrence, da den har alvorligt forvridende virkninger; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at udbyttet fra de kriminelle organisationers forbrydelser i stort omfang bliver hvidvasket i den legale europæiske økonomi: der henviser til, at en sådan kapital, når den geninvesteres i den almindelige økonomi, udgør en alvorlig trussel for erhvervslivet og den sunde konkurrence, da den har alvorligt forvridende virkninger;

| I. | der henviser til, at kriminelle grupper har adgang til politikere og administratorer med henblik på at udnytte de finansielle midler, der er til rådighed for den offentlige forvaltning, og at de udvikler deres aktiviteter med medvirken af politikere, embedsmænd og forretningsfolk; der henviser til, at deres indflydelse på politikere og administratorer først og fremmest er mærkbar inden for offentlige indkøb og offentlige anlægsarbejder, offentlig finansiering, bortskaffelse af affald og skrot, og direkte kontrakter om indkøb af alle former for varer og styring af tjenester; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at kriminelle grupper har adgang til politikere og administratorer med henblik på at udnytte de finansielle midler, der er til rådighed for den offentlige forvaltning, og at de udvikler deres aktiviteter med medvirken af politikere, embedsmænd og forretningsfolk; der henviser til, at deres indflydelse på politikere og administratorer først og fremmest er mærkbar inden for offentlige indkøb og offentlige anlægsarbejder, offentlig finansiering, bortskaffelse af affald og skrot, og direkte kontrakter om indkøb af alle former for varer og styring af tjenester;

| J. | der henviser til, at hovedformålet med organiseret kriminalitet er at tjene penge; der henviser til, at de retshåndhævende myndigheder derfor skal have kapacitet til at sætte fokus på finansieringen af organiseret kriminalitet, der ofte er uløseligt forbundet med korruption, svig, falskmøntneri og smugling; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at hovedformålet med organiseret kriminalitet er at tjene penge; der henviser til, at de retshåndhævende myndigheder derfor skal have kapacitet til at sætte fokus på finansieringen af organiseret kriminalitet, der ofte er uløseligt forbundet med korruption, svig, falskmøntneri og smugling;

| K. | der henviser til, at whistleblowere spiller en central rolle i bekæmpelsen af korruption, da de kan afsløre tilfælde af svig, som ellers ville forblive hemmelige; der henviser til, at whistleblowing betragtes som en af de mest effektive metoder til at standse forseelser og forhindre dem i at opstå, eller at afsløre dem, hvis de allerede har fundet sted; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at whistleblowere spiller en central rolle i bekæmpelsen af korruption, da de kan afsløre tilfælde af svig, som ellers ville forblive hemmelige; der henviser til, at whistleblowing betragtes som en af de mest effektive metoder til at standse forseelser og forhindre dem i at opstå, eller at afsløre dem, hvis de allerede har fundet sted;

| L. | der henviser til, at ingen europæisk lovgivning bør fortolkes som en begrænsning af whistleblowing; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at ingen europæisk lovgivning bør fortolkes som en begrænsning af whistleblowing;

| M. | der henviser til, at organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge udgør en alvorlig trussel mod EU's økonomi ved i væsentlig grad at mindske medlemsstaternes og EU's skatteprovenu og mod ansvarligheden i forbindelse med offentlige EU-finansierede projekter, når de kriminelle organisationer opererer i forskellige sektorer, som i mange tilfælde er underlagt statslig kontrol; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge udgør en alvorlig trussel mod EU's økonomi ved i væsentlig grad at mindske medlemsstaternes og EU's skatteprovenu og mod ansvarligheden i forbindelse med offentlige EU-finansierede projekter, når de kriminelle organisationer opererer i forskellige sektorer, som i mange tilfælde er underlagt statslig kontrol;

| N. | der henviser til, at der i 2014 blev indberettet 1 649 uregelmæssigheder i form af bedrageri mod EU's budget til et beløb af 538,2 mio. EUR, som vedrører både udgifter og indtægter, men at der ikke findes nogen officielle tal for, hvor stor en procentdel af bedrageriet der kan tilskrives den organiserede kriminalitet; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at der i 2014 blev indberettet 1 649 uregelmæssigheder i form af bedrageri mod EU's budget til et beløb af 538,2 mio. EUR, som vedrører både udgifter og indtægter, men at der ikke findes nogen officielle tal for, hvor stor en procentdel af bedrageriet der kan tilskrives den organiserede kriminalitet;

Indledning

| 1. | fastholder indholdet og henstillingerne i sin beslutning af 23. oktober 2013 om organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge; gentager navnlig sin opfordring til, at der vedtages en europæisk handlingsplan til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge, som for at være effektiv bør have tilstrækkelige finansielle ressourcer og kvalificerede medarbejdere; |
| --- | --- |

1.

| 2. | påskønner EU-Rådets 18-måneders program for det nederlandske, det slovakiske og det maltesiske formandskab, hvor en omfattende og integreret strategi over for organiseret kriminalitet står højt på dagsordenen; påpeger, at kampen mod svig, korruption og hvidvaskning af penge bør være en politisk prioritet for EU-institutionerne, og at politisamarbejde og retligt samarbejde mellem medlemsstaterne derfor er afgørende; |
| --- | --- |

2.

| 3. | ønsker at fokusere på visse specifikke indsatsområder, der har særlig betydning i den aktuelle historiske kontekst; |
| --- | --- |

3.

Korrekt gennemførelse af eksisterende regler, kontrol af deres anvendelse samt vurdering af, om de er effektive

| 4. | minder om, at medlemsstaterne forventes af omsætte og anvende de instrumenter, der findes på europæisk og internationalt plan med henblik på bekæmpelse af organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning; |
| --- | --- |

4.

| 5. | anmoder Kommissionen om snarest muligt at afslutte vurderingen af foranstaltningerne til omsætning af disse instrumenter, udtømmende at orientere Parlamentet om resultaterne og om nødvendigt indlede traktatbrudsprocedurer; opfordrer navnlig Kommissionen til at forelægge en rapport om gennemførelsen af Rådets rammeafgørelse 2008/841/RIA om bekæmpelse af organiseret kriminalitet og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/99/EF af 19. november 2008 om strafferetlig beskyttelse af miljøet; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om den europæiske efterforskningskendelse i straffesager, der er et instrument, der spiller en afgørende rolle for at styrke politisamarbejdet og det retlige samarbejde i EU; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer medlemsstaterne til hurtigt at gennemføre det 4. direktiv om bekæmpelse af hvidvaskning af penge; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer til, at EU tilslutter sig GRECO som fuldgyldigt medlem; anmoder EU om at deltage i »Open Government Partnership« (partnerskabet om offentlighed i forvaltningen), opfylde sine rapporteringsforpligtelser i henhold til FN's konvention mod korruption, som EU er part i, og støtte den teknisk bistand, der ydes af FN's Kontor for Bekæmpelse af Narkotika og Kriminalitet (UNODC) under ovennævnte FN-konvention; opfordrer indtrængende Kommissionen til snarest muligt at forelægge Parlamentet en situationsrapport om forberedelserne til EU's medlemskab af GRECO, herunder en undersøgelse af de retlige problemer og mulige løsninger i denne henseende; |
| --- | --- |

8.

| 9. | beklager, at Kommissionen endnu ikke har offentliggjort sin anden rapport om bekæmpelse af korruption, som skulle fremlægges i begyndelsen af 2016; opfordrer Kommissionen til at fremlægge denne hurtigst muligt; gentager, at rapporter om bekæmpelse af korruption ikke bør begrænses til situationen i medlemsstaterne, men også bør indeholde et afsnit om den Europæiske Unions institutioner; opfordrer derfor Kommissionen til at finde en passende måde til at overvåge korruption i EU's institutioner, organer og agenturer; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer Kommissionen til at overveje muligheden af at kombinere de forskellige overvågningsmekanismer på EU-plan, herunder mekanismen for samarbejde og kontrol, EU's rapport om bekæmpelse af korruption og EU's resultattavle for retsområdet til en bredere overvågningsramme vedrørende retsstatsprincippet, som kan finde anvendelse i alle medlemsstaterne og Den Europæiske Unions institutioner, organer og agenturer; mener i denne forbindelse, at EU-institutionerne bør foregå med et godt eksempel ved at fremme de højeste standarder for gennemsigtighed og sikre, at der findes afskrækkende og effektive sanktioner for lovovertrædere; opfordrer Kommissionen til at regulere lobbyvirksomhed og sanktionere interessekonflikter; |
| --- | --- |

10.

| 11. | påpeger behovet for en tværfaglig tilgang for at forebygge og bekæmpe organiseret kriminalitet effektivt; understreger i denne forbindelse den rolle, som det europæiske kriminalpræventive net spiller, og behovet for at give det finansiel støtte; |
| --- | --- |

11.

| 12. | anbefaler, at Kommissionen gennemfører en undersøgelse af de nationale organer og lovgivninger, som er mest avancerede, når det gælder om at bekæmpe organiseret kriminalitet og korruption, med henblik på at udvikle en europæisk lovgivning, der er effektiv og banebrydende; opfordrer Kommissionen til at udarbejde en undersøgelse vedrørende efterforskningspraksis i medlemsstaterne i forbindelse med bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, navnlig med hensyn til anvendelsen af redskaber såsom telefonaflytning, rumaflytning, eftersøgningsprocedurer, udskudt anholdelse, udskudt beslaglæggelse, undercoveroperationer samt kontrollerede og overvågede leveringsoperationer; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer medlemsstaterne til at investere mere omfattende i fremme af en kultur for lovlighed og navnlig fremme specifikke foranstaltninger på skoler, eftersom den første og mest effektive form for forebyggelse består i at påvirke nye generationer af EU-borgere; |
| --- | --- |

13.

Prioriteringer og operativ struktur i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption

| 14. | mener, at den nuværende politiske cyklus vedrørende EU's indsats for at bekæmpe organiseret kriminalitet bør lægge vægt på at sætte ind over for de kriminelle organisationer (det forhold at tilhøre en sådan organisation) og ikke kun over for de såkaldte slutforbrydelser (de forbrydelser, som organisationen er skabt for at udføre); finder det i særdeleshed nødvendigt at gøre medlemskab af en kriminel organisation til et selvstændigt strafbart forhold særskilt fra udførelsen af slutforbrydelser; gentager, at denne politiske cyklus også bør omfatte bekæmpelse af hvidvaskning af penge, korruption og menneskehandel blandt sine prioriteter inden for en ægte europæisk strategi til bekæmpelse af korruption; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer til, at der fastlægges prioriteringer, der er sammenhængende med den europæiske politik til kriminalitetsforebyggelse og med den økonomiske, sociale, beskæftigelsesmæssige og undervisningsmæssige politik, og til at sikre Europa-Parlamentets fulde inddragelse; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer til, at der oprettes en specialenhed under Europol til bekæmpelse af organiserede kriminelle grupper, som opererer samtidigt i forskellige sektorer; mener, at medlemsstaterne bør oprette sikre og effektive mekanismer inden for de nuværende institutionelle rammer til at sikre, at efterforskning af organiseret kriminalitet koordineres hensigtsmæssigt, og at den gensidige tillid mellem de retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne styrkes; |
| --- | --- |

16.

En stærkere lovramme

| 17. | opfordrer Kommissionen til på grundlag af vurderingen af gennemførelsen og anvendelsen af de gældende bestemmelser at foreslå lovgivning for at udfylde eventuelle huller i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption og forbedre det grænseoverskridende retligt samarbejde; opfordrer den navnlig til:






  a) | at revidere den eksisterende lovgivning med henblik på at indføre effektive, forholdsmæssige og afskrækkende sanktioner og til at præcisere de fælles definitioner af forbrydelser, herunder medlemskab af en kriminel organisation eller forening, der kunne defineres som en struktureret gruppe, der eksisterer i et tidsrum og består af to eller flere personer, som arbejder sammen med henblik på ulovligt og direkte eller indirekte at erhverve enhver form for finansiel og/eller materiel gevinst, som alvorligt undergraver den sociale og økonomiske samhørighed i EU og dets medlemsstater |
| --- | --- | --- |

17.

a)

at revidere den eksisterende lovgivning med henblik på at indføre effektive, forholdsmæssige og afskrækkende sanktioner og til at præcisere de fælles definitioner af forbrydelser, herunder medlemskab af en kriminel organisation eller forening, der kunne defineres som en struktureret gruppe, der eksisterer i et tidsrum og består af to eller flere personer, som arbejder sammen med henblik på ulovligt og direkte eller indirekte at erhverve enhver form for finansiel og/eller materiel gevinst, som alvorligt undergraver den sociale og økonomiske samhørighed i EU og dets medlemsstater

| b) | at forelægge et revideret forslag til lovgivning om bekæmpelse af miljøkriminalitet for at styrke de strafferetlige foranstaltninger over for ulovlig forbrænding af affald og til at overveje den ulovlige bortskaffelse af »nyfremkomne forurenende stoffer« som en lovovertrædelse, der kan straffes med strafferetlige sanktioner på samme måde som fastsat i direktiv 2008/99/EF; |
| --- | --- |

b)

at forelægge et revideret forslag til lovgivning om bekæmpelse af miljøkriminalitet for at styrke de strafferetlige foranstaltninger over for ulovlig forbrænding af affald og til at overveje den ulovlige bortskaffelse af »nyfremkomne forurenende stoffer« som en lovovertrædelse, der kan straffes med strafferetlige sanktioner på samme måde som fastsat i direktiv 2008/99/EF;

| 18. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde minimumsregler vedrørende definitionen af strafbare handlinger og sanktioner; opfordrer navnlig til:






  a) | at de generelle definitioner af »offentligt ansat«, svig og korruption anvendes horisontalt minder om, at arbejdet med at definere disse begreber indgår i forhandlingerne om BFI-direktivet, men kun med henblik på nævnte direktiv; bemærker, at disse forhandlinger i øjeblikket er blokeret i Rådet, og opfordrer til, at de genoptages snarest |
| --- | --- | --- |

18.

a)

at de generelle definitioner af »offentligt ansat«, svig og korruption anvendes horisontalt minder om, at arbejdet med at definere disse begreber indgår i forhandlingerne om BFI-direktivet, men kun med henblik på nævnte direktiv; bemærker, at disse forhandlinger i øjeblikket er blokeret i Rådet, og opfordrer til, at de genoptages snarest

| b) | et nyt lovforslag om en bestemt type kriminel organisation, hvis deltagere drager fordel af den intimiderende effekt af associeringen og de deraf følgende forpligtelser til at forblive tavse og begå overtrædelser og til direkte eller indirekte at forvalte eller på anden måde styre økonomiske aktiviteter, koncessioner, tilladelser, offentlige kontrakter og offentlige tjenester eller opnå ulovlige fortjenester eller fordele for sig selv eller andre personer |
| --- | --- |

b)

et nyt lovforslag om en bestemt type kriminel organisation, hvis deltagere drager fordel af den intimiderende effekt af associeringen og de deraf følgende forpligtelser til at forblive tavse og begå overtrædelser og til direkte eller indirekte at forvalte eller på anden måde styre økonomiske aktiviteter, koncessioner, tilladelser, offentlige kontrakter og offentlige tjenester eller opnå ulovlige fortjenester eller fordele for sig selv eller andre personer

| c) | et forslag om et europæisk program til beskyttelse af vidner og personer, der samarbejder med retsvæsenet ved at berette om kriminelle organisationer og organisationer som beskrevet i punkt b) |
| --- | --- |

c)

et forslag om et europæisk program til beskyttelse af vidner og personer, der samarbejder med retsvæsenet ved at berette om kriminelle organisationer og organisationer som beskrevet i punkt b)

| d) | et lovgivningsmæssigt forslag, som definerer og indfører fælles regler til beskyttelse af whistleblowere; ser gerne, at et sådant forslag fremlægges inden udgangen af 2017 |
| --- | --- |

d)

et lovgivningsmæssigt forslag, som definerer og indfører fælles regler til beskyttelse af whistleblowere; ser gerne, at et sådant forslag fremlægges inden udgangen af 2017

| e) | yderligere lovgivningsmæssige initiativer for at styrke rettighederne for mistænkte eller tiltalte i straffesager, bl.a. med hensyn til varetægtsfængsling, for at sikre retten til en retfærdig rettergang, således som det er fastsat i den europæiske menneskerettighedskonvention og EU's charter om grundlæggende rettigheder |
| --- | --- |

e)

yderligere lovgivningsmæssige initiativer for at styrke rettighederne for mistænkte eller tiltalte i straffesager, bl.a. med hensyn til varetægtsfængsling, for at sikre retten til en retfærdig rettergang, således som det er fastsat i den europæiske menneskerettighedskonvention og EU's charter om grundlæggende rettigheder

| f) | specifik lovgivning for at bekæmpe eksport af radioaktive materialer og farligt affald samt ulovlig handel med dyr og planter, eftersom forbrydelser mod vilde dyr og planter og eksport af radioaktive materialer og farligt affald til tredjelande ifølge miljøbeskyttelsesorganisationer og NGO'er spiller en væsentlig rolle i finansieringen af organiseret kriminalitet; |
| --- | --- |

f)

specifik lovgivning for at bekæmpe eksport af radioaktive materialer og farligt affald samt ulovlig handel med dyr og planter, eftersom forbrydelser mod vilde dyr og planter og eksport af radioaktive materialer og farligt affald til tredjelande ifølge miljøbeskyttelsesorganisationer og NGO'er spiller en væsentlig rolle i finansieringen af organiseret kriminalitet;

Et mere effektivt rets- og politisamarbejde på europæisk plan

| 19. | bemærker, at organiseret kriminalitet, korruption og pengehvidvaskning ofte har en grænseoverskridende dimension, som kræver et tæt samarbejde mellem de kompetente nationale myndigheder og mellem de nationale myndigheder og de relevante EU-agenturer; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mener, at politisamarbejde og retligt samarbejde gennem udveksling af oplysninger mellem de nationale myndigheder er afgørende for at sikre, at der træffes effektive foranstaltninger for at bekæmpe korruption og organiseret kriminalitet; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Kommissionen til at iværksætte specifikke tiltag for at forbedre det europæiske samarbejde i kampen mod organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge og til at øge bevidstheden om de menneskelige, sociale og økonomiske skader, disse aktiviteter forårsager; |
| --- | --- |

21.

| 22. | beklager, at det grænseoverskridende politi- og retssamarbejde hæmmes af umådeligt langstrakte og bureaukratiske procedurer, som svækker effekten af indsatsen mod organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge på europæisk plan; opfordrer medlemsstaterne til at styrke og forbedre effektiviteten af og intensivere det grænseoverskridende politisamarbejde og retligt samarbejde og informationsudveksling mellem dem og via Europol og Eurojust og til at sikre passende uddannelse og teknisk støtte, herunder gennem Cepol og Det Europæiske Netværk for Uddannelse af dommere og anklagere til at fremme gensidig antagelse af bevismidler mellem medlemsstaterne og til, at der gøres øget brug af fælles efterforskningshold; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer medlemsstaterne til systematisk at indlæse, anvende og udveksle alle oplysninger, som anses for nødvendige og relevante vedrørende personer, der er dømt for en forbrydelse med forbindelse til organiseret kriminalitet, i de eksisterende europæiske databaser og til at opfordre de europæiske agenturer Europol og Eurojust til at lette denne udveksling af oplysninger; opfordrer i denne sammenhæng til, at infrastrukturen strømlines med henblik på at garantere sikker kommunikation og effektiv anvendelse af alle Europols eksisterende instrumenter under fuld overholdelse af EU's databeskyttelseslovgivning; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger det presserende behov for at skabe et mere effektivt system til kommunikation og informationsudveksling mellem retslige myndigheder i EU, der om nødvendigt kan erstatte de traditionelle instrumenter for gensidig retshjælp i straffesager; anmoder Kommissionen om at vurdere behovet for lovgivningsmæssige tiltag på dette område og til at skabe et fyldestgørende system for udveksling af oplysninger mellem de retslige myndigheder i EU; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer medlemsstaterne til systematisk at udveksle alle PNR-oplysninger, som anses for nødvendige og relevante vedrørende personer med forbindelse til organiseret kriminalitet; |
| --- | --- |

25.

Beslaglæggelse af kriminelle organisationers formuer og genanvendelse af midlerne til sociale formål

| 26. | mener, at en fælles metode til beslaglæggelse af kriminelle organisationers aktiver i EU ville virke afskrækkende på kriminelle; opfordrer medlemsstaterne til hurtigt at gennemføre direktiv 2014/42/EU om konfiskation af udbytte fra et strafbart forhold; opfordrer Kommissionen til snarest muligt at fremsætte et lovforslag, der skal sikre den gensidige anerkendelse af kendelser om beslaglæggelse og konfiskation i sager, hvor der indgår nationale hvidvaskningsforebyggelsesforanstaltninger; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke EU's foranstaltninger vedrørende:






  a) | sporing, indefrysning og konfiskation af udbyttet fra kriminalitet, bl.a. ved at kriminalisere overdragelse af ejerskab af kapital eller aktiver for at undgå indefrysning eller konfiskation og accepten af ejerskabet af eller adgangen til disse ressourcer, eller ved at give mulighed for konfiskation i mangel af endelig domfældelse |
| --- | --- | --- |

27.

a)

sporing, indefrysning og konfiskation af udbyttet fra kriminalitet, bl.a. ved at kriminalisere overdragelse af ejerskab af kapital eller aktiver for at undgå indefrysning eller konfiskation og accepten af ejerskabet af eller adgangen til disse ressourcer, eller ved at give mulighed for konfiskation i mangel af endelig domfældelse

| b) | bedre forvaltning af indefrosne og konfiskerede aktiver og genbrug af disse til sociale formål og som kompensation til ofrenes familier og virksomheder, der er blevet ramt af åger og afpresning |
| --- | --- |

b)

bedre forvaltning af indefrosne og konfiskerede aktiver og genbrug af disse til sociale formål og som kompensation til ofrenes familier og virksomheder, der er blevet ramt af åger og afpresning

| c) | udvikling af det administrative, politimæssige og retlige samarbejde om opsporing, beslaglæggelse og konfiskation af udbytte fra kriminel virksomhed i hele EU ved hjælp af nationale kontorer for inddrivelse af aktiver, som skal have de nødvendige ressourcer; |
| --- | --- |

c)

udvikling af det administrative, politimæssige og retlige samarbejde om opsporing, beslaglæggelse og konfiskation af udbytte fra kriminel virksomhed i hele EU ved hjælp af nationale kontorer for inddrivelse af aktiver, som skal have de nødvendige ressourcer;

| 28. | opfordrer medlemsstaternes til øget udveksling af bedste praksis på dette område inden for de eksisterende mødeplatforme, såsom Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig (Cocolaf); |
| --- | --- |

28.

Indsats mod den organiserede kriminalitets og korruptionens infiltration af den lovlige økonomi

| 29. | minder om, at korruption fungerer som en løftestang, der fremmer den organiserede kriminalitets infiltration af den lovlige økonomi, navnlig gennem offentlige indkøbsaftaler eller offentlige-private partnerskaber; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer til, at der i hele EU indføres et komplet elektronisk system for offentlige indkøb for at begrænse risikoen for korruption i forbindelse med offentlige udbud; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer medlemsstaterne og EU-institutionerne til at indføre instrumenter til overvågning af offentlige indkøb og til at udarbejde sorte lister over de virksomheder, som bevisligt har en tilknytning til organiseret kriminalitet og/eller er involveret i korruption og til at afholde dem fra at indgå i økonomiske forbindelser med en offentlig myndighed, og at drage fordel af EU-midler; opfordrer medlemsstaterne til at oprette specialiserede strukturer på nationalt plan til at opspore kriminelle organisationer og til i forbindelse med offentlige udbud at udelukke tilbudsgivere, der er involveret i korruption og hvidvaskning af penge; understreger, at »sortlistning« kan være et effektivt middel til at afskrække virksomhederne fra at deltage i korrupte aktiviteter og give dem et godt incitament til at forbedre og styrke deres interne integritetsprocedurer; opfordrer med henblik herpå medlemsstaterne til at indføre en ordning med godkendelse af virksomheder, som ikke har nogen forbindelse med organiseret kriminalitet, og til automatisk at udveksle de relevante oplysninger på europæisk plan; |
| --- | --- |

31.

| 32. | påpeger, at 21 medlemsstater endnu ikke har gennemført pakken af direktiver om offentlige indkøb; mener, at reglerne om offentlige indkøb er vigtige med henblik på at sikre gennemsigtighed og ansvarlighed på et af de områder, der er mest sårbare over for korruption; |
| --- | --- |

32.

| 33. | påpeger, at det skal sikres, at de gennemsigtige regnskabsregler kan efterprøves ikke blot inden for statslig forvaltning og service, men også på regionalt og lokalt plan i alle medlemsstater; |
| --- | --- |

33.

| 34. | er bekymret over den udbredte praksis, hvor kriminelle firmaer, der er involveret i hvidvaskning af penge, afgiver tilbud til urealistisk lave priser ved udbudsrunder i forbindelse med store anlægsprojekter; opfordrer Kommissionen til at medtage en økonomisk vurdering af tilbuddene fra de firmaer, der har fået kontrakterne, og af underleverandører; |
| --- | --- |

34.

| 35. | påpeger, at hvidvaskning ved hjælp af komplekse virksomhedsstrukturer og deres integration i lovlig økonomisk aktivitet kan være en trussel mod den offentlige orden; opfordrer medlemsstaterne til at etablere foranstaltninger, der uden at belaste små og mellemstore virksomheder giver større gennemsigtighed i monetære transaktioner og til at forbedre transaktionernes sporbarhed tilbage til fysiske personer for at opspore kriminelle og finansiering af terrorisme (»følg pengene-princippet«); opfordrer medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger, som gør det vanskeligere at skabe komplekse og tætte strukturer af indbyrdes forbundne virksomheder, der, i kraft af at de har tendens til at være uigennemsigtige, kan misbruges til finansiering af kriminelle og terroristiske aktiviteter og andre alvorlige forbrydelser; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at kræve, at deres leverandører afslører deres fulde selskabsstruktur og retmæssige ejere, før de tildeler kontrakter til dem, med henblik på at undgå, at der ydes støtte til virksomheder, som er involveret i aggressiv skatteplanlægning, skattesvig og skatteunddragelse og korruption; |
| --- | --- |

36.

| 37. | bemærker, at udlændinges køb af fast ejendom i EU-medlemsstaterne er et middel til at hvidvaske indtægter fra kriminel virksomhed, hvor kriminelle skærmer for deres ultimative, reelle ejerskab gennem udenlandske postkasseselskaber; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre, at alle udenlandske selskaber, der agter at eje et skøde på deres område, skal leve op til de samme standarder for gennemsigtighed, som forlanges af virksomheder etableret inden for dens jurisdiktion; |
| --- | --- |

37.

| 38. | påpeger, at den økonomiske krise har øget presset på de europæiske regeringer; opfordrer i lyset af de nuværende økonomiske udfordringer til en større garanti for integritet og gennemsigtighed i de offentlige udgifter; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at tage de nødvendige skridt til at sikre åbenhed i beslutninger vedrørende tilladelser og byggetilladelser på regionalt og lokalt plan; |
| --- | --- |

39.

| 40. | bemærker, at medlemsstaterne og Kommissionen er retligt forpligtet til at bekæmpe svig i overensstemmelse med artikel 325 i TEUF og glæder sig over indførelsen af bestemmelser om bekæmpelse af svig i lovforslag med finansielle virkninger; |
| --- | --- |

40.

| 41. | udtrykker bekymring over væksten i omfanget af momssvig, navnlig den såkaldte »karruselsvig«; opfordrer alle medlemsstaterne til at deltage i alle aspekter af Eurofisc's virksomhed for at lette udvekslingen af informationer, som kan bidrage til bekæmpelsen af disse former for svig; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer medlemsstaterne til at vedtage særlig lovgivning og træffe særlige foranstaltninger for at forebygge og sætte ind over for erhvervsfolk, finansielle institutioner, embedsmænd og politikere, som uden at være medlemmer af en kriminel organisation støtter dens aktiviteter på forskellige niveauer; i den forbindelse:






  a) | anbefaler, at medlemsstaterne og de europæiske institutioner fremmer rotationen af tjenestemænd for at forhindre korruption og infiltration af organiseret kriminalitet |
| --- | --- | --- |

42.

a)

anbefaler, at medlemsstaterne og de europæiske institutioner fremmer rotationen af tjenestemænd for at forhindre korruption og infiltration af organiseret kriminalitet

| b) | ser gerne obligatoriske regler om, at personer, som er dømt for eller har deltaget i organiseret kriminalitet, hvidvaskning af penge, korruption eller andre alvorlige lovovertrædelser, lovovertrædelser mod den offentlige forvaltning, associative lovovertrædelser eller korruption ikke er berettigede til at stille op til valg eller til at arbejde i eller for den offentlige administration, herunder EU's institutioner, organer og agenturer |
| --- | --- |

b)

ser gerne obligatoriske regler om, at personer, som er dømt for eller har deltaget i organiseret kriminalitet, hvidvaskning af penge, korruption eller andre alvorlige lovovertrædelser, lovovertrædelser mod den offentlige forvaltning, associative lovovertrædelser eller korruption ikke er berettigede til at stille op til valg eller til at arbejde i eller for den offentlige administration, herunder EU's institutioner, organer og agenturer

| c) | opfordrer til strafferetlige sanktioner for ledere og banker i dokumenterede tilfælde, hvor store pengesummer er blevet hvidvasket; opfordrer Kommissionen til at udarbejde et forslag med henblik på at sikre fuld gennemsigtighed af banktransaktioner ikke kun for fysiske personer, men også for juridiske enheder og truster; |
| --- | --- |

c)

opfordrer til strafferetlige sanktioner for ledere og banker i dokumenterede tilfælde, hvor store pengesummer er blevet hvidvasket; opfordrer Kommissionen til at udarbejde et forslag med henblik på at sikre fuld gennemsigtighed af banktransaktioner ikke kun for fysiske personer, men også for juridiske enheder og truster;

| 43. | mener, at det er nødvendigt at have EU-regler, hvorved alle kilder til finansiering af politiske partier kontrolleres og overvåges med henblik på at sikre, at de er lovlige; |
| --- | --- |

43.

| 44. | mener, at det er nødvendigt at styrke lovbestemmelserne for at sikre større gennemsigtighed og sporbarhed i pengestrømme, navnlig i forbindelse med EU-midler og herunder ved hjælp af forudgående undersøgelser, og at der bør sikres en afsluttende kontrol af, om midlerne er anvendt korrekt; opfordrer medlemsstaterne til at forelægge nationale erklæringer om deres kontrolsystemer; anmoder Kommissionen om:






  a) | at korrigere udbetalinger, i tilfælde af at der er konstateret uregelmæssigheder i forbindelse med medlemsstaternes anvendelse af EU-midler |
| --- | --- | --- |

44.

a)

at korrigere udbetalinger, i tilfælde af at der er konstateret uregelmæssigheder i forbindelse med medlemsstaternes anvendelse af EU-midler

| b) | midlertidigt at forbyde adgangen til finansiering med EU-midler for institutioner og virksomheder, der er fundet skyldige i svigagtigt misbrug af EU-midler |
| --- | --- |

b)

midlertidigt at forbyde adgangen til finansiering med EU-midler for institutioner og virksomheder, der er fundet skyldige i svigagtigt misbrug af EU-midler

| c) | at føre nøje tilsyn med anvendelsen af EU-midler, samt at rapportere regelmæssigt til Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

c)

at føre nøje tilsyn med anvendelsen af EU-midler, samt at rapportere regelmæssigt til Europa-Parlamentet;

| 45. | mener, at Kommissionen bør opstille krav om størst mulig integritet i indkøbsprocedurerne ved gennemførelsen af EU-finansierede projekter; minder om, at kontrol med projekternes resultater i samarbejde med civilsamfundet, og ansvarliggørelse af de lokale myndigheder er væsentligt, hvis man skal afgøre, om EU's midler anvendes korrekt, og om korruption bekæmpes; |
| --- | --- |

45.

| 46. | minder om, at åbenhed er det mest effektive redskab til at bekæmpe misbrug og svig; opfordrer Kommissionen til at forbedre lovgivningen på området og gøre det obligatorisk at offentliggøre data om alle modtagere af midler fra EU, herunder data vedrørende underentrepriser; |
| --- | --- |

46.

| 47. | anmoder Kommissionen om at udarbejde et lovforslag med henblik på at forenkle de bureaukratiske procedurer på forvaltningsplanet for at sikre større gennemsigtighed og bekæmpelse af korruption; |
| --- | --- |

47.

| 48. | anmoder Kommissionen om at overvåge og aflægge rapport til Parlamentet om procenten af brug af direkte tildeling af offentlige kontrakter i medlemsstaterne, samt de retlige omstændigheder, som de nationale myndigheder gør mest brug af; |
| --- | --- |

48.

| 49. | anbefaler, at medlemsstaterne gør en indsats for at sikre effektive gennemsigtigheds-, overvågnings- og ansvarlighedsmekanismer i anvendelsen af EU-midler; mener, at det — eftersom de positive virkninger af EU's midler er baseret på processer på nationalt plan og EU-plan, der kan sikre gennemsigtighed og effektiv overvågning og ansvarlighed — bør overvejes, hvordan man kan overvåge og evaluere igangværende processer og ikke blot efterfølgende processer; mener i denne henseende, at Revisionsrettens rolle bør styrkes; |
| --- | --- |

49.

| 50. | mener, at der bør etableres kvalitative og kvantitative indikatorer, og at de bør være sammenlignelige for at måle virkningen af EU-fondene og bidrage til at vurdere, hvorvidt disse fonde har nået deres mål, og at der systematisk bør indsamles og offentliggøres kvantificerede data; |
| --- | --- |

50.

Den Europæiske Anklagemyndighed

| 51. | mener, at den europæiske anklagemyndighed (EPPO) bør udgøre et centralt element i bekæmpelsen af korruption i EU; gentager sin opfordring til, at der så hurtigt og med deltagelse af så mange medlemsstater som muligt oprettes en europæisk anklagemyndighed, som er effektiv og uafhængig af nationale regeringer og EU-institutioner og beskyttet mod politisk indflydelse og pres; |
| --- | --- |

51.

| 52. | understreger vigtigheden af klart definerede ansvarsområder og beføjelser mellem nationale anklagere og den fremtidige europæiske anklagemyndighed samt med Eurojust og OLAF for at undgå modstridende kompetencer; opfordrer til, at der afsættes tilstrækkelige økonomiske og menneskelige ressourcer til den fremtidige europæiske anklagemyndighed i overensstemmelse med dennes opgaver; mener, at den europæiske anklagemyndighed bør have beføjelser til at retsforfølge alle forbrydelser mod beskyttelsen af EU's finansielle interesser (BFI), herunder momssvig; opfordrer i denne forbindelse medlemsstaterne til at efterleve dommen afsagt af EU-Domstolen i Taricco-sagen (C-105/14) og til så hurtigt som muligt igen at sætte gang i forhandlingerne i Rådet vedrørende BFI-direktivet; |
| --- | --- |

52.

| 53. | beklager, at de igangværende forhandlinger i Rådet undergraver den grundlæggende præmis for en uafhængig og effektiv europæisk anklagemyndighed; |
| --- | --- |

53.

| 54. | opfordrer Kommissionen til at vurdere behovet for at revurdere mandatet for den fremtidige europæiske anklagemyndighed og til, når den er oprettet, at udstyre den med beføjelser til bekæmpelse af organiseret kriminalitet; |
| --- | --- |

54.

Særlige interventionsområder

Forfalskninger

| 55. | fordømmer den stadig mere udbredte forfalskning af varer, lægemidler og fødevarer i EU, hvilket omfatter distributionsnet, der forvaltes af grænseoverskridende organiseret kriminalitet; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage alle nødvendige skridt til at forhindre og bekæmpe forfalskning af varer, medicin og landbrugsfødevarer; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til systematisk at indsamle data om tilfælde af svig og forfalskninger med henblik på at få oplysninger om deres omfang og hyppighed og til at udveksle bedste praksis til at identificere og bekæmpe disse fænomener; |
| --- | --- |

55.

| 56. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til også at overveje andre metoder, der har til formål at forebygge og modvirke fødevaresvig, såsom et europæisk register over dømte svigagtige fødevare- og medicinalvirksomheder, hvor deres navne og overtrædelse fremgår; |
| --- | --- |

56.

| 57. | opfordrer til at udvide de hidtidige sporingssystemer og til at sikre en konsekvent gennemførelse af den i EU's basisforordning (EF) nr. 178/2002 fastsatte trinløse sporbarhed, som omfatter fødevarer og foder samt dyr og alle andre stoffer, som er beregnet til eller kan forventes at blive anvendt i fødevare- eller foderproduktionen; |
| --- | --- |

57.

Ulovlig handel med narkotika

| 58. | minder om, at narkotikahandlen er en betydelig aktivitet for de kriminelle grupper, som det er nødvendigt at sætte ind over for både gennem bekæmpelse og forebyggelse; opfordrer medlemsstaterne og de kompetente institutioner til at tackle sammenhængen mellem narkotika og andre kriminelle aktiviteter og den indflydelse, de har på den lovlige økonomi og på lovlig handel, som anført af Europol og EONN i rapporten om narkotika i 2016; |
| --- | --- |

58.

| 59. | minder Kommissionen om, at den bør aflægge rapport om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af EU's narkotikahandlingsplan (2013-2016); opfordrer Kommissionen til at foreslå en ny handlingsplan for perioden 2017-2020; |
| --- | --- |

59.

| 60. | bemærker, at en evaluering af den nye politik for »bløde stoffer« er en prioritet, og mener, at afkriminaliserings-/legaliseringsstrategier bør betragtes som et effektivt middel til at bekæmpe kriminelle organisationer; anmoder EU om at tage dette emne op i sin interne og eksterne politik ved at inddrage alle relevante europæiske og internationale organer og institutioner i alle involverede lande i den politiske debat; |
| --- | --- |

60.

Spillevirksomhed og matchfixing

| 61. | minder om, at kriminelle organisationer ofte benytter sig af lovlige og ulovlige væddemål og af matchfixing for at hvidvaske penge; fordømmer de kriminelle interesser, som er centreret om disse fænomener, og opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at opretholde eller indføre lovgivning for at bekæmpe og forebygge dem ved at gøre manipulation af sportsarrangementer til en strafbar handling; opfordrer medlemsstaterne til at samarbejde åbent og effektivt med idrætsorganisationer og til at optrappe kommunikationen og samarbejdet med Eurojust og Europol for at bekæmpe disse fænomener; |
| --- | --- |

61.

Skattely

| 62. | påpeger, at man i EU hvert år mister 1 billion EUR som følge af skatteunddragelse og -undgåelse; understreger, at man bør være særlig opmærksom på skattely og lande med ugennemsigtige eller skadelig skattesatser, som udgør et enormt problem, der rammer alle europæiske borgere; |
| --- | --- |

62.

| 63. | glæder sig over den internationale aftale i G20 om anvendelse af en ny global standard for større skattegennemsigtighed på linje med de høje standarder, der anvendes af EU; opfordrer til, at den hurtigt vedtages, og til, at der foretages en effektiv overvågning af skattesvig og -unddragelse på internationalt plan; glæder sig over, at Kommissionen i februar 2016 undertegnede aftaler om udveksling af skatteoplysninger med lande som Andorra og Monaco, og at Kommissionen allerede i 2015 undertegnede aftaler med Schweiz, Liechtenstein og San Marino; |
| --- | --- |

63.

| 64. | minder om EU's ansvar for at bekæmpe skatteregler, som gør det lettere for multinationale selskaber og enkeltpersoner at undgå at betale skat, og til at hjælpe tredjelande med at tilbagesende ulovlige midler og retsforfølge lovovertræderne; understreger, at EU bør fremme bekæmpelsen af skattely, bankhemmelighed og hvidvaskning af penge, ophævelse af overdreven tavshedspligt, udarbejdelse af offentlig landeopdelt indberetning for multinationale selskaber og offentlige registre over de reelle ejere af selskaber; påpeger, at skattely er ideelle steder at indsamle og hvidvaske udbyttet af kriminelle aktiviteter, og insisterer på, at der er behov for en koordineret tilgang på EU-plan; |
| --- | --- |

64.

| 65. | opfordrer Kommissionen til at øge bevidstheden om de alvorlige konsekvenser af at fremme korruption, til at overveje muligheden af en omfattende plan for at hindre overførsel af aktiver til lande uden for EU, der fungerer som anonyme beskyttere for korrupte personer, og til at tage sine økonomiske og diplomatiske forbindelser med disse lande op til fornyet overvejelse; |
| --- | --- |

65.

Miljøkriminalitet

| 66. | udtrykker bekymring over de voksende ulovlige miljørelaterede aktiviteter i forbindelse med eller som følge af organiserede, mafialignende kriminelle aktiviteter, såsom ulovlig handel med affald og bortskaffelse heraf, herunder giftigt affald og ødelæggelse af kulturarven; minder om sin henstilling om at udvikle en fælles handlingsplan for at forebygge og bekæmpe disse former for kriminalitet; understreger, at det er nødvendigt at håndhæve de eksisterende regler om natur- og miljøbeskyttelse, bekæmpelse af kriminalitet, herunder ved at udføre inspektioner af kontrahenter og underkontrahenter, som er omfattet af kontrakter om større infrastrukturprojekter, der er finansieret af EU's budget; |
| --- | --- |

66.

| 67. | opfordrer Kommissionen til at overvåge og evaluere gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/99/EF af 19. november 2008 om strafferetlig beskyttelse af miljøet med henblik på at sikre, at medlemsstater med effektive, proportionale og afskrækkende strafferetlige sanktioner straffer enhver form for ulovlig adfærd, der har negative konsekvenser for menneskers sundhed eller miljøet; opfordrer EU-netværket for gennemførelse og håndhævelse af miljølovgivning (IMPEL) til at informere Parlamentet regelmæssigt om medlemsstaternes indsats i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 2008/99/EF; |
| --- | --- |

67.

| 68. | minder om, at den organiserede kriminalitet benytter entreprenørfirmaer, som er specialiseret i flytning af jord, til hvidvaskning af penge og til ulovlig bortskaffelse af giftige stoffer, som forårsager miljøforurening; opfordrer Kommissionen til med henblik på at imødegå denne praksis at gennemføre kriminalitetsbekæmpelseskontroller i firmaer, der har fået tildelt hoved- eller underentrepriser ved store infrastrukturprojekter, som finansieres over EU-budgettet; |
| --- | --- |

68.

IT-kriminalitet

| 69. | minder om, at it-kriminalitet er anvendt som et middel til hvidvaskning af penge og falskmøntneri; påpeger, at det er en vigtig indtægtskilde for mange kriminelle organisationer, og at EU-lovgivningen og samarbejdet mellem medlemsstaterne og med EU-agenturerne på dette område skal styrkes; bemærker med bekymring, at det gennem svigagtig brug af internettet til ulovlige formål som f.eks. fremme af narkotikahandel og menneskehandel er lykkedes kriminelle organisationer at øge omfanget af ulovlig handel; |
| --- | --- |

69.

Organiseret kriminalitet og terrorisme

| 70. | minder om, at den stigende konvergens og sammenhæng mellem organiseret kriminalitet og terrorisme samt forbindelserne mellem kriminelle organisationer og terrororganisationer, udgør en stigende trussel mod EU; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at finansiering af og støtte til terrorhandlinger via organiseret kriminalitet gøres strafbart, og ser gerne, at medlemsstaternes anklagemyndigheder i straffesager i højere grad fokuserer på forbindelserne mellem organiseret kriminalitet og terroraktiviteter og finansiering; |
| --- | --- |

70.

| 71. | understreger, at ulovlig handel med skydevåben, narkotika og vilde dyr samt smugling af migranter, cigaretter og forfalskede varer, kunstværker og andre kulturgenstande fra organiserede kriminelle netværk er blevet meget indbringende måder for terroristgrupper at opnå finansiering på; noterer sig Kommissionens fremlæggelse af en handlingsplan for bekæmpelse af ulovlig handel med og brug af skydevåben og eksplosivstoffer; insisterer på behovet for at gennemføre handlingsplanen uden forsinkelser; opfordrer medlemsstaterne til at træffe de nødvendige foranstaltninger, idet man bør undgå unødige administrative byrder for økonomiske aktører, for at sikre, at terrororganisationer og kriminelle netværk ikke får udbytte af nogen form for handel med varer; |
| --- | --- |

71.

| 72. | påpeger, at deltagelse i kriminelle aktiviteter kan være knyttet til terrorisme; minder om, at narkotikahandel, handel med ulovlige skydevåben, grænseoverskridende organiseret kriminalitet og hvidvaskning af penge ifølge FN's Kontor for Bekæmpelse af Narkotika og Kriminalitet (UNODC) er blevet en integreret del af terrorisme; mener, at EU's lovgivning om bekæmpelse af organiseret kriminalitet og hvidvaskning af penge skal styrkes, hvis bekæmpelsen af terrorisme skal være effektiv, og i betragtning af de eksisterende forbindelser mellem terrorgrupper og organiserede kriminelle grupper, der er baseret på gensidige interesser; |
| --- | --- |

72.

Organiseret kriminalitet, menneskehandel og smugling

| 73. | er bekymret over den stigende professionalisering af menneskesmuglingen og den dermed forbundne stigning i udbyttet fra menneskesmugler- og menneskehandlernetværkene som følge af den fortsatte flygtningestrøm til Europa; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme det internationale samarbejde til bekæmpelse af menneskehandel med henblik på at udrydde menneskesmugling og minimere menneskehandlernetværkenes indflydelse; |
| --- | --- |

73.

| 74. | minder om, at Den Europæiske Union med hensyn til menneskehandel har indført en særlig retlig og politisk ramme for at optimere samarbejdet og gøre menneskehandel til en prioritet for organer og agenturer såsom Europol og Eurojust; glæder sig over konklusionerne i den første rapport om de fremskridt, der er gjort i bekæmpelsen af menneskehandel; opfordrer Kommissionen til på dette grundlag og så hurtigt som muligt at udarbejde en strategi for perioden efter 2016; |
| --- | --- |

74.

| 75. | fordømmer den måde, hvorpå organiseret kriminalitet har infiltreret de organer, der er ansvarlige for forvaltningen af midler til modtagelse af migranter, og opfordrer til indførelse af specifikke foranstaltninger for at bekæmpe menneskesmugling og menneskehandel, der udføres af komplekse net af kriminelle grupper i ofrenes oprindelses-, transit- og bestemmelseslande; |
| --- | --- |

75.

| 76. | understreger det akutte behov for at håndtere problemet med den grove arbejdsudnyttelse af migrantarbejdstagere i EU; erkender, at manglen på lovlige migrationskanaler samt barriererne for adgang til domstolene er blandt hovedårsagerne til menneskesmugling; bemærker ligeledes, at direktivet om sanktioner over for arbejdsgivere indeholder vigtige bestemmelser til bekæmpelse af arbejdsudnyttelse af ulovligt bosiddende tredjelandsstatsborgere, men at disse bestemmelser er afhængige af retfærdige, effektive og lettilgængelige klagemekanismer på nationalt plan, og at gennemførelsen af disse fortsat er på et minimum; |
| --- | --- |

76.

Ekstern dimension

| 77. | opfordrer EU til i alle lande, især i postkonfliktlande og lande i en overgangsproces, hvor statslige institutioner er svage, yderligere at understøtte konsolideringen af den offentlige administration og vedtagelsen af passende lovgivningsmæssige rammer til korruptionsbekæmpelse; insisterer på behovet for at styrke regionale og specialiserede politinetværk og retlige netværk i udviklingslandene, idet der samtidig skal sikres passende standarder for databeskyttelse og privatlivets fred, og at udveksle Europols, Eurojusts og det europæiske retlige netværks bedste praksis og knowhow; understreger behovet for at forbedre reguleringen og retshåndhævelsen og for at fremme beskyttelsen af whistleblowere med henblik på at stille lovovertrædere til ansvar for deres forbrydelser, og fremhæver nødvendigheden af at indføre en passende ordning både i og uden for EU til beskyttelse af whistleblowere; understreger navnlig, at der er behov for en direkte rapporteringsmekanisme til brug for borgere i lande, der modtager EU-støtte, som ønsker at henlede opmærksomheden på uregelmæssigheder i forbindelse med EU-finansierede støtteprogrammer; |
| --- | --- |

77.

| 78. | konstaterer med bekymring, at de mest relevante internationale konventioner og initiativer, der sigter mod at bekæmpe korruption og ulovlige finansielle strømme, ikke leverer konkrete resultater i deres gennemførelsesfase; minder om, at udviklingen af en udenrigspolitisk strategi til bekæmpelse af korruption er af afgørende betydning med henblik på effektivt at bekæmpe korruption og økonomisk kriminalitet; opfordrer EU til i sine eksterne politikker at prioritere fremme af en korrekt omsætning og gennemførelse af De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og af alle andre relevante internationale instrumenter til bekæmpelse af korruption og hvidvaskning af penge; |
| --- | --- |

78.

| 79. | opfordrer Kommissionen til gennem konstant overvågning at sikre, at EU's støtte ikke direkte eller indirekte bidrager til korruption; er af den opfattelse, at bistand i højere grad bør være tilpasset absorptionsevnen og de generelle udviklingsbehov i værtslandet med henblik på at undgå omfattende spild af bistandsmidlerne og korruption; opfordrer EU til at bekæmpe bestikkelse direkte ved hjælp af programmerings- og landestrategidokumenter og knytte sin budgetstøtte til klare målsætninger for bekæmpelse af korruption; fremhæver i dette øjemed nødvendigheden af at indføre robuste mekanismer til at overvåge gennemførelsen; opfordrer Kommissionen til at udvikle en stærk, holistisk og omfattende strategi til styring af risikoen for korruption i udviklingslandene for at forhindre, at udviklingsbistand bidrager til korruption, og til fuldt ud at gennemføre den strategi for bekæmpelse af svig, der blev lanceret i 2013, navnlig i gennemførelsen af EU-bistanden i alle dens former, herunder EUF og trustfonde, og når udviklingsprojekter uddelegeres til tredjemand; bemærker med bekymring, at EU's tilgang til korruption i AVS-landene ikke giver nogen strategisk vejledning med hensyn til styrkelse af landenes systemer for at forhindre og kontrollere korruptionen; mener, at der er behov for mere koordinering mellem Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og Generaldirektoratet for Internationalt Samarbejde og Udvikling i deres tilgang til effektiv bekæmpelse af korruption i udviklingslandene; |
| --- | --- |

79.

| 80. | minder om betydningen af, at der er sammenhæng mellem EU's interne og eksterne politikker og understreger, at det er nødvendigt at integrere kampen mod organiseret kriminalitet i udviklings- og sikkerhedsstrategier som et middel til at genskabe stabiliteten i udviklingslandene; |
| --- | --- |

80.

| 81. | understreger, at respekten for menneskers og regeringers ret til at bestemme over deres egne økonomiske systemer og fødevare- og landbrugssystemer er løsningen på bekæmpelsen af kriminelle aktiviteter, der skaber sult og fattigdom; opfordrer indtrængende det internationale samfund til aktivt at bekæmpe finansiel spekulation i fødevarer, som f.eks. køb til lave priser i udstrakte landbrugsområder og store multinationale landbrugsvirksomheders land grabbing, idet dette har en skadelig indvirkning på små producenter; |
| --- | --- |

81.

| 82. | opfordrer udviklingslandene til som led i deres indsats mod korruption at forbedre gennemsigtigheden og ansvarligheden i ressourcekontrakter, virksomheders regnskabsaflæggelse og revision samt i opkrævningen og fordelingen af indtægter; |
| --- | --- |

82.

| 83. | opfordrer EU til at øge sin støtte til ressourcerige lande til gennemførelse af gennemsigtighedsinitiativet for udvindingsindustrien (EITI) og principperne for større åbenhed og ansvarlighed i olie-, gas- og minedriftsektorerne; tilskynder på det kraftigste til, at der oprettes en effektiv retlig ramme for at understøtte den korrekte anvendelse af EITI af de virksomheder, der er involveret i forsyningskæden for olie-, gas- og minedriftsektorerne; |
| --- | --- |

83.

| 84. | pålægger Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender at følge op på henstillingerne i Europa-Parlamentets beslutninger om kampen mod korruption; opfordrer Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender til inden for to år og i lyset af ovennævnte henstillinger at vurdere de lovgivningsmæssige foranstaltninger, der træffes af Kommissionen på dette område; |
| --- | --- |

84.

o

o o

| 85. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

85.

---

(1)  EUT L 218 af 14.8.2013, s. 8.

(2)  EUT L 127 af 29.4.2014, s. 39.

(3)  EUT L 130 af 1.5.2014, s. 1.

(4)  EUT L 151 af 21.5.2014, s. 1.

(5)  EUT L 141 af 5.6.2015, s. 73.

(6)  EUT L 328 af 6.12.2008, s. 28.

(7)  EUT L 141 af 5.6.2015, s. 1.

(8)  EUT L 150 af 20.5.2014, s. 93.

(9)  EUT L 319 af 4.12.2015, s. 1.

(10)  EUT L 332 af 18.12.2007, s. 103.

(11)  EUT L 317 af 4.11.2014, s. 28.

(12)  EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89.

(13)  EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1.

(14)  EUT L 65 af 11.3.2016, s. 1.

(15)  ECLI:EU:C:2015:555.

(16)  EUT C 346 af 21.9.2016, s. 27.

(17)  EUT L 135 af 24.5.2016, s. 53.

(18)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0269.

(19)  EUT C 208 af 10.6.2016, s. 89.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/111 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/111

---

P8_TA(2016)0404

Menneskerettigheder og migration i tredjelande

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om menneskerettigheder og migration i tredjelande (2015/2316(INI))

(2018/C 215/20)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til verdenserklæringen fra 1948 om menneskerettigheder, særlig artikel 13, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen fra 1948 om menneskerettigheder, særlig artikel 13,

| — | der henviser til FN-konventionen fra 1951 om flygtninges retsstilling og tillægsprotokollen hertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN-konventionen fra 1951 om flygtninges retsstilling og tillægsprotokollen hertil,

| — | der henviser til FN's internationale konvention fra 1966 om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention fra 1966 om økonomiske, sociale og kulturelle rettighederog tillægsprotokollerne hertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's internationale konvention fra 1966 om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention fra 1966 om økonomiske, sociale og kulturelle rettighederog tillægsprotokollerne hertil,

| — | der henviser til konventionen fra 1954 om flygtninges retsstilling og konventionen fra 1961 om begrænsning af statsløshed, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen fra 1954 om flygtninges retsstilling og konventionen fra 1961 om begrænsning af statsløshed,

| — | der henviser til den internationale konvention fra 1966 om afskaffelse af alle former for racediskrimination, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention fra 1966 om afskaffelse af alle former for racediskrimination,

| — | der henviser til konventionen fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW) og tillægsprotokollen hertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW) og tillægsprotokollen hertil,

| — | der henviser til FN's konvention fra 1984 mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og tillægsprotokollen hertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention fra 1984 mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og tillægsprotokollen hertil,

| — | der henviser til konventionen fra 1989 om barnets rettigheder og tillægsprotokollerne hertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen fra 1989 om barnets rettigheder og tillægsprotokollerne hertil,

| — | der henviser til den internationale konvention fra 1990 om beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention fra 1990 om beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettigheder,

| — | der henviser til den internationale konvention fra 2006 om beskyttelse af alle personer mod tvungen forsvinding, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention fra 2006 om beskyttelse af alle personer mod tvungen forsvinding,

| — | der henviser til konventionen fra 2006 om handicappedes rettigheder og tillægsprotokollen hertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen fra 2006 om handicappedes rettigheder og tillægsprotokollen hertil,

| — | der henviser til FN's generalsekretærs rapport af 3. august 2015 om fremme af og respekt for menneskerettighederne, herunder metoder og midler til at fremme migranters menneskerettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's generalsekretærs rapport af 3. august 2015 om fremme af og respekt for menneskerettighederne, herunder metoder og midler til at fremme migranters menneskerettigheder,

| — | der henviser til FN’s Generalforsamlings resolution af 18. december 2014 om beskyttelse af migranter, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN’s Generalforsamlings resolution af 18. december 2014 om beskyttelse af migranter,

| — | der henviser til det arbejde, der udføres af forskellige internationale menneskerettighedsmekanismer, herunder de forskellige rapporter fra FN's særlige rapportør om migranters menneskerettigheder, François Crépeau, og fra andre relevante særlige rapportører, den universelle regelmæssige gennemgang og arbejde udført af andre traktatorganer, |
| --- | --- |

—

der henviser til det arbejde, der udføres af forskellige internationale menneskerettighedsmekanismer, herunder de forskellige rapporter fra FN's særlige rapportør om migranters menneskerettigheder, François Crépeau, og fra andre relevante særlige rapportører, den universelle regelmæssige gennemgang og arbejde udført af andre traktatorganer,

| — | der henviser til FN's Menneskerettighedskontors (OHCHR) arbejde og rapporter og de anbefalede principper og retningslinjer om menneskerettigheder ved internationale grænser og rapporten om situationen for migranter i transit, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Menneskerettighedskontors (OHCHR) arbejde og rapporter og de anbefalede principper og retningslinjer om menneskerettigheder ved internationale grænser og rapporten om situationen for migranter i transit,

| — | der henviser til FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder,

| — | der henviser til Dacca-principperne om ansvarlig rekruttering og håndtering af vandrende arbejdstagere, |
| --- | --- |

—

der henviser til Dacca-principperne om ansvarlig rekruttering og håndtering af vandrende arbejdstagere,

| — | der henviser til artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union,

| — | der henviser til relevante rapporter fra Det Europæiske Agentur for Grundlæggende Rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til relevante rapporter fra Det Europæiske Agentur for Grundlæggende Rettigheder,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. november 2011 om en samlet strategi for migration og mobilitet (COM(2011)0743), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. november 2011 om en samlet strategi for migration og mobilitet (COM(2011)0743),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. maj 2015 om en europæisk dagsorden for migration (COM(2015)0240), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. maj 2015 om en europæisk dagsorden for migration (COM(2015)0240),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2015 om håndtering af flygtningekrisen: status over gennemførelsen af de prioriterede foranstaltninger i den europæiske dagsorden for migration (COM(2015)0510), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2015 om håndtering af flygtningekrisen: status over gennemførelsen af de prioriterede foranstaltninger i den europæiske dagsorden for migration (COM(2015)0510),

| — | der henviser til Kommissionens afgørelse af 20. oktober 2015 om oprettelse af Den Europæiske Unions Nødtrustfond for Stabilitet og Håndtering af de Grundlæggende Årsager til Irregulær Migration og til Fordrivelse af Personer i Afrika (C(2015)7293), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens afgørelse af 20. oktober 2015 om oprettelse af Den Europæiske Unions Nødtrustfond for Stabilitet og Håndtering af de Grundlæggende Årsager til Irregulær Migration og til Fordrivelse af Personer i Afrika (C(2015)7293),

| — | der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møder den 25. og 26. juni 2015 og den 15. oktober 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møder den 25. og 26. juni 2015 og den 15. oktober 2015,

| — | der henviser til Rådets konklusioner om handlingsplanen vedrørende menneskerettigheder og demokrati 2015-2019, som Rådet vedtog den 20. juli 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner om handlingsplanen vedrørende menneskerettigheder og demokrati 2015-2019, som Rådet vedtog den 20. juli 2015,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 9. november 2015 om foranstaltninger til at håndtere flygtninge- og migrationskrisen, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 9. november 2015 om foranstaltninger til at håndtere flygtninge- og migrationskrisen,

| — | der henviser til den politiske erklæring og handlingsplanen, der blev vedtaget på topmødet i Valletta den 11.-12. november 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til den politiske erklæring og handlingsplanen, der blev vedtaget på topmødet i Valletta den 11.-12. november 2015,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om migrationsspørgsmål, navnlig beslutningerne af 17. december 2014 om situationen i Middelhavet og behovet for en holistisk EU-tilgang til migration (1), af 29. april 2015 om de seneste tragedier i Middelhavet og EU's migrations- og asylpolitikker (2) og af 12. april 2016 om situationen i Middelhavet og behovet for en holistisk EU-tilgang til migration (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om migrationsspørgsmål, navnlig beslutningerne af 17. december 2014 om situationen i Middelhavet og behovet for en holistisk EU-tilgang til migration (1), af 29. april 2015 om de seneste tragedier i Middelhavet og EU's migrations- og asylpolitikker (2) og af 12. april 2016 om situationen i Middelhavet og behovet for en holistisk EU-tilgang til migration (3),

| — | der henviser til sin beslutning af 9. september 2015 om styrkelse af pigers position i EU via uddannelse (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 9. september 2015 om styrkelse af pigers position i EU via uddannelse (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 8. marts 2016 om situationen for kvindelige flygtninge og asylansøgere i EU (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. marts 2016 om situationen for kvindelige flygtninge og asylansøgere i EU (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 5. juli 2016 om bekæmpelse af menneskehandel som led i EU's eksterne forbindelser (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 5. juli 2016 om bekæmpelse af menneskehandel som led i EU's eksterne forbindelser (6),

| — | der henviser til den endelige erklæring, der blev vedtaget den 11. maj 2015, fra det andet topmøde mellem parlamentsformændene i Den Parlamentariske Forsamling for Middelhavsunionen om immigration, asyl og menneskerettigheder i Euro-Middelhavsregionen (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til den endelige erklæring, der blev vedtaget den 11. maj 2015, fra det andet topmøde mellem parlamentsformændene i Den Parlamentariske Forsamling for Middelhavsunionen om immigration, asyl og menneskerettigheder i Euro-Middelhavsregionen (7),

| — | der henviser til sin beslutning af 17. december 2015 om årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden 2014 og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 17. december 2015 om årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden 2014 og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati (8),

| — | der henviser til Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU's beslutning af 9. december 2015 om migration, menneskerettigheder og humanitære flygtninge (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU's beslutning af 9. december 2015 om migration, menneskerettigheder og humanitære flygtninge (9),

| — | der henviser til forskellige civilsamfundsorganisationers rapporter om menneskerettighedssituationen for migranter, |
| --- | --- |

—

der henviser til forskellige civilsamfundsorganisationers rapporter om menneskerettighedssituationen for migranter,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A8-0245/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A8-0245/2016),

| A. | der henviser til, at menneskerettighederne gælder for alle mennesker, uden forskel; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at menneskerettighederne gælder for alle mennesker, uden forskel;

| B. | der henviser til, at migration er et globalt og flerdimensionelt fænomen, der bunder i forskellige faktorer som f.eks. de økonomiske forhold (herunder udviklingen i fordelingen af velstanden og den økonomiske integration på regionalt og globalt plan), de sociale og politiske forhold, situationen vedrørende arbejdsvilkår, vold og sikkerhed, den gradvise forringelse af miljøet og forværringen af naturkatastrofer; der henviser til, at dette fænomen bør tilgås på en sammenhængende og afbalanceret måde i et helhedsperspektiv, der tager højde for dets menneskelige dimension, herunder dets positive aspekt for den demografiske evolution og den økonomiske udvikling; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at migration er et globalt og flerdimensionelt fænomen, der bunder i forskellige faktorer som f.eks. de økonomiske forhold (herunder udviklingen i fordelingen af velstanden og den økonomiske integration på regionalt og globalt plan), de sociale og politiske forhold, situationen vedrørende arbejdsvilkår, vold og sikkerhed, den gradvise forringelse af miljøet og forværringen af naturkatastrofer; der henviser til, at dette fænomen bør tilgås på en sammenhængende og afbalanceret måde i et helhedsperspektiv, der tager højde for dets menneskelige dimension, herunder dets positive aspekt for den demografiske evolution og den økonomiske udvikling;

| C. | der henviser til, at migrationsruterne er ekstremt komplekse, idet bevægelserne ikke kun foregår fra en region til en anden, men ofte inden for den samme region; der henviser til, at de internationale migrationsstrømme ifølge FN intensiveres på trods af den globale økonomiske krise, og at næsten 244 millioner personer i dag betragtes som internationale migranter; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at migrationsruterne er ekstremt komplekse, idet bevægelserne ikke kun foregår fra en region til en anden, men ofte inden for den samme region; der henviser til, at de internationale migrationsstrømme ifølge FN intensiveres på trods af den globale økonomiske krise, og at næsten 244 millioner personer i dag betragtes som internationale migranter;

| D. | der henviser til, at de rettigheder, der er fastsat i verdenserklæringen om menneskerettighederne og andre konventioner, er universelle og udelelige; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at de rettigheder, der er fastsat i verdenserklæringen om menneskerettighederne og andre konventioner, er universelle og udelelige;

| E. | der henviser til, at migration også er en følge af den voksende globalisering og markedernes indbyrdes afhængighed; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at migration også er en følge af den voksende globalisering og markedernes indbyrdes afhængighed;

| F. | der henviser til, at man på grundlag af de forskellige faktorer, der har indvirkning på migration, kan forudsige konsekvenserne heraf og tvinges til at udarbejde mere hensigtsmæssige politikker; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at man på grundlag af de forskellige faktorer, der har indvirkning på migration, kan forudsige konsekvenserne heraf og tvinges til at udarbejde mere hensigtsmæssige politikker;

| G. | der henviser til, at omskifteligheden af migrationsstrømmene, særlig i krisetider, medfører store økonomiske, sociale og politiske konsekvenser såvel for migranternes oprindelseslande som for deres destinationslande; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at omskifteligheden af migrationsstrømmene, særlig i krisetider, medfører store økonomiske, sociale og politiske konsekvenser såvel for migranternes oprindelseslande som for deres destinationslande;

| H. | der henviser til, at det er væsentligt at have effektive mekanismer til rådighed for overvågning og kontrol af indgangen og udgangen af fremmede, samt analyser af og prognoser over migrationens indvirkning, som man kan støtte sig til ved udarbejdelsen af alle politikkerne for migrationsforvaltning; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at det er væsentligt at have effektive mekanismer til rådighed for overvågning og kontrol af indgangen og udgangen af fremmede, samt analyser af og prognoser over migrationens indvirkning, som man kan støtte sig til ved udarbejdelsen af alle politikkerne for migrationsforvaltning;

| I. | der henviser til, at migrationsfaktorerne er blevet mere varierede, og at de kan være flerdimensionelle og skyldes økonomiske, miljømæssige, kulturelle, politiske, familiære eller personlige årsager; der henviser til, at et stigende antal migranter oplever tvangsforflyttelser og har behov for særlig beskyttelse, fordi de bl.a. flygter fra skrøbelige stater, konflikter eller politisk eller religiøs forfølgelse; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at migrationsfaktorerne er blevet mere varierede, og at de kan være flerdimensionelle og skyldes økonomiske, miljømæssige, kulturelle, politiske, familiære eller personlige årsager; der henviser til, at et stigende antal migranter oplever tvangsforflyttelser og har behov for særlig beskyttelse, fordi de bl.a. flygter fra skrøbelige stater, konflikter eller politisk eller religiøs forfølgelse;

| J. | der henviser til, at sondringen mellem flygtninge, asylansøgere og migranter bliver sværere at foretage, blandt andet fordi der i mange lande ikke findes fyldestgørende retlige og institutionelle instrumenter og rammer; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at sondringen mellem flygtninge, asylansøgere og migranter bliver sværere at foretage, blandt andet fordi der i mange lande ikke findes fyldestgørende retlige og institutionelle instrumenter og rammer;

| K. | der henviser til, at det er vigtigt, at myndighederne og modtagelsescentrene i transit- og destinationslande er bevidste om og parate til at garantere en differentieret fleksibel behandling af migranter og asylansøgere; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at det er vigtigt, at myndighederne og modtagelsescentrene i transit- og destinationslande er bevidste om og parate til at garantere en differentieret fleksibel behandling af migranter og asylansøgere;

| L. | der henviser til, at migrationsbevægelserne er blevet globale og regionaliserede, og at migrationsstrømmene syd-syd, hvoraf 80 % finder sted mellem lande med fælles grænser og lave indkomstforskelle, nu er en smule større end syd-nord-strømmene; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at migrationsbevægelserne er blevet globale og regionaliserede, og at migrationsstrømmene syd-syd, hvoraf 80 % finder sted mellem lande med fælles grænser og lave indkomstforskelle, nu er en smule større end syd-nord-strømmene;

| M. | der henviser til, at Europa altid har været en destinations- men også en oprindelsesregion for migration, og til, at ud over den aktuelle migration af udvandrere fra højere sociale klasser har europæere ligeledes emigreret til udlandet på grund af økonomiske vanskeligheder, konflikter eller politiske forfølgelser; der henviser til, at den igangværende økonomiske og finansielle krise har tvunget mange europæere til at emigrere, herunder til de sydlige landes vækstøkonomier; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at Europa altid har været en destinations- men også en oprindelsesregion for migration, og til, at ud over den aktuelle migration af udvandrere fra højere sociale klasser har europæere ligeledes emigreret til udlandet på grund af økonomiske vanskeligheder, konflikter eller politiske forfølgelser; der henviser til, at den igangværende økonomiske og finansielle krise har tvunget mange europæere til at emigrere, herunder til de sydlige landes vækstøkonomier;

| N. | der henviser til, at der er flere og flere kvinder og børn blandt migranterne og endnu flere blandt flygtningene; der henviser til, at migranter og flygtninge i højere grad er højtuddannede, og at »hjerneflugten« allerede i 2010 vurderedes at omfatte 59 millioner; der henviser til, at Asien er det mest berørte kontinent, men at det er det afrikanske kontinent, der betaler den højeste pris, eftersom kun det kun tæller 4 % højuddannede, og at 31 % heraf migrerer (10); |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at der er flere og flere kvinder og børn blandt migranterne og endnu flere blandt flygtningene; der henviser til, at migranter og flygtninge i højere grad er højtuddannede, og at »hjerneflugten« allerede i 2010 vurderedes at omfatte 59 millioner; der henviser til, at Asien er det mest berørte kontinent, men at det er det afrikanske kontinent, der betaler den højeste pris, eftersom kun det kun tæller 4 % højuddannede, og at 31 % heraf migrerer (10);

| O. | der henviser til, at ustabiliteten i visse regioner og konflikter ifølge FN's Højkommissariat for Flygtninge har ført til en humanitær krise for over 65 millioner flygtninge og fordrevne personer, navnlig i udviklingslandene; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at ustabiliteten i visse regioner og konflikter ifølge FN's Højkommissariat for Flygtninge har ført til en humanitær krise for over 65 millioner flygtninge og fordrevne personer, navnlig i udviklingslandene;

| P. | der henviser til, at der ifølge FN's Højkommissariat for Flygtninge er mindst 10 mio. statsløse personer; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at der ifølge FN's Højkommissariat for Flygtninge er mindst 10 mio. statsløse personer;

| Q. | der henviser til, at artikel 13 i verdenserklæringen om menneskerettighederne fastsætter, at enhver har ret til at bevæge sig frit og til frit at vælge opholdssted inden for hver stats grænser, men også til at forlade et hvilket som helst land, herunder sit eget, og til at vende tilbage til sit eget land; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at artikel 13 i verdenserklæringen om menneskerettighederne fastsætter, at enhver har ret til at bevæge sig frit og til frit at vælge opholdssted inden for hver stats grænser, men også til at forlade et hvilket som helst land, herunder sit eget, og til at vende tilbage til sit eget land;

| R. | der henviser til, at samarbejde og udveksling af oplysninger og god praksis mellem oprindelses-, transit- og modtagerlande er af afgørende vigtighed for at foregribe og bekæmpe ulovlig migration og menneskehandel, da de herigennem kan indkredse deres bekymringer og deres fælles interesser; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at samarbejde og udveksling af oplysninger og god praksis mellem oprindelses-, transit- og modtagerlande er af afgørende vigtighed for at foregribe og bekæmpe ulovlig migration og menneskehandel, da de herigennem kan indkredse deres bekymringer og deres fælles interesser;

| S. | der henviser til, at en holistisk tilgang til migration skal imødegå de globale problemer vedrørende udvikling, fred i verden, menneskerettigheder og klimaændringer, navnlig for så vidt angår forbedringen af de menneskelige vilkår i oprindelseslandene, for at gøre det muligt for lokalbefolkningen af bo i mere sikre områder; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at en holistisk tilgang til migration skal imødegå de globale problemer vedrørende udvikling, fred i verden, menneskerettigheder og klimaændringer, navnlig for så vidt angår forbedringen af de menneskelige vilkår i oprindelseslandene, for at gøre det muligt for lokalbefolkningen af bo i mere sikre områder;

| T. | der henviser til flygtninges rettigheder, således som disse er defineret i Genève-konventionen og protokollerne hertil; |
| --- | --- |

T.

der henviser til flygtninges rettigheder, således som disse er defineret i Genève-konventionen og protokollerne hertil;

| U. | der henviser til, at levevilkårene forværres i mange flygtningelejre, bl.a. hvad angår de sanitære forhold, i Mellemøsten og i Afrika, og at flygtningenes sikkerhed ofte ikke er garanteret, især for så vidt angår sårbare personer og særlig kvinder og mindreårige; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at levevilkårene forværres i mange flygtningelejre, bl.a. hvad angår de sanitære forhold, i Mellemøsten og i Afrika, og at flygtningenes sikkerhed ofte ikke er garanteret, især for så vidt angår sårbare personer og særlig kvinder og mindreårige;

| V. | der henviser til, at overførsler af internationale migranters pengeoverførsler ifølge Verdensbanken beløb sig til over 550 milliarder dollars i 2013, hvoraf 414 milliarder gik til udviklingslande; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at overførsler af internationale migranters pengeoverførsler ifølge Verdensbanken beløb sig til over 550 milliarder dollars i 2013, hvoraf 414 milliarder gik til udviklingslande;

| W. | der henviser til, at fremmedhad, forskelsbehandling og vold rettet mod migranter, indvandrerfjendske holdninger, hadefuld tale og hadforbrydelser er steget mærkbart i AVS-landene; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at fremmedhad, forskelsbehandling og vold rettet mod migranter, indvandrerfjendske holdninger, hadefuld tale og hadforbrydelser er steget mærkbart i AVS-landene;

| X. | der henviser til, at et konkret, velorganiseret og hensigtsmæssigt svar på migrationsspørgsmålene er hensigtsmæssigt for både enkeltpersoner og lande, og at dette svar bør understøttes af principperne om bekæmpelse af fattigdom, fremme af bæredygtig udvikling og respekt for migranter og flygtninges rettigheder og værdighed; der henviser til, at svaret bør bygge på et tæt samarbejde mellem oprindelses-, transit- og destinationslandene; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at et konkret, velorganiseret og hensigtsmæssigt svar på migrationsspørgsmålene er hensigtsmæssigt for både enkeltpersoner og lande, og at dette svar bør understøttes af principperne om bekæmpelse af fattigdom, fremme af bæredygtig udvikling og respekt for migranter og flygtninges rettigheder og værdighed; der henviser til, at svaret bør bygge på et tæt samarbejde mellem oprindelses-, transit- og destinationslandene;

| Y. | der henviser til, at migration er et dynamisk element, der er relevant med henblik på imødegåelse af den demografiske krise og reduktionen af befolkningsandelen i den erhvervsaktive alder i visse lande; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at migration er et dynamisk element, der er relevant med henblik på imødegåelse af den demografiske krise og reduktionen af befolkningsandelen i den erhvervsaktive alder i visse lande;

| Z. | der henviser til, at antallet af irregulære migranter er svært at evaluere, hvilket ikke fremmer etableringen af indikatorer for deres leve- og arbejdsvilkår, mens det er dem, der har størst behov for beskyttelse, eftersom de i mangel af en status og af juridisk anerkendelse er særligt sårbare for misbrug, udnyttelse og nægtelse af de mest grundlæggende menneskerettigheder; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at antallet af irregulære migranter er svært at evaluere, hvilket ikke fremmer etableringen af indikatorer for deres leve- og arbejdsvilkår, mens det er dem, der har størst behov for beskyttelse, eftersom de i mangel af en status og af juridisk anerkendelse er særligt sårbare for misbrug, udnyttelse og nægtelse af de mest grundlæggende menneskerettigheder;

| AA. | der henviser til, at den internationale migration kan fungere som redskab for at løse specifikke problemer med mangel på arbejdskraft; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at den internationale migration kan fungere som redskab for at løse specifikke problemer med mangel på arbejdskraft;

| AB. | der henviser til, at migranter bidrager til at øge diversiteten og den kulturelle rigdom i værtslandene, og til, at det med henblik herpå er nødvendigt, at de fuldt ud integreres i værtssamfundene, således at de kan få gavn af deres økonomiske, sociale og kulturelle potentiale; der henviser til, at de politiske beslutningstagere hurtigst muligt bør informere offentligheden om migranternes positive indflydelse på samfundet på økonomisk, kulturelt og socialt plan, således at fremmedfjendske og diskriminerende holdninger kan forebygges; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at migranter bidrager til at øge diversiteten og den kulturelle rigdom i værtslandene, og til, at det med henblik herpå er nødvendigt, at de fuldt ud integreres i værtssamfundene, således at de kan få gavn af deres økonomiske, sociale og kulturelle potentiale; der henviser til, at de politiske beslutningstagere hurtigst muligt bør informere offentligheden om migranternes positive indflydelse på samfundet på økonomisk, kulturelt og socialt plan, således at fremmedfjendske og diskriminerende holdninger kan forebygges;

| AC. | der henviser til, at hensigtsmæssige modtagelses- og inklusionspolitikker kan forhindre, at konsekvenserne af de traumer, som mange migranter har oplevet, forværres eller varer ved; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at hensigtsmæssige modtagelses- og inklusionspolitikker kan forhindre, at konsekvenserne af de traumer, som mange migranter har oplevet, forværres eller varer ved;

| AD. | der henviser til, at den sociale og kulturelle udvikling kun er mulig gennem inklusion, og at dette kræver et seriøst engagement fra dels migranternes side, idet de skal være parate til at tilpasse sig værtssamfundet uden af den grund at give afkald på deres oprindelige kulturelle identitet, og dels fra værtslandenes institutioner og samfund, som på deres side bør være parate til at modtage migranter og opfylde deres behov; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at den sociale og kulturelle udvikling kun er mulig gennem inklusion, og at dette kræver et seriøst engagement fra dels migranternes side, idet de skal være parate til at tilpasse sig værtssamfundet uden af den grund at give afkald på deres oprindelige kulturelle identitet, og dels fra værtslandenes institutioner og samfund, som på deres side bør være parate til at modtage migranter og opfylde deres behov;

Udfordringer og risici i forbindelse med migranters rettigheder

| 1. | udtrykker sin solidaritet med de personer, der er tvunget til at forlade deres land på grund af konflikter, forfølgelse, krænkelser af menneskerettighederne og fattigdom blandt andre faktorer; udtrykker sin dybe bekymring over de alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, som mange migranter udsættes for i mange transit- eller destinationslande; understreger, at migranters værdighed og menneskerettigheder bør respekteres; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at EU og dets medlemsstater skal gå foran med et godt eksempel med hensyn til at fremme og beskytte migranters menneskerettigheder, navnlig inden for deres egne grænser, for at være troværdige, når de drøfter migration og menneskerettigheder i tredjelande; |
| --- | --- |

2.

| 3. | minder om, at udviklingslande er værter for størstedelen af verdens flygtninge og migranter; anerkender den indsats, som tredjelande gør med hensyn til modtagelse af migranter og flygtninge; understreger, at støttesystemerne i disse lande står over for kritiske udfordringer, som kan resultere i alvorlige trusler mod beskyttelsen af en voksende fordrevet befolkningsgruppe; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder om, at »enhver har ret til at forlade et hvilket som helst land, herunder sit eget«, og til at »vende tilbage til sit land« (11); understreger, at den berørte persons sociale status og nationalitet ikke i noget tilfælde bør så tvivl om denne rettighed, og at hver enkelt person har ret til på værdig måde at træffe valg vedrørende migration; opfordrer alle regeringer til at gøre noget ved den manglende beskyttelse af menneskerettighederne, som migranterne udsættes for; opfordrer regeringerne og de nationale parlamenter til at ophæve de strafferetlige rammer, der karakteriserer migration som en lovovertrædelse, og til at iværksætte løsninger på kort, mellemlang og lang sigt for at sørge for migranternes sikkerhed; fordømmer tilfældene af udgangsbegrænsning eller- forbud eller af tilbagesendelse i visse lande og følgerne af statsløshed for adgangen til rettigheder; |
| --- | --- |

4.

| 5. | konstaterer, at det stigende antal flygtninge i hele verden overskygges af et endnu større antal internt fordrevne; understreger, at internt fordrevne ikke bør blive ofre for forskelsbehandling, bare fordi de har forsøgt at opnå sikkerhed uden at overskride internationale grænser, og understreger som følge heraf, at de fordrevnes rettigheder, herunder adgangen til sundhed og uddannelse, bør respekteres; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om betydningen af at identificere statsløse personer for at kunne tilbyde dem den beskyttelse, der er fastlagt i medfør af folkeretten; anmoder indtrængende medlemsstaterne om med henblik herpå at indføre procedurer til identifikation af statsløse og udveksle god praksis, herunder hvad angår lovgivning og praksis vedrørende undgåelse af nye tilfælde af statsløshed hos børn; |
| --- | --- |

6.

| 7. | henleder opmærksomheden på, at det er permanent nødvendigt, at Unionen tager hensyn til statsløshed inden for rammerne af sin udenrigspolitik, særlig eftersom statsløshed er en vigtig årsag til tvangsfordrivelse; minder om tilsagnet i EU's strategiske ramme og handlingsplan for menneskerettigheder og demokrati, der blev offentliggjort i 2012, om at »udarbejde en fælles ramme mellem Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten for at løse problemer med statsløshed og vilkårlig internering af migranter i tredjelande«; |
| --- | --- |

7.

| 8. | er bekymret over det forhold, at migranter og flygtninge er udsat for vilkårlige tilbageholdelser og mishandling, og minder om, at frihedsberøvelse skal være begrænset til tilfælde, hvor det er strengt nødvendigt, og at der under alle omstændigheder skal sikres passende beskyttelsesforanstaltninger, herunder adgang til passende retlige procedurer; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer medlemsstaterne til at anerkende deres forpligtelser i medfør af folkeretten for så vidt angår asyl og migration og til at vedtage de nødvendige nationale love for at sikre en effektiv opfyldelse af disse forpligtelser, der bl.a. giver mulighed for at ansøge om international beskyttelse; opfordrer til, at disse love tager højde for graden og arten af den forfølgelse og forskelsbehandling, som migranterne er udsat for; |
| --- | --- |

9.

| 10. | minder om, at migranter har ret til ikke at blive sendt tilbage til et land, hvor de risikerer mishandling og tortur; minder om, at kollektive udvisninger og afvisninger er forbudt i henhold til folkeretten; udtrykker sin bekymring over behandlingen af migranter, der sendes tilbage til deres oprindelsesland eller et tredjeland uden tilstrækkelig opfølgning på deres situation, og opfordrer til under alle omstændigheder at tage højde for de vanskeligheder, de møder, når de vender tilbage til disse lande; |
| --- | --- |

10.

| 11. | foreslår at iværksætte reintegrationsprogrammer for migranter, der vender tilbage til deres oprindelsesland; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger betydningen af at respektere migranters ret til, uanset deres status, at kræve adgang til domstolsprøvelse og til effektive retsmidler uden frygt for at blive meldt til politimyndighederne med ansvar for immigration, tilbageholdt og deporteret; bekymrer sig over manglen i mange lande på mekanismer for kontrol og overvågning af procedurerne i forbindelse med krænkelse af migranters rettigheder samt garantier for kvalitet hvad angår information og retlig bistand til migranter og asylansøgere; henstiller til, at personale hos myndigheder med ansvar for asylspørgsmål og i modtagelsescentrene samt andet personale og socialrådgivere, der er i kontakt med personer, der søger international beskyttelse, modtager passende uddannelse med henblik på at kunne tage højde for de generelle og personlige forhold og de kønsspecifikke spørgsmål, som er knyttet til ansøgninger om beskyttelse; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer desuden Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at øge udvekslingen af bedste praksis med tredjelande, i særdeleshed ved at levere uddannelse til bistandsarbejdere i, hvordan de mere effektivt kan afdække migranternes forskellige karakteregenskaber, baggrunde og oplevelser, navnlig for de mest udsatte, således at de bedre kan beskytte og hjælpe disse migranter i overensstemmelse med deres behov; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger, at begreberne sikre lande og sikre oprindelseslande ikke bør hindre en individuel behandling af asylansøgninger; kræver under alle omstændigheder, at migranter, der har behov for international beskyttelse, identificeres, og at der tages hensyn til deres ansøgninger, og insisterer på, at de er omfattet af passende garantier for non-refoulement, og at de har adgang til en klagemekanisme; |
| --- | --- |

14.

| 15. | henleder opmærksomheden på den fysiske og psykiske vold og nødvendigheden af at anerkende de særlige former for vold og forfølgelse, som migrantkvinder og -børn udsættes for, som f.eks. menneskehandel, tvungne forsvindinger, seksuelt misbrug, kønslemlæstelse, tidligt ægteskab eller tvangsægteskab, vold i hjemmet, slaveri, æresforbrydelser og kønsdiskrimination; minder om det hidtil usete og stadig stigende antal ofre for vold af seksuel karakter og voldtægt, herunder som krigsvåben; |
| --- | --- |

15.

| 16. | er bekymret over praksis med rekruttering af børn i væbnede grupper; insisterer på nødvendigheden af at fremme politikker til fordel for deres afvæbning, rehabilitering og reintegration; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger, at adskillelse fra familiemedlemmer, herunder i tilfælde af tilbageholdelse, udsætter kvinder og børn for større risici; |
| --- | --- |

17.

| 18. | minder om, at uledsagede kvinder og piger, kvindelige familieforsørgere, gravide kvinder, personer med handicap og ældre er særligt udsat; understreger, at piger, der flygter fra konflikter og forfølgelse, udsættes for en øget risiko for tvangsægteskab eller tidligt ægteskab og tidligt moderskab, voldtægt, seksuelt og fysisk misbrug eller prostitution, selv efter at de er nået til såkaldt sikre steder; kræver i denne forbindelse, at de sikres beskyttelse og særlig bistand under deres ophold i modtagelseslejre, navnlig på det sanitære område; |
| --- | --- |

18.

| 19. | henstiller, at kønsaspekterne integreres i migrationspolitikkerne, bl.a. for at undgå og straffe menneskehandel samt alle andre former for vold mod og forskelsbehandling af kvinder; kræver en fuld virkeliggørelse af ligestilling, de jure og de facto, som et centralt element i forebyggelsen af disse former for vold med henblik på at lette deres selvstændighed og uafhængighed; |
| --- | --- |

19.

| 20. | er bekymret over de mange beretninger og vidneudsagn, der sætter fokus på den tiltagende vold mod migrantbørn, herunder tortur og tilbageholdelse samt forsvinden; understreger, at tilbageholdelse af børn udelukkende på grundlag af deres eller deres forældres migrantstatus ifølge FN's Komité for Barnets Rettigheder er en krænkelse af deres rettigheder, og at det aldrig kan være i deres interesse; |
| --- | --- |

20.

| 21. | minder om, at migrantbørn er særligt sårbare, især når de er uledsagede, og at de har ret til særlig beskyttelse under henvisning til barnets tarv i overensstemmelse med folkerettens bestemmelser; understreger nødvendigheden af at medtage spørgsmålet om uledsagede mindreårige i udviklingssamarbejdet ved at fremme deres integration i de lande, hvor de er installeret, særlig ved at sikre dem adgang til uddannelse og pleje og forebygge risikoen for vold, misbrug, udnyttelse og forsømmelse; |
| --- | --- |

21.

| 22. | udtrykker sin bekymring over vanskelighederne med registrering af børn, der er født uden for deres oprindelsesland, som kan medføre en øget risiko for statsløshed; anmoder i den forbindelse om, at deres fødsler kan blive registreret uanset hvilken migrantstatus, deres forældre har; |
| --- | --- |

22.

| 23. | anmoder indtrængende Unionen om at samarbejde tæt med Unicef, FN's Højkommissariat for Flygtninge og alle de kompetente internationale organisationer og institutioner for at gøre alt for at styrke kapaciteten til beskyttelse af migrantbørn og deres familier uanset deres migrantstatus under hele deres rejse ved at finansiere beskyttelsesprogrammer, navnlig vedrørende uddannelsesinstitutioner og lægecentre, stille særlige rum til rådighed for børnene og psykologisk bistand, sikre identifikationen af familiebånd og sammenføring af uledsagede børn eller børn, der er adskilt fra deres familier, samt gennemføre principperne om ikke-forskelsbehandling, ikke-kriminalisering, ikke-tilbageholdelse, non-refoulement, ikke-anvendelse af urimelige sanktioner, familiesammenføring, fysisk og juridisk beskyttelse og ret til identitet; |
| --- | --- |

23.

| 24. | minder om, at kriminelle netværk udnytter fraværet af lovlige migrationsruter, den regionale ustabilitet og konflikter samt kvinders, pigers og børns sårbarhed, når de forsøger at flygte, til at gøre dem til ofre for menneskehandel og seksuel udnyttelse; |
| --- | --- |

24.

| 25. | henleder opmærksomheden på de specifikke typer af vold og de særlige former for forfølgelse, som LGBTI-migranter er udsat for; kræver støtte til anvendelsen af specifikke socialretlige beskyttelsesmekanismer for LGBTI-migranter og -asylansøgere for at tage hensyn til deres sårbarhed og sikre, at deres anmodning om beskyttelse undersøges nøje, selv i forbindelse med en appelsag; |
| --- | --- |

25.

| 26. | minder om, at økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, og særlig retten til sundhed, uddannelse og bolig, er menneskerettigheder, som alle migranter, navnlig børn, skal kunne få adgang til uanset deres migrationsstatus; |
| --- | --- |

26.

| 27. | er bekymret over krænkelserne af arbejdsretten og over udnyttelsen af migranter; erkender, at uddannelse, mulighed for at komme i arbejde og familiesammenføring er vigtige elementer i integrationsprocessen; insisterer på nødvendigheden af at bekæmpe alle former for tvangsarbejde udført af migranter og fordømmer særligt alle former for udnyttelse af børn; |
| --- | --- |

27.

| 28. | er bekymret over diskriminerende praksisser, der alt for ofte ramme visse sociokulturelle sproglige og religiøse minoriteter og bidrager til ulighed hvad angår migranters adgang til at udøve deres rettigheder; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer modtagelseslandene til at garantere kvindelige migranters ret til adgang til seksuel og reproduktiv sundhed; |
| --- | --- |

29.

| 30. | henleder opmærksomheden på nødvendigheden af at undgå at skabe isolerede kvarterer for migranter og tilskynde til inklusion og fuld udnyttelse af potentialet for deltagelse i samfundet; |
| --- | --- |

30.

| 31. | mener, at retten til uddannelse og retten til arbejde styrker migranternes uafhængighed og integration, hvilket også gælder retten til at leve som en familie og familiesammenføring; insisterer på betydningen af at sikre social beskyttelse af vandrende arbejdstagere og deres familier; bemærker, at en effektiv integration af migranter bør bygge på en nøje evaluering af arbejdsmarkedet og dets fremtidige potentiale, en bedre beskyttelse af vandrende arbejdstageres menneskerettigheder og ret til arbejde og en fortsat dialog med aktørerne på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

31.

| 32. | henleder opmærksomheden på, at læringen af værtslandets sprog skønnes at ville forbedre migranternes livskvalitet og deres økonomiske og kulturelle uafhængighed betydeligt, og at det ligeledes letter deres adgang til oplysninger om deres rettigheder i værtssamfundet; mener, at sprogundervisningen bør garanteres af værtslandets myndigheder; anbefaler, at migranterne deltager i samtlige sociale og politiske beslutningstagningsprocesser; |
| --- | --- |

32.

| 33. | mener, at adgangen til beskæftigelse, uddannelse og en uafhængig status er centrale elementer for at sikre kvindelige migranters inklusion og selvstændiggørelse; opfordrer til at styrke indsatsen på dette område hvad angår kvindelige migranter, som ofte er underrepræsenterede, med henblik på at overvinde de stadig større hindringer for deres inklusion og selvstændiggørelse; |
| --- | --- |

33.

| 34. | minder om, at værtsmedlemsstaterne skal fremme migranters selvstændiggørelse, særlig for så vidt angår kvindelige migranter, ved at give dem de nødvendige sociale færdigheder, navnlig i forbindelse med erhvervsuddannelse og læring af sprog, således at de kan anvendes som led i en sociokulturel inklusion; |
| --- | --- |

34.

| 35. | mener, at alle arbejdstagere bør modtage en kontrakt på et sprog, de forstår, og at de bør beskyttes mod udskiftning af kontrakten; understreger, at bilaterale aftaler mellem oprindelses- og destinationslandene bør styrke beskyttelsen af menneskerettighederne; |
| --- | --- |

35.

| 36. | mener, at det er vigtigt at indføre nationale sammenhængende og omfattende kønssensitive migrationspolitikker, der omfatter alle etaper af migrationsprocessen, koordineres inden for regeringen og udarbejdes inden for rammerne af en bred høring af de nationale menneskerettighedsinstitutioner, den private sektor, arbejdsgiver- og arbejdstagerinstitutioner, civilsamfundet og migranterne selv og med støtte fra internationale organisationer; |
| --- | --- |

36.

| 37. | minder om, at alle har ret til sikre og retfærdige arbejdsvilkår med fuld respekt for arbejdstagernes rettigheder i overensstemmelse med normerne og de internationale instrumenter med relation til menneskerettighederne og de grundlæggende ILO-konventioner; |
| --- | --- |

37.

| 38. | fremhæver, at usikre ansættelsesforhold, som normalt er forbeholdt migranter i værtslandene, og særlig kvindelige migranter, øger disses sårbarhed; minder om, at udnyttelse af arbejdskraft ofte er en konsekvens af menneskehandel eller -smugling, men at det ligeledes kan forekomme uden nogen af delene; er i denne forbindelse bekymret over den straffrihed, som mange arbejdsgivere i værtslandene nyder godt af, selv om de er ansvarlige for overtrædelse af internationale arbejdsretstandarder ved behandlingen af vandrende arbejdstagere; er bekymret over, at lovgivningerne vedrørende arbejdsretten i visse lande tillader praksisser, som overtræder de internationale standarder; mener, at indsatsen for at bekæmpe udnyttelse af arbejdskraft i sidste ende skal bygge på såvel effektiv retsforfølgelse af de pågældende arbejdsgivere som beskyttelse af ofrene for en sådan udnyttelse; |
| --- | --- |

38.

| 39. | henleder opmærksomheden på nødvendigheden af at anerkende de kvalifikationer, migranterne har opnået i deres oprindelseslande, for at lette deres uafhængighed og deres sociale inklusion i forskellige sektorer af samfundet, særlig på arbejdsmarkedet; understreger, at det er nødvendigt at anerkende, at alle migranter, også irregulære, har ret til at oprette og tilslutte sig organisationer, herunder fagforeninger, der forsvarer arbejdstagernes rettigheder, og at anerkende disse strukturer; |
| --- | --- |

39.

| 40. | tilskynder virksomhederne til at gennemføre De Forenede Nationers vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne for at undgå, at deres aktiviteter får negative konsekvenser på menneskerettighederne, og til at reagere på en sådan situation, når den opstår, samt til at søge at forebygge eller afbøde enhver negativ konsekvens for menneskerettighederne, der er direkte forbundet med deres aktiviteter; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer Unionen til sammen med USA og andre internationale partnere at fortsætte sin diplomatiske indsats, som har til formål at samarbejde aktivt med tredjelande for at imødekomme det akutte behov for en fælles strategi vedrørende den aktuelle globale udfordring med migration; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer indtrængende Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at iværksætte enhver praktisk indsats, der er nødvendig for at opnå et effektivt engagement fra de berørte tredjelande; |
| --- | --- |

42.

| 43. | understreger, at det er nødvendigt for EU at optrappe sine udenrigspolitikker med henblik på at bringe fred og stabilitet til de områder, hvor krig og konflikt udløser enorme migrationsstrømme til Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

43.

| 44. | minder om, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater er forpligtet til at handle positivt for at fjerne de grundlæggende årsager til kriserne, som har ført til disse fænomener med massemigration; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer til, at de humanitære forhold i oprindelses- og transitlandene forbedres, således at lokalbefolkningen og flygtningene kan bo i sikrere områder; |
| --- | --- |

45.

| 46. | opfordrer indtrængende konfliktens parter til at standse angrebene på civile, beskytte dem og give dem mulighed for på sikker vis at forlade de områder, der er berørt af vold, eller at modtage bistand fra humanitære organisationer; |
| --- | --- |

46.

| 47. | understreger, at Islamisk Stat og udviklingen af denne organisation påvirker massetilstrømningen af lovlige asylansøgere og ulovlige indvandrere; anerkender den vigtige rolle, som politikkerne for sikkerhed og bekæmpelse af terrorisme har for kampen mod de bagvedliggende årsager til migration; |
| --- | --- |

47.

| 48. | minder om den nylige erklæring fra FN's flygtningehøjkommissær om, at et stort antal migranter er ofre for terrorisme og for alvorlige menneskerettighedskrænkelser, og at disse flygtninge derfor bør behandles derefter; |
| --- | --- |

48.

| 49. | minder om, at genbosættelsesprogrammerne under ledelse af FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) er et nyttigt redskab til at håndtere ankomsten af personer, der har behov for international beskyttelse i mange lande over hele verden; understreger, at alle medlemsstater i det omfang, der fortsat ikke er mulighed for genbosættelse, bør tilskyndes til at etablere og gennemføre programmer for humanitær opholdstilladelse eller i det mindste at skabe betingelser, der giver flygtningene mulighed for at blive i nærheden af deres oprindelseslande; |
| --- | --- |

49.

| 50. | noterer sig de voksende behov og det vedholdende underskud i finansieringen hvad angår humanitær bistand, der sendes til landene tæt på Syrien, hvilket har fået Verdensfødevareprogrammet til bl.a. at skære ned på fødevarerationerne til flygtninge; opfordrer FN's medlemsstater, Den Europæiske Union og dens medlemsstater til som minimum at opfylde deres finansielle forpligtelser; understreger, at det er vigtigt, at de koncentrerer deres bistand til flygtninge i disse lande om at give flygtningene subsistensmidler, sikkerhed, adgang til grundlæggende rettigheder og navnlig til sundhed og uddannelse, i tæt samarbejde med UNHCR, Verdensfødevareprogrammet og de kompetente organer; |
| --- | --- |

50.

| 51. | minder om, at migration og udvikling er forbundet, og at udviklingssamarbejde inden for uddannelse, sundhed, arbejdsret, nedbringelse af fattigdom, menneskerettigheder, demokratisering og genopbygning efter en konflikt samt bekæmpelse af ulighed, konsekvenserne af klimaændringerne og korruption er nøglefaktorer for at undgå tvungen migration; konstaterer, at beslaglæggelse af jord og ressourcer kan have alvorlige indvirkninger på humanitære kriser, og at sociale, politiske og humanitære kriser kan få folk til at migrere; mener, at migration er et globalt anerkendt stærkt instrument til fremme af en bæredygtig og inklusiv udvikling; |
| --- | --- |

51.

| 52. | opfordrer EU og det internationale samfund til at udpege konkrete foranstaltninger, som regeringer kan træffe for at forstærke det potentiale, der ligger i lovlig migration som en katalysator for udvikling; understreger, at der er behov for politisk lederskab og kraftig fortalervirksomhed, navnlig i værtslandene, for at bekæmpe fremmedhad og fremme migranternes sociale integration; |
| --- | --- |

52.

| 53. | mener, at migration har underliggende årsager (navnlig økonomiske, politiske, sociale og miljømæssige årsager); mener, at udviklingsbistanden effektivt bør tackle de underliggende årsager ved at øge udviklingssamarbejdet, forbedre kapacitetsopbygningen, støtte konfliktløsning og fremme respekten for menneskerettighederne; understreger, at disse årsager hænger sammen med et stigende antal konflikter og krige, menneskerettighedskrænkelser og fravær af god regeringsførelse; |
| --- | --- |

53.

| 54. | understreger, at det er vigtigt at sikre styring af migrationerne ved hjælp af regionalt og lokalt samarbejde og gennem inddragelse af civilsamfundet; |
| --- | --- |

54.

En tilgang baseret på respekt for menneskerettighederne

| 55. | opfordrer indtrængende alle aktører, der er involveret i udarbejdelsen af politikker og beslutningstagningen vedrørende migration, til ikke at tillade en sammenblanding af definitionerne af migranter og af flygtninge; minder om nødvendigheden af at være særlig opmærksom på flygtninge, der flygter fra konflikter eller forfølgelse og derfor har ret til asyl, eftersom de ikke kan vende tilbage til deres oprindelseslande; minder om, at størstedelen af flygtningene flygter til deres oprindelseslandes nabolande og -regioner; mener derfor, at der bør vedtages en holistisk tilgang til flygtninge inden for rammerne af Unionens udenrigspolitik; |
| --- | --- |

55.

| 56. | anmoder medlemsstaterne om at ratificere alle internationale menneskerettighedsrelaterede traktater og konventioner og anvende de standarder for flygtninges rettigheder, som findes i forskellige retlige instrumenter, herunder de vigtigste internationale instrumenter om menneskerettigheder samt andre instrumenter, der omhandler spørgsmål vedrørende migration, som FN's flygtningekonventionen af 1951 og dens protokoller og den internationale konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettigheder; mener i denne forbindelse, at EU-medlemsstaternes manglende ratifikation af denne konvention skader Unionens politikker på menneskerettighedsområdet og dens erklærede forpligtelse med hensyn til rettigheders udelelighed; |
| --- | --- |

56.

| 57. | minder om, at åbningen af sikre og lovlige migrationsruter udgør det bedste middel til forebyggelse af menneskesmugling og -handel, og at udviklingsstrategierne bør anerkende migration og mobilitet som drivkraft for udvikling af såvel værtslandet som oprindelseslandet ved hjælp af pengeoverførsler og investeringer; opfordrer i denne forbindelse Unionen og de mest udviklede tredjelande til at samarbejde for at åbne lovlige migrationsruter ved at følge eksempler på god praksis i visse stater, navnlig for at fremme familiesammenføring og mobilitet, herunder af økonomiske årsager, for alle kompetenceniveauer, herunder for de mindst kvalificerede migranter, for at bekæmpe ulovligt arbejde; |
| --- | --- |

57.

| 58. | glæder sig over de specifikke bestemmelser for migranter, asylansøgere, fordrevne personer og statsløse, som er fastsat i det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR) 2014-2020; opfordrer Kommissionen til fortsat at betragte beskyttelse og fremme af migranters rettigheder som en prioritet i forbindelse med midtvejsundersøgelsen af instrumentet for menneskerettigheder i 2017-18; opfordrer EU-Udenrigstjenesten og medlemsstaterne til at opfylde de forpligtelser, der er indgået inden for rammerne af EU's handlingsplan vedrørende menneskerettigheder og demokrati, som blev vedtaget i juli 2015, og inkludere og forbedre menneskerettighedsgarantierne i alle migrationsrelaterede aftaler, processer og programmer med tredjelande; vurderer, at enhver aftale eller ethvert program ligeledes, når det er muligt, bør ledsages af en uafhængig evaluering vedrørende menneskerettigheder og underkastes en regelmæssig evaluering; anbefaler at planlægge og iværksætte kommunikations- og bevidstgørelseskampagner om de muligheder, som migration og migranter kan bibringe samfundet, såvel i oprindelseslandet som i værtslandet; minder om, at EIDHR fortsat bør finansiere projekter, der har til formål at styrke bekæmpelsen af racisme, forskelsbehandling, fremmedhad og andre former for intolerance, herunder religiøs intolerance; |
| --- | --- |

58.

| 59. | opfordrer Unionen til at vedtage specifikke retningslinjer for migranters rettigheder som supplement til sine retningslinjer for menneskerettighederne og i denne forbindelse gennemføre konsekvensanalyser og oprette mekanismer for overvågning af udviklings- og migrationspolitikkerne med henblik på at garantere effektiviteten af de offentlige politikker vedrørende migranter; understreger betydningen af at integrere respekt for menneskerettighederne i alle politikker med relation til migration i Unionens eksterne relationer, med særlig henvisning til udenrigsanliggender, udvikling og humanitær bistand; minder om, at det er nødvendigt at respektere menneskerettighederne i alle Unionens eksterne politikker, særlig handels-, udviklings-, miljø- og migrationspolitikkerne, at forfølge målene i artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union og at gennemføre klausulerne om menneskerettighederne i alle Unionens aftaler, herunder handelsaftalerne; opfordrer med henblik herpå til, at ethvert samarbejde med tredjelande om migration ledsages af en evaluering af disse landes ordninger for hjælp til migranter og asylansøgere, deres støtte til flygtninge og deres evne og vilje til at bekæmpe menneskehandel og -smugling; opfordrer Unionen og dens medlemsstater til at nærme sig lande, der lige som Canada gennemfører effektive genbosættelsespolitikker; understreger, at ingen af politikkerne på dette område bør finde anvendelse på bekostning af politikkerne for udviklingsbistand; |
| --- | --- |

59.

| 60. | tilskynder til, at den fri bevægelighed og retten til uddannelse, sundhed og arbejde medtages som tematiske prioriteringer i finansieringsinstrumenterne for Unionens eksterne samarbejde, og opfordrer til at støtte udviklingslandene, så de kan vedtage langsigtede politikker, der respekterer disse rettigheder; opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at tage særligt hensyn til migranters rettigheder inden for rammerne af de specifikke landestrategier for menneskerettigheder; |
| --- | --- |

60.

| 61. | ønsker, at migranters og flygtninges rettigheder opføres som et særskilt punkt på dagsordenen for Unionens dialoger med de relevante tredjelande, og at EU-finansieringen af projekter, der har til formål at beskytte sårbare personer, NGO'er, menneskerettighedsforkæmpere, journalister og advokater, der kæmper for indvandreres rettigheder, prioriteres; |
| --- | --- |

61.

| 62. | opfordrer i denne forbindelse landene til at sikre adgang for uafhængige observatører, NGO'er og nationale og internationale organisationer samt medier til alle steder, hvor migranter modtages og tilbageholdes; tilskynder Unionens delegationer og medlemsstaternes ambassader samt de delegationer, der besøger Europa-Parlamentet, til at overvåge migranternes situation på stederne og gribe ind over for de nationale myndigheder på området for at garantere respekt for migranters rettigheder og gennemsigtighed i forhold til offentligheden; |
| --- | --- |

62.

| 63. | anfører, at menneskehandlere sælger et forvrænget billede til mange flygtninge; gentager endnu engang, at det er vigtigt at bekæmpe menneskehandel, afskære pengestrømmen og opløse netværkene, da dette vil have en positiv indvirkning på menneskerettighedssituationen for flygtninge i tredjelande, som har til hensigt at flygte fra krig og terror; |
| --- | --- |

63.

| 64. | slår til lyd for et tæt samarbejde om beskyttelse af migranters rettigheder med de kompetente internationale organisationer og andre institutioner og organisationer, der beskæftiger sig med forvaltning af migrationer, primært i de mest berørte lande, med henblik på at hjælpe dem til at modtage migranterne på værdig vis og med respekt for deres rettigheder; |
| --- | --- |

64.

| 65. | understreger nødvendigheden af at styrke samarbejdet med disse organisationer for at forebygge smugling af migranter og menneskehandel ved at styrke uddannelse, indsatsen for styrkelse af kapaciteten og mekanismerne for informationsudveksling, herunder gennem en evaluering af indvirkningen af netværket af »indvandringsforbindelsesofficerer« og det samarbejde, de etablerer med tredjelande, navnlig det strafferetlige samarbejde, og ved at tilskynde til ratifikation af Palermoprotokollerne på dette område med henblik på at fremme det strafferetlige samarbejde og bistå de nationale myndigheder i de strafferetlige efterforskninger; |
| --- | --- |

65.

| 66. | opfordrer til, at Parlamentet deltager yderligere i udviklingen af en tværsektoriel tilgang til menneskerettigheder i migrationspolitikken, og at disse spørgsmål bliver integreret i EU’s årsberetning om menneskerettigheder og demokrati i verden, herunder i den del, der omhandler de enkelte landes strategier; opfordrer til øget parlamentarisk kontrol med de samarbejdsordninger, der indgås med tredjelande, og med de eksterne samarbejdsaktiviteter under de relevante EU-agenturer; opfordrer til, at der tages mere højde for ekspertrapporter og oplysninger indsamlet af Det Europæiske Asylstøttekontor vedrørende flygtningenes oprindelseslande; |
| --- | --- |

66.

| 67. | anerkender civilsamfundets rolle i den politiske dialog og dets bidrag hertil; understreger, at det er vigtigt at høre civilsamfundet i forbindelse med alle Unionens eksterne politikker og være særlig opmærksom på at sikre fuld deltagelse, gennemsigtighed og tilstrækkelig spredning af information om alle politikkerne og alle processerne med relation til migration; minder om nødvendigheden af at styrke kvindeorganisationers deltagelse i løsningen af konflikter på beslutningstagningsniveau og nødvendigheden af, at kvindelige flygtninge, fordrevne kvinder og kvindelige migranter deltager på passende vis i de beslutninger, der vedrører dem; opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at styrke kapaciteten hos de nationale menneskerettighedsorganisationer i tredjelande, så de kan intensivere deres indsats for beskyttelse af migranters rettigheder og bekæmpe umenneskelig og nedværdigende behandling og hadefulde ytringer om migranter som omhandlet i Beograderklæringen, der er vedtaget af 32 nationale menneskerettighedsombudsmænd og -institutioner; |
| --- | --- |

67.

| 68. | opfordrer modtagelseslandene til at give større indflydelse til migrantsammenslutninger, der bør inddrages direkte i udviklingsprogrammer i samfundene; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer medlemsstaterne til at overholde deres tilsagn om at afsætte 0,7 % af deres bruttonationalindkomst (BNI) til udviklingsbistand; opfordrer til, at denne bistand ikke underlægges samarbejdet på migrationsområdet, og opfordrer Unionen og dens medlemsstater til ikke at medtage finansiering, der anvendes til modtagelse af flygtninge, i udviklingsbistanden; |
| --- | --- |

69.

| 70. | understreger, at udviklingsbistandsprogrammer ikke bør anvendes til rent migrations- og grænseforvaltningsrelaterede formål; opfordrer indtrængende til, at man i forbindelse med EU-udviklingsprogrammer rettet mod migranter og asylsøgere realiserer princippet om, at ingen må lades tilbage, ved at fokusere på adgangen til grundlæggende sociale tjenester, navnlig sundhedspleje og uddannelse, og ved at være særligt opmærksom på udsatte personer og grupper, som f.eks. kvinder, børn, mindretal og indfødte folk, LGBT-personer og personer med handicap; |
| --- | --- |

70.

| 71. | bemærker de positive aspekter af migration for udvikling af migranternes oprindelseslande, f.eks. migranters pengeoverførsler, der kan udgøre et vigtigt bidrag til familien og den samfundsmæssige udvikling; opfordrer i denne forbindelse staterne til at nedbringe omkostningerne for pengeoverførsler; |
| --- | --- |

71.

| 72. | opfordrer EU og dets medlemsstater til effektivt at sikre sammenhæng i udviklingspolitikken og til at prioritere respekten for menneskerettighederne i deres migrationspolitik over for tredjelande; |
| --- | --- |

72.

| 73. | opfordrer indtrængende EU til at integrere migrationsdimensionen i rammen for perioden efter Cotonouaftalen, som vil fastlægge de fremtidige forbindelser mellem EU og AVS-landene; bemærker, at en større inddragelse af tredjelande i udformningen af og forhandlingerne om SSMM-instrumenterne ville forstærke »partnerskabs«-karakteren af disse instrumenter og forbedre det lokale ejerskab og instrumenternes effektivitet; |
| --- | --- |

73.

| 74. | opfordrer til gældseftergivelse til forarmede lande for at hjælpe dem med at udvikle offentlige politikker, der garanterer respekten for menneskerettighederne; fastholder, at man skal fremme holdbare gældsløsninger, herunder standarder for ansvarlig låntagning og -givning, gennem en multilateral lovramme for statsgældsomlægningsprocesser med henblik på at lette gældsbyrden og undgå uholdbar gæld, således at man skaber betingelser for beskyttelse af menneskerettighederne på lang sigt; |
| --- | --- |

74.

| 75. | glæder sig over, at migration er blevet integreret i målene for bæredygtig udvikling (SDG), nemlig i SDG 10, hvori rammen for den globale udviklingspolitik frem til 2030 fastlægges; minder om, at staterne har givet tilsagn om at samarbejde på internationalt plan om at sørge for en sikker, ordentlig og regelmæssig migration med fuld respekt for menneskerettighederne og en human behandling af migranter, uanset deres migrantstatus, samt af flygtninge og fordrevne; bemærker, at tvangsfordrivelser ikke bare er et humanitært problem, men også en udviklingsmæssig udfordring, og at der derfor bør være en bedre koordinering mellem aktørerne inden for humanitær bistand og udviklingsbistand; mener, at gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling udgør en mulighed for at styrke en rettighedsbaseret tilgang inden for asyl- og migrationspolitikkerne samt for at integrere migration i udviklingsstrategierne; opfordrer det internationale samfund til at vedtage målbare indikatorer for målene for bæredygtig udvikling vedrørende migration og til at indsamle og offentliggøre disaggregerede data om migranters adgang til ordentligt arbejde, sundhedspleje og uddannelse, navnlig i udviklingsværtslande, med henblik på at forbedre migrationsforvaltningen; |
| --- | --- |

75.

| 76. | fastholder, at det er nødvendigt for Unionen og dens medlemsstater at støtte de mindst udviklede lande (LDC) i forbindelse med bekæmpelsen af klimaforandringer for at undgå, at elendigheden i disse lande forværres, og at antallet af fordrevne af miljømæssige årsager stiger; |
| --- | --- |

76.

| 77. | opfordrer Unionen til at deltage aktivt i debatten om begrebet »klimaflygtning«, og i en eventuel udarbejdelse af en folkeretlig definition; |
| --- | --- |

77.

| 78. | insisterer på nødvendigheden af at sikre en mere effektiv koordination af og evaluere gennemførelsen, indvirkningen og kontinuiteten af de forskellige finansielle instrumenter, der er til rådighed i Den Europæiske Union for tredjelande på migrationsområdet, og som omfatter områder som migrationspolitik, samarbejde om international udvikling, udenrigspolitik, naboskabspolitik og humanitær bistand og mellem 2004 og 2014 mobiliserede mere end en milliard euro til over 400 projekter; |
| --- | --- |

78.

| 79. | understreger indvirkningen af Unionens samarbejdsinstrumenter på områderne migration, asyl og beskyttelse af menneskerettighederne; noterer sig oprettelsen af Nødtrustfonden for Stabilitet og Håndtering af de Grundlæggende Årsager til Irregulær Migration og til Fordrivelse af Personer i Afrika; opfordrer til en evaluering og overvågning af denne fond og aftaler af samme art som f.eks. erklæringen fra EU og Tyrkiet og Khartoum- og Rabatprocesserne; |
| --- | --- |

79.

| 80. | understreger, at aftaler med tredjelande bør fokusere støtten på løsning af sociale, økonomiske og politiske kriser, der udløser migrationer; |
| --- | --- |

80.

| 81. | understreger betydningen af et tættere samarbejde mellem Den Europæiske Union og tredjelande inden for rammerne af den samlede strategi for migration og mobilitet (SSMM) for at styrke partnerskabsbegrebet i disse instrumenter, deres effektivitet og deres bidrag til at løse udfordringerne med migration; |
| --- | --- |

81.

| 82. | vurderer, at det er nødvendigt at forbedre sammenhængen i den samlede strategi for migration og mobilitet, integrere mekanismer for nøje kontrol og overvågning af menneskerettighederne i alle eksterne aftaler og prioritere projekter, som gennemføres i oprindelses- og transitlandene, og som har til formål at forbedre menneskerettighederne; |
| --- | --- |

82.

| 83. | opfordrer Unionen til at undertegne mobilitetspartnerskaber med sine nærmeste partnere; |
| --- | --- |

83.

| 84. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til kun at overveje politikker for tilbagesendelse af migranter til oprindelseslande, hvor de kan blive modtaget i fuld sikkerhed og i fuld respekt for deres grundlæggende og proceduremæssige rettigheder, og opfordrer i denne forbindelse til at prioritere frivillig tilbagesendelse frem for tvungen tilbagesendelse; understreger nødvendigheden af, at de aftaler, der indgås inden for rammerne af disse politikker med tredjelande, indeholder beskyttelsesklausuler, der garanterer, at migranter, der sendes tilbage til deres land, ikke udsættes for krænkelser af deres rettigheder eller risikerer forfølgelse; anerkender betydningen af regelmæssige evalueringer for at udelukke, at der indgås sådanne aftaler med lande, der ikke respekterer de internationale menneskerettighedsstandarder; |
| --- | --- |

84.

| 85. | kræver en indsats for at bekæmpe smuglernetværkene og standse menneskehandelen; opfordrer til, at der etableres lovlige og sikre ruter, herunder gennem humanitære korridorer, for de personer, der søger international beskyttelse; opfordrer til, at der indføres permanente og obligatoriske genbosættelsesprogrammer, og at der bevilges humanitære visa til dem, der flygter fra konfliktområder, herunder for at have mulighed for at rejse ind i et tredjeland og ansøge om asyl; opfordrer til at etablere flere lovlige ruter og udarbejde generelle regler, der regulerer indrejse og ophold for at give migranter mulighed for at arbejde og søge job; |
| --- | --- |

85.

| 86. | fastholder, at det er nødvendigt at skabe og sikre en bedre gennemførelse af beskyttelsesrammer for migranter i nød og i transit samt ved Unionens grænser; |
| --- | --- |

86.

| 87. | glæder sig over tiltagene mod menneskesmuglere og -handlere og støtter en styrkelse af forvaltningen af Unionens ydre grænser; understreger nødvendigheden af en fuldstændig og konkret køreplan med henblik på en hurtig og langsigtet indsats, der indebærer samarbejde med tredjelande om at bekæmpe de organiserede kriminelle netværk af menneskesmuglere; |
| --- | --- |

87.

| 88. | understreger, at smugling af migranter er forbundet med menneskehandel og udgør en alvorlig krænkelse af menneskerettighederne; minder om, at anvendelsen af missioner som f.eks. EUNAVFOR MED er et middel til konkret bekæmpelse af smugling af migranter; opfordrer Unionen til at fortsætte og intensivere denne type operationer; |
| --- | --- |

88.

| 89. | betragter det som nødvendigt at overveje at styrke sikkerheden og grænsepolitikken og at overveje den bedste måde til at forbedre Frontex' og EASO's fremtidige rolle: appellerer til solidaritet og engagement i form af tilstrækkelige bidrag til disse agenturers budgetter og aktiviteter; |
| --- | --- |

89.

| 90. | understreger, at det er nødvendigt at forbedre funktionen af de »hotspots« og indrejsesteder, der ligger ved Unionens ydre grænser; |
| --- | --- |

90.

| 91. | opfordrer EU til at integrere databeskyttelse i aftaler om deling og udveksling af oplysninger ved grænserne og på migrationsruterne; |
| --- | --- |

91.

| 92. | opfordrer Unionen og værtslandene til at skabe effektive redskaber til koordinering og tilpasning af informationsstrømme samt indsamling, sammenligning og analyse af data; |
| --- | --- |

92.

o

o o

| 93. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, De Forenede Nationer, Europarådet, Den Afrikanske Union, Organisationen af Amerikanske Stater, og Den Arabiske Liga. |
| --- | --- |

93.

---

(1)  EUT C 294 af 12.8.2016, s. 18.

(2)  EUT C 346 af 21.9.2016, s. 47.

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0102.

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0312.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0073.

(6)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0300.

(7)  http://apum.parlement.ma/Future_Meetings/Docs/IISummit-of-Speakers_Lisbon-11MAY2015/DeclaracaoCimeira_EN.pdf

(8)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0470.

(9)  EUT C 179 af 18.5.2016, s. 40.

(10)  FN's internationale rapport 2015 om migration, der er tilgængelig på http://www.un.org/en/development/desa/population/migration/publications/migrationreport/docs/MigrationReport2015_Highlights.pdf

(11)  Artikel 13, stk. 2, i verdenserklæringen om menneskerettigheder.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/125 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/125

---

P8_TA(2016)0405

Virksomheders ansvar for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i tredjelande

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om virksomheders ansvar for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i tredjelande (2015/2315(INI))

(2018/C 215/21)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne og andre FN-traktater og -instrumenter på menneskerettighedsområdet, navnlig den international konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, vedtaget i New York den 16. december 1966, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne og andre FN-traktater og -instrumenter på menneskerettighedsområdet, navnlig den international konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, vedtaget i New York den 16. december 1966,

| — | der henviser til den europæiske menneskerettighedskonvention, |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske menneskerettighedskonvention,

| — | der henviser til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

| — | der henviser til artikel 2, 3, 8, 21 og 23 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 2, 3, 8, 21 og 23 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU),

| — | der henviser til artikel 81, 82, 83, 114, 208 og 352 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 81, 82, 83, 114, 208 og 352 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til EU's strategiske ramme for menneskerettigheder og demokrati, som blev vedtaget af Udenrigsrådet den 25. juni 2012 (1), og til handlingsplanen vedrørende menneskerettigheder og demokrati 2015-2019, som blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2015 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's strategiske ramme for menneskerettigheder og demokrati, som blev vedtaget af Udenrigsrådet den 25. juni 2012 (1), og til handlingsplanen vedrørende menneskerettigheder og demokrati 2015-2019, som blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2015 (2),

| — | der henviser til EU's menneskerettighedsretningslinjer, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's menneskerettighedsretningslinjer,

| — | der henviser til sine beslutninger om sager vedrørende krænkelser af menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet, |
| --- | --- |

—

der henviser til sine beslutninger om sager vedrørende krænkelser af menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet,

| — | der henviser til sin beslutning af 17. december 2015 om årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden 2014 og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 17. december 2015 om årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden 2014 og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati (3),

| — | der henviser til sin beslutning af 12. marts 2015 om årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden 2013 og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 12. marts 2015 om årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden 2013 og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2013 om korruption i den offentlige og private sektor: indvirkningen på menneskerettighederne i tredjelande (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2013 om korruption i den offentlige og private sektor: indvirkningen på menneskerettighederne i tredjelande (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 6. februar 2013 om virksomheders sociale ansvar: gennemsigtig og ansvarlig adfærd i erhvervslivet samt bæredygtig vækst (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 6. februar 2013 om virksomheders sociale ansvar: gennemsigtig og ansvarlig adfærd i erhvervslivet samt bæredygtig vækst (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 6. februar 2013 om virksomheders sociale ansvar: Fremme af samfundets interesser og vejen til bæredygtig og inklusiv genrejsning (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 6. februar 2013 om virksomheders sociale ansvar: Fremme af samfundets interesser og vejen til bæredygtig og inklusiv genrejsning (7),

| — | der henviser til FN's Menneskerettighedsråds resolution 26/9 af 26. juni 2014, hvori UNHRC træffer afgørelse om nedsættelse af en stående mellemstatslig arbejdsgruppe, der skal udarbejde et retligt bindende internationalt instrument om multinationale selskaber og andre erhvervsforetagender og menneskerettighederne, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Menneskerettighedsråds resolution 26/9 af 26. juni 2014, hvori UNHRC træffer afgørelse om nedsættelse af en stående mellemstatslig arbejdsgruppe, der skal udarbejde et retligt bindende internationalt instrument om multinationale selskaber og andre erhvervsforetagender og menneskerettighederne,

| — | der henviser til FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne, de reviderede retningslinjer for multinationale selskaber fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), trepartserklæringen om principperne for multinationale virksomheder og socialpolitik fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), rammerne for det internationale integrerede rapporteringsråd (IIRC), de ti principper i FN's Global Compact-initiativ, ISO 26000-standarden om socialt ansvar fra Den Internationale Standardiseringsorganisation og til brugervejledningen »User Guide for European SMEs on ISO 26000 — Guidance on Social Responsibility« fra de europæiske håndværksfags og SMV'ers kontor for standardisering, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne, de reviderede retningslinjer for multinationale selskaber fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), trepartserklæringen om principperne for multinationale virksomheder og socialpolitik fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), rammerne for det internationale integrerede rapporteringsråd (IIRC), de ti principper i FN's Global Compact-initiativ, ISO 26000-standarden om socialt ansvar fra Den Internationale Standardiseringsorganisation og til brugervejledningen »User Guide for European SMEs on ISO 26000 — Guidance on Social Responsibility« fra de europæiske håndværksfags og SMV'ers kontor for standardisering,

| — | der henviser til projektet »Realising Long-term Value for Companies and Investors«, som i øjeblikket gennemføres under FN-initiativet »Principles for Responsible Investment« (PRI) og FN's Global Compact, |
| --- | --- |

—

der henviser til projektet »Realising Long-term Value for Companies and Investors«, som i øjeblikket gennemføres under FN-initiativet »Principles for Responsible Investment« (PRI) og FN's Global Compact,

| — | der henviser til Europarådets henstilling til medlemsstater om menneskerettigheder og erhvervsliv, som blev vedtaget den 2. marts 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets henstilling til medlemsstater om menneskerettigheder og erhvervsliv, som blev vedtaget den 2. marts 2016,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse om en ny EU-strategi 2011-2014 (COM(2011)0681), til Kommissionens grønbog »Fremme af en europæisk ramme for virksomhedernes sociale ansvar« (COM(2001)0366) og til den deri indeholdte definition af virksomhedernes sociale ansvar (VSA) samt til dens opfølgende meddelelser af 2006 og 2011, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse om en ny EU-strategi 2011-2014 (COM(2011)0681), til Kommissionens grønbog »Fremme af en europæisk ramme for virksomhedernes sociale ansvar« (COM(2001)0366) og til den deri indeholdte definition af virksomhedernes sociale ansvar (VSA) samt til dens opfølgende meddelelser af 2006 og 2011,

| — | der henviser til de ekstraterritoriale forpligtelser, der påhviler stater som følge af Maastricht-principperne, |
| --- | --- |

—

der henviser til de ekstraterritoriale forpligtelser, der påhviler stater som følge af Maastricht-principperne,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0243/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0243/2016),

| A. | der henviser til, at EU bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne, herunder rettighederne for personer, der tilhører mindretal, samt til, at Unionens optræden på den internationale scene (herunder dens handelspolitik) »skal være styret af [disse] principper«; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at EU bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne, herunder rettighederne for personer, der tilhører mindretal, samt til, at Unionens optræden på den internationale scene (herunder dens handelspolitik) »skal være styret af [disse] principper«;

| B. | der henviser til, at FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne gælder for alle stater og alle erhvervsforetagender, hvad enten de er multinationale eller ej, uanset deres størrelse, sektor, beliggenhed, ejerskab og struktur, og til trods for at effektive kontrol- og sanktionsmekanismer fortsat udgør en udfordring i forbindelse med den globale gennemførelse af FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne; der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning af 6. februar 2013 gjorde opmærksom på de specielle karakteristika ved SMV'er, som VSA-politikker bør tage behørigt hensyn til, samt til behovet for at anvende en fleksibel VSA-tilgang, som er tilpasset SMV'ernes potentiale; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne gælder for alle stater og alle erhvervsforetagender, hvad enten de er multinationale eller ej, uanset deres størrelse, sektor, beliggenhed, ejerskab og struktur, og til trods for at effektive kontrol- og sanktionsmekanismer fortsat udgør en udfordring i forbindelse med den globale gennemførelse af FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne; der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning af 6. februar 2013 gjorde opmærksom på de specielle karakteristika ved SMV'er, som VSA-politikker bør tage behørigt hensyn til, samt til behovet for at anvende en fleksibel VSA-tilgang, som er tilpasset SMV'ernes potentiale;

| C. | der henviser til, at FN's Global Compact (8), som omfatter ti principper, opfordrer selskaberne til at tilslutte sig, støtte og inden for deres indflydelsessfære efterleve et sæt grundlæggende værdier for så vidt angår menneskerettigheder, grundlæggende arbejdsstandarder, miljø og bekæmpelse af korruption samt til på frivillig basis at integrere disse værdier i deres virksomhedsaktiviteter; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at FN's Global Compact (8), som omfatter ti principper, opfordrer selskaberne til at tilslutte sig, støtte og inden for deres indflydelsessfære efterleve et sæt grundlæggende værdier for så vidt angår menneskerettigheder, grundlæggende arbejdsstandarder, miljø og bekæmpelse af korruption samt til på frivillig basis at integrere disse værdier i deres virksomhedsaktiviteter;

| D. | der henviser til, at selskaber er en af de vigtigste aktører i forbindelse med økonomisk globalisering, finansielle tjenester og international handel, og at de har pligt til at overholde alle gældende love og gældende internationale traktater samt respektere menneskerettighederne; der henviser til, at handel og menneskerettigheder kan styrke hinanden, og til, at erhvervslivet — selv om det er forpligtet til at respektere menneskerettighederne — også kan spille en vigtig rolle med hensyn til at tilbyde positive incitamenter til at fremme menneskerettigheder, demokrati, miljøstandarder og virksomhedernes sociale ansvar; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at selskaber er en af de vigtigste aktører i forbindelse med økonomisk globalisering, finansielle tjenester og international handel, og at de har pligt til at overholde alle gældende love og gældende internationale traktater samt respektere menneskerettighederne; der henviser til, at handel og menneskerettigheder kan styrke hinanden, og til, at erhvervslivet — selv om det er forpligtet til at respektere menneskerettighederne — også kan spille en vigtig rolle med hensyn til at tilbyde positive incitamenter til at fremme menneskerettigheder, demokrati, miljøstandarder og virksomhedernes sociale ansvar;

| E. | der henviser til, at disse erhvervsforetagender imidlertid nogle gange forårsager eller bidrager til menneskerettighedskrænkelser og har indflydelse på rettighederne for udsatte grupper som mindretal, oprindelige folk, kvinder og børn eller bidrager til miljøproblemer; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at disse erhvervsforetagender imidlertid nogle gange forårsager eller bidrager til menneskerettighedskrænkelser og har indflydelse på rettighederne for udsatte grupper som mindretal, oprindelige folk, kvinder og børn eller bidrager til miljøproblemer;

| F. | der henviser til, at menneskerettighedskrænkelser begået af selskaber er et globalt problem, og der henviser til, at alle selskaber i verden har pligt til at respektere menneskerettighederne, samtidig med at de europæiske institutioner har en primær forpligtelse til at lovgive omkring ansvar i selskaber, som har en tilknytning til EU; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at menneskerettighedskrænkelser begået af selskaber er et globalt problem, og der henviser til, at alle selskaber i verden har pligt til at respektere menneskerettighederne, samtidig med at de europæiske institutioner har en primær forpligtelse til at lovgive omkring ansvar i selskaber, som har en tilknytning til EU;

| G. | der henviser til, at mange internationalt aktive selskaber, hvad enten de er europæiske eller ej, som opererer i tredjelande, har væsentlige forretningsaktiviteter i Europa eller er etableret dér og/eller kan være ejet af europæiske selskaber, have aktiver eller varer i Europa eller kontrollere andre selskaber i Europa, modtage investeringer eller gøre brug af de finansielle ydelser, som institutioner i Europa tilbyder; der henviser til, at globaliseringen og den teknologiske udvikling har foranlediget virksomhederne til at outsource aktiviteter til lokale leverandører eller anvender varer eller tjenesteydelser i deres forsynings- og produktionskæder, som er produceret eller leveret af andre selskaber i mange forskellige lande og derfor også jurisdiktioner med forskellige retssystemer og forskellige niveauer for menneskerettighedsbeskyttelse og -standarder og forskellige niveauer af håndhævelse; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at mange internationalt aktive selskaber, hvad enten de er europæiske eller ej, som opererer i tredjelande, har væsentlige forretningsaktiviteter i Europa eller er etableret dér og/eller kan være ejet af europæiske selskaber, have aktiver eller varer i Europa eller kontrollere andre selskaber i Europa, modtage investeringer eller gøre brug af de finansielle ydelser, som institutioner i Europa tilbyder; der henviser til, at globaliseringen og den teknologiske udvikling har foranlediget virksomhederne til at outsource aktiviteter til lokale leverandører eller anvender varer eller tjenesteydelser i deres forsynings- og produktionskæder, som er produceret eller leveret af andre selskaber i mange forskellige lande og derfor også jurisdiktioner med forskellige retssystemer og forskellige niveauer for menneskerettighedsbeskyttelse og -standarder og forskellige niveauer af håndhævelse;

| H. | der henviser til, at beskyttelsen af menneskerettighederne bør være en prioritet for medlemsstaterne og Unionen selv; der henviser til, at EU har spillet en ledende rolle i forhandlingerne om og gennemførelsen af en række initiativer for globalt ansvar, der går hånd i hånd med fremme af og respekt for internationale standarder; der henviser til, at krænkelser af menneskerettighederne kræver effektive retsmidler; der henviser til, at der er behov for et mere retfærdigt og effektivt klageadgangssystem i national og international ret til at behandle menneskerettighedskrænkelser begået af erhvervsforetagender; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at beskyttelsen af menneskerettighederne bør være en prioritet for medlemsstaterne og Unionen selv; der henviser til, at EU har spillet en ledende rolle i forhandlingerne om og gennemførelsen af en række initiativer for globalt ansvar, der går hånd i hånd med fremme af og respekt for internationale standarder; der henviser til, at krænkelser af menneskerettighederne kræver effektive retsmidler; der henviser til, at der er behov for et mere retfærdigt og effektivt klageadgangssystem i national og international ret til at behandle menneskerettighedskrænkelser begået af erhvervsforetagender;

| I. | der henviser til, at der stadig mangler en holistisk tilgang til virksomhedernes ansvar for krænkelser af menneskerettighederne; der henviser til, at ofre for menneskerettighedskrænkelser, hvor internationale virksomheder er involveret, konfronteres med en lang række hindringer med hensyn til adgangen til domstolsprøvelse, herunder proceduremæssige hindringer for antagelse til realitetsbehandling og fremlæggelse af bevismateriale, ofte prohibitive omkostninger ved retssagen samt med en mangel på klare standarder for virksomheders ansvar for at deltage i krænkelser af menneskerettighederne; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at der stadig mangler en holistisk tilgang til virksomhedernes ansvar for krænkelser af menneskerettighederne; der henviser til, at ofre for menneskerettighedskrænkelser, hvor internationale virksomheder er involveret, konfronteres med en lang række hindringer med hensyn til adgangen til domstolsprøvelse, herunder proceduremæssige hindringer for antagelse til realitetsbehandling og fremlæggelse af bevismateriale, ofte prohibitive omkostninger ved retssagen samt med en mangel på klare standarder for virksomheders ansvar for at deltage i krænkelser af menneskerettighederne;

Selskaber og menneskerettigheder

| 1. | bemærker, at den stigende globalisering og internationalisering af erhvervsaktiviteter og forsyningskæder vil øge betydningen af den rolle, som virksomhederne spiller med hensyn til at sikre overholdelse menneskerettighederne, og skabe en situation, hvor internationale normer, regler og samarbejde er afgørende for at undgå menneskerettighedskrænkelser i tredjelande; er dybt bekymret over tilfælde af menneskerettighedskrænkelser begået i tredjelande, bl.a. som følge af ledelsesbeslutninger truffet af visse europæiske virksomheder og erhvervsforetagender samt af enkeltpersoner, ikke-statslige aktører og stater; minder virksomhederne om deres ansvar for at overholde menneskerettighederne i alle deres globale transaktioner, uanset hvor deres brugere befinder sig, og uanset om værtslandet opfylder sine egne menneskerettighedsforpligtelser eller ej; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker, at de hurtige teknologiske fremskridt kræver øjeblikkelig opmærksomhed og passende retlige rammer; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bekræfter på ny, at det er tvingende nødvendigt at sætte vedholdende, effektivt og konsekvent ind på alle niveauer, herunder på nationalt, europæisk og internationalt plan, for effektivt at imødegå menneskerettighedskrænkelser begået af internationale selskaber, når de opstår, og tackle de juridiske problemer, der opstår som følge af virksomheders eksterritoriale dimension og deres adfærd og den deraf følgende usikkerhed om, hvor ansvaret for menneskerettighedskrænkelser ligger; |
| --- | --- |

3.

De internationale rammer

| 4. | glæder sig over vedtagelsen af FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne og støtter på det kraftigste gennemførelsen af disse i hele verden; understreger, at FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne blev enstemmigt vedtaget af FN med fuld støtte fra EU's medlemsstater, ILO og Det Internationale Handelskammer, herunder støtte til konceptet om en »intelligent sammenkædning« af lovgivningsmæssige og frivillige foranstaltninger; opfordrer til, at FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne og andre internationale standarder for virksomhedernes sociale ansvar konsekvent tages op af EU's repræsentanter i menneskerettighedsdialoger med tredjelande; opfordrer desuden virksomhederne til at gennemføre FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne gennem fastlæggelse af due diligence-politikker og risikostyringsforanstaltninger og tilvejebringelse af effektive afhjælpende foranstaltninger, når deres aktiviteter har forårsaget eller bidraget til en negativ påvirkning af menneskerettighederne; |
| --- | --- |

4.

| 5. | anerkender, at FN's Global Compact, ISO 26000-standarden om socialt ansvar, ILO's trepartserklæring om principperne for multinationale virksomheder og socialpolitik og OECD's retningslinjer for multinationale selskaber er værktøjer, der kan mobilisere ansvarlighed i virksomhedernes erhvervsaktiviteter; |
| --- | --- |

5.

Opfordringer henvendt til selskaberne og deres pligt til at respektere menneskerettighederne

| 6. | opfordrer virksomheder — hvad enten de er europæiske eller ej — til at udvise due diligence på menneskerettighedsområdet og til at indarbejde deres resultater i interne politikker og procedurer, således at der tildeles ressourcer og beføjelser i overensstemmelse hermed; understreger, at dette kræver, at der tildeles tilstrækkelige ressourcer; understreger, at gennemsigtighed og kommunikation for så vidt angår de foranstaltninger, som er truffet med henblik på at undgå menneskerettighedskrænkelser i tredjelande, er af afgørende betydning for at sikre behørigt demokratisk tilsyn og gøre det muligt for forbrugerne at træffe faktabaserede valg; |
| --- | --- |

6.

| 7. | anerkender den store betydning af virksomhedernes sociale ansvar og glæder sig over den stigende anvendelse af instrumenter baseret på VSA samt over virksomhedernes eget engagement; understreger imidlertid kraftigt, at selskaber og deres ledelse har en moralsk og retlig forpligtelse til at respektere menneskerettighederne, og at disse bør integreres i et langsigtet økonomisk perspektiv, uanset hvor virksomhederne opererer, og hvilken størrelse eller erhvervssektor der er tale om; anerkender, at de specifikke retlige forpligtelser bør skræddersyes i overensstemmelse med virksomhedernes størrelse og kapacitet, og at EU og medlemsstaterne bør forfølge målet om at opnå den bedste beskyttelse af menneskerettighederne ved hjælp af de mest effektive midler og ikke kun ved at indføre yderligere administrative og bureaukratiske formalistiske bestemmelser; |
| --- | --- |

7.

| 8. | udtrykker sin overbevisning om, at der må være tilstrækkelig fleksibilitet ved implementeringen af VSA-retningslinjerne til at imødekomme de enkelte medlemsstaters og regioners specifikke krav, og at der skal tages særligt hensyn til SMV'ernes kapacitet; glæder sig over Kommissionens aktive samarbejde med deltagelse fra Parlamentet og Rådet med andre internationale organer om at opnå en grundlæggende konvergens af VSA-initiativer på langt sigt og udveksling og fremme af god virksomhedspraksis for VSA, samt om at fremme de retningslinjer, som er fastsat i Den Internationale Standardiseringsorganisations ISO 26000-standard, med henblik på at sikre en enkelt, global, sammenhængende og gennemsigtig definition af VSA; opfordrer indtrængende Kommissionen til at bidrage effektivt til vejledning og koordinering af medlemsstaternes politikker og dermed minimere risikoen for, at virksomheder, der opererer i mere end én medlemsstat, løber ind i ekstraomkostninger som følge af landenes forskellige bestemmelser; |
| --- | --- |

8.

| 9. | gentager, at det er nødvendigt at henlede opmærksomheden på det særlige træk ved SMV'er, nemlig at de fortrinsvis er aktive på lokalt og regionalt niveau inden for specifikke sektorer; anser det derfor for essentielt, at EU's VSA-politikker, herunder de nationale VSA-handlingsplaner, tager behørigt højde for SMV'ernes særlige behov, efterlever princippet om »tænk småt først« og anerkender den uformelle, intuitive SMV-tilgang til VSA; giver atter udtryk for sin modstand imod enhver foranstaltning, der vil kunne medføre yderligere administrative, bureaukratiske eller finansielle byrder for SMV'erne, og støtter tværtimod foranstaltninger, der vil gøre det muligt for SMV'er at iværksætte fælles tiltag; |
| --- | --- |

9.

| 10. | minder om, at virksomheder, såfremt de anses for at have forårsaget eller bidraget til skade, bør påtage sig ikke blot et moralsk, men også et juridisk ansvar, og sørge for eller medvirke til effektiv afhjælpning for de berørte enkeltpersoner og lokalsamfund; bemærker, at dette omfatter erstatning, kompensation, rehabilitering og garanti for, at det ikke gentager sig; |
| --- | --- |

10.

| 11. | glæder sig over praksissen med at indarbejde ansvar for overholdelse af menneskerettighederne i bindende kontraktmæssige krav mellem virksomheder og deres erhvervs- og privatkunder og leverandører; bemærker, at sådanne krav i de fleste tilfælde kan håndhæves ved hjælp af retslige midler; |
| --- | --- |

11.

Opfordringer henvendt til medlemsstater og deres pligt til at respektere menneskerettighederne

| 12. | glæder sig inderligt over det arbejde, der er blevet indledt som forberedelse til udarbejdelsen af en bindende FN-traktat om erhvervslivet og menneskerettighederne; beklager enhver form for obstruerende adfærd i forbindelse med denne proces og opfordrer EU og medlemsstaterne til at engagere sig konstruktivt i disse forhandlinger; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om, at stater og virksomheder har forskellige, men komplementære roller, når det drejer sig om beskyttelse af menneskerettighederne; minder om, at stater har pligt til at beskytte menneskerettighederne inden for deres jurisdiktion, herunder også imod krænkelser begået af virksomheder — selv hvis disse opererer i tredjelande; minder især om, at staterne, når der er sket menneskerettighedskrænkelser, skal sikre ofrene adgang til effektive retsmidler; minder i denne forbindelse om, at respekten for menneskerettighederne i tredjelande, herunder sikring af adgangen til effektive retsmidler for personer under deres jurisdiktion, udgør et væsentligt element i EU's eksterne forbindelser med disse lande; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre sammenhæng i erhvervslivs- og menneskerettighedspolitikkerne på alle niveauer: dvs. inden for de forskellige EU-institutioner, institutionerne imellem samt mellem EU og dens medlemsstater, navnlig hvad angår Unionens handelspolitik; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til eksplicit at indføje førnævnte princip i alle de traktater, som de undertegner, i overensstemmelse med de internationale forpligtelser, som de har påtaget sig på menneskerettighedsområdet; bemærker, at dette kræver et intensivt samarbejde mellem Kommissionens forskellige generaldirektorater og Tjenesten for EU's optræden udadtil; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer EU, medlemsstaterne, tredjelande samt alle nationale og internationale myndigheder til hurtigst muligt og med den bredest mulige tilslutning at vedtage bindende instrumenter, som er helliget effektiv beskyttelse af menneskerettighederne på dette område, og til at sikre, at alle nationale og internationale forpligtelser, der hidrører fra ovennævnte internationale regler, håndhæves fuldt ud; udtrykker håb om, at den europæiske indsats for så vidt angår VSA kan være et eksempel for andre lande; er overbevist om, at nationale udviklingsbanker skal fungere som verificerbare forbilleder, når det gælder om at respektere menneskerettighederne; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer alle stater, herunder EU og medlemsstaterne, til hurtigt og på en håndfast måde at gennemføre FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne, herunder gennem udarbejdelse af nationale handlingsplaner; beklager dybt den omstændighed, at ikke alle medlemsstater — til trods for Kommissionens meddelelse fra 2011 om VSA — har vedtaget erklæringer eller politikker om VSA, hvori menneskerettighederne er nævnt, eller har offentliggjort deres planer vedrørende erhvervslivet og menneskerettighederne, og opfordrer EU til at offentliggøre sin handlingsplan; opfordrer medlemsstaterne til at udarbejde eller revidere nationale handlingsplaner og bringe dem på linje med de retningslinjer, der er udstukket af FN's arbejdsgruppe vedrørende erhvervsliv og menneskerettigheder; opfordrer til, at disse planer udarbejdes på grundlag af vurderinger af udgangssituationen, som identificerer huller i lovgivningen, og gennem oprettelse af mekanismer, som skal overvåge gennemførelsen og effektiviteten af planerne, politikkerne og praksisserne samt ved hjælp af meningsfuld deltagelse af interessenter; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer medlemsstaterne til at lovgive på sammenhængende, holistisk, effektiv og bindende vis for at opfylde deres forpligtelse til at forhindre, undersøge, straffe og afhjælpe menneskerettighedskrænkelser begået af selskaber, der handler under deres jurisdiktion, herunder de overgreb, som begås i tredjelande; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer EU og medlemsstaterne til at indføre klare regler, der fastsætter, at virksomheder, der er etableret på deres område og/eller i deres jurisdiktion, skal respektere menneskerettighederne i forbindelse med alle deres operationer samt i alle de lande og sammenhænge, i hvilke de opererer, herunder uden for EU; mener, at virksomheder, herunder banker og andre finansierings- eller udlånsinstitutioner, i overensstemmelse med deres størrelse og kapacitet bør sikre, at de har systemer til at vurdere risici og afbøde eventuelle negative indvirkninger i relation til menneskerettigheds-, arbejdstager-, miljøbeskyttelses- og katastroferelaterede aspekter af deres operationer og værdikæder; opfordrer medlemsstaterne til regelmæssigt at vurdere tilstrækkeligheden af sådanne love og til at udbedre enhver mangel; |
| --- | --- |

18.

| 19. | minder om, at den seneste lovgivningsmæssige udvikling på nationalt plan, såsom den britiske lov om moderne slaveri (»UK Modern Slavery Act's Transparency in Supply Chains Clause«) og den franske lov om due diligence, udgør vigtige skridt i retning af obligatorisk overholdelse af menneskerettighederne, og om at EU allerede har taget skridt i denne retning (EU's tømmerforordning, EU's direktiv om ikkefinansiel rapportering, Kommissionens forslag til forordning om oprettelse af et EU-system for selvcertificering af due diligence-praksis i forsyningskæden for ansvarlige importører af tin, tantal, wolfram og deres malme samt guld med oprindelse i konfliktramte områder og højrisikoområder); opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne samt alle stater til at notere sig denne model for indførelse af obligatorisk due diligence i forbindelse med menneskerettighederne; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger, at obligatorisk due diligence i forbindelse med menneskerettighederne bør følge de foranstaltninger, som kræves i FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne, og styres af visse overordnede principper i relation til proaktiv identifikation af risici for krænkelser af menneskerettighederne, udarbejdelsen af stringente og håndgribelige handlingsplaner til forebyggelse eller begrænsning af disse risici, passende reaktion på kendte krænkelser samt gennemsigtighed; understreger, at politikker bør tage hensyn til virksomhedernes størrelse og de deraf følgende tilsvarende kapaciteter med særlig fokus på mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder; understreger, at høring af relevante aktører bør sikres på alle stadier, og at alle relevante projekt- eller investeringsspecifikke oplysninger bør offentliggøres for berørte aktører; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer alle stater, og navnlig EU og medlemsstaterne, til straks at prioritere oprettelsen af obligatorisk due diligence i forbindelse med menneskerettighederne for så vidt angår virksomheder, der ejes eller kontrolleres af staten og/eller modtager betydelig støtte og tjenester fra statslige organer eller europæiske institutioner, samt for virksomheder, der leverer varer eller tjenesteydelser via offentlige udbud; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer EU og medlemsstaterne til at tilskynde virksomheder, der inden for rammerne af den nugældende lovgivningsprocedure anvender råvarer eller råstoffer, som kan stamme fra konfliktramte områder, til at offentliggøre deres leverandører og anvendelsen af sådanne materialer ved hjælp af produktmærkning med henblik på at fremlægge fuldstændige oplysninger om produkters indhold og oprindelse ved at anmode deres leverandører, hvad enten disse er europæiske eller ej, om at offentliggøre disse data; opfordrer til, at der ydes støtte til såkaldt obligatorisk due diligence-kontrol af konfliktmineraler for importører af 3TG-mineraler og -metaller baseret på OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte områder og højrisikoområder; opfordrer til at overveje at lade due diligence-praksis i forsyningskæden inkludere i denne proces; |
| --- | --- |

22.

| 23. | noterer sig med tilfredshed, at store virksomheder og grupper som følge af revisionen af det eksisterende regnskabsdirektiv 2014/95/EU for så vidt angår offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger og oplysninger om mangfoldighed fra 2017 vil blive pålagt at offentliggøre information om politikker, risici og resultater for så vidt angår deres overholdelse af menneskerettighederne og lignende oplysninger; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til fuldt ud at gennemføre det reviderede regnskabsdirektiv inden for den vedtagne tidsramme, herunder til at oprette passende og effektive mekanismer, der sikrer, at virksomhederne overholder indberetningskravene; opfordrer indtrængende Kommissionen til at udarbejde klare retningslinjer for virksomheder vedrørende de nye krav om ikke-finansiel rapportering; anbefaler, at disse retningslinjer omfatter og præciserer krav om, at der skal oplyses et minimum af væsentlige elementer med henblik på at opnå en præcis og omfattende forståelse af, hvordan en virksomheds aktiviteter og et selskabs globale værdikæde kan udgøre en risiko for og have indvirkninger på menneskerettighederne; |
| --- | --- |

23.

Adgang til effektive retsmidler

| 24. | opfordrer Kommissionen til i samråd med alle aktører, herunder civilsamfundet og virksomheder, at foretage en grundig undersøgelse vedrørende de eksisterende hindringer for adgang til domstolsprøvelse i sager, der er anlagt ved medlemsstaternes domstole for påståede menneskerettighedskrænkelser begået af EU-baserede virksomheder i udlandet; insisterer på, at denne vurdering bør fokusere på at identificere og fremme vedtagelsen af effektive foranstaltninger til fjernelse eller mindskelse af disse hindringer; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer medlemsstaterne til i samarbejde med internationale partnere at tage alle passende skridt til ved hjælp af retslige, administrative, lovgivningsmæssige eller andre hensigtsmæssige midler at sikre, at de krænkede parter, når der sker sådanne menneskerettighedskrænkelser, har adgang til effektiv afhjælpning, når et selskab med hjemsted i en given stat besidder, styrer eller kontrollerer virksomheder, der er ansvarlige for menneskerettighedskrænkelser i andre lande; opfordrer de nævnte stater til at tage passende skridt til at fjerne retlige, praktiske og andre relevante hindringer, som kunne føre til en afvisning af adgangen til domstolsprøvelse, og til at etablere passende proceduremæssige midler til at gøre det muligt for de berørte i tredjelande at få adgang til retfærdighed i både civil- og straffesager; opfordrer i denne forbindelse stater til at trænge ind i skalkeskjulet som juridisk person, som kan tilsløre det reelle ejerskab over visse selskaber; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer EU og alle stater, navnlig EU's medlemsstater, til at tage fat på spørgsmålet om finansielle og proceduremæssige byrder i civile tvister; glæder sig over Kommissionens henstilling 2013/396/EU, der blev vedtaget den 11. juni 2013 (9), og tilskynder samtlige medlemsstater til at efterleve denne; mener, at det instrument, som er indeholdt i samme henstilling, potentielt vil kunne mindske søgsmålsudgifterne for ofrene for menneskerettighedskrænkelser; tilskynder til at sikre, at denne form for retsmiddel stilles til rådighed for alle ofre for menneskerettighedskrænkelser i tredjelande, og opfordrer til at indføre fælles standarder med henblik på at gøre det muligt for repræsentative sammenslutninger at indbringe klager på vegne af formodede ofre; |
| --- | --- |

26.

Opfordringer henvendt til Kommissionen

| 27. | er klar over, at virksomhedernes sociale ansvar ikke er et anliggende, der står alene, men ét der berører en bred vifte af forskellige juridiske og politiske områder; |
| --- | --- |

27.

| 28. | glæder sig over de ikkebindende privatsektorinitiativer om ansvarlig styring af forsyningskæden, som Kommissionens tjenestegrene har indført, men understreger, at ikkebindende privatsektorinitiativer ikke er tilstrækkelige i sig selv; kræver, at der hurtigt indføres bindende regler, som kan håndhæves, samt tilhørende sanktioner og uafhængige overvågningsmekanismer; |
| --- | --- |

28.

| 29. | hilser den nye forordning om den generelle præferenceordning (GSP+), som trådte i kraft den 1. januar 2014 (10), velkommen som et centralt instrument i EU's handelspolitik til fremme af menneske- og arbejdstagerrettigheder, miljøbeskyttelse og god regeringsførelse i sårbare udviklingslande; glæder sig navnlig over den strenge og systematiske GSP+-overvågningsmekanisme og opfordrer til, at der sættes fokus på en effektiv gennemførelse på nationalt plan af de konventioner, der er angivet i konventionen; |
| --- | --- |

29.

| 30. | understreger, at EU og dens medlemsstater skal beskytte menneskerettighederne; bemærker, at handelsaftaler generelt kan bidrage til at styrke det globale regelbaserede handelssystem, og at handel og værdier skal gå hånd i hånd, således som Kommissionen for nylig fastslog i sin nye handelsstrategi »Handel for alle«; minder om behovet for at vurdere de eventuelle indvirkninger, som handels- og investeringsaftaler kan have på menneskerettighederne, og til på baggrund heraf at inkludere alle de nødvendige menneskerettighedsklausuler og garantier, som kan imødegå og afhjælpe de identificerede risici for indvirkningerne på menneskerettighedsområdet; anmoder Kommissionen om at træffe alle nødvendige og mulige foranstaltninger til at handle på en helhedsorienteret og sammenhængende måde og opfordrer kraftigt til, at der i handels- og investeringsaftaler systematisk medtages bestemmelser om juridiske personers ansvar for menneskerettighedskrænkelser, som skal implementeres på nationalt plan, såvel som henvisninger til internationalt anerkendte principper og retningslinjer; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at fremsætte et lovforslag om kontrol med udførslen af produkter med dobbelt anvendelse, eftersom teknologier udviklet af europæiske virksomheder stadig er årsag til krænkelser af menneskerettighederne i hele verden; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer indtrængende til, at der opbygges et sammenhængende lovkompleks, herunder regler om adgang til klage og domstolsprøvelse, jurisdiktion, anerkendelse og håndhævelse af domstolsafgørelser i civile og erhvervsretlige sager, gældende lovgivning samt retlig bistand i grænseoverskridende situationer, der involverer tredjelande; |
| --- | --- |

32.

| 33. | tilskynder til, at det overvejes at udvide bestemmelserne om straffemyndighed i Bruxelles I-forordningen (11) til at omfatte tredjelandssagsøgte i søgsmål mod selskaber, der har en klar tilknytning til én medlemsstat — bl.a. fordi de har hjemsted eller har væsentlig erhvervsaktivitet dér eller deres vigtigste forretningssted er i EU — eller virksomheder, for hvilke EU er en vigtig afsætningsmulighed; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer til at forbedre adgangen til bevismateriale gennem forbedrede procedurer for offentliggørelse af bevismateriale; |
| --- | --- |

34.

| 35. | minder om, at krænkelser af menneskerettighederne begået af virksomheder kan indebære et personligt strafansvar, og opfordrer til, at de ansvarlige for sådanne forbrydelser retsforfølges på passende niveau; opfordrer medlemsstaterne til at løse de retlige, proceduremæssige og praktiske hindringer, som forhindrer de retsforfølgende myndigheder i at efterforske og retsforfølge virksomheder og/eller deres repræsentanter, som er involveret i kriminalitet i relation til menneskerettighedskrænkelser; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfordrer Rådet og Kommissionen til at skride til handling i overensstemmelse med artikel 83 i TEUF og fastsætte minimumsregler for, hvad der skal anses for strafbare handlinger, samt for straffene herfor, på områder med kriminalitet af særlig grov karakter, der har en grænseoverskridende dimension, med relation til alvorlige menneskerettighedskrænkelser i tredjelande begået af selskaber, i betragtning af disse overtrædelsers karakter og konsekvenser og det særlige behov for at bekæmpe dem på et fælles grundlag; |
| --- | --- |

36.

| 37. | understreger, at fuld overholdelse af menneskerettighederne i produktionskæden er en grundlæggende forudsætning og ikke blot et spørgsmål om et valg for forbrugerne; henstiller, at der på EU-plan skabes et certificeret varemærke med betegnelsen »fri for overgreb«, som man med henblik på at fremme opmærksomheden blandt producenter og forbrugere kan deltage i på frivillig basis, og som skal overvåges af et uafhængigt organ, der er styret af strenge regler og udstyret med tilsynsbeføjelser, og som har til formål at verificere og certificere, at der ikke er sket nogen overgreb i noget led af produktionskæden for det pågældende produkt; mener, at EU og medlemsstaterne bør fremme dette »fri for overgreb«-varemærke; anbefaler, at de produkter, som opnår dette »fri for overgreb«-varemærke gives visse fordele; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at lancere en kampagne i hele EU, som indfører og fremmer »fri for overgreb«-varemærket, der på kraftig vis skal opfordre de europæiske forbrugere til at vælge at anvende de produkter og virksomheder, som har opnået dette mærke, samtidig med at det opfordrer alle selskaber og virksomheder til at vedtage bedste praksis hvad angår respekten for menneskerettigheder og dertil knyttede spørgsmål; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til regelmæssigt at aflægge rapport om de skridt, der er taget for at sikre effektiv beskyttelse af menneskerettighederne i forbindelse med erhvervsaktivitet, de opnåede resultater, de resterende huller i beskyttelsen og de anbefalede fremtidige foranstaltninger til at rette op på disse mangler; |
| --- | --- |

39.

o

o o

| 40. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Den Europæiske Unions særlige repræsentant for menneskerettigheder og Tjenesten for EU's optræden udadtil. |
| --- | --- |

40.

---

(1)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-11855-2012-INIT/da/pdf

(2)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-10897-2015-INIT/da/pdf

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0470.

(4)  EUT C 316 af 30.8.2016, s. 141.

(5)  EUT C 181 af 19.5.2016, s. 2.

(6)  EUT C 24 af 22.1.2016, s. 28.

(7)  EUT C 24 af 22.1.2016, s. 33.

(8)  https://www.unglobalcompact.org/what-is-gc/mission/principles

(9)  EUT L 201 af 26.7.2013, s. 60.

(10)  http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/development/generalised-scheme-of-preferences/

(11)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/?uri=URISERV%3Al33054

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/133 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/133

---

P8_TA(2016)0406

EU-strategi for flydende naturgas og gaslagring

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om en EU-strategi for flydende naturgas og gaslagring (2016/2059(INI))

(2018/C 215/22)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. februar 2016 om en EU-strategi for flydende naturgas og gaslagring (COM(2016)0049), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. februar 2016 om en EU-strategi for flydende naturgas og gaslagring (COM(2016)0049),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 25. februar 2015 med titlen »En rammestrategi for en modstandsdygtig energiunion med en fremadskuende klimapolitik« (COM(2015)0080) og bilagene hertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 25. februar 2015 med titlen »En rammestrategi for en modstandsdygtig energiunion med en fremadskuende klimapolitik« (COM(2015)0080) og bilagene hertil,

| — | der henviser til energistrategien frem mod 2030, som er fastsat i Kommissionens meddelelse af 22. januar 2014 med titlen »Politikramme for klima- og energipolitikken i perioden 2020-2030« (COM(2014)0015), |
| --- | --- |

—

der henviser til energistrategien frem mod 2030, som er fastsat i Kommissionens meddelelse af 22. januar 2014 med titlen »Politikramme for klima- og energipolitikken i perioden 2020-2030« (COM(2014)0015),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. juli 2014 med titlen »Energieffektivitet og dens bidrag til energiforsyningssikkerheden og den klima- og energipolitiske ramme for 2030« (COM(2014)0520), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. juli 2014 med titlen »Energieffektivitet og dens bidrag til energiforsyningssikkerheden og den klima- og energipolitiske ramme for 2030« (COM(2014)0520),

| — | der henviser til den femte rapport fra arbejdsgruppe I under Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer (IPCC) med titlen »Climate Change 2013: The Physical Science Basis«, |
| --- | --- |

—

der henviser til den femte rapport fra arbejdsgruppe I under Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer (IPCC) med titlen »Climate Change 2013: The Physical Science Basis«,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (1),

| — | der henviser til Parisaftalen af december 2015, der blev vedtaget på den 21. partskonference under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (COP 21), |
| --- | --- |

—

der henviser til Parisaftalen af december 2015, der blev vedtaget på den 21. partskonference under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (COP 21),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 15. december 2011 med titlen »Energikøreplanen 2050« (COM(2011)0885), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 15. december 2011 med titlen »Energikøreplanen 2050« (COM(2011)0885),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 8. marts 2011 med titlen »Køreplan for omstilling til en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi i 2050« (COM(2011)0112), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 8. marts 2011 med titlen »Køreplan for omstilling til en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi i 2050« (COM(2011)0112),

| — | der henviser til den tredje energipakke, |
| --- | --- |

—

der henviser til den tredje energipakke,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. februar 2016 med titlen »En EU-strategi for opvarmning og køling« (COM(2016)0051), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. februar 2016 med titlen »En EU-strategi for opvarmning og køling« (COM(2016)0051),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF,

| — | der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 16/2015 »Bedre energiforsyningssikkerhed gennem udvikling af det indre energimarked: Der er behov for en yderligere indsats«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 16/2015 »Bedre energiforsyningssikkerhed gennem udvikling af det indre energimarked: Der er behov for en yderligere indsats«,

| — | der henviser til sin beslutning af 15. december 2015 med titlen »På vej til en europæisk energiunion« (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 15. december 2015 med titlen »På vej til en europæisk energiunion« (2),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi og udtalelser fra Udenrigsudvalget, Udvalget om International Handel, Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Transport- og Turismeudvalget (A8-0278/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi og udtalelser fra Udenrigsudvalget, Udvalget om International Handel, Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Transport- og Turismeudvalget (A8-0278/2016),

| A. | der henviser til, at gas i de kommende årtier kan spille en vigtig rolle i EU's energisystem, i industriel produktion og som en varmekilde i bygninger samt som støtte for vedvarende energi, samtidig med at EU skal opfylde sine mål for drivhusgasemissioner, energieffektivitet og vedvarende energi og sikre overgangen til en lavemissionsøkonomi, hvor gassens rolle gradvist vil mindskes til fordel for rene energikilder; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at gas i de kommende årtier kan spille en vigtig rolle i EU's energisystem, i industriel produktion og som en varmekilde i bygninger samt som støtte for vedvarende energi, samtidig med at EU skal opfylde sine mål for drivhusgasemissioner, energieffektivitet og vedvarende energi og sikre overgangen til en lavemissionsøkonomi, hvor gassens rolle gradvist vil mindskes til fordel for rene energikilder;

| B. | der henviser til, at gas er et fossilt brændstof, som kan udlede betydelige mængder metan gennem sin livscyklus (produktion, transport, forbrug), hvis det ikke forvaltes korrekt; der henviser til, at metan potentielt bidrager mere til den globale opvarmning end CO2, betragtet over en periode på 20 år, og således har en betydelig indvirkning på klimaændringerne; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at gas er et fossilt brændstof, som kan udlede betydelige mængder metan gennem sin livscyklus (produktion, transport, forbrug), hvis det ikke forvaltes korrekt; der henviser til, at metan potentielt bidrager mere til den globale opvarmning end CO2, betragtet over en periode på 20 år, og således har en betydelig indvirkning på klimaændringerne;

| C. | der henviser til, at EU har forpligtet sig til at reducere drivhusgasemissionerne til et niveau, der ligger 80-95 % under 1990-niveauet inden 2050; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at EU har forpligtet sig til at reducere drivhusgasemissionerne til et niveau, der ligger 80-95 % under 1990-niveauet inden 2050;

| D. | der henviser til, at Europas afhængighed af gasimport forventes at stige i de kommende år, og at den i visse medlemsstater allerede er nået op på 100 %, nemlig i lande, hvor der ikke findes nogen eller kun meget få alternative leverandører eller forsyningsruter; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Europas afhængighed af gasimport forventes at stige i de kommende år, og at den i visse medlemsstater allerede er nået op på 100 %, nemlig i lande, hvor der ikke findes nogen eller kun meget få alternative leverandører eller forsyningsruter;

| E. | der henviser til, at flydende naturgas (LNG) frembyder en mulighed for Europa med hensyn til at sikre både øget konkurrenceevne — idet priserne på naturgas kan trykkes ned — og øget forsyningssikkerhed; der henviser til, at naturgas også udgør et fleksibelt supplement til vedvarende energikilder til elektricitetsproduktion; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at flydende naturgas (LNG) frembyder en mulighed for Europa med hensyn til at sikre både øget konkurrenceevne — idet priserne på naturgas kan trykkes ned — og øget forsyningssikkerhed; der henviser til, at naturgas også udgør et fleksibelt supplement til vedvarende energikilder til elektricitetsproduktion;

| F. | der henviser til, at brug af naturgas (CNG og LNG) inden for transport, som foreskrevet i direktiv 2014/94/EU om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer, vil medføre store miljømæssige fordele; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at brug af naturgas (CNG og LNG) inden for transport, som foreskrevet i direktiv 2014/94/EU om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer, vil medføre store miljømæssige fordele;

| G. | der henviser til, at EU aktivt bør tilstræbe at udvikle de indenlandske konventionelle gasressourcer som dem, man har fundet i Cypern; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at EU aktivt bør tilstræbe at udvikle de indenlandske konventionelle gasressourcer som dem, man har fundet i Cypern;

| H. | der henviser til, at EU som den næststørste importør af naturgas i verden bør spille en mere proaktiv rolle på den internationale diplomatiske energiscene; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at EU som den næststørste importør af naturgas i verden bør spille en mere proaktiv rolle på den internationale diplomatiske energiscene;

| I. | der henviser til, at det er vigtigt at fremme et samlet forslag til brugen af lokale energikilder såsom naturgasdepotet i Cyperns eksklusive økonomiske zone og støtte etableringen af en LNG-likvefaktionsterminal i Cypern med henblik på også at udnytte depoterne i de omkringliggende områder; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at det er vigtigt at fremme et samlet forslag til brugen af lokale energikilder såsom naturgasdepotet i Cyperns eksklusive økonomiske zone og støtte etableringen af en LNG-likvefaktionsterminal i Cypern med henblik på også at udnytte depoterne i de omkringliggende områder;

| J. | der henviser til, at EU stadig ikke er i stand til fuldt ud at udnytte fordelene ved et integreret indre energimarked på grund af manglen på sammenkoblinger og en ufuldstændig gennemførelse af den tredje energipakke; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at EU stadig ikke er i stand til fuldt ud at udnytte fordelene ved et integreret indre energimarked på grund af manglen på sammenkoblinger og en ufuldstændig gennemførelse af den tredje energipakke;

| K. | der henviser til, at der i rammestrategien for en modstandsdygtig energiunion med en fremadskuende klimapolitik udpeges fem indbyrdes styrkende og tæt forbundne mål, nemlig energisikkerhed, et fuldt ud integreret europæisk energimarked, energieffektivitet, dekarbonisering af økonomien samt forskning, innovation og konkurrenceevne; der henviser til, at denne strategi også bør fremme overkommelige energipriser for alle; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at der i rammestrategien for en modstandsdygtig energiunion med en fremadskuende klimapolitik udpeges fem indbyrdes styrkende og tæt forbundne mål, nemlig energisikkerhed, et fuldt ud integreret europæisk energimarked, energieffektivitet, dekarbonisering af økonomien samt forskning, innovation og konkurrenceevne; der henviser til, at denne strategi også bør fremme overkommelige energipriser for alle;

Indledning

| 1. | glæder sig over Kommissionens meddelelse om en EU-strategi for flydende naturgas og gaslagring; mener, at et indre energimarked med fuldt integreret LNG og gaslagring vil bidrage væsentligt til opfyldelsen af det endelige mål om en modstandsdygtig energiunion; |
| --- | --- |

1.

| 2. | minder om, at EU's strategi for LNG og gaslagring er et af de elementer i energiunionen, som har til formål at give et konkret udtryk til EU's ambitioner om at opnå en hurtig overgang til et bæredygtigt, sikkert og konkurrencedygtigt energisystem og ligeledes har til formål at stoppe afhængigheden af eksterne gasleverandører; understreger, at et af energiunionens mål er at gøre EU til en af verdens førende inden for vedvarende energi; |
| --- | --- |

2.

| 3. | der henviser til, at EU's gaspolitik i overensstemmelse med Parisaftalen fra COP 21 skal tilpasses, så den opfylder det vedtagne mål om en begrænsning af den globale temperaturstigning til højst 1,5 oC over det førindustrielle niveau; der henviser til, at gas stadig forventes at spille en vigtig rolle i EU's energisystem indtil 2050, hvor drivhusgasemissionerne i henhold til Parisaftalen og EU's energikøreplan skal være reduceret til et niveau, der ligger 80-95 % under 1990-niveauet, navnlig i industriel produktion og som en varmekilde i bygninger; der henviser til, at gasforbruget skal sænkes og helt udfases på lang sigt, efterhånden som EU når sine ambitiøse mål for drivhusgasemissioner, energieffektivitet og vedvarende energi og går over til en bæredygtig økonomi; |
| --- | --- |

3.

| 4. | mener, at den mest effektive måde, hvorpå der kan opnås energisikkerhed, er gennem en bedre koordinering af de nationale energipolitikker, skabelse af en reel energiunion med et indre energimarked og en fælles energipolitik samt gennem samarbejde mellem medlemsstaterne på området på grundlag af solidaritet og tillid; mener i denne forbindelse, at en øget integration af energipolitikken bør gavne medlemsstaterne i overensstemmelse med EU's mål og internationale forpligtelser samt med de erklærede mål, og at den ikke bør være i modstrid med medlemsstaternes eller deres borgeres interesser; støtter bestræbelserne på at nå frem til en fælles EU-holdning i multilaterale energiinstitutioner og -rammer; |
| --- | --- |

4.

| 5. | mener, at alle EU-borgere skal have adgang til en sikker og prismæssigt overkommelig energiforsyning; fremhæver i denne forbindelse den aktuelle udvikling på de globale LNG-markeder, hvor et for stort udbud har ført til lavere priser, hvilket frembyder en mulighed for at sikre lavere energiudgifter for EU-borgerne ved hjælp af forholdsmæssigt billigere gasforsyninger; understreger, at sikker, prismæssigt overkommelig og bæredygtig energi er en central drivkraft i den europæiske økonomi og afgørende for industriens konkurrenceevne; opfordrer EU og medlemsstaterne til som led i EU's energistrategi at prioritere udryddelse af energifattigdom og at forbedre energiforsyningssikkerheden gennem udveksling af bedste praksis på EU-plan; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at EU's strategi for LNG skal harmonere med rammestrategien for en modstandsdygtig energiunion for at kunne bidrage til øget energiforsyningssikkerhed, dekarbonisering, økonomisk bæredygtighed på længere sigt og sikring af overkommelige og konkurrencedygtige energipriser; |
| --- | --- |

6.

| 7. | er enig med Kommissionen i, at medlemsstaterne i Østersøområdet og i Central- og Sydøsteuropa samt Irland — på trods af den omfattende indsats for infrastrukturudvikling, som er blevet gennemført af visse medlemsstater — stadig er stærkt afhængige af en enkelt leverandør og dermed sårbare over for forsyningschok og -afbrydelser; |
| --- | --- |

7.

| 8. | erkender, at adgangen til LNG, herunder understøttende rørledningsinfrastruktur, i disse medlemsstater i betydelig grad kunne forbedre den aktuelle forsyningssituation ikke alene i fysisk, men også i økonomisk forstand, og bidrage til mere konkurrencedygtige energipriser; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme og skabe incitamenter for en mere effektiv og bedre udnyttelse af den eksisterende infrastruktur, herunder gaslagring; |
| --- | --- |

9.

| 10. | henleder opmærksomheden på potentialet i el-til-gas-teknologi med henblik på lagring af vedvarende energi og på, at denne slags gas bør gøres anvendelig som kulstofneutral gas til transport, opvarmning og elektricitetsproduktion; |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger behovet for at diversificere EU's gassystem og gøre det mere fleksibelt og dermed bidrage til at nå energiunionens centrale mål om en sikker, modstandsdygtig og konkurrencedygtig gasforsyning; opfordrer Kommissionen til at udvikle en strategi, der sigter mod at mindske EU's gasafhængighed på lang sigt, som en afspejling af dens tilsagn om inden 2050 at reducere drivhusgasemissionerne til et niveau, der ligger 80-95 % under 1990-niveauet, og understreger i denne forbindelse, at princippet om »energieffektivitet først« og en gradvis udfasning af fossile brændstoffer ville bidrage betydeligt til at reducere EU's afhængighed af importerede fossile brændstoffer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | minder om, at Parlamentet gentagne gange har krævet bindende klima- og energimål for 2030 bestående af en national reduktion af drivhusgasemissioner på mindst 40 %, mindst 30 % vedvarende energi og 40 % energieffektivitet, som skal gennemføres ved hjælp af individuelle nationale mål; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger behovet for, at man, inden man støtter nye genforgasningsterminaler, fremmer den mest effektive udnyttelse af de eksisterende LNG-terminaler ud fra et grænseoverskridende perspektiv, så man undgår en teknologisk fastlåsning eller strandede aktiver i forbindelse med infrastruktur for fossile brændstoffer og sikrer, at forbrugerne ikke kommer til at bære omkostningerne til nogen nye projekter; mener, at Kommissionen omhyggeligt skal revidere sin analyse af gasefterspørgslen og sine risiko- og behovsvurderinger; |
| --- | --- |

13.

Opbygning af manglende infrastruktur

LNG-infrastruktur

| 14. | minder om, at EU som helhed har tilstrækkeligt med LNG-genforgasningsterminaler, og erkender, at flere LNG-genforgasningsterminaler i EU har en lav udnyttelsesgrad som følge af de seneste års vigende interne gasefterspørgsel og en forholdsvis høj pris på LNG på verdensmarkedet; understreger, at alle medlemsstater, navnlig dem, der er afhængige af en enkelt leverandør, bør have adgang til LNG, enten direkte eller indirekte via andre medlemsstater; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger, at markedsbaserede løsninger og udnyttelsen af eksisterende LNG-infrastruktur på regionalt plan i de fleste tilfælde bør prioriteres; bemærker dog, at løsningerne kan være meget forskellige afhængigt af særlige nationale og markedsmæssige omstændigheder såsom sammenkoblingsniveauet, udbuddet af lagringsmuligheder og markedets struktur; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger, at det for at undgå strandede aktiver er nødvendigt at gennemføre en grundig analyse af alternativer og muligheder for LNG-forsyning i et regionalt perspektiv, ud fra et miljømæssigt bæredygtighedsperspektiv og under hensyntagen til EU's klima- og energimål og princippet om en afbalanceret geografisk fordeling, inden det besluttes, om der skal etableres ny infrastruktur, med henblik på at forbedre energisikkerheden og sikre den mest effektive udnyttelse af den eksisterende infrastruktur; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger betydningen af regionalt samarbejde, når der opføres nye LNG-terminaler og -sammenkoblinger, og understreger, at medlemsstater med adgang til havet bør indgå i et tæt samarbejde med medlemsstater uden havadgang for at undgå overdrevne investeringer i unødvendige og urentable projekter; understreger i denne henseende, at en bedre udnyttelse af vest/øst- og syd/nord-korridorerne med forbedret kapacitet til tilbagegående strømme ville øge LNG-forsyningsmulighederne; mener, at viden og information kan udvikles sideløbende i forbindelse med udfordringer såsom energilagringsfaciliteter og udbudsprocesser for LNG og sammenkoblinger; er af den faste overbevisning, at EU's strategi skal sikre, at LNG er tilgængelig på regionalt plan i hele EU; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at iværksætte strategier til støtte for faciliteter, der i fremtiden kan anvendes til at styre overførsel og lagring af vedvarende naturgas; |
| --- | --- |

18.

| 19. | understreger, at strategien også bør omfatte brugen af LNG som alternativ til udviklingen af infrastruktur til gasdistribution og -transmission i områder, hvor det for øjeblikket ikke er omkostningseffektivt; bemærker, at små LNG-installationer kan tilvejebringe den optimale infrastruktur til at øge brugen af naturgas i områder, hvor investeringer i gasinfrastruktur ikke er rentabel, herunder til at øge brugen af gas til at producere varme og dermed begrænse de såkaldte »emissioner fra lave skorstene«; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til fuldt ud at gennemføre centrale projekter af fælles interesse og til primært at give høj prioritet til de økonomisk og miljømæssigt mest effektive projekter, der er udpeget af de tre regionale højtstående grupper; understreger, at det ikke er tilstrækkeligt at opføre de LNG-terminaler, der er nødvendige for og modsvarer efterspørgslen efter gas, og at understøttende rørledningsinfrastruktur med passende tariffer er helt afgørende for, at der kan opnås fordele uden for modtagerlandene; |
| --- | --- |

20.

| 21. | glæder sig over, at vigtige LNG-projekter (f.eks. nord/syd-korridoren) defineres som projekter af fælles interesse; opfordrer Kommissionen til fuldt ud at inddrage Balkanlandene i planlægningen af den videre opbygning af gasrørledninger og TEN-E-net for at sikre en central rolle for EU's energisektor i regionen; |
| --- | --- |

21.

| 22. | bakker op om Kommissionens forslag i den igangværende revision af forordningen om forsyningssikkerhed om at gennemgå de eksisterende undtagelser for sammenkoblinger med tilbagegående strømme og støtter i denne forbindelse en forstærket rolle for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER); bemærker, ACER er underbemandet og mangler ressourcer; understreger behovet for at give ACER de nødvendige ressourcer, navnlig et tilstrækkeligt eget personale, for at sikre, at agenturet er i stand til at udføre de opgaver, det er pålagt i henhold til lovgivningen; |
| --- | --- |

22.

Lagerinfrastruktur

| 23. | minder om, at geologien er en afgørende faktor for udviklingen af nye gaslagre, og bemærker den aktuelle overkapacitet i de europæiske gaslagre; understreger, at regionalt samarbejde og en passende mængde gassammenkoblinger samt fjernelse af interne flaskehalse i betydelig grad kan forbedre de eksisterende gaslagres udnyttelsesgrad; fremhæver behovet for at sikre anvendelse af de strengeste miljøstandarder ved planlægning, opførelse og brug af LNG-lagringsinfrastruktur; |
| --- | --- |

23.

| 24. | erindrer om, at adgangen til gaslagerfaciliteter på tværs af grænserne er et af de centrale redskaber til gennemførelse af princippet om energimæssig solidaritet i tilfælde af mangel på gas og i krisesituationer; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger, at en mere omfattende brug af Ukraines lagringskapacitet kun vil være mulig, hvis der sikres en stabil handels- og lovgivningsmæssig ramme, og forsyningsinfrastrukturens integritet garanteres i Ukraine, samtidig med at tilstrækkelige gassammenkoblinger er til rådighed, så energien kan strømme frit på tværs af grænserne uden fysiske barrierer; understreger desuden, at der vil skulle importeres ekstra gasforsyninger, efterhånden som Ukraines gasafhængige industrisektor snart får gang i hjulene igen; mener, at EU bør støtte Ukraine i overgangen fra afhængighed af russisk naturgas til LNG; |
| --- | --- |

25.

Forbindelse fra LNG-kilder og -lagre til markederne

| 26. | fremhæver betydningen af arbejdet i de regionale højtstående grupper såsom Gruppen på Højt Plan vedrørende Gassammenkobling i Central- og Sydøsteuropa, planen for sammenkobling af det baltiske energimarked og den højstående gruppe for Sydvesteuropa; mener, at denne form for frivillig regional koordinering er yderst effektiv, og glæder sig over Kommissionens formidlende rolle i disse ordninger; understreger behovet for en pragmatisk og rettidig gennemførelse af de godkendte handlingsplaner og opfordrer indtrængende til en omhyggelig opfølgning på gennemførelsen; |
| --- | --- |

26.

| 27. | understreger behovet for at finde omkostningseffektive og miljømæssigt bæredygtige energiforsyningsløsninger for at øge forsyningssikkerheden på lang sigt for Den Iberiske Halvø, Central- og Sydøsteuropa, de baltiske lande og Irland, som ikke er tilstrækkelig sammenkoblet med og/eller integreret i det indre energimarked, og som på grundlag af solidaritetsprincippet fortjener EU's fulde støtte; understreger desuden behovet for at støtte de mest udsatte lande, som fortsat er energiøer, såsom Cypern og Malta, så de kan diversificere deres kilder og forsyningsruter; understreger i den forbindelse, at LNG og gaslagring bør bidrage til at bringe enhver form for energimæssig isolation af EU's medlemsstater og regioner til ophør; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer til gasproduktion i områderne omkring Middelhavet, Sortehavet og Det Kaspiske Hav og til sammenkobling af indlandsstaterne i Central- og Sydøsteuropa til disse nye kapaciteter for at diversificere forsyningskilderne i disse regioner; bemærker, at dette vil muliggøre konkurrence mellem gas fra forskellige kilder og erstatte importen af naturgasmængder under olieindekserede kontrakter og dermed fremme medlemsstaternes forhandlingsposition; understreger, at ingen energikilde i sig selv nogensinde vil opfylde EU's energibehov, og at diversitet på både indenlandske og udenlandske markeder er afgørende, mener derfor, at vi aktivt bør udvikle de konventionelle gasressourcer, der er fundet i Cypern; |
| --- | --- |

28.

| 29. | støtter Kommissionens ambition om at give flere oplysninger og mere bistand til projektledere vedrørende forskellige muligheder for projektfinansiering såsom Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Connecting Europe-faciliteten, de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fonde) og om diverse tekniske løsninger; |
| --- | --- |

29.

| 30. | bemærker, at det bør være et vigtigt princip at finde omkostningseffektive og miljømæssigt bæredygtige løsninger for at opnå en optimal udnyttelse på EU-plan og regionalt plan, og opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og de nationale reguleringsmyndigheder til at afsætte de begrænsede tilgængelige ressourcer til udviklingen af den afgørende infrastruktur, så man kan tiltrække private investeringer til LNG-infrastruktur og sammenkoblinger; |
| --- | --- |

30.

| 31. | udtrykker bekymring over det forhold, at gasimporten fra Rusland var 7 % højere i 2015 end i 2014, og at 41 % af gasimporten fra tredjelande i 2015 kom fra Rusland; fremhæver, at LNG og gaslagring sammen med øget effektivitet og udbredelse af vedvarende energi spiller en afgørende rolle for at mindske afhængigheden af russisk gas; |
| --- | --- |

31.

| 32. | udtrykker bekymring over den foreslåede fordobling af kapaciteten i Nord Stream-rørledningen og de negative indvirkninger, dette vil have på energisikkerheden og diversificeringen af forsyningskilderne samt på princippet om solidaritet mellem medlemsstaterne; understreger de geopolitiske konsekvenser af dette projekt og de underliggende principper for en fuldt integreret, sikker, konkurrencedygtig og bæredygtig energiunion og mener derfor, at det ikke bør få finansiel støtte fra EU eller nyde godt af undtagelser fra EU-retten; understreger, at en fordobling af Nord Stream-rørledningens kapacitet ville give én enkelt virksomhed en dominerende stilling på det europæiske gasmarked, hvilket bør undgås; |
| --- | --- |

32.

| 33. | mener, at det, hvis Nord Stream 2 i modstrid med europæiske interesser alligevel bliver opført, vil være nødvendigt med en fornuftig vurdering af adgangen til LNG-terminaler og en detaljeret status over nord/syd-gaskorridoren; |
| --- | --- |

33.

Færdigudvikling af det indre gasmarked: kommercielle, juridiske og lovgivningsmæssige aspekter

Gøre EU til et attraktivt marked for LNG

| 34. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til fuldt ud at gennemføre den tredje energipakke og reglerne for gasnet; |
| --- | --- |

34.

| 35. | fremhæver den vigtige rolle, som effektivt sammenkoblede naturgasbørser spiller på gasmarkedet, idet de sikrer et enkelt integreret marked, hvor gassen kan strømme frit på tværs af grænserne i overensstemmelse med markedets prissignaler; |
| --- | --- |

35.

| 36. | understreger, at de betydelige gasreserver i de nordafrikanske lande og de nylige opdagelser i det østlige Middelhavsområde giver regionen mulighed for at udvikle sig til et dynamisk centrum for transport af gas ind i Europa; mener, at ny LNG-kapacitet, der udvikles i Middelhavsområdet, kan danne grundlag for et infrastrukturknudepunkt; |
| --- | --- |

36.

| 37. | insisterer på, at færdiggørelsen af det indre gasmarked og fjernelsen af reguleringsmæssige hindringer i høj grad ville forbedre smidigheden på gasmarkederne; opfordrer indtrængende de interesserede parter til så hurtigt som muligt at færdiggøre netreglerne for så vidt angår harmoniserede transmissionstarifstrukturer for gas; |
| --- | --- |

37.

| 38. | minder om det fortsatte behov for at sikre et aktivt samarbejde mellem regeringer, nationale reguleringsmyndigheder og hovedinteressenter om grænseoverskridende investeringer, idet der ved siden af de nationale interesser også altid tages hensyn til et europæisk perspektiv; |
| --- | --- |

38.

Lagring af gas i det indre marked

| 39. | understreger behovet for at udvikle harmoniserede tarifstrukturer for hele EU og øge gennemsigtigheden i prisdefinitionen med henblik på at opnå en højere udnyttelsesgrad i de eksisterende gaslagre; mener, at der i netreglerne for så vidt angår harmoniserede transmissionstarifstrukturer for gas bør tages hensyn til behovet for harmonisering; |
| --- | --- |

39.

| 40. | støtter Kommissionens forslag om at gøre det muligt at modtage biomethan og andre gasser fra vedvarende kilder, som overholder relevante kvalitetsstandarder i EU for så vidt angår gastransmission, -distribution og -lagring; henstiller i denne henseende, at der overvejes tekniske parametre, gaskvalitet, omkostningseffektivitet, stordriftsfordele og eventuelt lokale eller regionale netværksløsninger; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at gennemføre den tredje energipakke fuldt ud, navnlig for så vidt angår bestemmelserne om at give biomethan adgang til nettet og til lagringsfaciliteter; fremhæver i denne henseende direktiv 2009/73/EF, i henhold til hvilket medlemsstaterne bør sikre, at biogas og gas fra biomasse eller andre former for gas under hensyntagen til de fornødne kvalitetskrav får adgang til gassystemet uden forskelsbehandling, forudsat at denne adgang til enhver tid er forenelig med de relevante tekniske bestemmelser og sikkerhedsstandarder; |
| --- | --- |

41.

| 42. | tilskynder LNG- og lageroperatører til i samarbejde med nationale reguleringsmyndigheder at udvikle nye fleksible produkter og tjenester, der harmonerer med gældende EU-lovgivning, for at gøre LNG-genforgasning og -lagring mere attraktivt og for at maksimere udnyttelsen af de eksisterende LNG- og lagringsfaciliteter; |
| --- | --- |

42.

Optimering af lagringen af hensyn til gasforsyningssikkerheden

| 43. | understreger, at gaslagring i visse medlemsstater tilbyder øjeblikkelige og yderst fleksible tjenester, og påpeger, at lagring i tilfælde af forsyningsafbrydelser kan spille en anden rolle end LNG, hvor logistikken i forsyningskæden ikke nødvendigvis sikrer den samme fleksibilitet; |
| --- | --- |

43.

| 44. | understreger betydningen af at fjerne reguleringsmæssige hindringer for udviklingen af regionale oplagringskoncepter; mener, at visse lagre kunne tilbyde skræddersyede internationale tjenester, dvs. lagringstjenester forbundet med grænseoverskridende transport; foreslår, at de regionale højtstående grupper samarbejder mere intensivt om at finde innovative løsninger til, hvordan man kan udnytte de strategisk værdifulde ressourcer på en effektiv måde på regionalt plan og på EU-plan; |
| --- | --- |

44.

EU som aktør på de internationale LNG-markeder

| 45. | bemærker den fremvoksende globale udvikling i retning af øget likvefaktionskapacitet og dennes potentielle virkninger for de europæiske gasmarkeder; |
| --- | --- |

45.

| 46. | mener, at EU ved at være blevet et vigtigt marked kan bidrage til udviklingen af reglerne for gashandel med henblik på at forbedre fleksibiliteten og konvergensen på de globale gasmarkeder; |
| --- | --- |

46.

| 47. | støtter Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten og medlemsstaterne i deres aktive engagement i energidiplomati med henblik på at fremme et regelbaseret, gennemsigtigt og velfungerende globalt gasmarked; |
| --- | --- |

47.

| 48. | understreger, at det er vigtigt at reducere eller ophæve EU's afhængighed af importeret olie og gas fra autoritære regimer, som overtræder menneskerettighederne, i overensstemmelse med EU's grundlæggende værdier og effektiviteten af EU's optræden udadtil; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer til større institutionel konvergens og synergi og navnlig til bedre integration af eksterne energisikkerhedsprioriteter i de politikker, som føres af næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR), samt til bedre koordinering mellem NF/HR og de ansvarlige kommissærer; opfordrer NF/HR til sammen med medlemsstaterne at fremme det eksisterende energisamarbejde og skabe nye former for samarbejde med nuværende og potentielle leverandører samt med transitlande og andre centrale aktører; opfordrer i denne forbindelse NF/HR til regelmæssigt at orientere Parlamentet om gennemførelsen af EU's handlingsplan for energidiplomati; |
| --- | --- |

49.

| 50. | understreger, at det er nødvendigt at fjerne alle barrierer for global frihandel med LNG, som produceres på bæredygtig vis; opfordrer i denne forbindelse indtrængende beslutningstagerne i USA til at øge investeringssikkerheden ved at indføre klare kriterier og frister i tilladelsesprocessen for gaseksportører til lande, der ikke er omfattet af frihandelsaftaler; |
| --- | --- |

50.

| 51. | understreger, at det er nødvendigt at øge bevidstheden om de miljø- og klimamæssige samt de sociale konsekvenser af importeret LNG i globale frihandelsfora; understreger især behovet for at sikre, at flygtige emissioner af metan mindskes; |
| --- | --- |

51.

| 52. | understreger, at brugen af LNG også kan medføre en reduktion i drivhusgasemissioner fra søfart og vejtransport, forudsat at der træffes samtlige effektive foranstaltninger for at minimere methanudslippet gennem hele brændstoffets livscyklus, herunder produktion, distribution og forbrænding; anmoder derfor om, at der træffes passende foranstaltninger for at minimere methanudslip i den samlede LNG-kæde gennem anvendelse af de bedste tilgængelige teknologier og for at sikre tilstrækkelig F&U-finansiering til dette formål; |
| --- | --- |

52.

| 53. | understreger, at handel spiller en vigtig rolle i energisikkerheden, og at stærke energipartnerskaber, der er styrket ved indføjelse af energikapitler i EU's handelsaftaler, er væsentlige værktøjer; mener, at det er af afgørende betydning, at EU's handelspolitik øger Unionens og medlemsstaternes energidiversificering og begrænser deres afhængighed af importeret energi fra for få leverandører; understreger, at EU bør udforske nye partnerskaber, revidere de eksisterende og afholde specifikke energidrøftelser med andre partnere i områder såsom — men ikke begrænset til — Centralasien, Nordafrika samt Nord- og Sydamerika; bemærker, at EU bør spille en mere proaktiv rolle på den internationale energidiplomatiscene; opfordrer til større kohærens mellem EU's handels- og energipolitikker; fremhæver, at det er nødvendigt at øge gennemsigtigheden i de internationale forhandlinger om LNG; mener, at nuværende og fremtidige forhandlinger med partnere som USA og Australien bør omfatte en stærk energikomponent; understreger, at EU bør arbejde tæt sammen med internationale partnere for at opnå et konkurrencepræget og gennemsigtigt globalt LNG-marked; |
| --- | --- |

53.

| 54. | minder om, at EU og dets medlemsstater for at imødegå de aktuelle udfordringer og gennemføre deres energi- og klimamålsætninger inden for de globale begrænsninger på disse politikområder også skal handle i fællesskab på den internationale scene på grundlag af de eksisterende retlige rammer og multilaterale konventioner ved at øge energisikkerheden og bæredygtigheden i internationale handelsfora, herunder med partnerlande, der er afhængige af gasimport; understreger, at EU samtidig bør støtte og fremme energieffektivitet; |
| --- | --- |

54.

| 55. | mener, at det er særligt vigtigt, at handelspolitikken skaber betydelige muligheder for EU-medlemsstaternes private og offentlige virksomheder inden for ren, sikker og effektiv energiteknologi, navnlig i lyset af den stigende globale efterspørgsel efter energi; opfordrer til betydelige toldnedsættelser på rene teknologier inden for initiativet om grønne varer og i EU's frihandelsaftaler, som skal gøre noget ved de ikketoldmæssige hindringer for handel med energikilder; |
| --- | --- |

55.

| 56. | fremhæver betydningen af kapitlet i aftalen om det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab (TTIP) om energi og råstoffer for EU's energisikkerhed; bifalder Kommissionens arbejde på at få fjernet eksportbegrænsningerne på gas fra USA til EU; |
| --- | --- |

56.

| 57. | mener, at de ekstra 12,2 milliarder kubikmeter om året, der kommer på markedet i 2016 via Sabine Pass LNG på den amerikanske østkyst, samt en potentiel ekstra kapacitet på 74 milliarder kubikmeter, som vil blive tilført inden 2020 gennem forskellige amerikanske projekter, udgør en vigtig mulighed for, at Europa kan øge sine energihandelsforbindelser med USA; mener, at færdiggørelsen af arbejdet med kapitlet i TTIP om energi og råstoffer vil øge EU's gasforsyningsmuligheder væsentligt; |
| --- | --- |

57.

| 58. | mener, at europæiske virksomheder ikke bør forhindres i at operere på tredjelandes energimarkeder på samme vilkår som indenlandske virksomheder; understreger, at virksomheder fra tredjelande, der opererer på europæiske energimarkeder, skal overholde europæisk lovgivning; understreger, at sådanne enheder skal have en gennemsigtig struktur, der gør det muligt at finde frem til deres aktionærer; |
| --- | --- |

58.

| 59. | understreger nødvendigheden af at garantere den højeste miljøbeskyttelse i forbindelse med planlægning, opførelse og anvendelse af LNG-infrastruktur og i forbindelse med udnyttelsen af egne reserver og kilder, samt at overholde de internationale arbejdsstandarder for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen; understreger, at det er nødvendigt at øge bevidstheden om de miljø- og klimamæssige samt de sociale konsekvenser af importeret LNG; gentager, at det er nødvendigt at inddrage lokalsamfundene og tage udgangspunkt i realistiske vurderinger af forbruget og — i tilfælde af opførelse — planlægningen af ny infrastruktur; fremhæver det potentiale, der ligger i overgangen til LNG, for at gøre en ende på skibstransportens afhængighed af kul; opfordrer EU til at yde økonomisk støtte til europæiske projekter med dette formål; |
| --- | --- |

59.

| 60. | gør opmærksom på, at denne strategi på baggrund af forventningerne om øgede LNG-forsyninger i de kommende år kan suppleres af en vurdering af behovene for LNG-transportskibe og foranstaltninger, der gør det muligt for EU's skibsbygningsindustri at udnytte denne mulighed og dermed bidrage til at nå målsætningen om, at sektoren i 2020 skal tegne sig for 20 % af BNP; opfordrer til indførelse af sikkerhedsstandarder, så transporten af LNG kan overvåges og om nødvendigt underkastes strengere krav som led i terrorbekæmpelsesforanstaltninger; |
| --- | --- |

60.

Bæredygtighed og udnyttelse af LNG som alternativt brændstof inden for transport og kraftvarmeproduktion

| 61. | erkender, at LNG har potentiale som et alternativt brændstof både inden for vej- og søtransport; understreger, at større udbredelse af LNG inden for godstransport kan bidrage til at nedbringe CO2-, SOx- og NOx-emissionerne på verdensplan, navnlig gennem en mere udbredt anvendelse af LNG-baserede motorer inden for søtransport; |
| --- | --- |

61.

| 62. | understreger, at et net af optankningsinfrastrukturer er en forudsætning for omfattende udbredelse af LNG som et alternativt brændstof i transportsektoren; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre fuldstændig gennemførelse af direktiv 2014/94/EU om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer, herunder at etablere LNG-tankstationer i alle TEN-T-korridorerne og i sø- og indlandshavne, der kan erstatte mere forurenende konventionelle brændstoffer; understreger i denne sammenhæng dog, at LNG ikke bør træde i stedet for vedvarende energikilder, så der sikres overensstemmelse med bæredygtighedsmålene; |
| --- | --- |

62.

| 63. | opfordrer til udvikling af søveje, navnlig i øgruppen Azorerne, som i kraft af sin geografiske beliggenhed kunne tjene som et vigtigt optankningssted for LNG på transatlantiske ruter; opfordrer indtrængende Kommissionen til at stille midler til rådighed til støtte for europæiske projekter til dette formål; |
| --- | --- |

63.

| 64. | anmoder Kommissionen om sammen med medlemsstaterne og deres regioner at etablere et fælles projekt med titlen »LNG Blue Corridors for Islands« for søfartssektoren, herunder havne i det omfattende TEN-T-netværk, med henblik på at opbygge den nødvendige LNG-infrastruktur og sammenkoble dette net til TEN-T-hovednettet; |
| --- | --- |

64.

| 65. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre gennemførelse af direktiv 2014/94/EU for så vidt angår opførelsen af CNG-tankstationer for at sikre, at motorkøretøjer, der drives af dette brændstof, kan køre i byområder, forstadsområder og andre tæt befolkede områder, og som minimum langs det eksisterende TEN-T-hovednet for at sikre, at disse køretøjer kan køre i hele Unionen; |
| --- | --- |

65.

| 66. | understreger, at det er nødvendigt at indføre fælles tekniske specifikationer for LNG-tankstationer til søgående skibe, fartøjer til sejlads på indre vandveje samt motorkøretøjer, jf. direktiv 2014/94/EU; opfordrer til strenge harmoniserede sikkerhedsregler og uddannelse inden for lagring, bunkring og anvendelse om bord af LNG i hele Unionen, samtidig med at muligheden for samtidigt at foretage flere laste- og bunkringsoperationer bevares; bemærker, at dette arbejde bør udføres i tæt samarbejde med Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og EMSA; |
| --- | --- |

66.

| 67. | understreger behovet for at sikre en tilstrækkelig F&U-finansiering til udvikling af forbedrede teknologier til fartøjer på indre vandveje, søgående skibe samt motorkøretøjer med henblik på at sikre et hurtigt skift til en flåde med lavere kulstofemissioner samt til udvikling af ubemandede systemer til anlæggelsen af LNG-tankstationer; opfordrer ligeledes Kommissionen og medlemsstaterne til at skabe incitamenter til udvikling af fartøjer og motorkøretøjer, der drives af LNG, eller ombygning af dem, der drives af traditionelle brændstoffer, således at de kan anvende LNG; |
| --- | --- |

67.

| 68. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at skabe incitamenter til transport af LNG med jernbane, da dette både aflaster vejtrafikken og bidrager til en miljøvenlig og sikker transport af et brændstof, der er mindre forurenende; |
| --- | --- |

68.

| 69. | anmoder Kommissionen om efter høring af de interesserede parter at overveje muligheden for i forlængelse af forordning (EF) nr. 443/2009 om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers emissioner også at fastlægge en CO2-ækvivalent for kulbrinteemissioner, ikke mindst af hensyn til forbrugeroplysningen; |
| --- | --- |

69.

| 70. | bemærker, at anvendelsen af små LNG-teknologiske anlæg inden for visse områder såsom langtransport eller til højtydende industriel anvendelse ikke alene kunne bidrage til opfyldelse af klimamålene, men også medføre betydelige forretningsmæssige fordele; |
| --- | --- |

70.

| 71. | bemærker, at LNG, og navnlig CNG, også er en levedygtig løsning for offentlig transport, der allerede er tilgængelig, og som kan bidrage til at mindske luft- og støjforureningen og dermed skabe bedre levevilkår, navnlig i byområder; |
| --- | --- |

71.

| 72. | bemærker, at selv om LNG og CNG frembyder levedygtige midlertidige løsninger med hensyn til reduktion af de miljømæssige konsekvenser af transport, vil de langsigtede fordele kun kunne realiseres, hvis man samtidig fremmer en gnidningsløs overgang til anvendelse af flydende biogas (LBG) og andre former for vedvarende energi, bl.a. ved at sikre interoperabilitet mellem LNG- og LBG-systemer; understreger, at EU-strategien for LNG skal indpasses i EU's brede klima- og energimål og -prioriteter og være i overensstemmelse med COP 21-aftalen, idet der fokuseres på reduktion af efterspørgslen, forbedring af energieffektiviteten og udfasning af fossile brændstoffer; |
| --- | --- |

72.

| 73. | understreger, at en infrastruktur med et effektivt net af tankstationer er en forudsætning for en konkret udvikling af LNG som et alternativt brændstof i transportsektoren; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at skabe incitamenter til udvikling af en sådan infrastruktur med henblik på at lukke de eksisterende huller i udbuddet og skabe et dækkende forsyningsnet; |
| --- | --- |

73.

| 74. | understreger betydningen af LNG-infrastruktur i sø- og indlandshavne for at fremme multimodalitet, eftersom en sådan infrastruktur kan benyttes af søgående skibe, fartøjer til sejlads på indre vandveje og lastbiler til videre transport af brændstoffet på land; opfordrer indtrængende de nationale og regionale operatører til at samarbejde tæt med henblik på at forbedre multifunktionaliteten og mulighederne for udnyttelse af denne infrastruktur; |
| --- | --- |

74.

| 75. | mener, at der ligger en stor global udfordring i at fremme brugen af naturgas som alternativt transportbrændstof, og efterlyser en forpligtelse til at opnå emissionsreduktioner gennem Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) og Den Internationale Søfartsorganisation (IMO); |
| --- | --- |

75.

o

o o

| 76. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne, Energifællesskabets sekretariat og de kontraherende parter i Energifællesskabet. |
| --- | --- |

76.

---

(1)  EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0444.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/143 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/143

---

P8_TA(2016)0407

Hvordan gøres fiskerikontrollen i EU homogen?

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 Hvordan gøres fiskerikontrollen i EU homogen? (2015/2093(INI))

(2018/C 215/23)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, som fastslår nødvendigheden af at arbejde for en »bæredygtig udvikling i Europa«, herunder et »højt niveau for beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten«, og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særligt artikel 11, 43 og 191, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, som fastslår nødvendigheden af at arbejde for en »bæredygtig udvikling i Europa«, herunder et »højt niveau for beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten«, og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særligt artikel 11, 43 og 191,

| — | der henviser til artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

| — | der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (»kontrolforordningen«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (»kontrolforordningen«),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik, særlig artikel 15 og 36, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik, særlig artikel 15 og 36,

| — | der henviser til forordning (EF) nr. 768/2005 af om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur, |
| --- | --- |

—

der henviser til forordning (EF) nr. 768/2005 af om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur,

| — | der henviser til Kommissionens forordning (EF) nr. 1010/2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forordning (EF) nr. 1010/2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/812 for så vidt angår landingsforpligtelsen, særlig artikel 7 og 9, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/812 for så vidt angår landingsforpligtelsen, særlig artikel 7 og 9,

| — | der henviser til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik,

| — | der henviser til sin holdning af 5. februar 2014 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning af 5. februar 2014 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (1),

| — | der henviser til sin holdning af 6. juli 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning af 6. juli 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 12. maj 2016 om Sporbarhed for fiske- og akvakulturprodukter i restaurant- og detailhandelsektoren (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 12. maj 2016 om Sporbarhed for fiske- og akvakulturprodukter i restaurant- og detailhandelsektoren (3),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget (A8-0234/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget (A8-0234/2016),

| A. | der henviser til, at anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning er Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning er Den Europæiske Union;

| B. | der henviser til, at inspektionsformerne i de forskellige inspektionsindberetningsmodeller i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 ikke er harmoniseret indbyrdes og benytter forskellige betegnelser for de samme emner, hvilket skaber operationelle problemer ved informationsoverførsel mellem myndighederne; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at inspektionsformerne i de forskellige inspektionsindberetningsmodeller i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 ikke er harmoniseret indbyrdes og benytter forskellige betegnelser for de samme emner, hvilket skaber operationelle problemer ved informationsoverførsel mellem myndighederne;

| C. | der henviser til, at de seneste dataudvekslingsprotokoller, som er nødvendige for indførelsen af elektroniske logbøger, blev færdiggjort i juli 2010, og at elektroniske logbøger har været obligatoriske siden januar 2010; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at de seneste dataudvekslingsprotokoller, som er nødvendige for indførelsen af elektroniske logbøger, blev færdiggjort i juli 2010, og at elektroniske logbøger har været obligatoriske siden januar 2010;

| D. | der henviser til, at der er en reel ulighed, eller at fiskerne føler ulighed i henseende til regelmæssighed, hyppighed, varighed, strenghed, grundighed, effektivitet og metoder i forbindelse med fiskerikontrol i Europa, og at der er behov for en lige og ikkediskriminerende behandling; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der er en reel ulighed, eller at fiskerne føler ulighed i henseende til regelmæssighed, hyppighed, varighed, strenghed, grundighed, effektivitet og metoder i forbindelse med fiskerikontrol i Europa, og at der er behov for en lige og ikkediskriminerende behandling;

| E. | der henviser til, at kontrolindsatsen nødvendigvis må regne med fiskerisektorens fulde og aktive deltagelse; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at kontrolindsatsen nødvendigvis må regne med fiskerisektorens fulde og aktive deltagelse;

| F. | der henviser til, at et pointbaseret system straffer fiskerfartøjerne og ikke rederne, fiskerne eller andre personer i produktionskæden; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at et pointbaseret system straffer fiskerfartøjerne og ikke rederne, fiskerne eller andre personer i produktionskæden;

| G. | der henviser til, at fiskerisektoren er en vigtig aktør i den bæredygtige forvaltning af have og oceaner; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at fiskerisektoren er en vigtig aktør i den bæredygtige forvaltning af have og oceaner;

| H. | der henviser til, at der — ud over de mulige regionale variationer — er betydelige forskelle i den måde, hvorpå EU-reglerne bliver anvendt i medlemsstaterne, hvilket navnlig gælder reglerne i kontrolforordningen, og til at de enkelte medlemsstater har deres egne særlige retssystemer samt forskellige administrative og retslige strukturer, hvilket uvægerligt afspejles i deres ordninger for administrative og/eller strafferetlige sanktioner for manglende overholdelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik og fører til uoverensstemmelser og urimelige forskelle fra medlemsstaterne imellem; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at der — ud over de mulige regionale variationer — er betydelige forskelle i den måde, hvorpå EU-reglerne bliver anvendt i medlemsstaterne, hvilket navnlig gælder reglerne i kontrolforordningen, og til at de enkelte medlemsstater har deres egne særlige retssystemer samt forskellige administrative og retslige strukturer, hvilket uvægerligt afspejles i deres ordninger for administrative og/eller strafferetlige sanktioner for manglende overholdelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik og fører til uoverensstemmelser og urimelige forskelle fra medlemsstaterne imellem;

| I. | der henviser til, at det er konstateret, at der er risiko for, at de nationale inspektionsmyndigheder ikke altid har adgang til de relevante data, som er en forudsætning for at kunne foretage en effektiv inspektion af fartøjer fra andre lande, og til, at forskellige kontrol- og sanktionsmetoder skaber problemer for medlemsstaterne, når de skal følge op på konstaterede overtrædelser over for flagstater; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at det er konstateret, at der er risiko for, at de nationale inspektionsmyndigheder ikke altid har adgang til de relevante data, som er en forudsætning for at kunne foretage en effektiv inspektion af fartøjer fra andre lande, og til, at forskellige kontrol- og sanktionsmetoder skaber problemer for medlemsstaterne, når de skal følge op på konstaterede overtrædelser over for flagstater;

| J. | der henviser til behovet for at styrke kontrollen med produkter, der indføres i Den Europæiske Union, og som hidrører fra ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, og behovet for at garantere et ligeligt kontrolniveau over for dette fiskeri i alle medlemsstater; |
| --- | --- |

J.

der henviser til behovet for at styrke kontrollen med produkter, der indføres i Den Europæiske Union, og som hidrører fra ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, og behovet for at garantere et ligeligt kontrolniveau over for dette fiskeri i alle medlemsstater;

| K. | der henviser til, at gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1224/2009 og af de respektive sanktioner henhører under medlemsstaternes ansvar; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1224/2009 og af de respektive sanktioner henhører under medlemsstaternes ansvar;

| L. | der henviser til, at der i nogle medlemsstater mangler enheder med specialiserede fiskeriinspektører; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at der i nogle medlemsstater mangler enheder med specialiserede fiskeriinspektører;

| M. | der henviser til, at EU-Fiskerikontrolagenturet (EFCA), som blev oprettet for at fremme de højest mulige fælles kontrolstandarder inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik, spiller en vigtig rolle for en ensartet gennemførelse af kontrolordningen uanset de begrænsede ressourcer, den råder over; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at EU-Fiskerikontrolagenturet (EFCA), som blev oprettet for at fremme de højest mulige fælles kontrolstandarder inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik, spiller en vigtig rolle for en ensartet gennemførelse af kontrolordningen uanset de begrænsede ressourcer, den råder over;

| N. | der henviser til, at Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) kan bidrage til at forbedre og modernisere fiskerikontrollen, navnlig over sine budgetposter 11 06 62 02 (kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitik samt den integrerede havpolitik) og 11 06 64 (EU-Fiskeriagenturet); |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) kan bidrage til at forbedre og modernisere fiskerikontrollen, navnlig over sine budgetposter 11 06 62 02 (kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitik samt den integrerede havpolitik) og 11 06 64 (EU-Fiskeriagenturet);

| O. | der henviser til, at dumpingforbuddet er blevet implementeret, men i praksis er urimeligt strengt over for fiskeriaktørerne, idet det nemlig kan ske, at de bliver straffet, selv om de anvender redskaber og instrumenter, der er tilladt i henhold til EU-lov, og gør alt, hvad de kan, for at undgå utilsigtede fangster, alene fordi fangsterne overstiger den maksimalt tilladte grænse, der er fastsat i EU- og national lovgivning; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at dumpingforbuddet er blevet implementeret, men i praksis er urimeligt strengt over for fiskeriaktørerne, idet det nemlig kan ske, at de bliver straffet, selv om de anvender redskaber og instrumenter, der er tilladt i henhold til EU-lov, og gør alt, hvad de kan, for at undgå utilsigtede fangster, alene fordi fangsterne overstiger den maksimalt tilladte grænse, der er fastsat i EU- og national lovgivning;

| P. | der henviser til, at de teknikker og det udstyr, der anvendes i fiskeriet, har ændret og udviklet sig, og at systemerne og teknikkerne til overvågning bør moderniseres tilsvarende for at fungere effektivt; minder om, at EHFF kan benyttes til dette formål; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at de teknikker og det udstyr, der anvendes i fiskeriet, har ændret og udviklet sig, og at systemerne og teknikkerne til overvågning bør moderniseres tilsvarende for at fungere effektivt; minder om, at EHFF kan benyttes til dette formål;

| Q. | der henviser til, at landingsforpligtelsen har afgørende betydning i forbindelse med kontrol og derfor kræver særlig opmærksomhed fra lovgivers og de tilsynsførende myndigheders side; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at landingsforpligtelsen har afgørende betydning i forbindelse med kontrol og derfor kræver særlig opmærksomhed fra lovgivers og de tilsynsførende myndigheders side;

| R. | der henviser til, at billige sporingsteknologier som f.eks. Automatic Identification System (AIS) muliggør frivillig kontrol og letter overvågningen og øger fiskernes sikkerhed; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at billige sporingsteknologier som f.eks. Automatic Identification System (AIS) muliggør frivillig kontrol og letter overvågningen og øger fiskernes sikkerhed;

| S. | der henviser til, at ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og handel med fangster herfra er strafbart på globalt plan; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og handel med fangster herfra er strafbart på globalt plan;

| T. | der henviser til, at auktioner spiller en vital rolle i fisk- og skaldyrssektoren og en vigtig rolle i kontrollen med landede fisk; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at auktioner spiller en vital rolle i fisk- og skaldyrssektoren og en vigtig rolle i kontrollen med landede fisk;

| U. | der henviser til, at medlemsstaterne har forskellige retssystemer, og at de indsamlede beviser skal kunne anerkendes og bruges under den retsforfølgende medlemsstats særegne retssystem; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at medlemsstaterne har forskellige retssystemer, og at de indsamlede beviser skal kunne anerkendes og bruges under den retsforfølgende medlemsstats særegne retssystem;

| V. | der henviser til, at de bedste samarbejdspartnere til gennemførelse af kontrolforordningen er veluddannede og engagerede fiskere, der forstår fordelene ved kontrollen og aktivt respekterer den; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at de bedste samarbejdspartnere til gennemførelse af kontrolforordningen er veluddannede og engagerede fiskere, der forstår fordelene ved kontrollen og aktivt respekterer den;

I –
     
  Hindringer for harmonisering

| 1. | understreger vigtigheden af at sikre en effektiv fiskerikontrol for at kunne garantere en bæredygtig udnyttelse af havenes biologiske ressourcer og fastholde lige konkurrencevilkår blandt fiskeriflåderne i EU; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at kontrolforordningen bliver gennemført effektivt; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at EU's ambitiøse indsats mod ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri) overalt i verden bør modsvares af en effektiv anvendelse af kontrolforordningen i vores egne farvande; |
| --- | --- |

2.

| 3. | påpeger forskellene med hensyn til anvendelsesområder for kontrollen og med hensyn til kontrolsteder og den deraf følgende forskelsbehandling, idet nogle medlemsstater foretager kontrol gennem hele kæden fra fiskeredskaber til spisebordet, mens andre kun kontrollerer visse led i kæden og f.eks. ikke medtager transportdelen eller restaurationsvirksomheder; |
| --- | --- |

3.

| 4. | anerkender den markante forbedring af kontrolordningen, som den aktuelle kontrolforordning bevirker i samspil med forordningen om IUU-fiskeri, gennem konsolidering af mange tidligere enkeltstående forordninger, indførelse af mulighed for at anvende nye teknologier, indledende skridt til harmonisering af sanktioner, afklaring af Kommissionens og medlemsstaternes roller, forbedringer med hensyn til sporbarhed og andre fremskridt; |
| --- | --- |

4.

| 5. | gør opmærksom på, at fiskernes accept af regulering afhænger af, om effekten af gennemførelsen opleves som rimelig, om den påtvungne regulering opleves som meningsfyldt, samt om en given regulering er forenelig med de traditionelle fiskerimønstre og -praksisser; |
| --- | --- |

5.

| 6. | konstaterer behovet for at klargøre, klassificere og opstille standarder for fiskeriet i de forskellige farvande; |
| --- | --- |

6.

| 7. | konstaterer, at der også er forskelle i tilrettelæggelsen af kontrollen, idet nogle stater spreder den ud på flere forskellige forvaltninger, mens andre lader den udføre af en enkelt forvaltningsgren, samt i de instrumenter, redskaber og menneskelige, logistiske og finansielle midler, der anvendes til at gennemføre kontrollen; konstaterer også, at disse omstændigheder vanskeliggør gennemsigtigheden i forvaltningen af og adgangen til information; |
| --- | --- |

7.

| 8. | påpeger, at kontrollernes effektivitet også varierer på grund af de meget forskellige fiskepladser inden for EU, lige fra meget trange områder, hvor nabomedlemsstater deles om fiskeressourcerne, til meget fjerne områder; fastholder, at de særlige kendetegn ved regionerne i den yderste periferi, hvis meget store og primært oceaniske eksklusive økonomiske zoner kombineret med arten af fiskebestande, der fanges (hovedsageligt dybhavsarter og stærkt vandrende pelagiske fiskearter), og de knappe alternative ressourcer tydeligvis giver anledning til strengere kontrolforanstaltninger i disse områder, som er stærkt afhængige af fiskeri og meget sårbare over for de meget store skader, der forårsages af flåder, som er kendt for at overtræde bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer på det kraftigste medlemsstaterne til at sikre en fuld og korrekt gennemførelse af kontrolforordningen for at få et klart overblik over, hvilke områder der skal forbedres i den forestående revision, så man derigennem kan sikre en velfungerende og letanvendelig kontrolforordning i fremtiden; |
| --- | --- |

9.

| 10. | bemærker forskellen i tilgang mellem kontrol baseret på risikovurdering og tilfældig stikprøvekontrol af fiskeriaktiviteter og kanaler til salg af fangster; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bemærker, at de nuværende indviklede tekniske foranstaltninger og det store antal bestemmelser, hvoraf nogle måske endda er modstridende, herunder mange afvigelser og undtagelser, og spredt over mange forskellige retsakter, gør dem vanskelige ikke blot at forstå, men også at kontrollere og håndhæve; |
| --- | --- |

11.

| 12. | minder om, at de fleste stikprøvekontroller foretages ved landing, men at inspektioner på havet tilsyneladende afslører flere overtrædelser end inspektioner, der foretages i land, eftersom de er baseret på risikovurdering; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om, at landingsforpligtelsen for fiskeri udgør en grundlæggende ændring, og at omnibusforordningen (forordning (EU) 2015/812) derfor giver en tilpasningsperiode på to år, før overtrædelser af landingsforpligtelsen betragtes som alvorlige; opfordrer til, at denne periode forlænges om nødvendigt; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bemærker, at medlemsstaterne og undertiden også regioner omsætter reglerne til national og regional lov på forskellig vis, fordi der er et stort antal fakultative bestemmelser i forordning (EF) nr. 1224/2009; understreger vanskelighederne ved at håndhæve nogle af dens bestemmelserne i praksis, enten fordi det er vanskeligt at tilpasse reglerne til virkeligheden, f.eks. på grund af fiskerisektorens særlige kendetegn (flåde, fiskeredskaber, fiskepladser og målarter), som varierer betydeligt mellem de forskellige havområdet, medlemsstater og fiskerityper, eller på grund af selvmodsigelser, hvilket kan føre til forskellige fortolkninger blandt kontrollørerne; |
| --- | --- |

14.

| 15. | konstaterer, at overtrædelsesniveauet varierer mellem medlemsstaterne, og at der for samme overtrædelse kan gælde en administrativ eller strafferetlig sanktion; fremhæver, at et pointsystem for fiskerilicenser, hvor der fratrækkes point i tilfælde af manglende overholdelse, kunne være et europæisk instrument, der kan danne en ramme for sanktionering af alvorlige overtrædelser, men at det uden den fornødne harmonisering blot vil forværre situationen, som i forvejen er ulige og fører til ulighed blandt aktørerne i medlemsstaterne; henstiller, at disse forskelle med hensyn til sanktioner undgås; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker, at den manglende tillid og transparens medlemsstaterne imellem er en af de vigtigste årsager til den manglende dataudveksling i forbindelse med forordningen; opfordrer til, at denne situationen bedres for at sikre og vise, at der er lige konkurrencevilkår for alle fiskere; |
| --- | --- |

16.

| 17. | minder om, at EHFF fører tilsyn med anvendelsen af fælles standarder for kontrol, inspektion og tilsyn og fremmer det operationelle samarbejde mellem medlemsstaterne via fælles ressourceanvendelsesplaner; minder om, at det er vigtigt at styrke EHFF's mandat, således at der kan blive indført fælles fiskerikontroloperationer, hvilket vil muliggøre en effektiv koordinering af diverse nationale, regionale og lokale myndigheders aktiviteter såvel som af de europæiske agenturer, der varetager kystvagtopgaver på EU-plan; opfordrer EHFF til at afsætte flere ressourcer til denne opgave; |
| --- | --- |

17.

| 18. | mener, at EFCA's fastlæggelse af centrale krav til uddannelsen af fiskeriinspektører er et vigtigt skridt til standardisering af uddannelsen og kontrolprocedurerne, og opfordrer alle medlemsstater til at følge disse krav; konstaterer, at medlemsstaterne ikke — eller kun på frivillig basis — har de samme uddannelsesstandarder, hvilket betyder, at indholdet af eksamensbeviser, rekruttering og opgaver er forskellige; |
| --- | --- |

18.

| 19. | konstaterer, at fiskerne uddannes og informeres forskelligt i de enkelte medlemsstater, og at der ikke er blevet udarbejdet noget redskab til at forenkle kontrolforordningen eller gøre den lettere tilgængelig for så vidt angår dens mål og indhold; mener, at denne situation fører til manglende bevidsthed, hvilket er en betydelig hindring for, at lovgivningen kan blive anvendt på en ensartet måde; opfordrer kraftigt til, at disse redskaber gennemføres hurtigst muligt; |
| --- | --- |

19.

| 20. | konstaterer, at selv om forbrugerne, bl.a. som følge af Europa-Kommissionens omfattende oplysningskampagne, gennem årene er blevet mere bevidste om oprindelse for og identifikation af de produkter, de køber, har de ikke mulighed for at få passende oplysninger om fiskeprodukter, der serveres på restauranter, eftersom der ikke er forpligtelser, der påhviler dette sidste led i handelskæden; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger, at det er afgørende med nye teknologier til overvågning og tidstro overførsel af oplysninger for at kunne forbedre kontrollen på havet; opfordrer til, at de instrumenter, som medlemsstaterne anvender, gøres teknisk kompatible, og til, at der sættes ind over for den ufuldstændige deling af kontroldata, der har uensartethed og effektivitetstab til følge; |
| --- | --- |

21.

| 22. | påpeger, at der ikke er foretaget nogen vurdering af den omstændighed, at visse regler reelt ikke lader sig håndhæve på grund af det uensartede teknologiske niveau på skibene, i logistikken på jorden og i organiseringen af sektoren i havnene; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger EHFF's rolle, navnlig på grundlag af fondens budget til kontrol af den fælles fiskeripolitiks målsætninger, som beløber sig til 580 mio. EUR for perioden 2014-2020; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger behovet for at sikre, at det indre marked er ensartet, og at kontrolkravene opfyldes på samme vis i medlemsstaterne, således at der er et ensartet kvalitetsniveau i den interne og eksterne kontrol i medlemsstaterne, og at der ikke er forskelle afhængigt af, via hvilken grænse produkter indføres i Unionen; |
| --- | --- |

24.

II –
     
  Forslag til forbedring

| 25. | støtter en forenkling og forbedring af EU-lovgivningen samt en begrænsning af den administrative byrde med henblik på at nå målet om »bedre lovgivning«, navnlig gennem en begrænset og målrettet ændring af forordning (EF) nr. 1224/2009, der er planlagt til og forventes i 2017 senest, under forudsætning af, at den kommer til at indeholde effektive regler, der gør det muligt at forebygge, opspore og straffe overtrædelser af den fælles fiskeripolitik, og primært gør det muligt at fokusere på bedre gennemførelse af standarder i de forskellige medlemsstater, navnlig ved at tilstræbe større harmonisering, forudsat at denne forenkling er baseret på den eksisterende solide kontrolramme og ikke medfører en udvanding af de højeste beskyttelsesstandarder for arbejde, miljø, fagforeninger og samfund; |
| --- | --- |

25.

| 26. | mener, at den regionalisering, der indgår i den nye fælles fiskeripolitik, bør ledsages af et solidt og harmoniseret kontrolsystem; modsætter sig på det kraftigste, at kontrolforordningen svækkes, og mener, at medlemsstaterne allerede kan gøre brug af den fleksibilitet, som den eksisterende ramme giver mulighed for; |
| --- | --- |

26.

| 27. | kræver, at de europæiske institutioner arbejder sammen med fiskerisektoren om denne revision, navnlig på området kystfiskeri, ikkeindustrielt fiskeri og traditionelt fiskeri, hvis beskyttelse og fremme enhver ny lovgivning bør have som mål; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger nødvendigheden af at gennemføre drøftelser med myndighederne i de forskellige lande, EU's fjernområder og regioner i forbindelse med udarbejdelse eller ændring af retsakter; |
| --- | --- |

28.

| 29. | fastslår, at et tættere samarbejde mellem medlemsstaterne vil kunne være vejen frem mod større harmonisering af kontrollen; understreger i denne forbindelse betydningen af ekspertgruppen vedrørende overholdelse af forpligtelserne i under Unionens fiskerikontrolordning; |
| --- | --- |

29.

| 30. | minder Kommissionen om, at det er nødvendigt at skabe det fornødne retlige og operative miljø, inden der indføres obligatoriske regler, for at undgå paradoksale situationer; |
| --- | --- |

30.

| 31. | mener, at Europa-Kommissionen bør føre tilsyn med, at lovgivning omsættes på en ensartet og præcis måde, og kontrollere, hvordan det går med at gennemføre den, f.eks. ved at indføre, at en nærmere fastsæt minimumsprocentdel af partierne skal kontrolleres af hver medlemsstat; mener desuden, at kontrolprocedurerne skal være gennemsigtige, afbalancerede og standardiserede og sikre, at medlemsstaterne behandles lige hvad angår kontrollen af deres fiskere, og at kontrolreglerne bør være enklere og mere fuldstændige og sammenhængende; |
| --- | --- |

31.

| 32. | går ind for at skærpe kontrollen for at undgå import af fisk fra ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri ved bl.a. andet at oprette nationale efterretningshold med specialiserede fiskeriinspektører, der vil være bedst i stand til at afsløre risici, samt fastsætte en minimumsprocentdel af partier, der skal kontrolleres; |
| --- | --- |

32.

| 33. | mener, at der er behov for indsamling, forvaltning og brug af kvalitetsdata, hvad angår landingsforpligtelsen, for at kontrollere og vurdere virkningsgraden af gennemførelsen af landingsforpligtelsen og for at bringe dataindsamlingen i overensstemmelse med de krav, som er et resultat af den reviderede fælles fiskeripolitik; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer medlemsstaterne og deres respektive fiskerikontrolmyndigheder til at oprette hold af specialiserede fiskeriinspektører; støtter og opfordrer til øget samarbejde mellem medlemsstaterne gennem udveksling af inspektører, kontrolmetoder og data, deling af risikoanalyser og informationer om kvoter for flagførende fartøjer; |
| --- | --- |

34.

| 35. | minder om, at medlemsstaterne er ansvarlige for gennemførelsen af kontrolforordningen; opfordrer medlemsstaterne til at overholde deres forpligtelser og arbejde tæt sammen med henblik på udveksling af god praksis og data samt sammenkobling af kontrolsystemerne; |
| --- | --- |

35.

| 36. | mener, at en ensartet og forudsigelig anvendelse af de forskellige typer af mulige inspektioner gennem fyldestgørende beskrivelse, harmonisering og redegørelse for disse inspektioner vil bidrage til at sikre de nødvendige lige konkurrencevilkår i hele fiskeriet i EU; |
| --- | --- |

36.

| 37. | påpeger, at havområder i visse regioner forvaltes sammen med lande uden for EU, og efterlyser øget samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande; |
| --- | --- |

37.

| 38. | mener, at der er behov for at styrke samarbejdet og koordineringen mellem medlemsstaterne, EU-Fiskerikontrolagenturet og Kommissionen; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer EFCA og medlemsstaternes uddannelsesinstitutioner til at indføre et ensartet europæisk uddannelsesprogram for fiskeriinspektører, der er baseret på et fælles pensum og standardiserede regler, og til at lade EHFF stå for en del af finansieringen af det; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer til, at det af EFCA opstillede grundlæggende uddannelsesprogram oversættes og udbredes, f.eks. ved hjælp af kurser i dets anvendelse for de nationale myndigheder med støtte fra EHFF; foreslår, at denne håndbog suppleres med eksempler på god praksis, der anvendes af inspektørerne; |
| --- | --- |

40.

| 41. | understreger vigtigheden af, at initiativer til uddannelse i kontrol, der leveres af tredjeparter; bliver gennemgået og godkendt; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer til, at uddannelsen og orienteringen af fiskere forbedres, og til at inddrage fiskernes erhvervsorganisationer og aktionsgrupperne i kystregionerne i varetagelsen heraf for at forbedre deres forståelse af formålet med reglerne og deres generelle betydning og derved udbrede en kultur af forståelse og efterlevelse; anbefaler, at der afholdes effektive samråd med de vejledende råd med henblik herpå; opfordrer til, at der skabes onlinedatabaser med dokumenter og informationer vedrørende fiskeri (inklusive strafpointsystemet) i det omfang, de gældende bestemmelser vedrørende databeskyttelse tillader det, således af alle kan få adgang til reglerne og læse og forstå dem; anmoder Kommissionen om at vurdere de eksisterende uddannelser for kommende fiskere i Europa og offentliggøre sine konklusioner i en meddelelse; |
| --- | --- |

42.

| 43. | foreslår en nærmere undersøgelse af idéen om et elektronisk register under EFCA (EFCA single desk) med printbare eller elektroniske skabeloner til inspektion samt centralisering af inspektionsrapporter; bemærker, at dette elektroniske EFCA-register også vil kunne anvendes til at modtage og centralisere de fangstcertifikater, der udstedes af medlemsstaterne og tredjelande; |
| --- | --- |

43.

| 44. | foreslår, at de offentlige kommunikationssystemer, der anvendes af kontrolorganerne, forbedres, og understreger vigtigheden af en regelmæssig formidling af det gennemførte arbejde og opnåede resultater samt af permanent oplysning om reglerne om fiskeressourcer, f.eks. mindstestørrelser og midlertidige og geografisk afgrænsede fiskeriforbud; |
| --- | --- |

44.

| 45. | understreger nødvendigheden af at styrke EFCA's rolle, navnlig dets budget, beføjelser og menneskelige ressourcer; foreslår, at betingelserne for EFCA's intervention, der er fastsat i artikel 94 og 95 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009, ændres, således at EFCA bl.a. får mulighed for at intervenere i tilfælde af, at fiskeressourcer er overfiskede eller ikke har opnået det maksimalt bæredygtige udbytte; |
| --- | --- |

45.

| 46. | understreger vigtigheden af at udbygge og styrke kontrollen, navnlig i medlemsstater, der hidtil har opvist en ringe gennemførelse af kontrolforordningen, med det formål at bekæmpe ulovligt fiskeri, sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik samt øge kvaliteten af de indsamlede data; |
| --- | --- |

46.

| 47. | minder om vigtigheden af at have kapacitet til at dele data i realtid, navnlig under kontroloperationer, der udføres af agenturet i samarbejde med medlemsstaterne og koordineres af agenturet gennem fælles gennemførelsesplaner; |
| --- | --- |

47.

| 48. | understreger vigtigheden af at øge EFCA's tilstedeværelse tæt på medlemsstaterne, herunder også i fjernområderne; |
| --- | --- |

48.

| 49. | foreslår, at mindst to repræsentanter for Europa-Parlamentet får plads i agenturets bestyrelse, som allerede har seks repræsentanter fra Kommissionen og en fra hver af medlemsstaterne, og at denne repræsentation får en ligelig sammensætning af kvinder og mænd og udpeges af Parlamentets Fiskeriudvalg blandt dets medlemmer; |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer til, at kontrollen udvides — f.eks. ved at udvide overvågningen — til hele produktionskæden, og til at ansvaret for kontrollen på havet betros en enkelt forvaltningsenhed for at undgå overlappende kontroller, som fører til spild af menneskelige, logistiske og økonomiske ressourcer, forårsager forvirring og lægger et unødigt pres på aktørerne i fiskerisektoren; tilskynder derudover til et formelt samarbejde mellem medlemsstaternes institutioner, så der opnås en effektiv kontrol af hele fiskeriproduktionskæden; |
| --- | --- |

50.

| 51. | anmoder Kommissionen om at vurdere, om det er passende at forbinde strafpoint med fiskerilicenser; understreger, at point under dette system vil blive overført sammen med licensen, når et fartøj sælges, hvilket kan forringe værdien af visse fartøjer og forhindre deres eventuelle videresalg for eksempel til unge fiskere, der ønsker at etablere sig; |
| --- | --- |

51.

| 52. | anbefaler, at der træffes særlige foranstaltninger for at opnå et mere bevidst og ansvarligt forbrug på restauranter, og at det overvejes at indføre et krav til restauratørerne om at tilvejebringe et minimum af oplysninger om produkterne, hvorved forbrugerne vil få mulighed for at føre en indirekte kontrol; |
| --- | --- |

52.

| 53. | foreslår inspektionen af indlandsfiskeri varetaget på selvstyrende eller regionalt plan, inspektion af havfiskeri inden 12 sømil varetaget på nationalt plan og inspektion for resten af farvandene varetaget i EU-regi; |
| --- | --- |

53.

| 54. | mener, at kontrol baseret på risikovurdering bør bygge på gennemsigtige, specifikke og målbare mindstekriterier, der er fastsat på europæisk plan; |
| --- | --- |

54.

| 55. | opfordrer til, at sanktionerne standardiseres, og at de fastholdes på et niveau, der er proportionelt, ikkediskriminerende og afskrækkende; foretrækker økonomiske sanktioner, herunder midlertidig suspendering af aktiviteter, frem for strafferetlige sanktioner, men mener også på linje med artikel 17 i forordning (EU) nr. 1380/2013, at tilskyndelsesforanstaltninger for fiskere, der efterlever FFP-reglerne, bør foretrækkes som middel til at undgå overtrædelser; |
| --- | --- |

55.

| 56. | minder om, at sanktionerne henhører under medlemsstaternes beføjelser, og at Den Europæiske Union ikke har juridisk mulighed for at påtvinge en standardisering heraf gennem forordning (EF) nr. 1224/2009; understreger imidlertid vigtigheden af pointsystemet for at få fastlagt en ramme for sanktionerne og opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte en større standardisering af sanktionerne, ikke mindst de strafferetlige, for at bringe den eksisterende uretfærdighed til ophør; |
| --- | --- |

56.

| 57. | mener, at bifangstordningen i praksis medfører et objektivt og fuldstændigt ansvar for fiskeriaktørerne, som kan stilles til regnskab, også selv om de har handlet i fuld overensstemmelse med loven og har udvist den fornødne omhu for at undgå utilsigtet fangst; |
| --- | --- |

57.

| 58. | fastslår, at de generelle principper i EU-retten er uforenelige med et system, hvor en person kan drages objektivt til ansvar for en handling, som vedkommende hverken har begået forsætligt eller uagtsomt; |
| --- | --- |

58.

| 59. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at overveje at udvikle en harmoniseret mindstestraf for alvorlige overtrædelser og/eller gentagen ulovlig adfærd; |
| --- | --- |

59.

| 60. | tilråder, at der indføres strengere sanktioner for ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri; |
| --- | --- |

60.

| 61. | anbefaler, at der indføres mekanismer til synliggørelse af gode eksempler for at fremme overholdelse af reglerne; |
| --- | --- |

61.

| 62. | mener, at en fortolkning af visse bestemmelser, der fører til sanktioner for overskridelse af grænsen for bifangster, uden at der overhovedet tages hensyn til et eventuelt fravær af fejl eller forsømmelse under udøvelse af retmæssig adfærd, er klart i strid med EU's grundlæggende principper, der er fastsat i artikel 6 i TEU; |
| --- | --- |

62.

| 63. | anmoder Kommissionen om at fastlægge retningslinjer, der straks kan anvendes og forstås, med henblik på at undgå forskelsbehandling blandt medlemsstaterne, især i tilfælde, hvor fiskere i forbindelse med frivillig indberetning af bifangster viser, at de har handlet i god tro, og at fangsterne var fuldstændig utilsigtede; |
| --- | --- |

63.

| 64. | mener, at det vil gøre kontrollen mere fair og afbalanceret og mere effektiv, hvis aktørerne hjælpes med at investere i moderne teknologi og udstyr, som er kompatibel i alle medlemsstater; |
| --- | --- |

64.

| 65. | opfordrer til etablering af finansieringsmekanismer, der kan øge brugen af billig teknologi med henblik på at fremme frivillig kontrol og øge overvågningen af og sikkerheden for fiskerne, navnlig for fiskeri i lille målestok og ikkeindustrielt fiskeri; |
| --- | --- |

65.

| 66. | understreger vigtigheden af elektroniske teknologier (elektroniske indberetnings- og overvågningssystemer), som potentielt vil være omkostningseffektive midler, der kan muliggøre en mere omfattende overvågning af aktiviteterne på havet; |
| --- | --- |

66.

| 67. | bekræfter sin modstand mod enhver form for obligatorisk videoovervågningssystem om bord; |
| --- | --- |

67.

| 68. | henleder Kommissionens opmærksomhed på, at anvendelse af nye jordobservationsteknologier, f.eks. Sentinel-satellitter, kan skabe fordele i fiskerikontrollen; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer til, at der anvendes samme kontrol over for importerede fiskevarer, fiskeri fra land og fritidsfiskeri samt over for den europæiske flåde, som fisker i farvande uden for EU, og tredjelandes flåde, som fisker i EU-farvande, for at sikre, at der for hele det europæiske marked gælder samme adgangsniveau; foreslår, at dataudveksling gøres obligatorisk i forbindelse med ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU); |
| --- | --- |

69.

| 70. | tilslutter sig, at de disponible budgetmidler, navnlig inden for rammerne af EHFF, skal være realistiske, i overensstemmelse med kontrolmålene og tilstrækkelige til at forfølge disse; |
| --- | --- |

70.

| 71. | opfordrer til at sikre bæredygtigheden af de områdestrukturerende auktioner, navnlig på grundlag af tildeling af støtte fra EHFF, da auktionerne bidrager til gennemsigtighed og sporbarhed og letter fiskerikontrollen; |
| --- | --- |

71.

| 72. | støtter, at virkningen af fritidsfiskeri medtages i den reviderede kontrolforordning; |
| --- | --- |

72.

| 73. | opfordrer til, at der udvikles et system til overvågning, fremsendelse af oplysninger og analyse af data, der er kompatibelt i hele Unionen; opfordrer desuden til, at det pålægges Europa-Kommissionen at fastlægge rammerne for udveksling af information og data i overensstemmelse med gældende bestemmelser vedrørende databeskyttelse; understreger, at gennemsigtige rammer for udveksling af data og oplysninger er afgørende for at fastslå, om der foreligger lige konkurrencevilkår; |
| --- | --- |

73.

| 74. | understreger, at gennemførelsen af landingsforpligtelsen skal ledsages af en passende fleksibilitet hvad angår kontrollen, da det er nødvendigt at tage hensyn til de grundlæggende ændringer, denne forpligtelse medfører for fiskerierne, særligt vedrørende flerartsfiskerier; minder om vigtigheden af en gradvis indførelse af sanktionerne og pointsystemet i tilfælde af alvorlige overtrædelser i forbindelse med manglende overholdelse af landingsforpligtelsen, jf. forordning (EU) 2015/812 vedrørende landingsforpligtelsen; |
| --- | --- |

74.

| 75. | understreger, at oplysninger om, hvorvidt og hvordan medlemsstaterne pålægger sanktioner for forskellige typer overtrædelser, samt om, om sanktionerne anvendes konsekvent, uanset under hvilket flag der sejles, skal gøres tilgængelige for interessenterne og offentligheden, samtidig med at de involverede parters private forhold respekteres fuldt ud; |
| --- | --- |

75.

o

o o

| 76. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

76.

---

(1)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0083.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0307.

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0222.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/152 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/152

---

P8_TA(2016)0408

Forbedring af forbindelserne og transportinfrastrukturens tilgængelighed i Central- og Østeuropa

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om forbedring af forbindelserne og transportinfrastrukturens tilgængelighed i Central- og Østeuropa (2015/2347(INI))

(2018/C 215/24)

Europa-Parlamentet

| — | der henviser til sin beslutning af 9. september 2015 om gennemførelse af hvidbogen om transport fra 2011: status og vejen frem mod bæredygtig mobilitet (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 9. september 2015 om gennemførelse af hvidbogen om transport fra 2011: status og vejen frem mod bæredygtig mobilitet (1),

| — | der henviser til sin beslutning af 2. december 2015 om bæredygtig mobilitet i byerne (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 2. december 2015 om bæredygtig mobilitet i byerne (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 10. maj 2012 om fremtiden for regionale lufthavne og luftfartstjenester i EU (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. maj 2012 om fremtiden for regionale lufthavne og luftfartstjenester i EU (3),

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 170, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 170,

| — | der henviser til forordning (EU) nr. 1315/2013 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til forordning (EU) nr. 1315/2013 (4),

| — | der henviser til forordning (EU) nr. 1316/2013 (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til forordning (EU) nr. 1316/2013 (5),

| — | der henviser til rapporten om trafiksikkerheden i Den Europæiske Union, der blev offentliggjort af Kommissionen i marts 2015 (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten om trafiksikkerheden i Den Europæiske Union, der blev offentliggjort af Kommissionen i marts 2015 (6),

| — | der henviser til konklusionerne fra Donauministrenes møde den 3. december 2014 om effektiv genopbygning og vedligeholdelse af infrastrukturen for Donaus vandveje og dens sejlbare bifloder (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne fra Donauministrenes møde den 3. december 2014 om effektiv genopbygning og vedligeholdelse af infrastrukturen for Donaus vandveje og dens sejlbare bifloder (7),

| — | der henviser til Łańcut-erklæringen af 3. marts 2016 om styrkelse af samarbejdet på transportområdet i Karpaterne og den fortsatte udvikling af Via Carpatia (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til Łańcut-erklæringen af 3. marts 2016 om styrkelse af samarbejdet på transportområdet i Karpaterne og den fortsatte udvikling af Via Carpatia (8),

| — | der henviser til Berlinprocessen og Vestbalkanlandenes konference i 2014, topmødet i Wien i 2015 og Pariskonferencen i 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Berlinprocessen og Vestbalkanlandenes konference i 2014, topmødet i Wien i 2015 og Pariskonferencen i 2016,

| — | der henviser til handlingsplanen for Den Europæiske Unions strategi for Donauområdet (SEC(2010)1489), |
| --- | --- |

—

der henviser til handlingsplanen for Den Europæiske Unions strategi for Donauområdet (SEC(2010)1489),

| — | der henviser til handlingsplanen for Den Europæiske Unions strategi for Østersøområdet (SWD(2015)0177), |
| --- | --- |

—

der henviser til handlingsplanen for Den Europæiske Unions strategi for Østersøområdet (SWD(2015)0177),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Transport- og Turismeudvalget og udtalelse fra Regionaludviklingsudvalget (A8-0282/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Transport- og Turismeudvalget og udtalelse fra Regionaludviklingsudvalget (A8-0282/2016),

| A. | der henviser til, at transportinfrastrukturs konnektivitet og tilgængelighed har betydelig indvirkning på den økonomiske vækst, den økonomiske konkurrenceevne, beskæftigelsen og den territoriale samhørighed i EU og dets regioner; der henviser til, at Central- og Østeuropa er en vigtig del af det europæiske indre marked, der har potentiale til at tiltrække investeringer og bidrage til økonomisk vækst i hele EU, og at alle transportformer uden undtagelse bør bidrage til at forbedre konkurrenceevnen, intermodaliteten og den økologiske omstilling for bedre at tjene det indre markeds udvikling; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at transportinfrastrukturs konnektivitet og tilgængelighed har betydelig indvirkning på den økonomiske vækst, den økonomiske konkurrenceevne, beskæftigelsen og den territoriale samhørighed i EU og dets regioner; der henviser til, at Central- og Østeuropa er en vigtig del af det europæiske indre marked, der har potentiale til at tiltrække investeringer og bidrage til økonomisk vækst i hele EU, og at alle transportformer uden undtagelse bør bidrage til at forbedre konkurrenceevnen, intermodaliteten og den økologiske omstilling for bedre at tjene det indre markeds udvikling;

| B. | der henviser til, at forbedring af transportinfrastrukturens konnektivitet og tilgængelighed i Central- og Østeuropa er et middel til at nå målene for samhørighedspolitikken, især hvad angår den ønskede økonomiske udvikling i grænseregionerne; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at forbedring af transportinfrastrukturens konnektivitet og tilgængelighed i Central- og Østeuropa er et middel til at nå målene for samhørighedspolitikken, især hvad angår den ønskede økonomiske udvikling i grænseregionerne;

| C. | der henviser til, at transportinfrastrukturen i de fleste regioner i de centrale og østlige dele af EU fortsat er underudviklet i forhold til transportinfrastrukturen i andre europæiske regioner, og at den underudviklede transportinfrastruktur i Central- og Østeuropa eksisterer side om side med verdens tætteste og mest avancerede transportnet i hjertet af Europa; der henviser til, at borgerne forventer, at medlemsstaterne med støtte fra EU vil arbejde sammen om at forbedre den; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at transportinfrastrukturen i de fleste regioner i de centrale og østlige dele af EU fortsat er underudviklet i forhold til transportinfrastrukturen i andre europæiske regioner, og at den underudviklede transportinfrastruktur i Central- og Østeuropa eksisterer side om side med verdens tætteste og mest avancerede transportnet i hjertet af Europa; der henviser til, at borgerne forventer, at medlemsstaterne med støtte fra EU vil arbejde sammen om at forbedre den;

| D. | der henviser til, at EU's struktur- og investeringsfonde (ESI) har været hovedkilden til investeringer i den offentlige transport i Central- og Østeuropa, og at Connecting Europe-faciliteten (CEF) udgør et vigtigt finansieringsinstrument med henblik på yderligere udvikling af transportinfrastrukturen i regionen som en del af hovedkorridorerne i TEN-T-netværket; der henviser til, at manglende administrativ kapacitet i de nationale, regionale og lokale forvaltninger kan føre til ringe udnyttelse af EU-midler, hvorfor medlemsstaterne i Central- og Østeuropa ligesom i andre dele af EU ikke altid har gjort optimal brug af EU-finansieringen af forskellige årsager, herunder utilstrækkelig forberedelse og effektivitet; der henviser til, at kapacitetsopbygningsbistand og teknisk bistand bør mobiliseres for at stimulere fremkomsten af flere gode projekter og støtte de offentlige myndigheder i deres forvaltning af EU-midler; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at EU's struktur- og investeringsfonde (ESI) har været hovedkilden til investeringer i den offentlige transport i Central- og Østeuropa, og at Connecting Europe-faciliteten (CEF) udgør et vigtigt finansieringsinstrument med henblik på yderligere udvikling af transportinfrastrukturen i regionen som en del af hovedkorridorerne i TEN-T-netværket; der henviser til, at manglende administrativ kapacitet i de nationale, regionale og lokale forvaltninger kan føre til ringe udnyttelse af EU-midler, hvorfor medlemsstaterne i Central- og Østeuropa ligesom i andre dele af EU ikke altid har gjort optimal brug af EU-finansieringen af forskellige årsager, herunder utilstrækkelig forberedelse og effektivitet; der henviser til, at kapacitetsopbygningsbistand og teknisk bistand bør mobiliseres for at stimulere fremkomsten af flere gode projekter og støtte de offentlige myndigheder i deres forvaltning af EU-midler;

| E. | der henviser til, at en intensivering af arbejdet på vigtige projekter som Via Carpatia og Rail Baltica samt udvikling af hovedkorridorerne Orienten/det østlige Middelhav og Østersøen-Adriaterhavet, den adriatisk-joniske korridor og Traceca ville være et vigtigt incitament til at forbedre transportinfrastrukturens konnektivitet og tilgængelighed i denne del af EU; der henviser til, at støtte til tættere kommunikation mellem tilgrænsende tredjelande og de central- og østeuropæiske EU-medlemsstater, bl.a. inden for jernbanetransport og -infrastruktur, vil bidrage til at forbedre jernbaneforbindelserne mellem EU, dets nabolande og -regioner samt Asien; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at en intensivering af arbejdet på vigtige projekter som Via Carpatia og Rail Baltica samt udvikling af hovedkorridorerne Orienten/det østlige Middelhav og Østersøen-Adriaterhavet, den adriatisk-joniske korridor og Traceca ville være et vigtigt incitament til at forbedre transportinfrastrukturens konnektivitet og tilgængelighed i denne del af EU; der henviser til, at støtte til tættere kommunikation mellem tilgrænsende tredjelande og de central- og østeuropæiske EU-medlemsstater, bl.a. inden for jernbanetransport og -infrastruktur, vil bidrage til at forbedre jernbaneforbindelserne mellem EU, dets nabolande og -regioner samt Asien;

| F. | der henviser til, at veludviklede grænseoverskridende transportforbindelser er afgørende for den regionale konkurrenceevne og for at fremme udbygningen af SMV'er i grænseområder og for — især hvad angår offentlig transport — den sociale inklusion af økonomisk sårbare befolkninger; der henviser til, at der i mange central- og østeuropæiske medlemsstater mangler gode transportforbindelser, navnlig jernbaneforbindelser, der krydser nationale grænser; der henviser til, at ineffektive forbindelser mellem de forskellige transportformer og manglende netværksfaciliteter mellem basistransport og generel transport indebærer, at der er utilstrækkelig interoperabilitet mellem de forskellige transportformer, skønt en sådan interoperabilitet ikke blot ville reducere priserne på passager- og godstransport og gøre transporttjenesterne mere fleksible, men også ville bidrage til at håndtere miljømæssige og sociale problemstillinger; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at veludviklede grænseoverskridende transportforbindelser er afgørende for den regionale konkurrenceevne og for at fremme udbygningen af SMV'er i grænseområder og for — især hvad angår offentlig transport — den sociale inklusion af økonomisk sårbare befolkninger; der henviser til, at der i mange central- og østeuropæiske medlemsstater mangler gode transportforbindelser, navnlig jernbaneforbindelser, der krydser nationale grænser; der henviser til, at ineffektive forbindelser mellem de forskellige transportformer og manglende netværksfaciliteter mellem basistransport og generel transport indebærer, at der er utilstrækkelig interoperabilitet mellem de forskellige transportformer, skønt en sådan interoperabilitet ikke blot ville reducere priserne på passager- og godstransport og gøre transporttjenesterne mere fleksible, men også ville bidrage til at håndtere miljømæssige og sociale problemstillinger;

| G. | der henviser til, at samordnede forbedringer af transportinfrastrukturen kan have positive indvirkninger på miljøet og på transportens energieffektivitet; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at samordnede forbedringer af transportinfrastrukturen kan have positive indvirkninger på miljøet og på transportens energieffektivitet;

Horisontale spørgsmål

| 1. | understreger behovet for at forbedre infrastrukturens konnektivitet og tilgængelighed for så vidt angår transport til, fra og inden for de centrale og østlige dele af EU, under hensyntagen til de økonomiske behov og principperne om bæredygtig udvikling; gentager TEN-T-målene om at slå bro over manglende forbindelser, fjerne flaskehalse og sikre uhindrede forbindelser for fjern- og regionaltrafik, navnlig i grænseregioner, for passagerer og gods; mener, at anvendelsen af EU-midler skal afspejle de reelle behov for investeringer til at færdiggøre TEN-T-hovednettet i regionen senest i 2030; bemærker, at EU ud over at skabe ny infrastruktur bør investere i modernisering og færdiggørelse af den eksisterende transportinfrastruktur; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger betydningen af en koordineret projektplanlægning i medlemsstaterne og mellem disse, hvorunder der i videst muligt omfang tages hensyn til de nationale overordnede transportplaner og koordineringen med kandidatlandene, samtidig med at der foretages realistiske vurderinger af transportbehovene i overensstemmelse med EU's hvidbog om transport, der omfatter cost-benefit-analyser og høringer af interessenter; noterer sig, at forhåndsbetingelserne i forbindelse med udarbejdelsen af de overordnede transportplaner har hjulpet medlemsstaterne med at fastsætte prioriteter for deres transportinvesteringer; mener, at de ansvarlige tjenestegrene i Kommissionen skal vurdere disse overordnede planer og sørge for en opfølgning af dem med henblik på at sikre, at disse planer også opfylder EU's mål og prioriteringer; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anbefaler på det kraftigste at gøre bedre brug af de eksisterende politikker og instrumenter for regionalt samarbejde som f.eks. det europæiske territoriale samarbejde (ETC), Interreg og navnlig de europæiske grupper for territorialt samarbejde (EGTS'er) for at fremme grænseoverskridende transport mellem regioner og fjerne flaskehalse; |
| --- | --- |

3.

| 4. | mener, at makroregionale EU-strategier som dem, der allerede er fastlagt for Østersøområdet, Donauregionen og den adriatisk-joniske region, og en eventuel fremtidig strategi for Karpaterregionen og Sortehavsregionen muliggør en innovativ forvaltningsramme til håndtering af transportpolitiske udfordringer, der ikke kan løses af medlemsstaterne alene, med det formål at skabe bedre transportvilkår; |
| --- | --- |

4.

| 5. | glæder sig over færdiggørelsen af de indledende arbejdsplaner fra 2015 for TEN-T-hovednettet og over vedtagelsen af de nye kort, der yderligere udvider TEN-T-nettet til også at omfatte landene på Vestbalkan; understreger, at gennemførelsen af hovednettet også bør fremme udviklingen af det samlede net, navnlig med hensyn til forbindelser, der er af tværnational relevans og har indvirkning på konsolideringen af korridorerne; fremhæver betydningen af byknudepunkter og deres rolle med hensyn til at forbedre transportstrømmene for både passagerer og gods; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at forskellene med hensyn til infrastruktur, udvikling og kvalitet mellem den central- og østeuropæiske region og resten af Europa kan mindskes gennem en klar, konkret og integreret strategi for hele EU; |
| --- | --- |

6.

| 7. | minder Kommissionen om dens forpligtelse i henhold til hvidbogen af 2011 om transport frem til 2020, hvor der blev vedtaget en gennemførelsesplan for 40 specifikke foranstaltninger til udvikling af et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt europæisk transportsystem; minder om, at et af dens langsigtede mål er inden 2030 at flytte 30 % af vejtransport på over 300 km til jernbane- eller vandvejstransport og at flytte over 50 % inden 2050, hvilket vil reducere omfanget af trafikken i Central- og Østeuropa betydeligt; |
| --- | --- |

7.

| 8. | mener, at udvikling af transportknudepunkter er et centralt element til sammenkobling af fjern-, regional- og bytrafik, som fremmer effektiviteten, intermodaliteten og den regionale forretningsudvikling, også i betragtning af de mange muligheder, som digitaliseringen tilbyder, for at øge effektiviteten i hele logistikkæden, bl.a. ved at stille oplysninger til rådighed for alle interessenter (dataudveksling) til udvikling af nye tjenester og praksis; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger, at der i forbindelse med opførelse og modernisering af vejinfrastruktur i Central- og Østeuropa i relevant omfang bør tages hensyn til cyklisters behov; understreger betydningen af at udvikle cykelinfrastrukturen i landene i Central- og Østeuropa, hvilket vil øge sikkerheden, mindske antallet af trafikofre og forbedre livskvaliteten og sundheden i EU; understreger, at EuroVelo-cykelnetværket og især rute 13 (Jerntæpperuten), Østeuroparuten og ruten fra Atlanterhavet til Sortehavet, kombineret med jernbaneforbindelser, udgør et interessant potentiale for små og mellemstore virksomheder på turistområdet i de central- og østeuropæiske makroregioner og derfor bør fremmes; |
| --- | --- |

9.

| 10. | påpeger, at det kræver betydelige investeringer at sikre en mere ensartet økonomisk udvikling mellem medlemsstaterne i de vestlige, centrale og østlige dele af EU; understreger behovet for en bedre samordning mellem EU-myndigheder og nationale myndigheder, særlig med hensyn til gennemførelsen af den centrale del af TEN-T-nettet; minder imidlertid om, at den nødvendige samordning på europæisk plan bør tage hensyn til både de særlige udfordringer i medlemsstaterne og forskellene mellem deres økonomier, socialsikringsordninger og infrastrukturkvalitet, samt til den demografiske udvikling; fremhæver det beskæftigelsespotentiale, der ligger i en mere velfungerende jernbanesektor; opfordrer til at fjerne alle vilkårlige hindringer for den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser og kræver, at landene afstår fra at indføre sådanne hindringer; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at sikre synergier og gensidig forståelse i finansieringen under Connecting Europe-faciliteten, de europæiske struktur- og investeringsfonde, instrumentet for førtiltrædelsesbistand og EIB's og EBRD's instrumenter i forbindelse med gennemførelsen af transportinfrastrukturprojekter i Central- og Østeuropa for at forbedre deres udnyttelse og diversificering betydeligt; fremhæver behovet for udveksling og formidling af erfaringer og viden i forbindelse med projektforberedelse og -udnyttelse ved finansiering via forskellige instrumenter (såkaldt »fund blending«); minder om vigtigheden af at anvende midler fra Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) rettidigt for at fremme kommercielt levedygtige markedsbaserede projekter; opfordrer indtrængende Kommissionen, EIB og Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning til at intensivere deres arbejde med projektlederne i Central- og Østeuropa for at sikre, at EFSI anvendes til kvalitetsinfrastrukturprojekter inden for innovative og bæredygtige transportformer; understreger EFSI's betydning i forbindelse med udvikling af transportinfrastrukturprojekter af enhver art; bemærker, at de fleste af de infrastrukturprojekter, som det planlægges at finansiere under EFSI, hidtil har været beliggende i Vesteuropa; opfordrer derfor Kommissionen til i forbindelse med EFSI at tilskynde investorerne til at støtte projektplatforme, der fokuserer på central- og østeuropæiske transportinfrastrukturprojekter; understreger, hvor vigtige midler under samhørighedspolitikken er for udviklingen af transportinfrastruktur i de central- og østeuropæiske lande, som kvalitetsmæssigt ofte er langt bagud i forhold til de vesteuropæiske transportnet, og opfordrer på baggrund heraf til at sikre, at de nødvendige ressourcer og midler garanteres i den næste flerårige finansielle ramme; |
| --- | --- |

11.

| 12. | minder om, at 11 305 500 000 EUR blev overført fra Samhørighedsfonden til Connecting Europe-faciliteten med henblik på anvendelse i transportsektoren i medlemsstater, der får støtte fra Samhørighedsfonden; understreger, navnlig på baggrund af den nuværende udnyttelsesgrad, at anvendelsen af disse allerede tilgængelige midler bør prioriteres højere end investeringer fra tredjeparter i tilfælde, hvor investeringen er mere motiveret af politiske overvejelser end af forretningshensyn; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer de central- og østeuropæiske medlemsstater til at sikre en høj grad af gennemsigtighed og en nøje kontrol med anvendelsen af EU-midler og til snarest muligt at offentliggøre detaljerede oplysninger om fordelingen heraf; |
| --- | --- |

13.

| 14. | henleder opmærksomheden på de muligheder, som hybride offentlig-private partnerskabsprojekter tilbyder, ved at sammenkoble kilder til finansiering af infrastrukturinvesteringer fra EU-tilskud (op til 85 % af de samlede støtteberettigede omkostninger), offentlig finansiering i form af den samfinansiering, som støttemodtagerne skal skaffe, og midler fra private virksomheder; understreger samtidig, at EU-midler og -budgetmidler øger investeringernes pålidelighed, da de mindsker risikoen for den private sektor; påpeger, at den private sektor samtidig nyder godt af stabile, langsigtede kontrakter, som ikke er afhængige af økonomiske, politiske og budgetmæssige udsving i landene; opfordrer derfor medlemsstaterne til, hvor det er relevant, at gøre brug af offentlig-private partnerskaber, hvilket kan være en fordelagtig måde til at investere i infrastruktur, navnlig for så vidt angår gennemførelsen af komplekse infrastrukturprojekter, der på den ene side kræver omfattende udgifter og giver et lavt afkast, og på den anden side et ønske om at sikre effektiv levering af offentlige tjenesteydelser af høj kvalitet; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at yde teknisk bistand til medlemsstater i den central- og østeuropæiske region i lyset af, at nogle af disse lande har meget lidt erfaring i at arbejde med finansielle instrumenter og inddrage den private sektor i større projekter; anmoder ligeledes Kommissionen om i samarbejde med de nationale, regionale og lokale forvaltninger regelmæssigt at forelægge en samlet oversigt over de transportprojekter, der samfinansieres via de forskellige EU-fonde, med angivelse af beløb; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at strømline og forenkle udbudsprocedurerne, udstede retningslinjer for offentligt-privat partnerskaber, sikre en passende ramme for statsstøtte og forenkle tilladelsesprocedurerne for at lette gennemførelsen af transportprojekter, særlig grænseoverskridende projekter; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger, at ESI-fondene kan anvendes til at udvikle de manglende forbindelser i grænseområderne i Central- og Østeuropa, konsolidere den eksisterende infrastruktur for at sikre fuld adgang til det indre marked og yderligere at fremme den økonomiske vækst; understreger i denne forbindelse, at eftersom transport er afgørende for regionaludviklingen, er tilfredsstillende og korrekt finansieret lokal infrastruktur en grundlæggende og uomgængelig forudsætning for at skabe økonomisk, social og territorial samhørighed; |
| --- | --- |

16.

| 17. | minder om, at ESI-fondene også kan anvendes til at øge de formidlende organers og modtagernes administrative kapacitet, da EU's støtte til transportinvesteringer i regionen ellers risikerer ikke at blive udnyttet korrekt; bemærker, at især Jaspers-bistandsmekanismen hidtil har vist sin værdi i denne forbindelse, hvorfor det kunne overvejes ikke blot at fortsætte denne mekanisme, men at gøre den mere permanent og institutionel; påpeger, at den tekniske bistand, der ydes gennem det Europæiske Knudepunkt for Investeringsrådgivning (EIAH), bør hjælpe offentlige og private projektledere til at skabe en stabil portefølje af gennemarbejdede og velstrukturerede projekter med henblik på at få støtte fra de finansielle instrumenter over en længere periode; minder om, at de europæiske koordinatorer for hovednetkorridorerne har et politisk mandat, men ikke tilstrækkelig administrativ kapacitet, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger til at strømline den offentlige forvaltning af disse ressourcer for at undgå unødvendigt bureaukrati; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Kommissionen og EIB til at samarbejde bedre og koordinere deres bestræbelser på at sikre en omfattende høring af alle interessenter om finansieringen af transportinfrastrukturen, udveksling af bedste praksis, fremme af finansielle instrumenter og tidlig kortlægning af potentielle projekter, og til regelmæssigt at orientere Europa-Parlamentet herom; understreger, at ethvert tiltag vedrørende projekter, der har til formål at forbedre transportinfrastrukturernes konnektivitet og tilgængelighed, bør iværksættes hurtigst muligt; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer regionerne og medlemsstaterne til at vedtage eller opretholde foranstaltninger, der fremmer mere miljøvenlige transportformer; ser gerne, at ESI-fondene anvendes til projekter, der skaber efterspørgsel efter offentlige og mere bæredygtige transportløsninger, f.eks. gennem forenklede grænseoverskridende billetsystemer og investering i elektriske ladestandere; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger, at øst-vest- og nord-syd-transportkorridorerne i det europæiske TEN-T-net bør tillægges lige stor opmærksomhed, idet dette kan bidrage til de deltagende landes økonomiske udvikling ved at skabe nye beskæftigelsesmuligheder i små og mellemstore virksomheder og startup-virksomheder samt inden for handel, videnskab, forskning og teknologi, og samtidig forbedre vejsikkerheden og mindske transportomkostningerne; understreger den betydning, som multimodalitet og transportinnovation har for udvikling af handel og turisme samt for miljøbeskyttelse, og går ind for, at transport ad indre vandveje skal indgå i den multimodale logistikkæde, eftersom forbindelser mellem alle transportformer ville sikre økonomisk udvikling i området og desuden også mindske flaskehalse i transportsystemet; |
| --- | --- |

20.

| 21. | glæder sig over udvidelsen af TEN-T-nettet i landene på Vestbalkan; anmoder Kommissionen om at sikre, at tiltrædelseslandene på Vestbalkan integreres i TEN-T-nettet og samarbejdet om transportforbindelser med Ukraine, Moldova og andre nabolande, herunder de lande, som er medlemmer af Traceca-korridoren; understreger, at det er vigtigt at tilpasse de finansielle kriterier, således at tiltrædelses- og kandidatlandene kan drage fordel af EU's finansielle instrumenter i et større omfang, navnlig hvad angår grænseoverskridende projekter; understreger, at investeringer, navnlig gennem instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA) og investeringsrammen for Vestbalkan, samt foranstaltninger til optimering af trafikken bør koordineres på regionalt plan for at bidrage til udvidelsen af hovednettet i regionen; |
| --- | --- |

21.

| 22. | mener, at forbedringer af transportinfrastrukturen og konnektiviteten i Central- og Østeuropa er et vigtigt redskab til at styrke stabiliteten, den økonomiske udvikling, det regionale samarbejde og sikkerheden ved Unionens østlige grænse og på Vestbalkan samt til at øge den opadgående konvergens inden for transportforholdene på det indre marked; fremhæver i denne henseende vigtigheden af korridoren Orienten/det østlige Middelhav; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at det er absolut nødvendigt at bevare Schengenområdet for at sikre et effektivt og omkostningseffektivt transportsystem i EU, der bygger på princippet om fri bevægelighed for varer, tjenesteydelser og personer på tværs af åbne indre grænser; minder om, at Kommissionen allerede i juni 2011 havde opfordret alle medlemsstaterne til at vedtage at udvide Schengenområdet med Bulgarien og Rumænien; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger behovet for at forbedre transportinfrastrukturens konnektivitet og tilgængelighed for at fremme turismens udvikling i EU; understreger, at et bredt og effektivt europæisk transportnet er et vigtigt aktiv for turistsektoren, fordi det bidrager til at gøre regionerne mere attraktive for turister; mener, at landene i Central- og Østeuropa har et enormt potentiale for så vidt angår udviklingen af deres turistsektor, som kan udnyttes bedre, hvis transportinfrastrukturen videreudvikles; |
| --- | --- |

24.

| 25. | henviser til de positive miljømæssige og økonomiske aspekter af de synergier, der forbinder de forskellige transportformer, med henblik på at udnytte deres respektive fordele bedre; |
| --- | --- |

25.

| 26. | understreger, at udviklingen af kombineret transport i Central- og Østeuropa kræver en forbedring af jernbanegodskorridorernes egenskaber og støtte til opførelse af offentligt tilgængelige intermodale terminaler; |
| --- | --- |

26.

| 27. | mener, at der er et enormt potentiale i internationale infrastrukturprojekter som f.eks. den nye silkevej med hensyn til at hjælpe Central- og Østeuropa til at udnytte potentialet i den globale økonomi bedre; mener, at Central- og Østeuropa i kraft af sin gunstige geografiske beliggenhed kan blive et vigtigt logistikcenter og knudepunkt for kommunikationen mellem Europa og Asien; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger, at bedre adgang til transport i Central- og Østeuropa og de dertil krævede investeringer bør udgøre et incitament til udvikling af lokale virksomheder; påpeger, at udbudsprocedurerne og gennemførelsen af projekterne bør favorisere små og mellemstore virksomheder; opfordrer Kommissionen til at være mere opmærksom på det problem, at store entreprenører og underentreprenører, der deltager i projekterne, indleder et illoyalt samarbejde, hvis ofre meget ofte er de mindst kvalificerede arbejdstagere; |
| --- | --- |

28.

| 29. | påpeger, at det er nødvendigt at tage hensyn til behovene hos beboerne i tyndt befolkede og vanskeligt tilgængelige områder, f.eks. bjergområder, ved planlægningen af infrastrukturløsninger i Central- og Østeuropa; er af den opfattelse, at manglende adgang til transport kan føre til social udstødelse, og opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til behovene hos personer, der anvender lokale transportruter; understreger, at transportforbindelsernes rentabilitet ikke bør være det eneste kriterium ved vurderingen af deres nytteværdi; |
| --- | --- |

29.

Vejtransport

| 30. | minder om, at udvikling af grænseoverskridende veje er afgørende for at fremme samarbejdet mellem befolkninger og virksomheder i grænseregioner; opfordrer medlemsstaterne til at fortsætte med at modernisere vejene og med at udvikle de manglende forbindelsesled, bygge sikre og tilgængelige parkeringspladser og styrke de regionale og lokale forbindelser til TEN-T-nettet, eftersom tilkobling til TEN-T udgør et vigtigt grundlag for økonomisk vækst i de regionale centre; |
| --- | --- |

30.

| 31. | understreger behovet for at sikre retfærdige vejafgiftssystemer i EU; påpeger, at medlemsstaterne på grund af deres særlige forhold bør nyde godt af en vis fleksibilitet, når de etablerer sådanne ordninger, samtidig med at den tekniske interoperabilitet holdes på et passende niveau; mener, at disse systemer bør udformes i samarbejde med erhvervslivet og de erhvervsmæssige brugere af vejnettet, og at sidstnævnte ikke bør pålægges yderligere eller uforholdsmæssigt høje afgifter, som ville gøre deres erhvervsvirksomhed mindre rentabel; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at efterkomme det presserende behov for at forbedre vejnettet langs EU's østlige grænser, der starter i Estland, passerer gennem Letland, Litauen, Polen, Slovakiet, Ungarn, Rumænien og Bulgarien og slutter i Grækenland; mener, at denne indsats bør bygge på den for længst gennemførte planlægning i forbindelse med Via Carpatia-projektet, om hvilket repræsentanter for de berørte lande den 3. marts 2016 undertegnede en erklæring i Warszawa om yderligere samarbejde om udvikling af korridoren og opdatering af ruten; er af den opfattelse, at fjerntliggende regioner i EU med opførelsen af Via Carpatia vil få mulighed for at fremskynde deres udvikling og dermed hurtigere vil kunne indhente mere udviklede områder i EU; påpeger, at vejanlægget også vil stimulere investeringer og virksomhedernes vækst samt forbedre sikkerheden i EU som helhed, især på baggrund af den væbnede konflikt i Ukraine; mener, at muligheden for at åbne Rhinen-Donau-korridoren til den nordlige del af EU gennem Via Carpatia bør udnyttes, og mener, at Via Carpatia bør modtage en ordentlig budgetbevilling; opfordrer derfor til, at Via Carpatia-projektet indarbejdes i TEN-T-hovednettet med henblik på at sikre passende EU-finansiering; opfordrer desuden medlemsstaterne til at oprette finansieringsordninger for dette projekt ved hjælp af ethvert muligt finansielt instrument, f.eks. Connecting Europe-faciliteten (CEF) og Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger, at kvaliteten af vejinfrastrukturen har direkte indflydelse på trafiksikkerheden; mener derfor, at trafiksikkerheden også bør vurderes i forbindelse med opførelse af vejinfrastruktur; er bekymret over, at der stadig er forholdsvis mange døde og hårdt kvæstede i trafikken i mange central- og østeuropæiske medlemsstater; understreger, at foranstaltninger til forbedring af trafiksikkerheden bør fremmes yderligere på medlemsstats- og EU-plan; mener, at der bør afsættes passende midler til projekter til genopretning af infrastruktur i de central- og østeuropæiske medlemsstater; |
| --- | --- |

33.

| 34. | understreger, at sikkerhed og bæredygtighed i transportsektoren er centrale prioriteter i forbindelse med udvikling af infrastruktur; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til yderligere at fremme digitalisering og automatisering inden for alle transportformer; opfordrer til, at der i infrastrukturinvesteringsprojekter medtages transportløsninger, som mindsker risikoen for dødsfald eller alvorlige kvæstelser ved trafikulykker, og til, at der tages hensyn til behovene hos de mennesker, der bor i nærheden af ruter med meget tæt trafik; |
| --- | --- |

34.

Jernbanetransport

| 35. | understreger, at det er overordnet vigtigt at opføre, modernisere og vedligeholde jernbanelinjer for at fremme en sammenhængende og bæredygtig vækst inden for jernbanetransporten og samhørigheden i de centrale og østlige dele af EU; understreger, at jernbanesektoren har en vigtig rolle at spille med hensyn til at reducere klimapåvirkningen, luftforureningen og antallet af trafikulykker og forventer, at denne indsats vil indvirke positivt på den industrielle udvikling, godstransportlogistikken, kvaliteten af de offentlige tjenester og en pålidelig passagermobilitet; opfordrer medlemsstaterne til at fjerne grænseoverskridende og nationale flaskehalse og udvide den operative kapacitet med henblik på at nå de mål, der er fastsat for 2030 og 2050 om modale skift som fastsat i hvidbogen om transport fra 2011; |
| --- | --- |

35.

| 36. | understreger, at nogle regioner i Central- og Østeuropa har et omfattende jernbanenetværk, hvor der imidlertid er et presserende behov for en rettidig modernisering af infrastrukturen for at undgå yderligere forringelser, der kan bevirke, at det ophører med at fungere; beklager de utilstrækkelige investeringer i grænseoverskridende jernbanestrækninger og det lave niveau af passagerbefordring med jernbane i mange grænseområder; opfordrer medlemsstaterne til at (gen-)indføre manglende forbindelser og fjerne flaskehalse; foreslår en undersøgelse af jernbanenettet ved hjælp af den planlægningsmetode, der benyttes for TEN-T's samlede net og hovednet, for at finde frem til eventuelle yderligere manglende forbindelser — navnlig grænseoverskridende forbindelser — både mellem EU's medlemsstater og med tilgrænsende tredjelande; tilskynder medlemsstaterne til at udvikle et tæt og konstruktivt samarbejde om at lukke disse huller og forbedre den territoriale integration og samhørighed; opfordrer Kommissionen til at yde målrettet finansiel støtte til alle disse tiltag; |
| --- | --- |

36.

| 37. | gentager sin støtte til udbredelse af det europæiske jernbanestyringssystem (ERTMS) i samtlige TEN-T-hovednetkorridorer; mener, at en fuldstændig og hurtig gennemførelse af ERTMS skal være en absolut prioritet for EU med henblik på at skabe et fuldt interoperabelt, velfungerende, effektivt og attraktivt europæisk jernbaneområde, der kan konkurrere med andre transportformer; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer medlemsstaterne til at vedtage klare og langsigtede udviklingsstrategier for jernbanetransporten og fjerne hindringerne for jernbaneprojekter, der gennemføres med finansiering fra EU; |
| --- | --- |

38.

| 39. | understreger behovet for at optrappe investeringerne i forbedring af jernbanernes kvalitet med henblik på at gøre dem mere tilgængelige og attraktive for både passager- og godstransport og på at øge deres transportandel i overensstemmelse med mål nr. 3 om et skift til andre transportformer, jf. EU's hvidbog om transport; |
| --- | --- |

39.

| 40. | bemærker, at der mangler vej- og jernbaneforbindelser til og fra havnene; påpeger, at de fleste lufthavne i Østeuropa er placeret tæt på jernbaneinfrastruktur, og at en integration stadig er teknisk mulig; opfordrer Kommissionen til fuldt ud at støtte en yderligere integration af multimodale transportforbindelser (vej-jernbane-lufthavn) i Central- og Østeuropa; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer Kommissionen til fortsat at støtte investeringer i rullende materiel i de central- og østeuropæiske lande, da dette vil gøre det muligt at genskabe jernbanernes potentiale i disse landes offentlige transportsystemer; |
| --- | --- |

41.

| 42. | understreger, at en bæredygtig udvikling af den europæiske jernbaneinfrastruktur ikke må slutte ved den blotte anlæggelse af nettet, men skal omfatte vedligeholdelsesforanstaltninger for at være omkostningseffektiv på længere sigt; mener, at en betydelig del af de finansielle midler bør afsættes til sådanne foranstaltninger i betragtning af betydningen af vedligeholdelsesarbejde; |
| --- | --- |

42.

| 43. | understreger de almene fordele ved Rail Baltica-forbindelsen som et af de prioriterede projekter i korridoren Nordsøen-Østersøen og dens væsentlige strategiske betydning for alle de berørte medlemsstater samt for hele regionen fra Finland (med den mulige »botniske udvidelse«), gennem Estland, Letland, Litauen og Polen og videre til Tyskland, Holland og Sydeuropa; glæder sig over fremskridtene i forbindelse med anlæggelsen og forberedelsen af Rail Baltica-projektet og understreger, at et godt samarbejde mellem interesserede og berørte lande har afgørende betydning for, om projektet går fremad uden yderligere forsinkelser og tilbagefald, og for at undgå enhver risiko for manglende forpligtelse af de finansielle ressourcer, der er afsat til dette projekt; understreger, at hvis Kommissionens regler ikke overholdes, vil EU's samfinansiering på ca. 85 % gå tabt, og de fremtidige finansieringsbetingelser vil aldrig være lige så gunstige, som de er nu; opfordrer indtrængende de berørte lande til at anerkende og styrke den rolle, som Rail Baltica Joint Venture spiller som det organ, der bedst kan forvalte et så omfattende tværnationalt projekt, til at indgive fælles ansøgninger om EU-støtte, gennemføre både fælles og nationale offentlige indkøb, koordinere arbejdet på projektet og endelig vise, at de er i stand til at samarbejde; |
| --- | --- |

43.

| 44. | fremhæver på baggrund af jernbanens stagnerende andel af de europæiske markeder for godstransport og personbefordring betydningen af »Shift2rail«-iniativet, navnlig inden for godstransport, for at øge konkurrenceevnen og produktiviteten; mener, at der også bør investeres i forbedring af jernbaners kvalitet på området godstransport; glæder sig over de fælles internationale initiativer, som medlemsstaterne i regionen har taget med henblik på udvikling og modernisering af jernbaneinfrastruktur som f.eks. oprettelsen af den nye godstogskorridor nr. 11, den såkaldte Amber-korridor, som forbinder handels- og industricentre i Polen, Slovakiet, Ungarn og Slovenien, ved at handle i fællesskab i forbindelse med tildeling af trafikkapacitet til internationale godstog; påpeger, at sådanne projekter fremmer jernbanetransport som middel til international godstransport, forbedrer jernbanernes konkurrenceevne og sikrer en bedre udnyttelse af den eksisterende internationale godstransportkapacitet; |
| --- | --- |

44.

| 45. | konstaterer, at de forskellige EU-programmer indeholder mange finansieringskilder, der kan benyttes til jernbanesektoren; mener, at anvendelsen og den effektive udnyttelse af disse finansieringskilder er afgørende, fordi finansielle begrænsninger i høj grad indskrænker omfanget af de offentlige midler, som medlemsstaternes regeringer kan investere i jernbaner; |
| --- | --- |

45.

| 46. | henleder opmærksomheden på de tillæg, som er almindeligt brugt i Central- og Østeuropa inden for grænseoverskridende regional personbefordring med jernbane, og som ofte pålægges af jernbaneselskaberne som en del af internationale jernbanetakster, hvilket gør det mindre attraktivt at anvende grænseoverskridende jernbaneforbindelser; |
| --- | --- |

46.

| 47. | understreger behovet for at sikre, at landene i Central- og Østeuropa er koblet til højhastighedsjernbanenettet i Vesteuropa, for at styrke jernbanesektorens konkurrenceevne og støtte den økonomiske vækst i regionen; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme grænseoverskridende projekter for højhastighedsjernbaneforbindelser i TEN-T-korridorerne som helhed; |
| --- | --- |

47.

| 48. | understreger nødvendigheden af at støtte fælles projekter og investeringer med tredjelande og dermed bane vej for komplementær udnyttelse af potentialet i godstogskorridorer, der er blevet moderniseret ved hjælp af EU-midler, f.eks. i forbindelser mellem EU og landene i Asien; |
| --- | --- |

48.

Indre vandveje

| 49. | fremhæver den betydning, som transport ad indre vandveje har som en omkostningseffektiv og bæredygtig form for multimodal transport og logistik i hele EU; finder det derfor nødvendigt at modernisere transportinfrastrukturen til de indre vandveje til befordring af passagerer eller gods og at forbedre interoperabiliteten med andre transportformer; |
| --- | --- |

49.

| 50. | bemærker, at Central- og Østeuropa har et betydeligt udviklingspotentiale for så vidt angår indre vandveje samt flod- og søhavne; er af den opfattelse, at dette potentiale kun kan udnyttes under behørig efterlevelse af gældende EU-ret om beskyttelse af miljø, biodiversitet og vand, og mener, at det, hvis der lægges mere vægt på brugen af havne og jernbaner, ville bidrage til at fremme målet om at øge den multimodale transport i regionen; |
| --- | --- |

50.

| 51. | glæder sig over oprettelsen af Naiades-programmet og dets efterfølger, Naiades II, der løber indtil 2020, og understreger, at det er vigtigt at have en europæisk strategi og en handlingsplan for de indre vandveje; |
| --- | --- |

51.

| 52. | mener, at anvendelse af multimodalitet i havne langs de indre vandveje er afgørende for disses økonomiske potentiale; fremhæver den betydning, som passende adgang til den »sidste kilometer« og indbyrdes sammenkoblet jernbaneinfrastruktur ved terminaler langs de indre vandveje samt transportknudepunkter i havneopsamlingsområder har for at tiltrække brugere; |
| --- | --- |

52.

| 53. | understreger Donaus betydning som central transportvandvej i Donau-makroregionen; påpeger, at regionens potentiale for transport ad indre vandveje bør udnyttes i højere grad, og minder derfor også om nødvendigheden af, at medlemsstaterne opretholder driften af de indre vandveje, som de er ansvarlige for; opfordrer staterne langs Donaus bredder til at sikre, at Donau vedvarende kan besejles, og til at gennemføre deres overordnede plan for genopretning og vedligeholdelse af sejlrenden, som blev godkendt i 2014, samt til i mellemtiden at tage hensyn til de miljømæssige aspekter, navnlig bevarelse af naturlige levesteder, miljø, biodiversitet og vand, og derved bidrage til at bevare og fremme SMV'er, der arbejder med bæredygtigt landbrug, fiskeri og turisme; understreger, at forbindelser mellem Oder, Elben og Donau kunne fremme hele regionens transport- og kommunikationskapacitet på nord-syd-aksen, hvilket ville føre til jobskabelse og udvikling af SMV'er; |
| --- | --- |

53.

| 54. | opfordrer medlemsstaterne til at optrappe deres indsats for at opgradere og opnå klasse IV for andre indre vandvejsinfrastrukturers sejlbarhed, især flodstrækninger i TEN-T-hovednettet; understreger, at en betydelig opgradering af Elben er nødvendig for at muliggøre fuld sejlbarhed, hvilket er afgørende for korridoren Orienten/det østlige Middelhav; understreger, at det er nødvendigt at opgradere Oder-floden til sejlbarhed i klasse IV; fremhæver også den betydning, som de internationale vandveje E40 og E70 har med hensyn til at forbedre de central- og østeuropæiske landes integration i de fælleseuropæiske landtransportveje; understreger, at oprettelse af gode multimodale forbindelser mellem de pågældende vandveje og Østersø-Adriaterhavs-TEN-T- hovedkorridoren i høj grad ville øge de østlige EU-regioners investeringspotentiale; |
| --- | --- |

54.

Søhavne og lufthavne

| 55. | understreger, at der er potentiale til yderligere at udvikle attraktiv skibsfart til havne i Østersøen, Sortehavet og Adriaterhavet som led i »motorveje til søs« -konceptet; fremhæver betydningen af at udvide kapaciteten i energisektoren, inklusive bæredygtige brændstoffer til skibsfarten, og af at sikre effektive jernbaneforbindelser til havnenes bagland; |
| --- | --- |

55.

| 56. | påpeger, at en bæredygtig udvikling af havne i Østersøen, Adriaterhavet og Sortehavet ikke må hæmmes af anden undersøisk infrastruktur; er bekymret over, at gennemførelse af projekter såsom Nord Stream kan undergrave og blokere investeringer i regionen, særlig i Østersøområdet; kræver, at alle undersøiske rørledninger skal respektere krav til dybgang ved havneindløb; |
| --- | --- |

56.

| 57. | mener, at søhavne og lufthavne bedst tjener den økonomiske udvikling i Central- og Østeuropa, hvis de er knudepunkter i et integreret multimodalt transportsystem, der er sammenkoblet med en effektiv jernbaneinfrastruktur; |
| --- | --- |

57.

| 58. | understreger, at havnene på den nordlige side af Adriaterhavet skal styrke deres samarbejde gennem regional samordning med henblik på fælles fremme af trafikstrømmene i søhandlen i det nordlige Adriaterhav for at sikre fuld integration mellem de italienske havne og havnene i Slovenien (Koper) og Kroatien (Rijeka); opfordrer i denne henseende Kommissionen til at inkludere havnen i Rijeka i Østersø-Adriaterhavskorridoren for at muliggøre en fuld transportforbindelse fra det nordlige Adriaterhavs søhavne til Centraleuropa og Østersøområdet; |
| --- | --- |

58.

| 59. | minder om, at Kommissionen har påpeget, at der er et problem med utilstrækkelige forbindelsesmuligheder i den nyligt udarbejdede luftfartsstrategi for Europa; påpeger imidlertid, at de foreslåede løsninger har et begrænset potentiale, og opfordrer Kommissionen til at overvåge luftfartsforbindelserne inden for EU, navnlig i Central- og Østeuropa, og til at udvikle yderligere forslag med henblik på at reducere kløften med hensyn til adgang til lufttransporttjenester; mener, at luftfartsforbindelserne inden for denne del af EU bør udvikles yderligere, da konnektiviteten i EU13 er 7,5 gange lavere end i EU15 (9); er bekymret over, at lufthavnsinfrastrukturen i regionen undergår en konstant modernisering, men at langt størstedelen af de nye luftruter kun er rettet mod vesten; opfordrer Kommissionen til at undersøge, om den relevante lovgivning er egnet til formålet, og til om nødvendigt at foreslå nye initiativer til at sikre tilstrækkelige forbindelser mellem randområderne og Europas centrum; |
| --- | --- |

59.

| 60. | understreger, at Central- og Østeuropa har færre og dårligere flyforbindelser end den vestlige del af EU; påpeger, at disse mangelfulde forbindelser blev konstateret ved en uafhængig analyse foretaget på Kommissionens foranledning; |
| --- | --- |

60.

| 61. | opfordrer Kommissionen til at undersøge luftfartsforbindelserne i og mellem medlemsstaterne og til at indføre foranstaltninger til forbedring af lufttransporttjenesterne for så vidt angår servicekvaliteten for forbrugerne; |
| --- | --- |

61.

| 62. | påpeger, at små og mellemstore lufthavne har et enormt potentiale hvad angår adgangen til transport i Central- og Østeuropa, navnlig for forretningsrejsende og turister; gentager, at mange regionale lufthavne i de senere år er blevet anlagt eller moderniseret i Central- og Østeuropa, men at deres potentiale ikke udnyttes tilstrækkeligt på grund af utilstrækkelige forbindelser mellem disse lufthavne og de vigtigste transportruter; påpeger, at det er nødvendigt, at disse lufthavne udnyttes mere effektivt gennem opførelse af nye veje og jernbaneforbindelser; |
| --- | --- |

62.

| 63. | anerkender de forskelligartede roller, som de regionale og lokale lufthavne spiller i regionaludviklingen i Central- og Østeuropa og til fremme af økonomisk vækst, handel, konkurrenceevne, inklusiv mobilitet og turisme samt uhindret adgang for personer med handicap og bevægelseshæmmede; understreger det bidrag, som regionale lufthavne gør for at gøre deres regioner mere attraktive; fastholder, at trafikefterspørgsel og -potentiale skal vurderes behørigt i forbindelse med alle nye anlæg, og at anvendelse af EU-midler skal begrænses strengt til økonomisk levedygtige og bæredygtige projekter; fremhæver, at der bør bevilges tilsvarende finansiel støtte til udvikling af eksisterende kapacitet; mener, at de regionale lufthavnes betydning vil vokse, hvis de har en moderne infrastruktur og et net af transportforbindelser (især jernbaneforbindelser), der er tilpasset regionen og landet og gør det muligt at komme hurtigt til lufthavnen fra forskellige dele af nærliggende byer; understreger betydningen af at udvikle eksisterende og nye regionale og lokale lufthavne i underudviklede og fjerntliggende regioner, som bidrager til den økonomiske vækst, herunder i turismesektoren, ved at forbedre tilgængeligheden og forbindelsesmulighederne og gøre disse områder mere attraktive for investeringer og mere konkurrencedygtige og dermed fremme den samfundsøkonomiske udvikling; foreslår, at Kommissionen overvejer at udvikle et regionalt netværk af lufthavne for at sikre bedre forbindelser, også mellem og inden for medlemsstaterne; |
| --- | --- |

63.

o

o o

| 64. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og Regionsudvalget. |
| --- | --- |

64.

---

(1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0310.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0423.

(3)  EUT C 261 E af 10.9.2013, s. 1.

(4)  EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1.

(5)  EUT L 348 af 20.12.2013, s. 129.

(6)  http://ec.europa.eu/transport/road_safety/pdf/vademecum_2015.pdf

(7)  http://ec.europa.eu/transport/modes/inland/news/2014-12-04-danube-ministrial-meeting/conclusions.pdf

(8)  http://mib.gov.pl/files/0/1796967/deklaracjalancucka.pdf

(9)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager Kommissionens meddelelse »En luftfartsstrategi for Europa« SWD(2015)0261.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/162 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/162

---

P8_TA(2016)0409

Oprettelse af en EU-mekanisme for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 med henstillinger til Kommissionen om oprettelse af en EU-mekanisme for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder (2015/2254(INL))

(2018/C 215/25)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til præamblen til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særligt anden, fjerde, femte og syvende betragtning, |
| --- | --- |

—

der henviser til præamblen til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særligt anden, fjerde, femte og syvende betragtning,

| — | der navnlig henviser til artikel 2, artikel 3, stk. 1, artikel 3, stk. 3, andet afsnit, og artikel 6, 7 og 11, i TEU, |
| --- | --- |

—

der navnlig henviser til artikel 2, artikel 3, stk. 1, artikel 3, stk. 3, andet afsnit, og artikel 6, 7 og 11, i TEU,

| — | der henviser til artiklerne i TEUF vedrørende respekt for og fremme og beskyttelse af demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i Unionen, herunder artikel 70, 258, 259, 260, 263 og 265, |
| --- | --- |

—

der henviser til artiklerne i TEUF vedrørende respekt for og fremme og beskyttelse af demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i Unionen, herunder artikel 70, 258, 259, 260, 263 og 265,

| — | der henviser til artikel 4, stk. 3, og artikel 5 i TEU, artikel 295 i TEUF, protokol nr. 1 om de nationale parlamenters funktion i Den Europæiske Union og protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 4, stk. 3, og artikel 5 i TEU, artikel 295 i TEUF, protokol nr. 1 om de nationale parlamenters funktion i Den Europæiske Union og protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (chartret), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (chartret),

| — | der henviser til Europarådets europæiske socialpagt, særligt artikel E, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets europæiske socialpagt, særligt artikel E,

| — | der henviser til Københavnskriterierne og den gældende EU-ret, som et kandidatland skal opfylde, hvis det ønsker at tiltræde af EU — særligt kapitel 23 og 24, |
| --- | --- |

—

der henviser til Københavnskriterierne og den gældende EU-ret, som et kandidatland skal opfylde, hvis det ønsker at tiltræde af EU — særligt kapitel 23 og 24,

| — | der henviser til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK), Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, konventioner, henstillinger, resolutioner og rapporter fra Europarådets parlamentariske forsamling, Ministerkomitéen, menneskerettighedskommissæren og Venedigkommissionen under Europarådet, |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK), Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, konventioner, henstillinger, resolutioner og rapporter fra Europarådets parlamentariske forsamling, Ministerkomitéen, menneskerettighedskommissæren og Venedigkommissionen under Europarådet,

| — | der henviser til Europarådets henstilling nr. R (2000)21 af 25. oktober 2000 og FN's grundprincipper vedrørende advokaters rolle fra 1990, der opfordrer alle stater til at garantere fri og uafhængig udøvelse af advokaterhvervet, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets henstilling nr. R (2000)21 af 25. oktober 2000 og FN's grundprincipper vedrørende advokaters rolle fra 1990, der opfordrer alle stater til at garantere fri og uafhængig udøvelse af advokaterhvervet,

| — | der henviser til »aftalememorandummet mellem Europarådet og Den Europæiske Union« af 23. maj 2007, |
| --- | --- |

—

der henviser til »aftalememorandummet mellem Europarådet og Den Europæiske Union« af 23. maj 2007,

| — | der henviser til Europarådets rammekonvention om beskyttelse af nationale mindretal, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets rammekonvention om beskyttelse af nationale mindretal,

| — | der henviser til Europarådets europæiske pagt om regionale sprog eller mindretalssprog, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets europæiske pagt om regionale sprog eller mindretalssprog,

| — | der henviser til tjeklisten for retsstatsprincippet vedtaget af Venedigkommissionen på dens 106. plenarforsamling den 18. marts 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til tjeklisten for retsstatsprincippet vedtaget af Venedigkommissionen på dens 106. plenarforsamling den 18. marts 2016,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder,

| — | der henviser til FN's traktater til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og FN-traktatorganernes retspraksis, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's traktater til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og FN-traktatorganernes retspraksis,

| — | der henviser til FN-konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN-konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder,

| — | der henviser til FN's tilgang til hjælp til styrkelse af retsstatsprincippet af april 2008, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's tilgang til hjælp til styrkelse af retsstatsprincippet af april 2008,

| — | der henviser til FN's mål for bæredygtig udvikling, særligt mål 16, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's mål for bæredygtig udvikling, særligt mål 16,

| — | der henviser til COSAC's 25. halvårlige beretning om udviklingen i Den Europæiske Unions procedurer og praksis vedrørende parlamentarisk kontrol af 18. maj 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til COSAC's 25. halvårlige beretning om udviklingen i Den Europæiske Unions procedurer og praksis vedrørende parlamentarisk kontrol af 18. maj 2016,

| — | der henviser til publikationerne fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA), herunder om det foreslåede informationssystem om grundlæggende rettigheder (European Fundamental Rights Information System — EFRIS) i dets dokument af 31. december 2013 med titlen »Fundamental rights in the future of the European Union's Justice and Home Affairs«, |
| --- | --- |

—

der henviser til publikationerne fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA), herunder om det foreslåede informationssystem om grundlæggende rettigheder (European Fundamental Rights Information System — EFRIS) i dets dokument af 31. december 2013 med titlen »Fundamental rights in the future of the European Union's Justice and Home Affairs«,

| — | der henviser til FRA's udtalelse af 8. april 2016 om udvikling af et integreret værktøj med objektive indikatorer for grundlæggende rettigheder, der kan måle efterlevelse af de fælles værdier, der er opstillet i artikel 2 i TEU og baseret på eksisterende informationskilder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FRA's udtalelse af 8. april 2016 om udvikling af et integreret værktøj med objektive indikatorer for grundlæggende rettigheder, der kan måle efterlevelse af de fælles værdier, der er opstillet i artikel 2 i TEU og baseret på eksisterende informationskilder,

| — | der henviser til skrivelsen af 6. marts 2013 fra udenrigsministrene for Tyskland, Danmark, Finland og Nederlandene til formanden for Kommissionen, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelsen af 6. marts 2013 fra udenrigsministrene for Tyskland, Danmark, Finland og Nederlandene til formanden for Kommissionen,

| — | der henviser til det italienske formandskabs notat af 15. november 2014 om sikring af respekt for retsstaten i Den Europæiske Union, |
| --- | --- |

—

der henviser til det italienske formandskabs notat af 15. november 2014 om sikring af respekt for retsstaten i Den Europæiske Union,

| — | der henviser til konklusionerne af 16. december 2014 fra Rådet og medlemsstaterne, forsamlet i Rådet, om sikring af overholdelsen af retsstatsprincippet, |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne af 16. december 2014 fra Rådet og medlemsstaterne, forsamlet i Rådet, om sikring af overholdelsen af retsstatsprincippet,

| — | der henviser til Rådets første og anden dialog om retsstatsprincippet under det luxembourgske og nederlandske formandskab den 17. november 2015 og den 24. maj 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets første og anden dialog om retsstatsprincippet under det luxembourgske og nederlandske formandskab den 17. november 2015 og den 24. maj 2016,

| — | der henviser til Rådets retningslinjer af 19. december 2014 vedrørende de metodemæssige skridt, der skal tages for at kontrollere foreneligheden med de grundlæggende rettigheder i Rådets forberedende organer, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets retningslinjer af 19. december 2014 vedrørende de metodemæssige skridt, der skal tages for at kontrollere foreneligheden med de grundlæggende rettigheder i Rådets forberedende organer,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. oktober 2010 med titlen »Strategi for den effektive gennemførelse af chartret om grundlæggende rettigheder«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. oktober 2010 med titlen »Strategi for den effektive gennemførelse af chartret om grundlæggende rettigheder«,

| — | der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 6. maj 2011 med titlen »Operational Guidance on taking account of Fundamental Rights in Commission Impact Assessments«, |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 6. maj 2011 med titlen »Operational Guidance on taking account of Fundamental Rights in Commission Impact Assessments«,

| — | der henviser til Kommissionens eksisterende overvågningsmekanisme og instrumenter til periodisk vurdering, herunder mekanismen for samarbejde og kontrol, resultattavlen for retlige anliggender, antikorruptionsrapporter og EMM (European Media Monitor), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens eksisterende overvågningsmekanisme og instrumenter til periodisk vurdering, herunder mekanismen for samarbejde og kontrol, resultattavlen for retlige anliggender, antikorruptionsrapporter og EMM (European Media Monitor),

| — | der henviser til Kommissionens årlige kollokvium om grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens årlige kollokvium om grundlæggende rettigheder,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. marts 2014»En ny EU-retlig ramme for at styrke retsstatsprincippet« (COM(2014)0158), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. marts 2014»En ny EU-retlig ramme for at styrke retsstatsprincippet« (COM(2014)0158),

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016,

| — | der henviser til Europarådets kodeks for god praksis for civilsamfundets deltagelse i beslutningsprocessen af 1. oktober 2009, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets kodeks for god praksis for civilsamfundets deltagelse i beslutningsprocessen af 1. oktober 2009,

| — | der henviser til EU's resultattavle for retsområdet for 2016 og Kommissionens beretning af 15. juli 2016 om »Tilsyn med anvendelsen af EU-retten — Årsberetning for 2015«, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's resultattavle for retsområdet for 2016 og Kommissionens beretning af 15. juli 2016 om »Tilsyn med anvendelsen af EU-retten — Årsberetning for 2015«,

| — | der henviser til Parlamentets Enhed for Europæisk Merværdis vurdering fra april 2016 om en EU-mekanisme for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til Parlamentets Enhed for Europæisk Merværdis vurdering fra april 2016 om en EU-mekanisme for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 46 og 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 46 og 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (A8-0283/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (A8-0283/2016),

| A. | der henviser til, at Unionen er baseret på værdier som respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, lighed, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettigheder, herunder menneskers ret til at tilhøre minoritetsgrupper, der er fastsat som kerneprincipper og målsætninger i de første artikler i TEU og i kriterierne for EU-medlemskab; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Unionen er baseret på værdier som respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, lighed, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettigheder, herunder menneskers ret til at tilhøre minoritetsgrupper, der er fastsat som kerneprincipper og målsætninger i de første artikler i TEU og i kriterierne for EU-medlemskab;

| B. | der henviser til, at Unionens institutioner og organer samt EU-medlemsstaterne bør fastholde og fungere som et forbillede ved reelt at opfylde deres forpligtelser og bevæge sig i retning af en konsensus og en fælles kultur, hvor retsstatsprincippet tolkes som en universel værdi i de 28 medlemsstater og i EU-institutionerne og anvendes af alle involverede parter på samme måde, idet fuldstændig overholdelse og styrkelse af disse principper er en afgørende forudsætning for det europæiske projekts legitimitet som helhed og en grundlæggende betingelse for at opbygge borgernes tillid i Unionen; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Unionens institutioner og organer samt EU-medlemsstaterne bør fastholde og fungere som et forbillede ved reelt at opfylde deres forpligtelser og bevæge sig i retning af en konsensus og en fælles kultur, hvor retsstatsprincippet tolkes som en universel værdi i de 28 medlemsstater og i EU-institutionerne og anvendes af alle involverede parter på samme måde, idet fuldstændig overholdelse og styrkelse af disse principper er en afgørende forudsætning for det europæiske projekts legitimitet som helhed og en grundlæggende betingelse for at opbygge borgernes tillid i Unionen;

| C. | der henviser til, at i henhold til EU-Domstolens udtalelse 2/13 af 18. december 2014 (1) og relevant retspraksis fra Domstolen er de grundlæggende rettigheder, der er anerkendt i chartret, kernen i Unionens retlige konstruktion, og iagttagelsen af disse rettigheder udgør en betingelse for EU-retsakternes lovlighed, således at foranstaltninger, som er uforenelige med disse rettigheder, ikke er tilladte i Unionen; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at i henhold til EU-Domstolens udtalelse 2/13 af 18. december 2014 (1) og relevant retspraksis fra Domstolen er de grundlæggende rettigheder, der er anerkendt i chartret, kernen i Unionens retlige konstruktion, og iagttagelsen af disse rettigheder udgør en betingelse for EU-retsakternes lovlighed, således at foranstaltninger, som er uforenelige med disse rettigheder, ikke er tilladte i Unionen;

| D. | der henviser til, at Unionen under påberåbelse af artikel 2, artikel 3, stk. 1, og artikel 7 i TEU har mulighed for at tage skridt til at værne om sin »forfatningsmæssige kerne« og de fælles værdier, som Unionen er baseret på; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Unionen under påberåbelse af artikel 2, artikel 3, stk. 1, og artikel 7 i TEU har mulighed for at tage skridt til at værne om sin »forfatningsmæssige kerne« og de fælles værdier, som Unionen er baseret på;

| E. | der henviser til, at retsstatsprincippet er rygraden i det europæiske liberale demokrati og et af de grundlæggende principper for Unionen, idet det hidrører fra medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at retsstatsprincippet er rygraden i det europæiske liberale demokrati og et af de grundlæggende principper for Unionen, idet det hidrører fra medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner;

| F. | der henviser til, at alle medlemsstater, Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og kandidatlande er forpligtet til at respektere, beskytte og styrke disse principper og værdier og til at arbejde loyalt sammen; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at alle medlemsstater, Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og kandidatlande er forpligtet til at respektere, beskytte og styrke disse principper og værdier og til at arbejde loyalt sammen;

| G. | der henviser til, at medlemsstaterne, herunder de nationale domstole, i henhold til bl.a. protokol nr. 24 om asyl for statsborgere i Den Europæiske Unions medlemsstater, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF, betragtning 10 i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA (2) samt retspraksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol (såsom M.S.S. mod Belgien og Grækenland, dom af 21. januar 2011) og Domstolen (såsom N.S. og M.E., dom af 21. december 2011 (3) og Aranyosi og Căldăraru, dom af 5. april 2016 (4)), er forpligtede til at afholde sig fra at gennemføre EU-lovgivning over for andre medlemsstater, hvis der er en tydelig risiko for alvorlig krænkelse eller en alvorlig og vedvarende krænkelse af retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i de pågældende andre medlemsstater; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at medlemsstaterne, herunder de nationale domstole, i henhold til bl.a. protokol nr. 24 om asyl for statsborgere i Den Europæiske Unions medlemsstater, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF, betragtning 10 i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA (2) samt retspraksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol (såsom M.S.S. mod Belgien og Grækenland, dom af 21. januar 2011) og Domstolen (såsom N.S. og M.E., dom af 21. december 2011 (3) og Aranyosi og Căldăraru, dom af 5. april 2016 (4)), er forpligtede til at afholde sig fra at gennemføre EU-lovgivning over for andre medlemsstater, hvis der er en tydelig risiko for alvorlig krænkelse eller en alvorlig og vedvarende krænkelse af retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i de pågældende andre medlemsstater;

| H. | der henviser til, at respekten for retsstatsprincippet inden for Unionen er en forudsætning for beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og for opretholdelsen af alle rettigheder og forpligtelser, der følger af traktaterne og international ret, og er en forudsætning for gensidig anerkendelse og tillid samt en afgørende faktor for politikområder såsom det indre marked, vækst og beskæftigelse, bekæmpelse af forskelsbehandling, social inklusion, politi- og retssamarbejde, Schengen-området, asyl- og migrationspolitik, og at heraf følger, at en undergravning af retsstatsprincippet, demokratisk regeringsførelse og de grundlæggende rettigheder er en alvorlig trussel mod Unionens stabilitet, den monetære union og det fælles område for frihed, sikkerhed og retfærdighed og Unionens velstand; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at respekten for retsstatsprincippet inden for Unionen er en forudsætning for beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og for opretholdelsen af alle rettigheder og forpligtelser, der følger af traktaterne og international ret, og er en forudsætning for gensidig anerkendelse og tillid samt en afgørende faktor for politikområder såsom det indre marked, vækst og beskæftigelse, bekæmpelse af forskelsbehandling, social inklusion, politi- og retssamarbejde, Schengen-området, asyl- og migrationspolitik, og at heraf følger, at en undergravning af retsstatsprincippet, demokratisk regeringsførelse og de grundlæggende rettigheder er en alvorlig trussel mod Unionens stabilitet, den monetære union og det fælles område for frihed, sikkerhed og retfærdighed og Unionens velstand;

| I. | der henviser til, at den måde, hvorpå retsstatsprincippet gennemføres i medlemsstaterne, spiller en afgørende rolle for den gensidige tillid mellem medlemsstaterne og deres retssystemer, og at virkeliggørelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed uden interne grænser derfor har vital betydning; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at den måde, hvorpå retsstatsprincippet gennemføres i medlemsstaterne, spiller en afgørende rolle for den gensidige tillid mellem medlemsstaterne og deres retssystemer, og at virkeliggørelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed uden interne grænser derfor har vital betydning;

| J. | der henviser til, at Unionen er baseret på et fælles sæt af kerneværdier og -principper, og at definitionen af disse kerneværdier og -principper, som sikrer, at demokratiet trives, og at grundlæggende rettigheder beskyttes, er en levende og permanent proces, og at disse værdier og principper ganske vist vil kunne udvikle sig over tid, men ikke desto mindre skal beskyttes og bør danne grundlag for politiske beslutninger uafhængigt af forskellige politiske flertal og modstå midlertidige forandringer, hvorfor en uafhængig, upartisk dømmende magt med ansvar for at fortolke dem spiller en vigtig rolle; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Unionen er baseret på et fælles sæt af kerneværdier og -principper, og at definitionen af disse kerneværdier og -principper, som sikrer, at demokratiet trives, og at grundlæggende rettigheder beskyttes, er en levende og permanent proces, og at disse værdier og principper ganske vist vil kunne udvikle sig over tid, men ikke desto mindre skal beskyttes og bør danne grundlag for politiske beslutninger uafhængigt af forskellige politiske flertal og modstå midlertidige forandringer, hvorfor en uafhængig, upartisk dømmende magt med ansvar for at fortolke dem spiller en vigtig rolle;

| K. | der henviser til, at Unionens borgere og indbyggere ikke altid er tilstrækkelig bevidste om alle deres rettigheder som europæere, og at de bør være i stand til sammen at udforme og især identificere sig med Unionens kerneværdier og -principper; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Unionens borgere og indbyggere ikke altid er tilstrækkelig bevidste om alle deres rettigheder som europæere, og at de bør være i stand til sammen at udforme og især identificere sig med Unionens kerneværdier og -principper;

| L. | der henviser til, at Unionen i henhold til artikel 4, stk. 2, i TEU skal respektere medlemsstaternes lighed over for traktaterne, og at respekt for den kulturelle mangfoldighed og nationale traditioner inden for og mellem medlemsstaterne ikke bør hindre et ligeligt og højt niveau af værn om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i hele Unionen; der henviser til, at princippet om ligestilling og ikke-forskelsbehandling er et universelt princip, og at det repræsenterer den fælles tanke bag alle Unionens politikker og aktiviteter; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at Unionen i henhold til artikel 4, stk. 2, i TEU skal respektere medlemsstaternes lighed over for traktaterne, og at respekt for den kulturelle mangfoldighed og nationale traditioner inden for og mellem medlemsstaterne ikke bør hindre et ligeligt og højt niveau af værn om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i hele Unionen; der henviser til, at princippet om ligestilling og ikke-forskelsbehandling er et universelt princip, og at det repræsenterer den fælles tanke bag alle Unionens politikker og aktiviteter;

| M. | der henviser til, at sikring af retsstatsforhold og effektive uafhængige retssystemer udgør centrale elementer i at skabe et positivt politisk miljø, der er i stand til at bevare offentlighedens tillid til institutionerne, og dermed et investeringsvenligt klima, større reguleringsmæssig forudsigelighed og bæredygtig vækst; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at sikring af retsstatsforhold og effektive uafhængige retssystemer udgør centrale elementer i at skabe et positivt politisk miljø, der er i stand til at bevare offentlighedens tillid til institutionerne, og dermed et investeringsvenligt klima, større reguleringsmæssig forudsigelighed og bæredygtig vækst;

| N. | der henviser til, at en forbedring af retssystemernes effektivitet i medlemsstaterne er et vigtigt aspekt af retsstatsprincippet og er afgørende for at sikre ligebehandling, sanktioner for regeringers misbrug og forebyggelse af vilkårlighed, og af Kommissionen betragtes som en nøglekomponent i strukturreformer inden for det europæiske semester, den årlige runde til samordning af de økonomiske politikker på EU-plan; der henviser til, at en uafhængig advokatstand er en af hjørnestenene i et frit og demokratisk samfund; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at en forbedring af retssystemernes effektivitet i medlemsstaterne er et vigtigt aspekt af retsstatsprincippet og er afgørende for at sikre ligebehandling, sanktioner for regeringers misbrug og forebyggelse af vilkårlighed, og af Kommissionen betragtes som en nøglekomponent i strukturreformer inden for det europæiske semester, den årlige runde til samordning af de økonomiske politikker på EU-plan; der henviser til, at en uafhængig advokatstand er en af hjørnestenene i et frit og demokratisk samfund;

| O. | der henviser til, at det i den vejledende note fra FN's generalsekretær om FN's tilgang til hjælp til styrkelse af retsstatsprincippet anbefales, at retsstatsprincippet bør omfatte et offentligt og civilt samfund, der bidrager til at styrke retsstatsprincippet og til at holde embedsmænd og offentlige institutioner ansvarlige; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at det i den vejledende note fra FN's generalsekretær om FN's tilgang til hjælp til styrkelse af retsstatsprincippet anbefales, at retsstatsprincippet bør omfatte et offentligt og civilt samfund, der bidrager til at styrke retsstatsprincippet og til at holde embedsmænd og offentlige institutioner ansvarlige;

| P. | der henviser til, at det fremhæves i Europa-Parlamentets Forskningstjenestes undersøgelse af omkostningerne ved fravær af EU-indgreb på området organiseret kriminalitet og korruption, at integrationen af eksisterende EU-overvågningsmekanismer, såsom mekanismen for samarbejde og kontrol, resultattavlen for retlige anliggender og rapporterne om bekæmpelse af korruption, i de bredere overvågningsrammer for retsstatsforhold vil kunne resultere i årlige besparelser på 70 mia. EUR; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at det fremhæves i Europa-Parlamentets Forskningstjenestes undersøgelse af omkostningerne ved fravær af EU-indgreb på området organiseret kriminalitet og korruption, at integrationen af eksisterende EU-overvågningsmekanismer, såsom mekanismen for samarbejde og kontrol, resultattavlen for retlige anliggender og rapporterne om bekæmpelse af korruption, i de bredere overvågningsrammer for retsstatsforhold vil kunne resultere i årlige besparelser på 70 mia. EUR;

| Q. | der henviser til, at Unionens demokratiske og juridiske styring ikke har et så solidt retsgrundlag som Unionens økonomiske styring i den forstand, at Unionen ikke optræder lige så strengt og bestemt for at håndhæve sine kerneværdier som for at sikre gennemførelsen af sine økonomiske og skattemæssige regler; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at Unionens demokratiske og juridiske styring ikke har et så solidt retsgrundlag som Unionens økonomiske styring i den forstand, at Unionen ikke optræder lige så strengt og bestemt for at håndhæve sine kerneværdier som for at sikre gennemførelsen af sine økonomiske og skattemæssige regler;

| R. | der henviser til, at når kandidatlande ikke formår at leve op til de fastsatte standarder, værdier og demokratiske principper, medfører det en forsinkelse af deres tiltrædelse af Unionen, indtil de overholder disse standarder fuldt ud, mens en tilsvarende forsømmelighed fra en medlemsstats eller EU-institutions side har ringe konsekvens i praksis; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at når kandidatlande ikke formår at leve op til de fastsatte standarder, værdier og demokratiske principper, medfører det en forsinkelse af deres tiltrædelse af Unionen, indtil de overholder disse standarder fuldt ud, mens en tilsvarende forsømmelighed fra en medlemsstats eller EU-institutions side har ringe konsekvens i praksis;

| S. | der henviser til, at de forpligtelser, der påhviler kandidatlande i henhold til Københavnskriterierne, fortsat gælder efter tiltrædelse af Unionen i kraft af artikel 2 i TEU og princippet om loyalt samarbejde i artikel 4 i TEU, og at ikke bare nye, men også gamle medlemsstater derfor bør vurderes regelmæssigt for at bekræfte, at deres lovgivning og praksis fortsat opfylder de pågældende kriterier og efterlever de fælles værdier, som Unionen er baseret på; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at de forpligtelser, der påhviler kandidatlande i henhold til Københavnskriterierne, fortsat gælder efter tiltrædelse af Unionen i kraft af artikel 2 i TEU og princippet om loyalt samarbejde i artikel 4 i TEU, og at ikke bare nye, men også gamle medlemsstater derfor bør vurderes regelmæssigt for at bekræfte, at deres lovgivning og praksis fortsat opfylder de pågældende kriterier og efterlever de fælles værdier, som Unionen er baseret på;

| T. | der henviser til, at omkring 8 % af Unionens borgere tilhører et nationalt mindretal, og at ca. 10 % taler et regionalt sprog eller et minoritetssprog; der henviser til, at der ikke er nogen EU-lovgivning, der garanterer deres rettigheder som minoritet; der henviser til, at oprettelsen af en effektiv mekanisme til at overvåge deres rettigheder i Unionen er yderst vigtig; der henviser til, at der er forskel på beskyttelse af mindretal og politikker mod diskriminering; der henviser til, at lige behandling er en grundlæggende rettighed, ikke et privilegium, for alle borgere; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at omkring 8 % af Unionens borgere tilhører et nationalt mindretal, og at ca. 10 % taler et regionalt sprog eller et minoritetssprog; der henviser til, at der ikke er nogen EU-lovgivning, der garanterer deres rettigheder som minoritet; der henviser til, at oprettelsen af en effektiv mekanisme til at overvåge deres rettigheder i Unionen er yderst vigtig; der henviser til, at der er forskel på beskyttelse af mindretal og politikker mod diskriminering; der henviser til, at lige behandling er en grundlæggende rettighed, ikke et privilegium, for alle borgere;

| U. | der henviser til, at sammenhæng og konsekvens i politikker om internt og eksternt demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder er centrale elementer i tilliden til Unionen; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at sammenhæng og konsekvens i politikker om internt og eksternt demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder er centrale elementer i tilliden til Unionen;

| V. | der henviser til, at der kun findes få instrumenter til at sikre, at Unionens kerneprincipper og -værdier efterleves i de lovgivnings- og gennemførelsesmæssige politiske beslutninger, som EU-institutionerne træffer; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at der kun findes få instrumenter til at sikre, at Unionens kerneprincipper og -værdier efterleves i de lovgivnings- og gennemførelsesmæssige politiske beslutninger, som EU-institutionerne træffer;

| W. | der henviser til, at Domstolen for nylig har truffet en række afgørelser om annullation af visse EU-retsakter, afgørelser fra Kommissionen eller lovgivningsmæssige fremgangsmåder, der fandtes at være i strid med chartret eller med de traktatbestemte principper om gennemsigtighed og aktindsigt, men at Unionens institutioner i en række af sagerne ikke til fulde har efterlevet hverken bogstavet eller ånden i disse afgørelser; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at Domstolen for nylig har truffet en række afgørelser om annullation af visse EU-retsakter, afgørelser fra Kommissionen eller lovgivningsmæssige fremgangsmåder, der fandtes at være i strid med chartret eller med de traktatbestemte principper om gennemsigtighed og aktindsigt, men at Unionens institutioner i en række af sagerne ikke til fulde har efterlevet hverken bogstavet eller ånden i disse afgørelser;

| X. | der henviser til, at Unionens tiltrædelse af EMRK er en traktatbestemt forpligtelse, jf. artikel 6, stk. 2, i TEU; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at Unionens tiltrædelse af EMRK er en traktatbestemt forpligtelse, jf. artikel 6, stk. 2, i TEU;

| Y. | der henviser til, at styrkelse af og værn om pluralistisk demokrati, respekt for menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, retsstatsprincippet, politisk og retligt samarbejde, social samhørighed og kulturel udveksling er hjertet i samarbejdet mellem Europarådet og Unionen; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at styrkelse af og værn om pluralistisk demokrati, respekt for menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, retsstatsprincippet, politisk og retligt samarbejde, social samhørighed og kulturel udveksling er hjertet i samarbejdet mellem Europarådet og Unionen;

| Z. | der henviser til, at både Rådet og Kommissionen har anerkendt behovet for mere virkningsfulde og bindende mekanismer til at sikre en fuldstændig gennemførelse af traktatprincipperne og -værdierne, og til at der er taget praktiske skridt i denne henseende gennem etableringen af Rådets dialog om retsstatsprincippet og Kommissionens EU-retlige ramme for at styrke retsstatsprincippet; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at både Rådet og Kommissionen har anerkendt behovet for mere virkningsfulde og bindende mekanismer til at sikre en fuldstændig gennemførelse af traktatprincipperne og -værdierne, og til at der er taget praktiske skridt i denne henseende gennem etableringen af Rådets dialog om retsstatsprincippet og Kommissionens EU-retlige ramme for at styrke retsstatsprincippet;

| AA. | der henviser til, at Unionen råder over en bred vifte af instrumenter og procedurer til at sikre nøje og behørig anvendelse af traktaternes principper og værdier, men at der mangler en hurtig og effektiv reaktion fra EU-institutionernes side; der henviser til, at de eksisterende instrumenter bør håndhæves, evalueres og suppleres inden for rammerne af retsstatsmekanismen for at være relevante og effektive og ikke blive opfattet som politisk motiverede eller vilkårlige og i urimelig grad rettet mod visse lande; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at Unionen råder over en bred vifte af instrumenter og procedurer til at sikre nøje og behørig anvendelse af traktaternes principper og værdier, men at der mangler en hurtig og effektiv reaktion fra EU-institutionernes side; der henviser til, at de eksisterende instrumenter bør håndhæves, evalueres og suppleres inden for rammerne af retsstatsmekanismen for at være relevante og effektive og ikke blive opfattet som politisk motiverede eller vilkårlige og i urimelig grad rettet mod visse lande;

| AB. | der henviser til, at antallet af sager ved Domstolen, hvori chartret nævnes, er steget fra 43 i 2011 til 210 i 2014; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at antallet af sager ved Domstolen, hvori chartret nævnes, er steget fra 43 i 2011 til 210 i 2014;

| AC. | der henviser til, at overensstemmelse mellem institutionernes og medlemsstaternes efterlevelse af demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder vil give åbenlyse fordele såsom mindre omkostningstunge retssager, større klarhed for Unionens borgerne om deres rettigheder samt fastere grund under fødderne for medlemsstaterne, hvad angår implementering; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at overensstemmelse mellem institutionernes og medlemsstaternes efterlevelse af demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder vil give åbenlyse fordele såsom mindre omkostningstunge retssager, større klarhed for Unionens borgerne om deres rettigheder samt fastere grund under fødderne for medlemsstaterne, hvad angår implementering;

| AD. | der henviser til, at visse medlemsstaters regeringer afviser, at efterlevelsen af Unionens principper og værdier er en traktatbestemt forpligtelse, eller at Unionen har myndighed til at sikre overholdelse; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at visse medlemsstaters regeringer afviser, at efterlevelsen af Unionens principper og værdier er en traktatbestemt forpligtelse, eller at Unionen har myndighed til at sikre overholdelse;

| AE. | der henviser til, at Unionen og dets medlemsstater i tilfælde, hvor en medlemsstat ikke længere garanterer respekten for demokratiet, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder, eller i tilfælde af et brud på retsstatsprincippet har pligt til beskytte integriteten og gennemførelsen af traktaterne og til at beskytte alles rettigheder inden for dens jurisdiktion; |
| --- | --- |

AE.

der henviser til, at Unionen og dets medlemsstater i tilfælde, hvor en medlemsstat ikke længere garanterer respekten for demokratiet, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder, eller i tilfælde af et brud på retsstatsprincippet har pligt til beskytte integriteten og gennemførelsen af traktaterne og til at beskytte alles rettigheder inden for dens jurisdiktion;

| AF. | der henviser til, at civilsamfundet spiller en vigtig rolle i at opbygge og styrke demokrati, og overvågning, i at fastholde statens bemyndigelse og i at fremme god regeringsførelse, gennemsigtighed, effektivitet, åbenhed, modtagelighed og pålidelighed; |
| --- | --- |

AF.

der henviser til, at civilsamfundet spiller en vigtig rolle i at opbygge og styrke demokrati, og overvågning, i at fastholde statens bemyndigelse og i at fremme god regeringsførelse, gennemsigtighed, effektivitet, åbenhed, modtagelighed og pålidelighed;

| AG. | der henviser til, at medlemsstaterne ikke kan påberåbe sig nærhedsprincippet til at afvise indgreb fra Unionens side med henblik på at håndhæve efterlevelsen af traktatens principper og værdier; |
| --- | --- |

AG.

der henviser til, at medlemsstaterne ikke kan påberåbe sig nærhedsprincippet til at afvise indgreb fra Unionens side med henblik på at håndhæve efterlevelsen af traktatens principper og værdier;

| AH. | der henviser til, at Unionens indsats for at sikre, at medlemsstaterne og institutionerne efterlever de værdier, den bygger på, og som europæernes rettigheder tager udspring i, er en væsentlig betingelse for deres tilslutning til det europæiske projekt; |
| --- | --- |

AH.

der henviser til, at Unionens indsats for at sikre, at medlemsstaterne og institutionerne efterlever de værdier, den bygger på, og som europæernes rettigheder tager udspring i, er en væsentlig betingelse for deres tilslutning til det europæiske projekt;

| AI. | der henviser til, at den igangværende europæiske integrationsproces og den seneste udvikling i visse medlemsstater har vist, at manglende overholdelse af retsstatsprincippet og de grundlæggende værdier ikke bliver sanktioneret på en tilfredsstillende måde, og at det er nødvendigt at revidere og integrere de eksisterende mekanismer og udvikle en effektiv mekanisme for at lukke eksisterende huller og sikre, at traktaternes principper og værdier respekteres, beskyttes og fremmes i hele Unionen; |
| --- | --- |

AI.

der henviser til, at den igangværende europæiske integrationsproces og den seneste udvikling i visse medlemsstater har vist, at manglende overholdelse af retsstatsprincippet og de grundlæggende værdier ikke bliver sanktioneret på en tilfredsstillende måde, og at det er nødvendigt at revidere og integrere de eksisterende mekanismer og udvikle en effektiv mekanisme for at lukke eksisterende huller og sikre, at traktaternes principper og værdier respekteres, beskyttes og fremmes i hele Unionen;

| AJ. | der henviser til, at en ny EU-pagt for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder bør oprettes, og der henviser til, at EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder bør være evidensbaseret, objektiv og ikke underlagt indflydelse udefra, navnlig politisk indflydelse, ikke-diskriminerende og baseret på vurderinger på lige fod, under overholdelse af princippet om nærhed, nødvendighed og proportionalitet, gældende for både medlemsstater og Unionens institutioner og baseret på en gradueret tilgang, herunder både en forebyggende og en korrigerende del; |
| --- | --- |

AJ.

der henviser til, at en ny EU-pagt for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder bør oprettes, og der henviser til, at EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder bør være evidensbaseret, objektiv og ikke underlagt indflydelse udefra, navnlig politisk indflydelse, ikke-diskriminerende og baseret på vurderinger på lige fod, under overholdelse af princippet om nærhed, nødvendighed og proportionalitet, gældende for både medlemsstater og Unionens institutioner og baseret på en gradueret tilgang, herunder både en forebyggende og en korrigerende del;

| AK. | der henviser til, at EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder bør sigte mod at tilbyde samlede, sammenhængende rammer baseret på og med indarbejdelse af eksisterende instrumenter og mekanismer, og lukning af eventuelle resterende huller; |
| --- | --- |

AK.

der henviser til, at EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder bør sigte mod at tilbyde samlede, sammenhængende rammer baseret på og med indarbejdelse af eksisterende instrumenter og mekanismer, og lukning af eventuelle resterende huller;

| AL. | der henviser til, at etableringen af en EU-pagt for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder ikke bør tilsidesætte direkte anvendelse af artikel 7, stk. 1 og 2, i TEU; |
| --- | --- |

AL.

der henviser til, at etableringen af en EU-pagt for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder ikke bør tilsidesætte direkte anvendelse af artikel 7, stk. 1 og 2, i TEU;

| 1. | anbefaler indtil en eventuel traktatændring oprettelse af en omfattende EU-mekanisme for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder, der vil omfatte alle relevante interessenter, og anmoder derfor om, at Kommissionen inden september 2017 på grundlag af artikel 295 i TEUF fremlægger forslag til indgåelse af en EU-pagt for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i form af en interinstitutionel aftale, der fastsætter regler til lettelse af samarbejde mellem Unionens institutioner og medlemsstaterne inden for rammerne af artikel 7 i TEU, der integrerer, afstemmer og supplerer de eksisterende mekanismer ud fra de detaljerede henstillinger, der er fremsat i bilaget, og også giver alle EU-institutioner og -organer, der måtte ønske det, mulighed for at tilslutte sig EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer Kommissionen til at indgå i en konstruktiv dialog med civilsamfundet og sikre, at der tages hensyn til dets bidrag og rolle i dens forslag til en interinstitutionel aftale; |
| --- | --- |

2.

| 3. | henstiller navnlig til, at EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder omfatter forebyggende og korrigerende elementer og behandler alle medlemsstater lige såvel som de tre største EU-institutioner, samtidig med at den respekterer nærhedsprincippet, nødvendighedsprincippet og proportionalitetsprincippet; |
| --- | --- |

3.

| 4. | mener, at det primære formål med EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder ganske vist er at forebygge og afhjælpe krænkelser af Unionens værdier, men at den også bør indeholde mulige sanktioner, der kan fungere som effektiv afskrækkelse; |
| --- | --- |

4.

| 5. | mener, at konklusionerne og udtalelserne fra FRA samt praksis ved Domstolen udgør et godt grundlag for fortolkningen af artikel 2 i TEU og af anvendelsesområdet for rettighederne i chartret; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om, at Kommissionen, som traktaternes vogter, har pligt til at overvåge og evaluere medlemsstaternes samt alle Unionens institutioners og organers korrekte gennemførelse af EU-retten og respekten for traktaternes principper og målsætninger; henstiller derfor til, at der tages højde for denne af Kommissionens opgaver i evalueringen af overholdelsen af demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i den politiske cyklus om demokrati, retsstat og grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer Kommissionen til fra 2018 at samle de relevante årlige tematiske rapporter samt resultatet af de eksisterende overvågningsmekanismer og periodiske evalueringsredskaber, således at de alle fremlægges den samme dag, hvilket bidrager til den politiske cyklus om demokrati, retsstat og grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

7.

| 8. | anser det for vigtigt at fremme en konstant dialog og arbejde i retning af en stærk konsensus mellem Unionen og medlemsstaterne med henblik på at fremme og beskytte demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder for at beskytte de fælles værdier, som er indskrevet i traktaterne og i chartret, på en fuldstændig gennemsigtig og objektiv måde; mener, at de grundlæggende rettigheder og værdier indeholdt i traktaterne og chartret ikke må bringes i fare; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger den vigtige rolle, som Parlamentet og de nationale parlamenter bør spille i forbindelse med registrering af fremskridt og overvågning af overholdelsen af Unionens fælles værdier som nedfældet i artikel 2 i TEU; bemærker, at Parlamentet spiller en central rolle med hensyn til at opretholde den nødvendige løbende diskussion om at tilpasse den fælles konsensus i Unionen vedrørende demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder til forandringerne i vores samfund; mener, at gennemførelsen af disse værdier og principper også skal underbygges af en effektiv kontrol af, at de grundlæggende rettigheder, som er garanteret i chartret, overholdes; |
| --- | --- |

9.

| 10. | henstiller til, at alle interparlamentariske debatter om demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder inddrager civilsamfundet, og mener, at der skal tages højde for civil deltagelse samt en styrkelse af civilsamfundet som en indikator for demokrati; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer Kommissionen til senest i juni 2017 at fremlægge et nyt udkast til aftale om Unionens tiltrædelse af EMRK, der adresserer Domstolens udtalelse 2/13, for at overholde forpligtelsen i artikel 6 i TEU, og opfordrer endvidere Europarådet til at åbne for, at tredjeparter kan undertegne den europæiske socialpagt, således at Kommissionen kan indlede forhandlinger om tiltrædelse af Unionen; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer Den Europæiske Ombudsmand til under hensyn til synspunkterne i samfundet som led i sin årsberetning inden for et dedikeret kapitel at fremhæve og konsolidere sager, henstillinger og afgørelser vedrørende borgernes grundlæggende rettigheder samt principperne om demokrati og retsstat; opfordrer Kommissionen til at analysere disse specifikke henstillinger; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger for i overensstemmelse med artikel 47 i chartret at sikre almen adgang til retshjælp til enkeltpersoner og organisationer, der fører retssag vedrørende krænkelser af demokratiet, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder begået af nationale regeringer eller Unionens institutioner, når det er nødvendigt som supplement til de nationale ordninger og Europa-Parlamentets og Rådets direktivet om retshjælp til mistænkte og tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer; |
| --- | --- |

13.

| 14. | glæder sig over Domstolens reform til trinvis forøgelse af antallet af dommere ved Domstolen for at kunne varetage opgavemængden og sikre kortere behandlingstider; |
| --- | --- |

14.

| 15. | henstiller, at et ekspertpanel om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder, som fastsat i den interinstitutionelle aftale, også vurderer adgangen til domstolsprøvelse på EU-plan, herunder aspekter såsom uafhængighed og domstolenes og dommernes uvildighed, en uafhængig advokatstand, regler for søgsmålskompetencer, varighed og sagsomkostninger, retshjælpsordningers relevans og effektivitet samt sikring af de nødvendige midler til dem, efterlevelse af domstolsafgørelser, omfanget af domstolskontrol og klagemuligheder for borgerne samt muligheder for kollektive søgsmål på tværs af grænser; mener i denne forbindelse, at der bør lægges vægt på artikel 298 i TEUF, og Unionens borgeres ret til en åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer Kommissionen til at samarbejde med civilsamfundet om at udvikle og implementere en oplysningskampagne, som sætter Unionens borgere og indbyggere i stand til fuldt ud at tilegne sig deres rettigheder, som følger af traktaterne og chartret om grundlæggende rettigheder (f.eks. ret til ytringsfrihed, foreningsfrihed og valgret), og navnlig til at informere om retten til prøvelse ved domstolene og søgsmålsprocedurer i sager om overtrædelse af demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder begået at nationale regeringer eller Unionens institutioner; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer til, at der oprettes en organisation for tilførsel af midler til demokrati, der støtter lokale aktører, der fremmer demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i Unionen; |
| --- | --- |

17.

| 18. | minder om, at hvis Unionen fastsætter krav til, hvordan menneskerettigheder beskyttes og fremmes, i sine internationale aftaler, må Unionen ligeledes garantere, at dets institutioner og alle medlemsstater respekterer retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

18.

| 19. | henstiller desuden til, at EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder omfatter regelmæssig overvågning af foreneligheden af de internationale aftaler, som medlemsstaterne og Unionen ratificerer, med Unionens primære og afledte ret; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mener endvidere, at man i tilfælde af overvejelser om ændringer af traktaten i fremtiden kan medtage følgende ændringer:






  — | Artikel 2 i TEU og chartret gøres til retsgrundlag for lovgivningsmæssige foranstaltninger, der skal vedtages under den almindelige lovgivningsprocedure |
| --- | --- | --- |

20.

—

Artikel 2 i TEU og chartret gøres til retsgrundlag for lovgivningsmæssige foranstaltninger, der skal vedtages under den almindelige lovgivningsprocedure

| — | Det tillades i henhold til artikel 2 i TEU og charteret de nationale domstole at indbringe søgsmål om legaliteten af medlemsstaters handlinger for Domstolen |
| --- | --- |

—

Det tillades i henhold til artikel 2 i TEU og charteret de nationale domstole at indbringe søgsmål om legaliteten af medlemsstaters handlinger for Domstolen

| — | Revision af artikel 7 i TEU med henblik på at gøre sanktioner over for enhver medlemsstat relevante og anvendelige, samtidig med at det præciseres, hvilke af den pågældende medlemsstats rettigheder (ud over stemmeret i Rådet) der kan suspenderes, f.eks. finansielle sanktioner eller suspension af EU-finansiering |
| --- | --- |

—

Revision af artikel 7 i TEU med henblik på at gøre sanktioner over for enhver medlemsstat relevante og anvendelige, samtidig med at det præciseres, hvilke af den pågældende medlemsstats rettigheder (ud over stemmeret i Rådet) der kan suspenderes, f.eks. finansielle sanktioner eller suspension af EU-finansiering

| — | Det gøres muligt for en tredjedel af Parlamentets medlemmer at anlægge sag ved Domstolen til prøvelse af EU-lovgivning efter dens endelige vedtagelse og inden dens gennemførelse |
| --- | --- |

—

Det gøres muligt for en tredjedel af Parlamentets medlemmer at anlægge sag ved Domstolen til prøvelse af EU-lovgivning efter dens endelige vedtagelse og inden dens gennemførelse

| — | Fysiske og juridiske personer, der er umiddelbart og individuelt berørt af en foranstaltning, gives mulighed for at indbringe sager for EU-Domstolen om påståede krænkelser af charteret begået enten af Unionens institutioner eller af en medlemsstat, gennem en ændring af artikel 258 og 259 i TEUF |
| --- | --- |

—

Fysiske og juridiske personer, der er umiddelbart og individuelt berørt af en foranstaltning, gives mulighed for at indbringe sager for EU-Domstolen om påståede krænkelser af charteret begået enten af Unionens institutioner eller af en medlemsstat, gennem en ændring af artikel 258 og 259 i TEUF

| — | Ophævelse af artikel 51 i chartret og omdannelse af chartret til et EU-rettighedskatalog |
| --- | --- |

—

Ophævelse af artikel 51 i chartret og omdannelse af chartret til et EU-rettighedskatalog

| — | Gennemgang af kravet om enstemmighed på områder vedrørende respekt for og beskyttelse og fremme af grundlæggende rettigheder såsom lighed og ikke-forskelsbehandling; |
| --- | --- |

—

Gennemgang af kravet om enstemmighed på områder vedrørende respekt for og beskyttelse og fremme af grundlæggende rettigheder såsom lighed og ikke-forskelsbehandling;

| 21. | bekræfter, at henstillingerne respekterer de grundlæggende rettigheder og nærhedsprincippet; |
| --- | --- |

21.

| 22. | mener, at forslagenes eventuelle finansielle følgevirkninger for Unionens budget bør dækkes af de eksisterende budgetbevillinger; understreger, at både Unionen og medlemsstaterne såvel som borgerne kan opnå betydelige udgifts- og tidsbesparelser ved vedtagelse og implementering af disse forslag, der kan fremme den gensidige tillid til og anerkendelse af medlemsstaternes og Unionens beslutninger og tiltag og således kan være fordelagtige i både økonomisk og social henseende; |
| --- | --- |

22.

| 23. | pålægger sin formand at sende denne beslutning og de detaljerede henstillinger i bilaget til Kommissionen og Rådet samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter og til Regionsudvalget med henblik på distribution til subnationale parlamenter og råd. |
| --- | --- |

23.

---

(1)  ECLI:EU:C:2014:2454.

(2)  Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT L 190 af 18.7.2002, s. 1).

(3)  ECLI:EU:C:2011:865.

(4)  ECLI:EU:C:2016:198.

---

BILAG

Detaljerede henstillinger til udkast til interinstitutionel aftale om ordning for overvågnings- og opfølgningsprocedurer for situationen vedrørende demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder i medlemsstaterne og EU's institutioner

UDKAST TIL INTERINSTITUTIONEL AFTALE

DEN EUROPÆISKE UNIONS PAGT OM DEMOKRATI, RETSSTATSPRINCIPPET OG GRUNDLÆGGENDE RETTIGHEDER

Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen,

der henviser til præamblen til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig anden, fjerde, femte og syvende betragtning,

der navnlig henviser til artikel 2, artikel 3, stk. 1, artikel 3, stk. 3, andet afsnit, og artikel 6, 7 og 11, i TEU,

der henviser til artiklerne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedrørende respekt for og fremme og beskyttelse af demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i Unionen, herunder artikel 70, 258, 259, 260, 263 og 265,

der henviser til artikel 4, stk. 3, og artikel 5 i TEU, artikel 295 i TEUF og protokol nr. 1 om de nationale parlamenters funktion i Den Europæiske Union og protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF,

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (chartret),

der henviser til Europarådets europæiske socialpagt, særligt artikel E om forbud mod forskelsbehandling,

der henviser til Københavnskriterierne og den gældende EU-ret, som et kandidatland skal opfylde, hvis det ønsker at tiltræde af Unionen, særligt kapitel 23 og 24,

der henviser til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK), Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, konventioner, henstillinger, resolutioner og rapporter fra Europarådets parlamentariske forsamling, Ministerkomitéen, menneskerettighedskommissæren og Venedigkommissionen under Europarådet,

der henviser til tjeklisten for retsstatsprincippet vedtaget af Venedigkommissionen på dens 106. plenarforsamling den 18. marts 2016,

der henviser til »aftalememorandummet mellem Europarådet og Den Europæiske Union« af 23. maj 2007,

der henviser til Europarådets rammekonvention om beskyttelse af nationale mindretal,

der henviser til Europarådets europæiske pagt om regionale sprog eller mindretalssprog,

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder,

der henviser til FN's traktater til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og FN-traktatorganernes retspraksis,

der henviser til publikationerne fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA), herunder om det foreslåede informationssystem om grundlæggende rettigheder (European Fundamental Rights Information System — EFRIS) i dets dokument af 31. december 2013 med titlen »Fundamental rights in the future of the European Union's Justice and Home Affairs«,

der henviser til FN's tilgang til hjælp til styrkelse af retsstatsprincippet af april 2008,

der henviser til FN's mål for bæredygtig udvikling, særligt mål 16,

der henviser til COSAC's 25. halvårlige beretning om udviklingen i Den Europæiske Unions procedurer og praksis vedrørende parlamentarisk kontrol af 18. maj 2016,

der henviser til skrivelsen af 6. marts 2013 fra udenrigsministrene for Tyskland, Danmark, Finland og Nederlandene til formanden for Kommissionen,

der henviser til FRA's udtalelse af 8. april 2016 om udvikling af et integreret værktøj med objektive indikatorer for grundlæggende rettigheder, der kan måle efterlevelse af de fælles værdier, der er opstillet i artikel 2 i TEU og baseret på eksisterende informationskilder,

der henviser til det italienske formandskabs notat om sikring af respekt for retsstaten i Den Europæiske Union af 15. november 2014,

der henviser til konklusionerne af 16. december 2014 fra Rådet og medlemsstaterne, forsamlet i Rådet, om sikring af overholdelsen af retsstatsprincippet,

der henviser til Rådets retningslinjer af 19. december 2014 vedrørende de metodemæssige skridt, der skal tages for at kontrollere foreneligheden med de grundlæggende rettigheder i Rådets forberedende organer,

der henviser til Rådets første og anden dialog om retsstatsprincippet under det luxembourgske og nederlandske formandskab den 17. november 2015 og den 24. maj 2016,

der henviser til Kommissionens eksisterende overvågningsmekanisme og instrumenter til periodisk vurdering, herunder mekanismen for samarbejde og kontrol, resultattavlen for retlige anliggender, antikorruptionsrapporter og EMM (European Media Monitor),

der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. oktober 2010 om »Strategi for den effektive gennemførelse af chartret om grundlæggende rettigheder«,

der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 6. maj 2011 om »Operational Guidance on taking account of Fundamental Rights in Commission Impact Assessments«,

der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. marts 2014 om »En ny EU-retlig ramme for at styrke retsstatsprincippet«,

der henviser til Kommissionens årlige kollokvium om grundlæggende rettigheder,

der henviser til den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016,

der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 27. februar 2014 om situationen for de grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union (2012) (1),

der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 8. september 2015 om situationen for de grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union (2013-2014) (2),

| (1) | der henviser til behovet for en mekanisme til sikring af demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder, som er objektiv, bevisbaseret og gælder i lige og rimelig grad for alle medlemsstater samt for EU-institutionerne, og som omfatter både en forebyggende og en korrigerende dimension; |
| --- | --- |

(1)

der henviser til behovet for en mekanisme til sikring af demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder, som er objektiv, bevisbaseret og gælder i lige og rimelig grad for alle medlemsstater samt for EU-institutionerne, og som omfatter både en forebyggende og en korrigerende dimension;

| (2) | der henviser til, at det primære formål med en sådan mekanisme bør være at forebygge overtrædelse og tilsidesættelse af demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder og samtidig opstille de fornødne instrumenter til at gøre både den forebyggende og korrigerende del af artikel 7 i TEU, såvel som de øvrige instrumenter i traktaterne, anvendelig i praksis; |
| --- | --- |

(2)

der henviser til, at det primære formål med en sådan mekanisme bør være at forebygge overtrædelse og tilsidesættelse af demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder og samtidig opstille de fornødne instrumenter til at gøre både den forebyggende og korrigerende del af artikel 7 i TEU, såvel som de øvrige instrumenter i traktaterne, anvendelig i praksis;

| (3) | der henviser til, at det bør tilstræbes at integrere og indarbejde eksisterende instrumenter og således undgås at etablere nye, unødvendige strukturer eller overlapning; |
| --- | --- |

(3)

der henviser til, at det bør tilstræbes at integrere og indarbejde eksisterende instrumenter og således undgås at etablere nye, unødvendige strukturer eller overlapning;

| (4) | der henviser til, at udarbejdelsen af definitioner, standarder og referenceværdier vedrørende demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder ikke er en engangsbeslutning, men snarere en vedvarende og interaktiv proces baseret på en bred offentlig debat og høring, regelmæssig gennemgang og deling af bedste praksis; |
| --- | --- |

(4)

der henviser til, at udarbejdelsen af definitioner, standarder og referenceværdier vedrørende demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder ikke er en engangsbeslutning, men snarere en vedvarende og interaktiv proces baseret på en bred offentlig debat og høring, regelmæssig gennemgang og deling af bedste praksis;

| (5) | der henviser til, at kun en mekanisme, der har bred opbakning fra Unionens borgere og tillader dem at identificere sig med processen, vil være virkningsfuld; |
| --- | --- |

(5)

der henviser til, at kun en mekanisme, der har bred opbakning fra Unionens borgere og tillader dem at identificere sig med processen, vil være virkningsfuld;

| (6) | der henviser til, at medlemsstaterne primært er ansvarlige for at efterleve de fælles standarder, men at Unionen, når de ikke formår dette, har pligt til at gribe ind for at beskytte den forfatningsmæssige kerne og sikre, at de værdier, der er fastsat i artikel 2 i TEU, garanteres for alle unionsborgere på hele Unionens territorium; |
| --- | --- |

(6)

der henviser til, at medlemsstaterne primært er ansvarlige for at efterleve de fælles standarder, men at Unionen, når de ikke formår dette, har pligt til at gribe ind for at beskytte den forfatningsmæssige kerne og sikre, at de værdier, der er fastsat i artikel 2 i TEU, garanteres for alle unionsborgere på hele Unionens territorium;

| (7) | der henviser til, at det er vigtigt, at alle niveauer i den offentlige forvaltning arbejder tæt sammen på basis af deres kompetencer og ansvarsområder med henblik på at identificere eventuelle systemiske trusler mod retsstatsprincippet på et tidligt tidspunkt og forbedre beskyttelsen af retsstatsprincippet; |
| --- | --- |

(7)

der henviser til, at det er vigtigt, at alle niveauer i den offentlige forvaltning arbejder tæt sammen på basis af deres kompetencer og ansvarsområder med henblik på at identificere eventuelle systemiske trusler mod retsstatsprincippet på et tidligt tidspunkt og forbedre beskyttelsen af retsstatsprincippet;

| (8) | der henviser til, at der findes indtil flere instrumenter til imødegåelse af risikoen for alvorlige krænkelser af Unionens værdier, men at der skal udvikles klare og objektive referencemærker for at gøre disse instrumenter stærke og afskrækkende nok til at forhindre krænkelser af retsstatsprincippet og af de grundlæggende rettigheder; der henviser til, at Unionen ikke har nogen juridisk bindende mekanisme til regelmæssigt at overvåge, at medlemsstaterne og EU-institutionerne overholder Unionens værdier og grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

(8)

der henviser til, at der findes indtil flere instrumenter til imødegåelse af risikoen for alvorlige krænkelser af Unionens værdier, men at der skal udvikles klare og objektive referencemærker for at gøre disse instrumenter stærke og afskrækkende nok til at forhindre krænkelser af retsstatsprincippet og af de grundlæggende rettigheder; der henviser til, at Unionen ikke har nogen juridisk bindende mekanisme til regelmæssigt at overvåge, at medlemsstaterne og EU-institutionerne overholder Unionens værdier og grundlæggende rettigheder;

| (9) | der henviser til, at denne interinstitutionelle aftale i overensstemmelse med artikel 295 i TEUF alene fastlægger ordninger for fremme af samarbejde mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, og at disse institutioner i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i TEU skal handle inden for rammerne af de beføjelser, der er tildelt dem ved traktaterne, og i overensstemmelse med de procedurer, betingelser og mål, der er fastsat i disse; denne interinstitutionelle aftale berører ikke Domstolens beføjelser til at foretage den autentiske fortolkning af EU-lovgivningen, |
| --- | --- |

(9)

der henviser til, at denne interinstitutionelle aftale i overensstemmelse med artikel 295 i TEUF alene fastlægger ordninger for fremme af samarbejde mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, og at disse institutioner i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i TEU skal handle inden for rammerne af de beføjelser, der er tildelt dem ved traktaterne, og i overensstemmelse med de procedurer, betingelser og mål, der er fastsat i disse; denne interinstitutionelle aftale berører ikke Domstolens beføjelser til at foretage den autentiske fortolkning af EU-lovgivningen,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

Artikel 1

Der værnes om Unionens kerneværdier og grundlæggende principper, nemlig demokratiet, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder, i hele Unionen i form af en EU-pagt om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder, der skal bestå af definitionen, en nærmere redegørelse for, overvågning og håndhævelse af disse værdier og principper og skal gælde ligeligt for medlemsstaterne og EU-institutionerne.

Artikel 2

EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder består af:

| — | en årsberetning om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder (herefter »årsberetningen«) med landespecifikke henstillinger, hvori der indgår rapportering foretaget af FRA, Europarådet og andre relevante myndigheder på området |
| --- | --- |

—

en årsberetning om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder (herefter »årsberetningen«) med landespecifikke henstillinger, hvori der indgår rapportering foretaget af FRA, Europarådet og andre relevante myndigheder på området

| — | en årlig interparlamentarisk debat på grundlag af årsberetningen |
| --- | --- |

—

en årlig interparlamentarisk debat på grundlag af årsberetningen

| — | foranstaltninger til afhjælpning af mulige risici og overtrædelser, som fastsat i traktaterne, herunder aktivering af den forebyggende eller korrigerende del af artikel 7 i TEU |
| --- | --- |

—

foranstaltninger til afhjælpning af mulige risici og overtrædelser, som fastsat i traktaterne, herunder aktivering af den forebyggende eller korrigerende del af artikel 7 i TEU

| — | en politisk cyklus om demokrati, retsstat og grundlæggende rettigheder inden for EU-institutionerne. |
| --- | --- |

—

en politisk cyklus om demokrati, retsstat og grundlæggende rettigheder inden for EU-institutionerne.

Artikel 3

EU-pagten for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder udvides til at inkorporere Kommissionens ramme om retsstatsforhold og Rådets dialog om retsstatsprincippet i ét samlet instrument.

Artikel 4

Årsberetningen om situationen for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder i medlemsstaterne udarbejdes af Kommissionen i samråd med det i artikel 8 omhandlede panel af uafhængige eksperter (herefter »ekspertpanelet«). Kommissionen sender årsberetningen til Europa-Parlamentet, Rådet og de nationale parlamenter. Årsberetningen gøres offentligt tilgængelig.

Årsberetningen omfatter en generel del og landespecifikke henstillinger.

Hvis Kommissionen ikke rettidigt vedtager årsberetningen, herunder de landespecifikke henstillinger, kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg formelt anmode Kommissionen om at redegøre for forsinkelsen og om straks at vedtage den for ikke at forsinke processen yderligere.

Artikel 5

Årsberetningen inkorporerer og supplerer de eksisterende instrumenter, herunder resultattavlen for retlige anliggender, Observatoriet for Mediepluralisme, procedurerne for EU-rapporterne om korruptionsbekæmpelse og peerevaluering med hjemmel i artikel 70 i TEUF og erstatter Mekanismen for Samarbejde og Kontrol med Bulgarien og Rumænien.

Artikel 6

Årsberetningen udarbejdes ved hjælp af forskellige kilder og de eksisterende redskaber til vurdering, indberetning og overvågning af medlemsstaternes aktiviteter, herunder:

| — | indberetninger fra medlemsstaternes kompetente myndigheder vedrørende respekt for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder |
| --- | --- |

—

indberetninger fra medlemsstaternes kompetente myndigheder vedrørende respekt for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder

| — | FRA, navnlig EFRIS- instrumentet |
| --- | --- |

—

FRA, navnlig EFRIS- instrumentet

| — | andre specialiserede EU-agenturer, herunder især Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS), Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder (EIGE), Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Eurofound) og Eurostat |
| --- | --- |

—

andre specialiserede EU-agenturer, herunder især Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS), Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder (EIGE), Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Eurofound) og Eurostat

| — | eksperter, akademikere, civilsamfundsorganisationer, fag- og branchesammenslutninger for eksempelvis dommere, advokater og journalister |
| --- | --- |

—

eksperter, akademikere, civilsamfundsorganisationer, fag- og branchesammenslutninger for eksempelvis dommere, advokater og journalister

| — | eksisterende indekser og referencemærker udarbejdet af internationale organisationer og NGO'er |
| --- | --- |

—

eksisterende indekser og referencemærker udarbejdet af internationale organisationer og NGO'er

| — | Europarådet, navnlig Venedigkommissionen, Gruppen af Stater Mod Korruption (GRECO), Europarådets Kongres for Lokale og Regionale Myndigheder, og den europæiske kommission for retseffektivitet CEPEJ |
| --- | --- |

—

Europarådet, navnlig Venedigkommissionen, Gruppen af Stater Mod Korruption (GRECO), Europarådets Kongres for Lokale og Regionale Myndigheder, og den europæiske kommission for retseffektivitet CEPEJ

| — | internationale organisationer såsom De Forenede Nationer, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling |
| --- | --- |

—

internationale organisationer såsom De Forenede Nationer, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling

| — | retspraksis ved EU-Domstolen og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og andre internationale domstole, tribunaler og traktatmæssige organer |
| --- | --- |

—

retspraksis ved EU-Domstolen og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og andre internationale domstole, tribunaler og traktatmæssige organer

| — | enhver beslutning eller ethvert andet relevant bidrag fra Europa-Parlamentet, herunder dettes årlige rapport om menneskerettighedssituationen i Unionen |
| --- | --- |

—

enhver beslutning eller ethvert andet relevant bidrag fra Europa-Parlamentet, herunder dettes årlige rapport om menneskerettighedssituationen i Unionen

| — | bidrag fra EU-institutionerne. |
| --- | --- |

—

bidrag fra EU-institutionerne.

Alle bidrag fra de kilder, der er nævnt i denne artikel, samt udkastet til årsberetningen udarbejdet af ekspertpanelet, herunder de landespecifikke henstillinger, offentliggøres på Kommissionens websted.

Artikel 7

Årsberetningen præsenteres i et harmoniseret format og ledsages af landespecifikke henstillinger og udarbejdes med særligt fokus på følgende aspekter:

| — | magtadskillelse |
| --- | --- |

—

magtadskillelse

| — | statsmagtens upartiskhed |
| --- | --- |

—

statsmagtens upartiskhed

| — | politiske beslutningers reversibilitet efter valg |
| --- | --- |

—

politiske beslutningers reversibilitet efter valg

| — | eksistensen af institutionelle kontrolmekanismer, der sikrer, at statsmagtens upartiskhed ikke drages i tvivl |
| --- | --- |

—

eksistensen af institutionelle kontrolmekanismer, der sikrer, at statsmagtens upartiskhed ikke drages i tvivl

| — | statsmagtens og institutionernes bestandighed på grundlag af forfatningens uforanderlighed |
| --- | --- |

—

statsmagtens og institutionernes bestandighed på grundlag af forfatningens uforanderlighed

| — | mediefrihed og mediepluralisme |
| --- | --- |

—

mediefrihed og mediepluralisme

| — | ytrings- og forsamlingsfrihed |
| --- | --- |

—

ytrings- og forsamlingsfrihed

| — | fremme af borgerfora og effektive mekanismer for civil dialog |
| --- | --- |

—

fremme af borgerfora og effektive mekanismer for civil dialog

| — | ret til aktiv og passiv demokratisk deltagelse i valg og deltagelsesdemokrati |
| --- | --- |

—

ret til aktiv og passiv demokratisk deltagelse i valg og deltagelsesdemokrati

| — | integritet og fravær af korruption |
| --- | --- |

—

integritet og fravær af korruption

| — | gennemsigtighed og ansvarlighed |
| --- | --- |

—

gennemsigtighed og ansvarlighed

| — | legalitet |
| --- | --- |

—

legalitet

| — | retssikkerhed |
| --- | --- |

—

retssikkerhed

| — | forebyggelse af magtmisbrug eller forkert anvendelse af magtbeføjelser |
| --- | --- |

—

forebyggelse af magtmisbrug eller forkert anvendelse af magtbeføjelser

| — | lighed for loven og ikke-forskelsbehandling |
| --- | --- |

—

lighed for loven og ikke-forskelsbehandling

| — | adgang til domstolsprøvelse: uafhængighed og uvildighed, retfærdig rettergang, forfatningssikrede rettigheder (hvor relevant), en uafhængig advokatstand |
| --- | --- |

—

adgang til domstolsprøvelse: uafhængighed og uvildighed, retfærdig rettergang, forfatningssikrede rettigheder (hvor relevant), en uafhængig advokatstand

| — | særlige retsstatsstridige forhold: korruption, interessekonflikt, indsamling af personfølsomme oplysninger og overvågning |
| --- | --- |

—

særlige retsstatsstridige forhold: korruption, interessekonflikt, indsamling af personfølsomme oplysninger og overvågning

| — | afsnit I — VI i chartret |
| --- | --- |

—

afsnit I — VI i chartret

| — | EMRK og protokollerne hertil. |
| --- | --- |

—

EMRK og protokollerne hertil.

Artikel 8

Vurderingen af situationen vedrørende demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder i medlemsstaterne såvel som udarbejdelsen af landespecifikke udkast til henstillinger foretages af et panel bestående af uafhængige eksperter (»ekspertpanelet«) på grundlag af en kvantitativ og kvalitativ gennemgang af de foreliggende data og oplysninger.

| 8.1. | Ekspertpanelet sammensættes af følgende medlemmer:






  — | en uafhængig ekspert udpeget af hver medlemsstats nationale parlament, der skal være en kvalificeret forfatningsdomstols- eller højesteretsdommer, der ikke er i aktiv tjeneste |
| --- | --- | --- |

8.1.

Ekspertpanelet sammensættes af følgende medlemmer:

—

en uafhængig ekspert udpeget af hver medlemsstats nationale parlament, der skal være en kvalificeret forfatningsdomstols- eller højesteretsdommer, der ikke er i aktiv tjeneste

| — | ti yderligere eksperter udnævnt af Europa-Parlamentet med to tredjedeles flertal, udvalgt fra en liste over eksperter indstillet af:






  i) | sammenslutningen All European Academies (ALLEA) |
| --- | --- | --- |

—

ti yderligere eksperter udnævnt af Europa-Parlamentet med to tredjedeles flertal, udvalgt fra en liste over eksperter indstillet af:

i)

sammenslutningen All European Academies (ALLEA)

| ii) | Det Europæiske Netværk af Nationale Menneskerettighedsorganisationer (ENNHRI) |
| --- | --- |

ii)

Det Europæiske Netværk af Nationale Menneskerettighedsorganisationer (ENNHRI)

| iii) | Europarådet (herunder Venedigkommissionen, GRECO og Europarådets menneskerettighedskommissær) |
| --- | --- |

iii)

Europarådet (herunder Venedigkommissionen, GRECO og Europarådets menneskerettighedskommissær)

| iv) | CEPEJ og Rådet for Advokatsamfund i Den Europæiske Union (CCBE) |
| --- | --- |

iv)

CEPEJ og Rådet for Advokatsamfund i Den Europæiske Union (CCBE)

| v) | FN, OSCE og OECD. |
| --- | --- |

v)

FN, OSCE og OECD.

| 8.2. | Ekspertpanelet vælger sin formand blandt sine medlemmer. |
| --- | --- |

8.2.

Ekspertpanelet vælger sin formand blandt sine medlemmer.

| 8.3. | Med henblik på at lette udarbejdelsen af udkastet til årsberetningen og udkastene til landespecifikke henstillinger stiller Kommissionen et sekretariat til rådighed for ekspertpanelet, således at dette effektivt kan varetage sit opdrag, navnlig ved at indsamle data og informationskilder, der skal granskes og analyseres, og ved at yde administrativ støtte under udarbejdelsen af udkastene. |
| --- | --- |

8.3.

Med henblik på at lette udarbejdelsen af udkastet til årsberetningen og udkastene til landespecifikke henstillinger stiller Kommissionen et sekretariat til rådighed for ekspertpanelet, således at dette effektivt kan varetage sit opdrag, navnlig ved at indsamle data og informationskilder, der skal granskes og analyseres, og ved at yde administrativ støtte under udarbejdelsen af udkastene.

Artikel 9

Ekspertpanelet vurderer hver af medlemsstaterne i relation til de aspekter, der er nævnt i artikel 7, og identificerer eventuelle risici og overtrædelser. De enkelte panelmedlemmer foretager deres vurdering under iagttagelse af anonymitet og uafhængighed, således at ekspertpanelets uafhængighed og årsberetningens objektivitet sikres. Medlemmerne af ekspertpanelet kan dog konsultere hinanden med henblik på at drøfte metoder og fastlagte standarder.

Vurderingsmetoderne gennemgås årligt af ekspertpanelet og bliver om nødvendigt yderligere præciseret, finjusteret, udbygget og ændret efter fælles aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, efter høring af de nationale parlamenter, eksperter og civilsamfundet.

Artikel 10

Kommissionens vedtagelse af årsberetningen iværksætter den tværparlamentariske debat og drøftelsen i Rådet, der har til formål at behandle resultaterne af årsberetningen og de landespecifikke henstillinger, gennem følgende foranstaltninger:

| — | Europa-Parlamentet organiserer en tværparlamentarisk debat med udgangspunkt i årsberetningen og vedtager en beslutning. Denne debat bør tilrettelægges på en sådan måde, at den kan omfatte fastsættelse af de benchmarks og mål, der skal nås, og give mulighed for at evaluere ændringer fra det ene år til det andet inden for rammerne af den eksisterende EU-konsensus om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder. De relevante procedurer bør fremskyndes med henblik på at indføre sådanne muligheder, hvilket ikke blot vil bane vejen for en umiddelbar og effektiv overvågning af ændringerne fra år til år, men også sikre, at alle relevante parter overholder deres forpligtelser |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet organiserer en tværparlamentarisk debat med udgangspunkt i årsberetningen og vedtager en beslutning. Denne debat bør tilrettelægges på en sådan måde, at den kan omfatte fastsættelse af de benchmarks og mål, der skal nås, og give mulighed for at evaluere ændringer fra det ene år til det andet inden for rammerne af den eksisterende EU-konsensus om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder. De relevante procedurer bør fremskyndes med henblik på at indføre sådanne muligheder, hvilket ikke blot vil bane vejen for en umiddelbar og effektiv overvågning af ændringerne fra år til år, men også sikre, at alle relevante parter overholder deres forpligtelser

| — | den årlige tværparlamentariske debat indgår i en flerårig struktureret dialog mellem Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og de nationale parlamenter, og den inddrager også civilsamfundet, FRA og Europarådet |
| --- | --- |

—

den årlige tværparlamentariske debat indgår i en flerårig struktureret dialog mellem Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og de nationale parlamenter, og den inddrager også civilsamfundet, FRA og Europarådet

| — | Rådet afholder en årlig drøftelse, der bygger videre på dets dialog om retsstatsprincippet, med udgangspunkt i årsberetningen og vedtager dets konklusioner, hvori det anmoder de nationale parlamenter om at fremlægge svar på årsberetningen, forslag eller reformer |
| --- | --- |

—

Rådet afholder en årlig drøftelse, der bygger videre på dets dialog om retsstatsprincippet, med udgangspunkt i årsberetningen og vedtager dets konklusioner, hvori det anmoder de nationale parlamenter om at fremlægge svar på årsberetningen, forslag eller reformer

| — | Kommissionen kan på grundlag af årsberetningen beslutte at iværksætte en »systemisk traktatbrudsprocedure« i henhold til artikel 2 i TEU og artikel 258 i TEUF, der samler flere traktatbrudssager |
| --- | --- |

—

Kommissionen kan på grundlag af årsberetningen beslutte at iværksætte en »systemisk traktatbrudsprocedure« i henhold til artikel 2 i TEU og artikel 258 i TEUF, der samler flere traktatbrudssager

| — | Kommissionen kan på grundlag af årsberetningen, efter samråd med Europa-Parlamentet og Rådet, beslutte at fremlægge forslag om en evaluering af medlemsstaternes gennemførelse af EU-politikkerne på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i henhold til artikel 70 i TEUF |
| --- | --- |

—

Kommissionen kan på grundlag af årsberetningen, efter samråd med Europa-Parlamentet og Rådet, beslutte at fremlægge forslag om en evaluering af medlemsstaternes gennemførelse af EU-politikkerne på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i henhold til artikel 70 i TEUF

| 10.1. | Hvis en medlemsstat på grundlag af årsberetningen opfylder alle de aspekter, der er nævnt i artikel 7, er det ikke nødvendigt at foretage sig yderligere. |
| --- | --- |

10.1.

Hvis en medlemsstat på grundlag af årsberetningen opfylder alle de aspekter, der er nævnt i artikel 7, er det ikke nødvendigt at foretage sig yderligere.

| 10.2. | Hvis en medlemsstat på grundlag af årsberetningen ikke opfylder et eller flere af de aspekter, der er nævnt i artikel 7, indleder Kommissionen hurtigst muligt en dialog med den pågældende medlemsstat under hensyntagen til de landespecifikke henstillinger.






  10.2.1. | Hvis den landespecifikke henstilling vedrørende en medlemsstat indeholder en vurdering fra ekspertpanelet om, at der består klar risiko for et alvorligt brud på de værdier, der er omhandlet i artikel 2 i TEU, og at der er behørigt grundlag for påberåbelse af artikel 7, stk. 1, i TEU, drøfter Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen hver især spørgsmålet og træffer en begrundet afgørelse, der gøres offentlig tilgængelig. |
| --- | --- | --- |

10.2.

Hvis en medlemsstat på grundlag af årsberetningen ikke opfylder et eller flere af de aspekter, der er nævnt i artikel 7, indleder Kommissionen hurtigst muligt en dialog med den pågældende medlemsstat under hensyntagen til de landespecifikke henstillinger.

10.2.1.

Hvis den landespecifikke henstilling vedrørende en medlemsstat indeholder en vurdering fra ekspertpanelet om, at der består klar risiko for et alvorligt brud på de værdier, der er omhandlet i artikel 2 i TEU, og at der er behørigt grundlag for påberåbelse af artikel 7, stk. 1, i TEU, drøfter Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen hver især spørgsmålet og træffer en begrundet afgørelse, der gøres offentlig tilgængelig.

| 10.3. | Hvis den landespecifikke henstilling vedrørende en medlemsstat på grundlag af årsberetningen indeholder en vurdering fra ekspertpanelet om, at der foreligger et alvorligt og vedvarende — dvs. voksende eller uændret i en periode på mindst to år — brud på værdierne i artikel 2 i TEU, og at der er behørigt grundlag for påberåbelse af artikel 7, stk. 2, i TEU, drøfter Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen hver især spørgsmålet, og hver institution træffer en begrundet afgørelse, der gøres offentlig tilgængelig. |
| --- | --- |

10.3.

Hvis den landespecifikke henstilling vedrørende en medlemsstat på grundlag af årsberetningen indeholder en vurdering fra ekspertpanelet om, at der foreligger et alvorligt og vedvarende — dvs. voksende eller uændret i en periode på mindst to år — brud på værdierne i artikel 2 i TEU, og at der er behørigt grundlag for påberåbelse af artikel 7, stk. 2, i TEU, drøfter Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen hver især spørgsmålet, og hver institution træffer en begrundet afgørelse, der gøres offentlig tilgængelig.

Artikel 11

Kommissionen medtager grundlæggende rettigheder som en del af konsekvensanalysen af alle lovforslag, jf. punkt 25 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning.

Ekspertpanelet, der er omhandlet i artikel 8, vurderer Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens overholdelse af demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder.

Artikel 1

Der nedsættes en interinstitutionel arbejdsgruppe for konsekvensanalyse (»arbejdsgruppen«) med det formål at forbedre det interinstitutionelle samarbejde om konsekvensanalyser og at fremme en kultur af efterlevelse af de grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet. Arbejdsgruppen holder samråd med nationale eksperter tidligt i arbejdsforløbet med henblik på bedre at forudse de gennemførelsesmæssige udfordringer for medlemsstaterne såvel som for at bistå med at udjævne divergerende fortolkninger og opfattelser blandt EU-institutionerne hvad angår de grundlæggende rettigheders og retsstatsprincippets indvirkning på EU-retsakter. Arbejdsgruppen tager udgangspunkt i Rådets retningslinjer vedrørende de metodemæssige skridt, der skal tages med henblik på at kontrollere foreneligheden med de grundlæggende rettigheder i Rådets forberedende organer, Kommissionens strategi for Den Europæiske Unions effektive gennemførelse af chartret om grundlæggende rettigheder, Kommissionens »Operational Guidance on taking account of Fundamental Rights in Commission Impact Assessments«, værktøj nr. 24 i værktøjskassen for bedre regulering og artikel 38 i Europa-Parlamentets forretningsorden for at sikre efterlevelse og fremme af demokrati, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder.

Artikel 13

De følgende årsberetninger fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen vedrørende EU-institutionernes håndhævelse og efterlevelse af retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder fremlægges sammen med årsberetningens politiske cyklus om demokrati, retsstat og grundlæggende rettigheder:

| — | Årsberetning om anvendelsen af chartret |
| --- | --- |

—

Årsberetning om anvendelsen af chartret

| — | Årsberetning om gennemførelsen af EU-retten |
| --- | --- |

—

Årsberetning om gennemførelsen af EU-retten

| — | Årsberetning om anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (3) |
| --- | --- |

—

Årsberetning om anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (3)

Artikel 14

Denne aftale træder i kraft den ...

Udfærdiget i ...

For Europa-Parlamentet

Formand

For Rådet for Den Europæiske Union

Formand

For Europa-Kommissionen

Formand

---

(1)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0173.

1

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0286.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).

3

---

Onsdag den 26. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/178 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/178

---

P8_TA(2016)0412

Midtvejsrevision af FFR

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om midtvejsrevision af FFR for 2014-2020 (2016/2931(RSP))

(2018/C 215/26)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 311, 312 og 323 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 311, 312 og 323 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (1), særlig artikel 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (1), særlig artikel 2,

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) 2015/623 af 21. april 2015 om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) 2015/623 af 21. april 2015 om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2),

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale (IIA) af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale (IIA) af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2016 om forberedelse af revisionen af den flerårige finansielle ramme for 2014-2020: Parlamentets input forud for Kommissionens forslag (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2016 om forberedelse af revisionen af den flerårige finansielle ramme for 2014-2020: Parlamentets input forud for Kommissionens forslag (4),

| — | der henviser til Kommissionens af 14. september 2016 om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 COM(2016)0604) og det ledsagende dokument SWD(2016)0299, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens af 14. september 2016 om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 COM(2016)0604) og det ledsagende dokument SWD(2016)0299,

| — | der henviser til Kommissionens forslag af 14. september 2016 om ændring af den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning COM(2016)0606, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag af 14. september 2016 om ændring af den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning COM(2016)0606,

| — | der henviser til Kommissionens erklæring af 25. oktober 2016 om midtvejsrevisionen af FFR, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens erklæring af 25. oktober 2016 om midtvejsrevisionen af FFR,

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Budgetudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Budgetudvalget,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2,

| 1. | fremhæver Europa-Parlamentets vedvarende bekymring over de utilstrækkelige ressourcer, der er til rådighed under den nuværende flerårige finansielle ramme (FFR); henleder opmærksomheden på antallet af nye kriser og prioriteter, som er dukket op i de seneste år, navnlig migrations- og flygtningekrisen, eksterne nødsituationer, interne sikkerhedsanliggender, landbrugskrisen, finansieringen af Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) og det vedvarende høje arbejdsløshedsniveau, særligt blandt unge; henleder desuden opmærksomheden på EU's nylige ratifikation af aftalen om klimaændringer; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, efter at have foretaget en gennemgang af, hvordan FFR fungerede i den første halvdel af denne programmeringsperiode, som fremlagt i sin beslutning af 6. juli 2016, at en tilstrækkelig indsats over for disse udfordringer kræver betydelige ekstra midler fra EU-budgettet, som ikke kunne tilvejebringes fuldt ud i de første år af det nuværende perspektiv på grund af de knappe finansielle ressourcer, der var til rådighed under den nuværende FFR; understreger, at EU-budgettet skal matche Den Europæiske Unions politiske forpligtelser og strategiske mål; erindrer i den forbindelse om artikel 311 i TEUF, hvoraf det fremgår, at "Unionen tilvejebringer de nødvendige midler med henblik på at nå sine mål og gennemføre sin politik; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener, at revisionen af den flerårige finansielle ramme udgør en enestående chance for at forsøge at løse de budgetvanskeligheder, der i øjeblikket sætter Den Europæiske Unions troværdighed på spil; opfordrer derfor Rådet til at tage sit ansvar på sig for at skabe overensstemmelse mellem sine ord og handlinger og sikre et realistisk, troværdigt, sammenhængende og holdbart EU-budget for de resterende år af det nuværende perspektiv; mener, at revisionen skal sigte mod at sikre en balance mellem opfyldelsen af Unionens langsigtede politiske prioriteter og håndteringen af de nye udfordringer, der dukker op; gentager sit principielle standpunkt om, at nye politiske initiativer ikke bør finansieres på bekostning af eksisterende EU-programmer og -politikker; fremhæver behovet for et EU-budget, som er mere gennemskueligt og tilgængeligt for EU's borgere, således at de kan genvinde tilliden til det europæiske projekt; |
| --- | --- |

3.

Rammer for de omgående forhandlinger om revision af FFR'en

| 4. | minder om, at en obligatorisk revision af FFR'en efter valget var ét af Parlamentets hovedkrav i forhandlingerne om etableringen af den nuværende finansielle ramme; ser derfor med tilfredshed på Kommissionens beslutning om at foreslå en revision af FFR-forordningen og af IIA'en efter at have foretaget en gennemgang af, hvordan FFR'en 2014-2020 fungerer, som foreskrevet i artikel 2 i FFR-forordningen; mener, at dette forslag udgør et godt udgangspunkt for forhandlingerne; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bekræfter på ny, at Parlamentets FFR-beslutning af 6. juli 2016 udgør dets mandat for de kommende FFR-forhandlinger, herunder alle aspekter af FFR-midtvejsrevisionen samt vigtige elementer vedrørende FFR'en for perioden efter 2020; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at alle de ændringer, der opnås enighed om i forbindelse med denne revision af FFR'en, bør gennemføres hurtigst muligt og allerede indarbejdes i EU-budgettet for 2017; opfordrer indtrængende Rådet til at reagere konstruktivt og hurtigt på Kommissionens forslag og snarest muligt udstyre dets formandskab med et forhandlingsmandat; er parat til omgående at indgå i meningsfulde forhandlinger med Rådet om FFR-midtvejsrevisionen inden for rammerne af forligsproceduren om budgettet for 2017 og ud fra fælles aftalte tidsplaner og specifikke forhandlingsmetoder; beklager, at Rådet endnu ikke er parat til at indlede forhandlinger om FFR, selv om forligsproceduren om budgettet skal til at begynde; bekræfter på ny sin intention om at nå til enighed om begge sager inden udgangen af 2016; |
| --- | --- |

6.

Parlamentets reaktion på Kommissionens forslag: mod en ambitiøs aftale om FFR-revisionen

| 7. | indtager en positiv holdning over for de foreslåede ændringer af FFR-pakken, navnlig for så vidt angår fleksibilitet; beklager imidlertid, at Kommissionen ikke foreslog at forhøje de nuværende FFR-lofter, hvilket ville tilvejebringe en klar og holdbar løsning på finansieringen af de beregnede behov til EU's politikker frem til udgangen af denne periode; understreger, at det er Parlamentets holdning, at lofterne for udgiftsområde 1a (Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse), 1b (Økonomisk, social og territorial samhørighed), 3 (Sikkerhed og medborgerskab) og 4 (Det globale Europa) er utilstrækkelige og bør forhøjes, hvis Unionen skal kunne imødegå udfordringerne og nå sine politiske mål; |
| --- | --- |

7.

| 8. | minder navnlig om Parlamentets krav om fuld modregning for de EFSI-relaterede nedskæringer, der påvirker Horisont 2020-programmet og Connecting Europe-faciliteten, en videreførelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet med samme årlige bevillingsniveau som i 2014 og 2015 og en markant forøgelse af ressourcerne til håndtering af migrations- og flygtningekrisen under udgiftsområde 3 og 4; ser positivt på den samlede pakke af yderligere målrettede forstærkninger, som Kommissionen har foreslået, der kan finansieres inden for de eksisterende margener frem til udgangen af denne periode, men understreger, at dette forslag ikke opfylder Parlamentets forventninger på de pågældende områder; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at Kommissionens kvantitative forslag anslås til 12,8 mia. EUR og omfatter forskellige komponenter; fremhæver særligt suppleringen af Horisont 2020 og CEF-Transport (0,4 mia. EUR hver), Erasmus+ og COSME (0,2 mia. EUR hver) og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet (1 mia. EUR), som beløber sig til i alt 2,2 mia. EUR i nye bevillinger; bemærker, at en række lovgivningsforslag, som Kommissionen har fremlagt parallelt med FFR-midtvejsrevisionen (udvidelse af EFSI, den eksterne investeringsplan, herunder migrationspartnerskabsrammen og Wifi4EU), beløber sig til yderligere 1,6 mia. EUR; minder om, at Kommissionen ved fremlæggelsen af budgetudkastet for 2017 allerede havde inkorporeret en forhøjelse på 1,8 mia. EUR til migration og opdateret sin finansieringsplanlægning med 2,55 mia. EUR under udgiftsområde 3 som følge af igangværende lovgivningsprocedurer; påpeger endvidere, at en del af de foreslåede finansielle forstærkninger under udgiftsområde 1a og udgiftsområde 4 allerede er afspejlet i ændringsskrivelse 1/2017; bemærker afslutningsvis, at den tekniske justering af samhørighedspolitikken, som beløber sig til 4,6 mia. EUR, er resultatet af en teknisk omregning fra Kommissionens side, og allerede er ydet som led i den tekniske justering af de finansielle rammer for 2017; |
| --- | --- |

9.

| 10. | mener, at unges mobilitet er væsentlig for at øge den europæiske bevidsthed og identitet, navnlig i lyset af trusler som populisme og spredning af misinformation; anser behovet for at investere yderligere i den europæiske ungdom gennem EU-budgettet for at være en politisk nødvendighed; er fortaler for gennemførelsen af nye initiativer såsom det nyligt foreslåede program med titlen »Interrailkort til Europa på 18-års-fødselsdagen«, som består i at tildele alle EU-borgere et gratis Interrailkort, når de fylder 18; anmoder om, at der i forbindelse med FFR-midtvejsrevisionen afsættes passende midler til at sikre dette forslag; |
| --- | --- |

10.

| 11. | er fast besluttet på at nå frem til en klar løsning på spørgsmålet om opførelse af betalingerne fra FFR's særlige instrumenter på budgettet; minder om den uløste fortolkningskonflikt mellem Kommissionen og Parlamentet på den ene side og Rådet på den anden, som har været fremherskende i alle de årlige budgetforhandlinger om den nuværende FFR; gentager sin overbevisning om, at betalingsbevillinger, der hidrører fra mobiliseringen af særlige instrumenter ved forpligtelsesbevillinger, også bør lægges oveni de årlige betalingslofter i FFR; mener på grundlag af Kommissionens analyse og prognose, at de nuværende FFR-betalingslofter kun kan opretholdes, hvis problemet løses på denne måde; |
| --- | --- |

11.

| 12. | udtrykker alvorlig bekymring over de nuværende forsinkelser i gennemførelsen af EU-programmer under delt forvaltning, hvilket især fremgår af forslag til ændringsbudget (FÆB) 4/2016, som reducerer det budgetterede betalingsniveau for 2016 med 7,3 mia. EUR; forventer, at sådanne forsinkelser vil medføre en stor ophobning af betalingsanmodninger hen imod slutningen af den nuværende FFR; minder om, at de udestående forpligtelser i budgetåret 2015 vendte tilbage til det tidligere høje niveau, og at de beløb, der skal finansieres fra kommende budgetter, voksede til 339 mia. EUR; er af den faste overbevisning, at der bør gøres alle bestræbelser på at forhindre, at der opbygges et efterslæb af ubetalte regninger og en ny betalingskrise som den, der kunne konstateres i den foregående periode; advokerer i dette øjemed kraftigt for, at de tre institutioner enes om og udvikler en ny, bindende betalingsplan for perioden 2016-2020; mener desuden, at fuld anvendelse af den globale margen for betalinger, uden noget årligt loft, er en absolut forudsætning for at imødegå denne udfordring; |
| --- | --- |

12.

| 13. | gentager sit mangeårige synspunkt om, at et eventuelt overskud som følge af underudnyttelse af EU-budgettet eller bøder bør opføres som en ekstra indtægt i EU's budget uden nogen tilsvarende justering af BNI-bidragene; beklager, at Kommissionen ikke medtog dette element i sit forslag om FFR-midtvejsrevisionen; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger, at fleksibilitetsbestemmelserne viste sig at være afgørende i de første år af den nuværende FFR med henblik på at finansiere indsatsen i migrations- og flygtningekrisen og de nye politiske initiativer ud over det, som de stramme FFR-lofter tillod; glæder sig derfor over Kommissionens forslag om at udvide disse bestemmelser yderligere; støtter navnlig fjernelsen af begrænsningerne i tid og omfang for den samlede margen for forpligtelser, som Parlamentet også havde anmodet om; bemærker, at de nye årlige beløb, der er foreslået til fleksibilitetsinstrumentet og nødhjælpsreserven, som følge af fremførsler ligger tæt på de faktisk realiserede niveauer i 2016, mens Parlamentet anmodede om det dobbelte beløb (henholdsvis 2 mia. EUR og 1 mia. EUR); |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger, at en effektiv gennemførelse af EU-budgettet er Parlamentets højeste prioritet; glæder sig navnlig over Kommissionens forslag om at gøre frigjorte bevillinger, der skyldes manglende gennemførelse af de aktioner, som de oprindeligt var øremærket til, tilgængelige i EU-budgettet og understreger, at dette var et af Parlamentets vigtigste krav i dets FFR-beslutning af 6. juli 2016; understreger, at disse frigørelser faktisk er bevillinger, som allerede er blevet godkendt af budgetmyndigheden med henblik på fuld gennemførelse, og at de derfor ikke kan betragtes som en ny eller yderligere byrde for de nationale statskasser; |
| --- | --- |

15.

| 16. | støtter Kommissionens forslag om etablering af en EU-krisereserve som et instrument til hurtig indsats i tilfælde af kriser og hændelser med alvorlige humanitære og sikkerhedsmæssige konsekvenser; mener, at mobiliseringen af dette specialinstrument i tilfælde af en krise klart og effektivt vil opfylde behovet for yderligere finansiering; er enig i Kommissionens forslag om at anvende frigjorte bevillinger, men mener ikke, at disse kan være den eneste finansieringskilde for dette instrument; |
| --- | --- |

16.

| 17. | gentager kerneprincippet om EU-budgettets enhed, som undermineres af knopskydningen af multinationale fonde; anmoder derfor om, at dette princip hurtigt bringes i anvendelse, og at Europa-Parlamentet i mellemtiden får mulighed for at bidrage til den nødvendige parlamentariske kontrol med disse fonde; |
| --- | --- |

17.

| 18. | mener, at den igangværende revision af IIA'en giver en glimrende mulighed for at sikre, at stemmekravene til mobilisering af de særlige instrumenter under FFR harmoniseres og bringes i overensstemmelse med dem, der gælder for vedtagelse af Unionens almindelige budget; anmoder om, at de relevante bestemmelser ændres i overensstemmelse hermed; |
| --- | --- |

18.

Parallelle lovgivningsforslag

| 19. | deler fuldt ud Kommissionens intention om at forenkle de finansielle regler og anser dette element for at være et vigtigt led i FFR-midtvejsrevisionen; bemærker i den forbindelse Kommissionens forslag om en fuld revision af finansforordningen samt ændringer af 15 sektorspecifikke forordninger; understreger, at forenklingen bør sigte mod at forbedre og rationalisere gennemførelsesforholdene for støttemodtagerne; forpligter sig til på denne måde at arbejde for et vellykket resultat inden for en passende tidsramme; |
| --- | --- |

19.

| 20. | bemærker, at lovgivningsforslagene om udvidelsen af EFSI, den eksterne investeringsplan (herunder migrationspartnerskabsrammen) og Wifi4EU, som Kommissionen fremlagde på samme tid som forslagene om en revision af FFR-midtvejsrevisionen, vil blive behandlet af Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure; |
| --- | --- |

20.

Mod FFR'en for perioden efter 2020

| 21. | påpeger, at FFR-midtvejsrevisionen også bør være begyndelsen på en konsensusskabende proces, der fører frem til FFR'en for perioden efter 2020; understreger, at der i den forbindelse bør indgås faste forpligtelser, især for at håndtere reformen af ordningen for egne indtægter — herunder indførelsen af nye egne indtægter, som i betydelig grad kan mindske andelen af BNI-bidragene til EU's budget, og udfasningen af alle former for rabatter — samt skabe balance mellem varigheden af FFR'en og institutionernes politiske cyklusser; |
| --- | --- |

21.

o

o o

| 22. | opfordrer Kommissionen til at forsyne budgetmyndigheden med alle relevante oplysninger om, hvilke budgetmæssige konsekvenser Det Forenede Kongeriges afstemning den 23. juni 2016 og efterfølgende udtrædelse af EU vil få for den nuværende FFR, uden at foregribe resultatet af de kommende forhandlinger mellem de to parter; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at fred og stabilitet er grundlæggende værdier, som Unionen skal opretholde; mener, at der skal værnes om Langfredagsaftalen, som har vist sig at være afgørende for fred og forsoning i Nordirland; understreger, at der er behov for særlige foranstaltninger og programmer for at sikre støtte til de regioner, der især bliver berørt i tilfælde af en forhandlet udtræden af EU, efter at Lissabontraktatens artikel 50 er bragt i anvendelse; |
| --- | --- |

23.

| 24. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, de øvrige relevante institutioner og organer samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

24.

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(2)  EUT L 103 af 22.4.2015, s. 1.

(3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

(4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0309.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/182 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/182

---

P8_TA(2016)0416

Det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker: gennemførelse af prioriteterne for 2016

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker: gennemførelse af prioriteterne for 2016 (2016/2101(INI))

(2018/C 215/27)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 136, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 136,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. maj 2016 om det europæiske semester 2016: landespecifikke henstillinger (COM(2016)0321), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. maj 2016 om det europæiske semester 2016: landespecifikke henstillinger (COM(2016)0321),

| — | der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 28. og 29. juni 2016 (EUCO 26/16), |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 28. og 29. juni 2016 (EUCO 26/16),

| — | der henviser til sin beslutning af 25. februar 2016 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker: årlig vækstundersøgelse 2016 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 25. februar 2016 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker: årlig vækstundersøgelse 2016 (1),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 7. april 2016 med titlen »Det europæiske semester 2016: Vurdering af fremskridtene med strukturreformer, forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer og resultater af de dybdegående undersøgelser i henhold til forordning (EU) nr. 1176/2011« (COM(2016)0095), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 7. april 2016 med titlen »Det europæiske semester 2016: Vurdering af fremskridtene med strukturreformer, forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer og resultater af de dybdegående undersøgelser i henhold til forordning (EU) nr. 1176/2011« (COM(2016)0095),

| — | der henviser til Kommissionens rapporter »Årlig vækstundersøgelse 2016« (COM(2015)0690), »Rapport om varslingsmekanismen 2016« (COM(2015)0691) og »Udkast til fælles rapport om beskæftigelsen« (COM(2015)0700), til Kommissionens henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet (COM(2015)0692), og til Kommissionens forslag af 26. november 2015 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af støtteprogrammet for strukturreformer for perioden 2017 til 2020 (COM(2015)0701), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens rapporter »Årlig vækstundersøgelse 2016« (COM(2015)0690), »Rapport om varslingsmekanismen 2016« (COM(2015)0691) og »Udkast til fælles rapport om beskæftigelsen« (COM(2015)0700), til Kommissionens henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet (COM(2015)0692), og til Kommissionens forslag af 26. november 2015 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af støtteprogrammet for strukturreformer for perioden 2017 til 2020 (COM(2015)0701),

| — | der henviser til de fem formænds rapport af 22. juni 2015 med titlen »Fuldførelse af Den Økonomiske og Monetære Union«, |
| --- | --- |

—

der henviser til de fem formænds rapport af 22. juni 2015 med titlen »Fuldførelse af Den Økonomiske og Monetære Union«,

| — | der henviser til sin beslutning af 24. juni 2015 om gennemgang af rammerne for økonomisk styring: status og udfordringer (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 24. juni 2015 om gennemgang af rammerne for økonomisk styring: status og udfordringer (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 1. december 2011 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 1. december 2011 om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker (3),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. januar 2015 med titlen »Optimal udnyttelse af fleksibiliteten inden for rammerne af de gældende regler under stabilitets- og vækstpagten« (COM(2015)0012), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. januar 2015 med titlen »Optimal udnyttelse af fleksibiliteten inden for rammerne af de gældende regler under stabilitets- og vækstpagten« (COM(2015)0012),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 af 25. juni 2015 om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter og om ændring af forordning (EU) nr. 1291/2013 og (EU) nr. 1316/2013 — Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 af 25. juni 2015 om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter og om ændring af forordning (EU) nr. 1291/2013 og (EU) nr. 1316/2013 — Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (4),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 26. november 2014 med titlen »En investeringsplan for Europa« (COM(2014)0903), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 26. november 2014 med titlen »En investeringsplan for Europa« (COM(2014)0903),

| — | der henviser til Kommissionens grønbog af 18. februar 2015 med titlen »Etablering af en kapitalmarkedsunion« (COM(2015)0063), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens grønbog af 18. februar 2015 med titlen »Etablering af en kapitalmarkedsunion« (COM(2015)0063),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 17. juni 2015 med titlen »Et fair og effektivt system for selskabsbeskatning i Den Europæiske Union: 5 centrale indsatsområder« (COM(2015)0302), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 17. juni 2015 med titlen »Et fair og effektivt system for selskabsbeskatning i Den Europæiske Union: 5 centrale indsatsområder« (COM(2015)0302),

| — | der henviser til sine beslutninger af 5. februar 2013 (5) og 15. september 2016 (6) om bedre adgang til finansiering for SMV'er, |
| --- | --- |

—

der henviser til sine beslutninger af 5. februar 2013 (5) og 15. september 2016 (6) om bedre adgang til finansiering for SMV'er,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget og udtalelser fra Budgetudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, Regionaludviklingsudvalget og Kultur- og Uddannelsesudvalget (A8-0309/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget og udtalelser fra Budgetudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, Regionaludviklingsudvalget og Kultur- og Uddannelsesudvalget (A8-0309/2016),

| A. | der henviser til, at Kommissionens økonomiske prognose fra foråret 2016 viser forventede vækstrater på 1,6 % i euroområdet og 1,8 % i EU i 2016; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Kommissionens økonomiske prognose fra foråret 2016 viser forventede vækstrater på 1,6 % i euroområdet og 1,8 % i EU i 2016;

| B. | der henviser til, at Europa stadig står over for et stort investeringsunderskud, og at der er behov for at øge den interne efterspørgsel og korrigere makroøkonomiske ubalancer, samtidig med at man øger investeringerne i EU yderligere; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Europa stadig står over for et stort investeringsunderskud, og at der er behov for at øge den interne efterspørgsel og korrigere makroøkonomiske ubalancer, samtidig med at man øger investeringerne i EU yderligere;

| C. | der henviser til, at arbejdsløsheden i EU generelt (og navnlig den strukturelle arbejdsløshed) fortsat er en af de største udfordringer, som medlemsstaterne står over for, da den stadig er meget høj (10,5 millioner langtidsledige i EU); selv om tallene er forbedret en smule i forhold til tidligere år, er ungdomsarbejdsløsheden og arbejdsløsheden generelt i EU's periferi stadig betydeligt højere end gennemsnittet for EU som helhed; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at arbejdsløsheden i EU generelt (og navnlig den strukturelle arbejdsløshed) fortsat er en af de største udfordringer, som medlemsstaterne står over for, da den stadig er meget høj (10,5 millioner langtidsledige i EU); selv om tallene er forbedret en smule i forhold til tidligere år, er ungdomsarbejdsløsheden og arbejdsløsheden generelt i EU's periferi stadig betydeligt højere end gennemsnittet for EU som helhed;

| D. | der henviser til, at de faldende oliepriser og den langsomme økonomiske vækst i begyndelsen af 2016 synes at være en yderligere faktor bag faldet i inflationen til under nul; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at de faldende oliepriser og den langsomme økonomiske vækst i begyndelsen af 2016 synes at være en yderligere faktor bag faldet i inflationen til under nul;

| E. | der henviser til, at den politiske udvikling såsom resultatet af folkeafstemningen i Det Forenede Kongerige og forbindelserne med Rusland samt usikkerheden med hensyn til udviklingen i verdensøkonomien yderligere har forhindret investeringer; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at den politiske udvikling såsom resultatet af folkeafstemningen i Det Forenede Kongerige og forbindelserne med Rusland samt usikkerheden med hensyn til udviklingen i verdensøkonomien yderligere har forhindret investeringer;

| F. | der henviser til, at tilstrømningen af flygtninge til medlemsstaterne også har belastet investeringerne i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at tilstrømningen af flygtninge til medlemsstaterne også har belastet investeringerne i medlemsstaterne;

| G. | der henviser til, at henstillingerne til medlemsstaterne vedrørende det europæiske semester følges i nogenlunde samme omfang som de ensidige henstillinger fra OECD (29 % mod 30 % i 2014); |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at henstillingerne til medlemsstaterne vedrørende det europæiske semester følges i nogenlunde samme omfang som de ensidige henstillinger fra OECD (29 % mod 30 % i 2014);

| H. | der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning om den årlige vækstundersøgelse 2016 glædede sig over det bedre policy-mix, samtidig med at det fremhævede behovet for et særligt fokus på euroområdet; endvidere understregede det vigtigheden af øgede investeringer, bæredygtige reformer og finanspolitisk ansvarlighed, som tager sigte på at fremme et højere vækstniveau og genopretningen i Europa; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning om den årlige vækstundersøgelse 2016 glædede sig over det bedre policy-mix, samtidig med at det fremhævede behovet for et særligt fokus på euroområdet; endvidere understregede det vigtigheden af øgede investeringer, bæredygtige reformer og finanspolitisk ansvarlighed, som tager sigte på at fremme et højere vækstniveau og genopretningen i Europa;

Europas udfordring i forbindelse med den globale økonomiske afmatning

| 1. | bemærker med bekymring, at EU's økonomi vil vokse mindre end forventet på grundlag af den europæiske økonomiske forårsprognose 2016, idet BNP i euroområdet kun forventes at stige med 1,6 % og nå 1,8 % i 2017; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at udfordringerne i EU er kædet sammen med den forværrede internationale udvikling, undladelsen af at gennemføre bæredygtige reformer og forskellene i de økonomiske og sociale resultater i forskellige dele af Unionen; understreger behovet for at fremme vækst, samhørighed, produktivitet og konkurrenceevne; mener, at manglen på bæredygtige investeringer og mangler med hensyn til at gennemføre det indre marked fratager EU dets fulde vækstpotentiale; |
| --- | --- |

2.

| 3. | glæder sig over Kommissionens fokus i dens landespecifikke henstillinger for 2016 på de tre vigtigste prioriteter med henblik på yderligere at styrke den økonomiske vækst: støtte til investeringer i innovation, vækst og jobskabelse, fortsatte bæredygtige og socialt afbalancerede strukturreformer og tilskyndelse til ansvarlige offentlige finanser; understreger imidlertid, at Kommissionen bør gøre mere for at styrke den finanspolitiske bæredygtighed i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, samtidig med at der gøres fuld brug af dens fleksibilitetsbestemmelser, i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 13. januar 2015 (COM(2015)0012); |
| --- | --- |

3.

| 4. | anerkender vigtigheden af sammenhæng mellem instrumenterne under samhørighedspolitikken og de bredere rammer for økonomisk styring med henblik på at støtte de genopretningsbestræbelser, der er nødvendige for at sikre overholdelse af reglerne for det europæiske semester; understreger imidlertid, at legitimiteten af samhørighedspolitikken er afledt af traktaterne, og at denne politik er udtryk for europæisk solidaritet, hvis vigtigste mål er at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i EU ved at mindske forskellene mellem de forskellige regioners udviklingsniveauer, finansiere investeringer, der knytter sig til Europa 2020-målene, og bringe EU tættere på borgerne; er derfor af den opfattelse, at foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet sammen med forsvarlig økonomisk styring, bør anvendes med omtanke og på en afbalanceret måde, men kun som en sidste udvej, og at deres virkninger bør indberettes; minder desuden om, at indførelsen af sådanne foranstaltninger altid bør være velbegrundet, gennemsigtig og tage hensyn til de økonomiske og sociale omstændigheder i den pågældende medlemsstat, med henblik på at undgå at begrænse regionale og lokale investeringer, som er absolut nødvendige for medlemsstaternes økonomier, navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), da disse investeringer maksimerer væksten og jobskabelsen og stimulerer konkurrenceevnen og produktiviteten, især i perioder med stærkt pres på de offentlige udgifter; henviser, for så vidt angår de to tilfælde af medlemsstater, som var omhandlet i Rådets afgørelser af 12. juli 2016, der udløste sanktioner under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af artikel 126, stk. 8, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), til Kommissionens forslag af 27. juli 2016 og Rådets efterfølgende afgørelse af 8. august 2016 om at annullere de bøder, som kunne være blevet pålagt, under hensyntagen til medlemsstaternes begrundede anmodninger, det vanskelige økonomiske klima, begge landes reformbestræbelser og deres tilsagn om at overholde reglerne i stabilitets- og vækstpagten; mener i denne forbindelse, at forslaget om at suspendere en del af 2017-forpligtelserne til ESI-fondene i forbindelse med foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet sammen med forsvarlig økonomisk styring, bør tage hensyn til de synspunkter, som Parlamentet har fremsat i den strukturerede dialog; |
| --- | --- |

4.

| 5. | glæder sig over Kommissionens fortsatte indsats for at begrænse antallet af henstillinger og dens indsats for at strømline det europæiske semester ved primært at dække de centrale prioriterede områder af makroøkonomisk og social relevans i forbindelse med fastsættelsen af de politiske mål for de næste 18 måneder; gentager, at dette letter gennemførelsen af henstillinger på grundlag af den brede og meningsfulde vifte af eksisterende økonomiske og sociale kriterier; understreger, at en reducering af antallet af henstillinger også bør føre til et bedre tematisk fokus; understreger nødvendigheden af at reducere de økonomiske uligheder og opnå opadgående konvergens mellem medlemsstaterne; |
| --- | --- |

5.

| 6. | støtter fuldt ud bestræbelserne på at sikre større nationalt ejerskab i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af landespecifikke henstillinger som en igangværende reformproces; mener, at man for at øge det nationale ejerskab og fremme en effektiv gennemførelse af de landespecifikke henstillinger og i lyset af, at lokale og regionale myndigheder skal gennemføre mere end halvdelen af de landespecifikke henstillinger, bør formulere disse tydeligt omkring veldefinerede og strukturerede prioriteter på EU-plan, som inddrager de nationale parlamenter og de regionale og lokale myndigheder, hvor det er relevant; gentager, at efterlevelsen af de landespecifikke henstillinger i betragtning af fordelingen af beføjelser og kompetencer i de forskellige medlemsstater kan blive øget, hvis de lokale og regionale myndigheder deltager aktivt, og støtter med henblik herpå forslaget fra Regionsudvalget om en adfærdskodeks for inddragelse af de lokale og regionale myndigheder i det europæiske semester; opfordrer medlemsstaterne til at sikre en ordentlig demokratisk kontrol med deres nationale reformprogrammer i deres respektive parlamenter; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at Europas lange økonomiske krise har understreget det store behov for at fremme investeringer på områder som uddannelse, innovation og forskning og udvikling og samtidig forbedre EU's konkurrenceevne ved at forfølge bæredygtige strukturreformer til fremme af skabelse af kvalitetsjob og gennemføre en ansvarlig finanspolitik for at skabe et bedre miljø for arbejdspladser, virksomheder (navnlig SMV'er) og investeringer; noterer sig virkningen af Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer efter et års drift; understreger vigtigheden af at styrke brugen af EFSI i mindre udviklede regioner og overgangsregioner og dens investeringers reelt supplerende karakter og samtidig intensivere bestræbelserne på at etablere investeringsplatforme, bl.a. på regionalt plan; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger, at de stadig alt for høje arbejdsløshedsprocenter — og navnlig den høje ungdomsarbejdsløshed — viser, at kapaciteten til at skabe kvalitetsjob i flere medlemsstater forsat er begrænset, og understreger, at der er behov for yderligere foranstaltninger i samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis, for at øge investeringerne i kvalifikationer, gøre arbejdsmarkederne mere inklusive og mindske den sociale udstødelse og de voksende uligheder i indkomst og velstand, samtidig med at man opretholder en sund budgetforvaltning; konstaterer, at det er vigtigt, at der træffes foranstaltninger til at lette adgangen til finansiering, især for SMV'er, for at kunne afhjælpe den vedvarende høje arbejdsløshed i mange medlemsstater på effektiv vis; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger, at den nuværende økonomiske situation med en kombination af likviditetsoverskud og rentesatser tæt på nul, dårlige efterspørgselsudsigter, og begrænsede investeringer og udgifter for husholdninger og virksomheder, gør det nødvendigt at gennemføre det nye policy-mix, der er fremlagt af Kommissionen, med henblik på at skabe vækst; bemærker, at den monetære politik alene ikke er tilstrækkelig til at stimulere vækst, når der mangler investeringer og bæredygtige strukturreformer; |
| --- | --- |

9.

Prioriteter og målsætninger i 2016-henstillingerne

| 10. | fremhæver Kommissionens henstilling til tre medlemsstater om at melde sig ud af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud; er enig med Kommissionen i, at store og konsekvente overskud på de løbende poster tyder på et klart behov for at stimulere efterspørgslen og investering, navnlig langsigtet investering, med henblik på at håndtere fremtidens udfordringer vedrørende transport og kommunikation, den digitale økonomi, uddannelse og forskning, klimaændringer, energi, miljøbeskyttelse og den aldrende befolkning; opfordrer Kommissionen til fortsat at fremme ansvarlige og bæredygtige budgetpolitikker, der understøtter vækst og genopretning i alle medlemsstater, idet der lægges øget vægt på investering og effektiv brug af offentlige midler og ydes støtte til bæredygtige og socialt afbalancerede strukturreformer; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bemærker, at der er behov for yderligere foranstaltninger til forbedring af finansieringsmulighederne, navnlig for SMV'er, og til nedbringelse af misligholdte lån i euroområdet og i overensstemmelse med EU-lovgivningen for at gøre bankernes balancer sundere og derved øge deres evne til at yde lån til realøkonomien; fremhæver betydningen af at gennemføre bankunionen trinvist og at udvikle kapitalmarkedsunionen med henblik på at skabe et stabilt miljø for investeringer og vækst og undgå opsplitning af euroområdets finansielle marked; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at investeringerne hidtil har haltet bagefter og ikke har ført til bæredygtig og inklusiv vækst i EU og bidraget til forbedringen af erhvervsklimaet; mener, at den monetære politik skal ledsages af passende finanspolitikker, der sigter på at styrke væksten i EU i overensstemmelse med reglerne i stabilitets- og vækstpagten, herunder dens fleksibilitetsbestemmelser; bemærker, at investeringerne på lokalt og regionalt forvaltningsplan er faldet markant i de senere år, men ikke desto mindre stadig tegner sig for omkring 60 procent af alle offentlige investeringer i EU; understreger, at investeringspolitiske instrumenter såsom EFSI og ESIF kræver en ordentlig afstemning og komplementaritet mellem dem for at øge merværdien af EU's anvendelse af budgetmidlerne ved at tiltrække ekstra midler fra private investorer; understreger derfor, at strukturreformstøtteprogrammet bør inddrage de lokale og regionale myndigheder i udformningen af de pågældende strukturreformprojekter; |
| --- | --- |

12.

Politiske reaktioner og konklusioner

| 13. | understreger behovet for at forbedre EU's overordnede kapacitet til at vokse, skabe og bevare kvalitetsarbejdspladser og dermed til at bekæmpe den høje arbejdsløshed ved at etablere en lovramme, der understøtter vækst; mener, at migration kan spille en rolle ved at kompensere for de negative virkninger af den aldrende befolkning, afhængigt af medlemsstaternes evne til at gøre bedre brug af migranters kvalifikationer og til at tilpasse systemerne til styring af arbejdskraftindvandringen efter til behovene på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

13.

| 14. | fremhæver betydningen af inklusive uddannelsessystemer, som fremmer innovation og kreativitet og underviser i kompetencer, der er relevante for arbejdsmarkedet, navnlig for så vidt angår erhvervsuddannelse; bemærker, at der bør bevares en passende afvejning mellem økonomiske, sociale og menneskelige omkostninger i overensstemmelse med EU-værdierne solidaritet og subsidiaritet, så man undgår et kapløb mod bunden, når det gælder løn og arbejdsvilkår, samtidig med at der fortsat fokuseres på investeringer i menneskelig kapital, forskning og udvikling, modernisering af uddannelsessystemer og faglig uddannelse, herunder livslang læring; mener, at der er behov for veludformede politikker til fremme af innovation, forskning og udvikling for at fremme produktiviteten, skabe stabil og bæredygtig vækst og bidrage til at overvinde de aktuelle strukturelle udfordringer og derved lukke innovationskløften i forhold til andre økonomier; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer Kommissionen til at prioritere foranstaltninger, som reducerer de hindringer for større investeringsstrømme og handel, der opstår på EU-plan som følge af en mangel på klarhed om de strategier, der skal følges, især inden for følgende områder: energi, transport, kommunikation og den digitale økonomi; noterer sig virkningerne for bankernes långivning i kølvandet på vedtagelsen af bankunionen, og på nationalt niveau fra besværlige juridiske systemer, korruption, manglende gennemsigtighed i den finansielle sektor, forældet bureaukrati, utilstrækkelig digitalisering af offentlige tjenester, forkert tildeling af ressourcer, tilstedeværelsen af barrierer på det indre marked i bank- og forsikringssektoren og uddannelsessystemer, der er ude af trit med kravene på arbejdsmarkedet og fuldførelsen af det indre marked; |
| --- | --- |

15.

| 16. | beklager med hensyn til Europa 2020-strategien, hvor bekæmpelse af fattigdom for første gang indgår i et EU-program, at målet om at reducere omfanget af fattigdom i EU ikke vil blive nået; mener, at målet om bekæmpelse af fattigdom bør medtages allerede ved udformningen af EU's politikker; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger betydningen af at undgå en overdreven skattekile på arbejde, idet en overdreven beskatning mindsker incitamenterne for de ikke-erhvervsaktive, de arbejdsløse, lavtlønnede og sekundære forsørgere til at vende tilbage til beskæftigelse; |
| --- | --- |

17.

| 18. | noterer sig de igangværende drøftelser mellem Kommissionen og medlemsstaterne om metoden til beregning af produktionsgabet; |
| --- | --- |

18.

| 19. | påpeger, at der bør gøres en indsats for at fjerne de resterende hindringer for investeringer i medlemsstaterne og muliggøre et mere passende mix orienteret mod politikker, som fremmer bæredygtig vækst, herunder et egentligt fokus på forsknings- og udviklingsudgifter; mener, at offentlig og privat støtte til forskning og videregående uddannelsesinstitutioner er afgørende faktorer for en mere konkurrencedygtig europæisk økonomi, og at svaghed eller mangel på denne infrastruktur giver visse lande en massiv ulempe; understreger, at der ikke findes nogen standardversion af en EU-innovationspolitik, men at der for at fjerne kløften med hensyn til innovationskapacitet i EU bør anbefales tilpas differentierede innovationspolitikker i medlemsstaterne, der bygger på de succeshistorier, som allerede er opnået; |
| --- | --- |

19.

| 20. | glæder sig over aftalen på klimakonferencen i Paris (COP 21) i december 2015 og opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at gennemføre den; |
| --- | --- |

20.

Sektorbidrag til det europæiske semester 2016

Beskæftigelse og socialpolitik

| 21. | mener, at Rådet og Kommissionen bør tilstræbe at opnå, at finanspolitiske konsolideringsprocesser ledsages af foranstaltninger, der bidrager til at mindske uligheder, og fremhæver, at processen i forbindelse med det europæiske semester bør bidrage til at give svar på eksisterende og nye sociale udfordringer og derigennem sikre en mere effektiv økonomi; påpeger, at sociale investeringer i menneskelig kapital må betragtes som centrale supplerende tiltag, da menneskelig kapital er en af vækstfaktorerne og en drivkraft for konkurrenceevne og udvikling; anmoder om, at større strukturreformer, som anbefales i de landespecifikke henstillinger, bør ledsages af en vurdering af den sociale indvirkning med hensyn til deres kort-, mellem- og langfristede virkninger med det formål bedre at forstå de sociale, økonomiske og beskæftigelsesmæssige konsekvenser, navnlig indvirkningen på jobskabelse og økonomisk vækst; |
| --- | --- |

21.

| 22. | understreger, at arbejdsløsheden, og især ungdomsarbejdsløsheden, stadig er et altoverskyggende problem i de europæiske samfund, og at arbejdsløsheden ifølge Kommissionen er fortsat med at falde gradvis, men forbliver over 2008-niveauet med 21,2 millioner arbejdsløse i april 2016 og enorme forskelle mellem medlemsstaterne; påpeger behovet for kvalitativ og kvantitativ evaluering af den beskæftigelse, der skabes, for at undgå en stigning i beskæftigelsesfrekvensen, som udelukkende skyldes usikre ansættelsesforhold eller et fald i arbejdsstyrken; bemærker, at trods resultater inden for færdigheder og viden leverer visse medlemsstater ikke resultater på internationalt plan og er præget af en stigende mangel på kvalificeret arbejdskraft, hvilket bidrager til det forhold, at 39 % af virksomhederne stadig har vanskeligt ved at finde personale med de fornødne færdigheder; insisterer på, at man i de landespecifikke henstillinger opprioriterer at overvinde de strukturelle ubalancer på arbejdsmarkedet, herunder langtidsledighed og mismatch af færdigheder, og understreger behovet for yderligere at investere og udvikle uddannelsessystemer, der giver samfundet værktøjer og kapacitet til at tilpasse sig de skiftende krav på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

22.

| 23. | påpeger, at antallet af personer i EU, der er i risiko for fattigdom og social udstødelse, mellem 2008 og 2014 steg med 4,2 millioner og i alt nåede op på over 22 millioner (22,3 %); bemærker, at Kommissionen har anført, at »de fleste medlemsstater stadig står over for krisens alvorlige sociale arv«; opfordrer til en mere omfattende indsats fra Kommissionens og medlemsstaternes side for at reducere fattigdom, social udstødelse og voksende uligheder med henblik på at tackle de økonomiske og sociale forskelle mellem medlemsstaterne og inden for samfundene; er af den opfattelse, at bekæmpelsen af fattigdom og social udstødelse samt reduktionen af uligheder bør være en topprioritet, der afspejler sig i de landespecifikke henstillinger, eftersom det er afgørende for at opnå varig økonomisk vækst og en socialt bæredygtig gennemførelsesrytme; |
| --- | --- |

23.

| 24. | fremhæver, således som Parlamentet påpeger, at socialt ansvarlige reformer skal være baseret på solidaritet, integration, social retfærdighed og en retfærdig fordeling af velstanden, hvilket er en model, der sikrer ligestilling og social beskyttelse, beskytter sårbare grupper og forbedrer levestandarden for alle borgere; |
| --- | --- |

24.

| 25. | mener, at økonomisk vækst bør sikre en positiv social indvirkning; glæder sig over medtagelsen af de tre nye, overordnede beskæftigelsesmæssige indikatorer på den makroøkonomiske resultattavle; gentager sin opfordring til, at disse indikatorer sidestilles på lige fod med de eksisterende økonomiske indikatorer, således at der sikres en bedre vurdering af interne ubalancer og øget effektivitet af strukturreformer; opfordrer i denne forbindelse for at undgå en selektiv anvendelse til, at de skal føre til igangsættelsen af dybtgående analyser og til en bedre forståelse af årsagssammenhængen mellem politikker og foranstaltninger; foreslår at indføre en procedure for sociale ubalancer i udformningen af de landespecifikke henstillinger for at forhindre et kapløb mod bunden hvad angår sociale standarder, og at denne procedure skal bygge på en effektiv udnyttelse af de sociale og beskæftigelsesmæssige indikatorer i den makroøkonomiske overvågning; mener, at hvis beskæftigelses- og økonomiske indikatorer sidestilles, bør det medføre en styrkelse af EPSCO-Rådet i det europæiske semester; |
| --- | --- |

25.

| 26. | mener, at indførelsen af de tre beskæftigelsesindikatorer viser, at den europæiske beskæftigelsesstrategi, herunder retningslinjerne for beskæftigelsen, spiller en vigtig rolle i EU's økonomiske styringsproces, men at der er behov for en større indsats, navnlig gennem indførelse af sociale indikatorer; |
| --- | --- |

26.

| 27. | anerkender, at Kommissionen har indledt arbejdet med etableringen af en europæisk søjle for sociale rettigheder, men minder om behovet for at levere resultaterne af høringen og komme videre med nye effektive tiltag, der vil levere et dybere og mere retfærdigt EU og bør spille en vigtig rolle i håndteringen af ulighed; fremhæver i den forbindelse de fem formænds rapport, som opfordrer til større økonomisk og social konvergens, men erkender, at der ikke eksisterer en løsning, der passer til alle; mener i denne forbindelse, at hver enkelt fælles politik bør tilpasses hver enkelt medlemsstat; mener, at EU-foranstaltninger også bør bekæmpe uligheder og indkomstforskelle inden for medlemsstaterne og skal gøre mere end blot at tage hånd om situationen for dem, der har størst behov; |
| --- | --- |

27.

| 28. | anerkender, at det europæiske semester nu har større fokus på beskæftigelse og sociale resultater; opfordrer medlemsstaterne under respekt for deres kompetencer til en hurtig indsats for at sikre anstændigt arbejde med et eksistensminimum, adgang til passende minimumsindkomst og social beskyttelse (som allerede har reduceret fattigdomsraten fra 26,1 % til 17,2 %) samt offentlige tjenester af høj kvalitet og slår til lyd for udviklingen og etableringen af et reelt bæredygtigt socialsikringssystem; opfordrer Kommissionen til at støtte og udveksle bedste praksis med medlemsstaterne for at forbedre den administrative kapacitet på nationalt, regionalt og lokalt plan, eftersom dette er en central udfordring for genlanceringen af langsigtede investeringer og sikringen af jobskabelse og bæredygtig vækst; |
| --- | --- |

28.

| 29. | understreger, at etablering og forvaltning af de sociale sikringsordninger hører under medlemsstaternes kompetence, som EU koordinerer, men ikke harmoniserer; |
| --- | --- |

29.

| 30. | anerkender, at fastsættelse af mindsteløn henhører under medlemsstaternes kompetenceområde, og at dette skal respekteres i overensstemmelse med nærhedsprincippet; |
| --- | --- |

30.

| 31. | noterer sig, at ungdomsarbejdsløsheden er faldet, men påpeger, at den stadig er utrolig høj med mere end fire millioner personer under 25, der er arbejdsløse i EU, hvoraf 2 885 000 er i euroområdet; beklager, at resultaterne af gennemførelsen af ungdomsgarantien mere end tre år efter lanceringen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er så ujævne og undertiden ineffektive; opfordrer Kommissionen til i oktober 2016 at forelægge en grundig analyse af gennemførelsen, der kan danne grundlag for en fortsættelse af programmet; |
| --- | --- |

31.

| 32. | minder om, at arbejdsløshedsunderstøttelsen i mange medlemsstater er faldet år efter år, som følge af, blandt andre faktorer, langtidsledighed, hvilket øger antallet af mennesker, der lever under grænsen for fattigdom og social udstødelse; opfordrer til, at der sikres tilstrækkelig arbejdsløshedsunderstøttelse, så folk kan leve et værdigt liv, og tages tiltag til at sikre en gnidningsløs integration af disse mennesker på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger, at ubalancen i pensionssystemerne dybest set er en konsekvens af arbejdsløshed, løndevaluering og usikre arbejdsmarkedsforhold; opfordrer derfor til reformer, som sikrer tilstrækkelig finansiering af en stærk første søjle for pension, der sikrer anstændige pensioner, der som absolut minimum ligger på et niveau over fattigdomsgrænsen; |
| --- | --- |

33.

| 34. | minder endnu en gang om, at den fri bevægelighed for personer er grundlæggende i styrkelsen af konvergens og integration mellem de europæiske lande; |
| --- | --- |

34.

| 35. | noterer sig stigningen i antallet af henstillinger (til fem medlemslande) om minimumsindkomstsystemer; opfordrer dog under hensyntagen til, at store indkomstforskelle ikke kun er skadelige for den sociale samhørighed, men også for en bæredygtig økonomisk vækst (som både IMF og OECD for nylig har fastslået), Kommissionen til at indfri det løfte, formand Jean-Claude Junker afgav i sin tiltrædelsestale, om at sørge for tilstrækkelig indkomst til alle europæere gennem en europæisk ramme for mindsteindkomst med henblik på at dække de basale leveomkostninger, samtidig med at national praksis og nærhedsprincippet respekteres; |
| --- | --- |

35.

| 36. | er bekymret over de stigende indkomstmæssige uligheder, som delvis er knyttet til ineffektive arbejdsmarkedsreformer; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemføre foranstaltninger, der skal forbedre jobkvaliteten med henblik på at reducere segmenteringen på arbejdsmarkedet, kombineret med foranstaltninger, der skal øge mindstelønnen til et anstændigt niveau og styrke de kollektive forhandlinger og arbejdstagernes stilling i lønfastsættelsessystemerne med henblik på at mindske lønforskelle; advarer om, at selskabsledelsen i de seneste årtier har fået en stadig større del af den økonomiske gevinst, mens arbejdstagernes lønninger er stagneret eller blevet reduceret; mener, at denne overdrevent store lønspredning øger ulighederne og skader virksomhedernes produktivitet og konkurrenceevne; |
| --- | --- |

36.

| 37. | er bekymret over, at langtidsledigheden stadig er høj og ligger på 10,5 millioner EU, og minder om, at integrationen af de langtidsledige på arbejdsmarkedet er afgørende for at sikre bæredygtige, sociale beskyttelsessystemer samt for deres selvtillid; beklager derfor manglen på handling fra medlemsstaternes side i forbindelse med gennemførelsen af Rådets henstilling om integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet; gentager sin opfordring til Kommissionen om at støtte indsatsen for at skabe inklusive muligheder for livslang læring for arbejdstagere og jobsøgende i alle aldre og om at træffe foranstaltninger så hurtigt som muligt for at forbedre adgangen til EU-midler og mobilisere yderligere ressourcer, hvor det er muligt; |
| --- | --- |

37.

| 38. | vurderer, at social beskyttelse, herunder pensioner og ydelser som sundhedspleje, børnepasning og langtidspleje, fortsat er afgørende for en afbalanceret og inklusiv vækst, for et længere arbejdsliv og for at skabe beskæftigelse og mindske ulighederne; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme politikker, som garanterer tilstrækkelighed, relevans, effektivitet samt sociale beskyttelsessystemer af høj kvalitet i hele en persons livscyklus, garanterer et værdigt liv, bekæmper uligheder og fremmer inklusion med det formål at udrydde fattigdom, især for dem, der er udelukket fra arbejdsmarkedet, og de mest sårbare grupper; |
| --- | --- |

38.

| 39. | minder om de fysiske og digitale hindringer, som personer med handicap fortsat møder; håber, at den strategi for integration af mennesker med handicap (Disability Act), som Kommissionen har iværksat, vil blive gennemført straks, og at den vil fokusere effektivt på konkrete tiltag til fremme af integration og adgang; |
| --- | --- |

39.

Det indre marked

| 40. | glæder sig over det store antal landespecifikke henstillinger, som støtter et velfungerende og integreret indre marked, herunder finansierings- og investeringsmuligheder, der støtter virksomheder — især SMV'er — og bidrager til at skabe arbejdspladser, e-forvaltning, offentlige indkøb og gensidig anerkendelse, herunder gensidig anerkendelse af kvalifikationer; understreger, at håndhævelse er af afgørende betydning, hvis virkningen af disse politikområder skal kunne mærkes; finder det i denne henseende afgørende, at Kommissionen i forbindelse med de landespecifikke henstillinger udviser størst mulig opmærksomhed om indførelsen af langsigtede reformer med væsentlig effekt, især på området for sociale investeringer, beskæftigelse og uddannelse; |
| --- | --- |

40.

| 41. | fastslår, at det indre marked er rygraden i EU's økonomi, og understreger, at et inklusivt indre marked med øget styring, der fremmer bedre regulering og konkurrence, er et afgørende instrument til at fremme vækst, samhørighed, beskæftigelse og konkurrenceevne og bevare erhvervslivets og forbrugernes tillid; opfordrer derfor Kommissionen til at overvåge de fremskridt, der gøres af medlemsstaterne, og gentager betydningen af, at søjlen for det indre marked officielt inkluderes i det europæiske semester med henblik på at muliggøre løbende overvågning af det indre markeds indikatorer, som åbner mulighed for systematisk opfølgning på og vurdering af medlemsstaternes fremskridt i forbindelse med de landespecifikke henstillinger; |
| --- | --- |

41.

| 42. | glæder sig over, at Kommissionen er fast besluttet på at tage fat på manglen på skattekoordinering i EU og navnlig på de vanskeligheder, som SMV'er støder på som følge af kompleksiteten af de forskellige nationale momsbestemmelser; opfordrer Kommissionen til at vurdere muligheden for yderligere samordning og især til at vurdere muligheden for at indføre en forenklet momsprocedure på det digitale indre marked; |
| --- | --- |

42.

| 43. | fordømmer de hindringer, som fortsat findes, eller er blevet skabt, og som hindrer et velfungerende og integreret indre marked; gør navnlig opmærksom på mange medlemsstaters delvise gennemførelse af direktivet om tjenesteydelser, og opfordrer Kommissionen til at sikre en mere effektiv håndhævelse af de forpligtelser, som medlemsstaterne har givet tilsagn om i henhold til EU-retten; minder om Kommissionens tilsagn om — såfremt det er nødvendigt — at anvende traktatbrudsprocedurer med henblik på at sikre fuld gennemførelse af lovgivningen om det indre marked for varer og tjenesteydelser og på det digitale område; |
| --- | --- |

43.

| 44. | påpeger, at systemet for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer er baseret på principperne om gensidig tillid mellem retssystemerne og gensidig kontrol af kvaliteten af kvalifikationerne; bemærker, at der er behov for en større indsats med henblik på at gennemføre gensidig anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer; understreger, at behørig håndhævelse og bedre regulering er af afgørende betydning i betragtning af opsplitningen af det indre marked, som begrænser den økonomiske aktivitet og forbrugernes valgmuligheder, og at den bør omfatte alle erhvervssektorer og gælde for al eksisterende og fremtidig lovgivning; glæder sig over initiativet med at kortlægge lovregulerede kvalifikationer og erhverv, hvilket vil skabe en interaktiv offentlig database, som kan understøtte medlemsstaternes nationale handlingsplaner; |
| --- | --- |

44.

| 45. | beklager, at de landespecifikke henstillinger fortsat peger på mangler i offentlige indkøb, f.eks. manglen på konkurrence og gennemsigtighed, idet 21 medlemsstater endnu ikke har gennemført lovpakken fuldt ud, hvilket medfører markedsforvridninger; opfordrer Kommissionen til at handle hurtigt for at sikre, at medlemsstaterne opfylder deres retlige forpligtelser ved at indlede de nødvendige traktatbrudsprocedurer; opfordrer Kommissionen til på en effektiv og gennemsigtig måde at foretage en systematisk overvågning af, at de administrative procedurer ikke pålægger virksomhederne en uforholdsmæssig stor byrde eller forhindrer SMV'er i at deltage i offentlige udbud; |
| --- | --- |

45.

| 46. | støtter medlemsstaterne i deres bestræbelser på at modernisere de offentlige forvaltningstjenester, navnlig gennem e-forvaltning, og opfordrer til at sikre et bedre grænseoverskridende samarbejde, en forenkling af de administrative procedurer samt en bedre interoperabilitet mellem offentlige forvaltninger til gavn for alle virksomheder og borgere, og opfordrer samtidig Kommissionen til — i de tilfælde, hvor digitaliseringen af de offentlige tjenester finansieres af EU-budgettet — at engagere sig i en mere effektiv overvågning af, hvorvidt midlerne anvendes på behørig vis; |
| --- | --- |

46.

o

o o

| 47. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til formændene for Rådet, Kommissionen, Eurogruppen og ECB samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

47.

---

(1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0058.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0238.

(3)  EUT C 165 E af 11.6.2013, s. 24.

(4)  EUT L 169 af 1.7.2015, s. 1.

(5)  EUT C 24 af 22.1.2016, s. 2.

(6)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0358.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/190 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/190

---

P8_TA(2016)0417

Transfedtsyrer

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om transfedtsyrer (2016/2637(RSP))

(2018/C 215/28)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 om fødevareinformation til forbrugerne (1), særlig artikel 30, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 om fødevareinformation til forbrugerne (1), særlig artikel 30, stk. 7,

| — | der henviser til rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 3. december 2015 om transfedtsyrer i fødevarer og i Unionens befolknings kost som helhed (COM(2015)0619), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 3. december 2015 om transfedtsyrer i fødevarer og i Unionens befolknings kost som helhed (COM(2015)0619),

| — | der henviser til Det Fælles Forskningscenters rapport med titlen »Trans fatty acids in Europe: where do we stand? A synthesis of the evidence: 2003-2013« (Transfedtsyrer i Europa: hvad er status? En sammenfatning af dokumentationen: 2003-2013), |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Fælles Forskningscenters rapport med titlen »Trans fatty acids in Europe: where do we stand? A synthesis of the evidence: 2003-2013« (Transfedtsyrer i Europa: hvad er status? En sammenfatning af dokumentationen: 2003-2013),

| — | der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA's) videnskabelige udtalelse fra 2009, hvori der gives anbefalinger om indtaget af transfedtsyrer via kosten, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA's) videnskabelige udtalelse fra 2009, hvori der gives anbefalinger om indtaget af transfedtsyrer via kosten,

| — | der henviser til WHO's publikationer »The effectiveness of policies for reducing dietary transfat: a systematic review of the evidence« (Effektiviteten af politikker til nedbringelse af indtaget af transfedt gennem kosten: en systematisk gennemgang af dokumentationen) (2), »Eliminating trans fats in Europe — A policy brief« (Eliminering af transfedt i Europa — Et policy brief) (3) samt »Effect of trans-fatty acid intake on blood lipids and lipoproteins: a systematic review and meta-regression analysis« (Virkninger af indtagelsen af transfedtsyrer på fedtstoffer i blodet og lipoproteiner: en systematisk gennemgang og metaanalyse) (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til WHO's publikationer »The effectiveness of policies for reducing dietary transfat: a systematic review of the evidence« (Effektiviteten af politikker til nedbringelse af indtaget af transfedt gennem kosten: en systematisk gennemgang af dokumentationen) (2), »Eliminating trans fats in Europe — A policy brief« (Eliminering af transfedt i Europa — Et policy brief) (3) samt »Effect of trans-fatty acid intake on blood lipids and lipoproteins: a systematic review and meta-regression analysis« (Virkninger af indtagelsen af transfedtsyrer på fedtstoffer i blodet og lipoproteiner: en systematisk gennemgang og metaanalyse) (4),

| — | der henviser til forespørgsler til Rådet og Kommissionen om transfedtsyrer (O-000105/2016 — B8-1801/2016 og O-000106/2016 — B8-1802/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til forespørgsler til Rådet og Kommissionen om transfedtsyrer (O-000105/2016 — B8-1801/2016 og O-000106/2016 — B8-1802/2016),

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at transfedtsyrer er en særlig type af umættede fedtstoffer; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at transfedtsyrer er en særlig type af umættede fedtstoffer;

| B. | der henviser til, at transfedtsyrer findes naturligt i fødevarer hidrørende fra drøvtyggere, f.eks. mejeriprodukter og kød, i visse planter og produkter af vegetabilsk oprindelse (porrer, ærter, salat og rapsolie), men at de hovedsageligt findes i industrielt fremstillede, delvist hydrogenerede vegetabilske olier (vegetabilske olier, der er ændret med tilsætning af brintatomer og anvendes i stegning, bagning og i forarbejdede fødevarer for at forlænge holdbarheden); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at transfedtsyrer findes naturligt i fødevarer hidrørende fra drøvtyggere, f.eks. mejeriprodukter og kød, i visse planter og produkter af vegetabilsk oprindelse (porrer, ærter, salat og rapsolie), men at de hovedsageligt findes i industrielt fremstillede, delvist hydrogenerede vegetabilske olier (vegetabilske olier, der er ændret med tilsætning af brintatomer og anvendes i stegning, bagning og i forarbejdede fødevarer for at forlænge holdbarheden);

| C. | der henviser til, at indtag af transfedtsyrer således hovedsageligt er knyttet til forbrug af industrielt fremstillede delvist hydrogenerede olier, der anvendes af industrien i en bred vifte af drikkevarer og fødevarer (både færdigpakkede fødevarer og ikke-færdigpakkede fødevarer, f.eks. fødevarer, der sælges i løs vægt, og fødevarer leveret af catering- og restaurationstjenester; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at indtag af transfedtsyrer således hovedsageligt er knyttet til forbrug af industrielt fremstillede delvist hydrogenerede olier, der anvendes af industrien i en bred vifte af drikkevarer og fødevarer (både færdigpakkede fødevarer og ikke-færdigpakkede fødevarer, f.eks. fødevarer, der sælges i løs vægt, og fødevarer leveret af catering- og restaurationstjenester;

| D. | der henviser til, at EFSA i 2010 konkluderede, at transfedtsyrer hidrørende fra drøvtyggere har samme virkninger som transfedtsyrer fra industrielle produkter; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at EFSA i 2010 konkluderede, at transfedtsyrer hidrørende fra drøvtyggere har samme virkninger som transfedtsyrer fra industrielle produkter;

| E. | der henviser til, at fedt fra drøvtyggere stadig indeholder 3-6 % transfedtsyrer; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at fedt fra drøvtyggere stadig indeholder 3-6 % transfedtsyrer;

| F. | der henviser til, at menneskets forbrug af naturligt forekommende transfedtsyrer fra drøvtyggere i almindelighed er lavt, og at sådanne naturligt forekommende transfedtsyrer ifølge WHO næppe udgør en sundhedsrisiko i en almindelig kost grundet det forholdsvis lave indtag; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at menneskets forbrug af naturligt forekommende transfedtsyrer fra drøvtyggere i almindelighed er lavt, og at sådanne naturligt forekommende transfedtsyrer ifølge WHO næppe udgør en sundhedsrisiko i en almindelig kost grundet det forholdsvis lave indtag;

| G. | der henviser til, at denne beslutning kun vedrører industrielt fremstillede fedtsyrer; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at denne beslutning kun vedrører industrielt fremstillede fedtsyrer;

| H. | der henviser til, at mange restauranter og fastfoodspisesteder anvender transfedtsyrer til at dybstege fødevarer, fordi de er billige og kan genbruges mange gange i kommercielle frituregryder; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at mange restauranter og fastfoodspisesteder anvender transfedtsyrer til at dybstege fødevarer, fordi de er billige og kan genbruges mange gange i kommercielle frituregryder;

| I. | der henviser til, at der tilsættes eller dannes yderligere transfedtsyrer under tilberedelsen af visse fødevarer (f.eks. kiks, kager, salte snacks og friturestegning); |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at der tilsættes eller dannes yderligere transfedtsyrer under tilberedelsen af visse fødevarer (f.eks. kiks, kager, salte snacks og friturestegning);

| J. | der henviser til, at et jævnligt forbrug af industrielt fremstillede, delvist hydrogenerede vegetabilske olier er blevet forbundet med en øget risiko for hjerte-kar-sygdomme (mere end nogen anden langsigtet faktor), sterilitet, endometriose, galdesten, Alzheimers, diabetes, fedme og visse former for kræft; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at et jævnligt forbrug af industrielt fremstillede, delvist hydrogenerede vegetabilske olier er blevet forbundet med en øget risiko for hjerte-kar-sygdomme (mere end nogen anden langsigtet faktor), sterilitet, endometriose, galdesten, Alzheimers, diabetes, fedme og visse former for kræft;

| K. | der henviser til, at de europæiske myndigheder bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at bekæmpe årsagerne til fedme; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at de europæiske myndigheder bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at bekæmpe årsagerne til fedme;

| L. | der henviser til, at et stort indtag af transfedtsyrer øger risikoen for at udvikle hjertekransåresygdom (mere end noget andet næringsstof regnet pr. kalorie) — en sygdom, som ifølge et konservativt skøn anslås at forårsage ca. 660 000 dødsfald om året i EU, dvs. ca. 14 % af den samlede dødelighed; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at et stort indtag af transfedtsyrer øger risikoen for at udvikle hjertekransåresygdom (mere end noget andet næringsstof regnet pr. kalorie) — en sygdom, som ifølge et konservativt skøn anslås at forårsage ca. 660 000 dødsfald om året i EU, dvs. ca. 14 % af den samlede dødelighed;

| M. | der henviser til, at EFSA anbefaler, at »indtaget af transfedtsyrer bør være så lavt som muligt inden for rammerne af en ernæringsmæssigt tilstrækkelig kost« (5); |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at EFSA anbefaler, at »indtaget af transfedtsyrer bør være så lavt som muligt inden for rammerne af en ernæringsmæssigt tilstrækkelig kost« (5);

| N. | der henviser til, at WHO nærmere bestemt anbefaler at indtage mindre end 1 % af det daglige energiindtag i form af transfedtsyrer (6); |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at WHO nærmere bestemt anbefaler at indtage mindre end 1 % af det daglige energiindtag i form af transfedtsyrer (6);

| O. | der henviser til, at den amerikanske »Food and Drug Administration« (FDA) i juni 2015 konkluderede, at delvist hydrogenerede olier ikke »generelt er anerkendt som sikre« til anvendelse i levnedsmidler; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at den amerikanske »Food and Drug Administration« (FDA) i juni 2015 konkluderede, at delvist hydrogenerede olier ikke »generelt er anerkendt som sikre« til anvendelse i levnedsmidler;

| P. | der henviser til, at der er begrænset tilgængelighed af data for hele EU, men at det fremgik af en nylig undersøgelse med data fra 9 EU-lande, at det gennemsnitlige daglige indtag af transfedtsyrer er under 1 % af det daglige energiindtag, men at der er højere indtag for bestemte befolkningsgrupper i nogle af disse medlemsstater (7); |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at der er begrænset tilgængelighed af data for hele EU, men at det fremgik af en nylig undersøgelse med data fra 9 EU-lande, at det gennemsnitlige daglige indtag af transfedtsyrer er under 1 % af det daglige energiindtag, men at der er højere indtag for bestemte befolkningsgrupper i nogle af disse medlemsstater (7);

| Q. | der henviser til, at analyser af de seneste offentligt tilgængelige oplysninger bekræfter, at der trods rapporter om reduktion af transfedtsyrer i visse fødevarer fortsat er en række fødevarer med et højt indhold af transfedtsyrer, dvs. over 2 gram transfedtsyrer pr. 100 gram fedt (f.eks. kiks eller popcorn med omkring 40-50 gram transfedtsyrer pr. 100 gram fedt samt ikke-færdigpakkede fødevarer såsom bagværk), på nogle af EU's fødevaremarkeder; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at analyser af de seneste offentligt tilgængelige oplysninger bekræfter, at der trods rapporter om reduktion af transfedtsyrer i visse fødevarer fortsat er en række fødevarer med et højt indhold af transfedtsyrer, dvs. over 2 gram transfedtsyrer pr. 100 gram fedt (f.eks. kiks eller popcorn med omkring 40-50 gram transfedtsyrer pr. 100 gram fedt samt ikke-færdigpakkede fødevarer såsom bagværk), på nogle af EU's fødevaremarkeder;

| R. | der henviser til, at internationale undersøgelser viser, at politikker, der tager sigte på at begrænse indholdet af transfedtsyrer i fødevarer, medfører reduktioner i niveauet af transfedtsyrer uden at øge det samlede fedtindhold, og at sådanne politikker er gennemførlige, realistiske og kan forventes at have en positiv indvirkning på folkesundheden; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at internationale undersøgelser viser, at politikker, der tager sigte på at begrænse indholdet af transfedtsyrer i fødevarer, medfører reduktioner i niveauet af transfedtsyrer uden at øge det samlede fedtindhold, og at sådanne politikker er gennemførlige, realistiske og kan forventes at have en positiv indvirkning på folkesundheden;

| S. | der henviser til, at den omstændighed, at kun en ud af tre forbrugere i EU har viden om transfedtsyrer, viser, at mærkningsforanstaltningerne ikke har været effektive, og at der skal træffes foranstaltninger vedrørende oplysning via undervisningssystemet og gennem mediekampagner; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at den omstændighed, at kun en ud af tre forbrugere i EU har viden om transfedtsyrer, viser, at mærkningsforanstaltningerne ikke har været effektive, og at der skal træffes foranstaltninger vedrørende oplysning via undervisningssystemet og gennem mediekampagner;

| T. | der henviser til, at EU-lovgivningen ikke regulerer indholdet af transfedtsyrer i fødevarer og heller ikke kræver mærkning med det; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at EU-lovgivningen ikke regulerer indholdet af transfedtsyrer i fødevarer og heller ikke kræver mærkning med det;

| U. | der henviser til, at Østrig, Danmark, Letland og Ungarn har indført lovgivning, der begrænser indholdet af transfedtsyrer i fødevarer, medens de fleste andre EU-medlemsstater har valgt frivillige tiltag såsom selvregulering, kostanbefaling eller kriterier for sammensætningen af specifikke, traditionelle produkter; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at Østrig, Danmark, Letland og Ungarn har indført lovgivning, der begrænser indholdet af transfedtsyrer i fødevarer, medens de fleste andre EU-medlemsstater har valgt frivillige tiltag såsom selvregulering, kostanbefaling eller kriterier for sammensætningen af specifikke, traditionelle produkter;

| V. | der henviser til, at der er belæg for, at Danmarks indførelse af lovbefalede grænser for industrielle transfedtsyrer, hvormed der indførtes en national grænse på et indhold på 2 % af transfedt i olier og fedtstoffer i 2003 var vellykket og i væsentlig grad bidrog til at reducere antallet af dødsfald som følge af hjerte-kar-sygdomme (8); |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at der er belæg for, at Danmarks indførelse af lovbefalede grænser for industrielle transfedtsyrer, hvormed der indførtes en national grænse på et indhold på 2 % af transfedt i olier og fedtstoffer i 2003 var vellykket og i væsentlig grad bidrog til at reducere antallet af dødsfald som følge af hjerte-kar-sygdomme (8);

| W. | der henviser til, at en kontrol af ingredienslisten på færdigpakkede fødevarer for delvist hydrogenerede olier er den eneste måde, hvorpå forbrugernes kan identificere produkter, der kan indeholde transfedtsyrer; der henviser til, at forbrugerne med de gældende EU-regler kan blive forvirret over forskellen mellem delvist hydrogenerede olier (der blandt andet indeholder transfedtsyrer) og helt hydrogenerede olier (der kun indeholder mættede fedtsyrer og ingen transfedtsyrer), eftersom disse oplysninger i henhold til forordning (EU) nr. 1169/2011 skal angives i ingredienslisten på færdigpakkede fødevarer; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at en kontrol af ingredienslisten på færdigpakkede fødevarer for delvist hydrogenerede olier er den eneste måde, hvorpå forbrugernes kan identificere produkter, der kan indeholde transfedtsyrer; der henviser til, at forbrugerne med de gældende EU-regler kan blive forvirret over forskellen mellem delvist hydrogenerede olier (der blandt andet indeholder transfedtsyrer) og helt hydrogenerede olier (der kun indeholder mættede fedtsyrer og ingen transfedtsyrer), eftersom disse oplysninger i henhold til forordning (EU) nr. 1169/2011 skal angives i ingredienslisten på færdigpakkede fødevarer;

| X. | der henviser til, at nylige undersøgelser har vist, at personer med højere socioøkonomisk status har en sundere kost end personer med lav socioøkonomisk status, og at denne kløft er blevet stadig større i takt med forøgelsen af den sociale ulighed; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at nylige undersøgelser har vist, at personer med højere socioøkonomisk status har en sundere kost end personer med lav socioøkonomisk status, og at denne kløft er blevet stadig større i takt med forøgelsen af den sociale ulighed;

| Y. | der henviser til, at navnlig transfedtsyrer har en tendens til at blive anvendt i billigere fødevarer, og at potentialet for stadig større uligheder på sundhedsområdet øges, eftersom personer med lavere indkomster er mere udsat for billigere fødevarer med et højere indhold af transfedtsyrer; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at navnlig transfedtsyrer har en tendens til at blive anvendt i billigere fødevarer, og at potentialet for stadig større uligheder på sundhedsområdet øges, eftersom personer med lavere indkomster er mere udsat for billigere fødevarer med et højere indhold af transfedtsyrer;

| Z. | der henviser til, at der bør træffes passende beslutninger på EU-plan med henblik på at mindske indtaget af industrielle transfedtsyrer; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at der bør træffes passende beslutninger på EU-plan med henblik på at mindske indtaget af industrielle transfedtsyrer;

| AA. | der henviser til sundhedsorganisationer, forbrugergrupper, sammenslutninger af sundhedsprofessionelle og fødevarevirksomheder indtrængende har opfordret (9) Europa-Kommissionen til at fremkomme med et lovgivningsmæssigt forslag, der begrænser mængden af industrielle transfedtsyrer i fødevarer til et niveau svarende til det, der er fastsat af de danske myndigheder (dvs. 2 g transfedt pr. 100 g fedt); |
| --- | --- |

AA.

der henviser til sundhedsorganisationer, forbrugergrupper, sammenslutninger af sundhedsprofessionelle og fødevarevirksomheder indtrængende har opfordret (9) Europa-Kommissionen til at fremkomme med et lovgivningsmæssigt forslag, der begrænser mængden af industrielle transfedtsyrer i fødevarer til et niveau svarende til det, der er fastsat af de danske myndigheder (dvs. 2 g transfedt pr. 100 g fedt);

| 1. | minder om, at spørgsmålet om transfedtsyrer er en prioritet for Parlamentet og gentager sin bekymring over de risici, som transfedtsyrer udgør for menneskers sundhed; |
| --- | --- |

1.

| 2. | fremhæver, at USA allerede har meddelt, at fødevareproducenterne fra midten af 2018 skal have fjernet delvist hydrogenerede olier fra produkter, der sælges på hjemmemarkedet, på baggrund af konklusionerne fra 2015 om, at transfedtsyrer generelt ikke kan anses for sikre; |
| --- | --- |

2.

| 3. | minder om dokumentationen for, at grænseværdier for transfedtsyrer kan give hurtige og betydelige sundhedsmæssige fordele; fremhæver i denne forbindelse de vellykkede erfaringer i Danmark, hvor der indførtes en national grænse på 2 % for indholdet af transfedtsyrer i olier og fedtstoffer i 2003; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at størstedelen af EU's befolkning — navnlig de mest sårbare — mangler oplysninger om transfedtsyrer og de sundhedsmæssige konsekvenser af indtaget af disse, hvilket kan udelukke forbrugerne fra at foretage selvstændige valg; |
| --- | --- |

4.

| 5. | er bekymret over, at sårbare grupper, herunder borgere med lavere uddannelsesniveau og socioøkonomisk status, og børn er mere tilbøjelige til at spise fødevarer med et højere indhold af transfedtsyrer; |
| --- | --- |

5.

| 6. | anerkender, at alle eksisterende strategier til at nedbringe forbruget af transfedtsyrer synes at være forbundet med betydelige reduktioner i niveauet af transfedtsyrer i fødevarer og beklager manglen på en EU-harmoniseret strategi om transfedtsyrer; understreger, at medlemsstaternes individuelle foranstaltninger vil skabe et kludetæppe af regler, og at dette muligvis vil medfører forskellige indvirkninger på sundheden fra den ene medlemsstat til den anden og i øvrigt vil hindre et velfungerende indre marked og innovationen i fødevareindustrien; |
| --- | --- |

6.

| 7. | mener derfor ikke, at indsatsen bør gøres udelukkende på nationalt plan, men at det er nødvendigt med EU-foranstaltninger, hvis det gennemsnitlige indtag af transfedtsyrer skal reduceres betydeligt; |
| --- | --- |

7.

| 8. | påpeger, at en politik for mærkning af transfedtholdige produkter ifølge WHO (10) formentlig vil være den dyreste foranstaltning at gennemføre effektivt, mens den økonomiske konsekvens af et transfedtforbud har været minimal i de lande, der har indført sådanne forbud på grund af de lave gennemførelses- og overvågningsomkostninger; |
| --- | --- |

8.

| 9. | mener, at den manglende viden blandt forbrugerne om de sundhedsskadelige virkninger af transfedtsyrer gør obligatorisk mærkning af transfedtsyrer til et vigtigt men utilstrækkeligt redskab i forhold til obligatoriske grænseværdier i bestræbelserne på at nedbringe indtaget af transfedtsyrer blandt EU-borgerne; |
| --- | --- |

9.

| 10. | påpeger i denne forbindelse endvidere, at en strategi for transfedtmærkning kun vil berøre visse fødevarer, mens f.eks. ikke-færdigpakkede fødevarer og restaurantmad ikke vil blive berørt; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer Kommissionen til snarest muligt at fastsætte en lovbefalet EU-grænseværdi for indholdet af industrielle transfedtsyrer i alle fødevarer (både som fødevareingrediens og som slutprodukt) for at reducere indtaget af dem blandt alle befolkningsgrupper; |
| --- | --- |

11.

| 12. | anmoder om, at et sådant forslag fremsættes inden to år; |
| --- | --- |

12.

| 13. | anmoder om, at et sådant forslag ledsages af en konsekvensanalyse, som evaluerer industriens omkostninger ved ændring af fødevarers sammensætning som følge af en obligatorisk grænseværdi og muligheden af, at disse omkostninger lægges over på forbrugerne; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bemærker i denne forbindelse Kommissionens meddelelse om, at den vil foretage en grundig konsekvensanalyse med henblik på at vurdere omkostninger og fordele ved forskellige grænseværdier, og anmoder Kommissionen om specifikt at tage hensyn til indvirkningen på SMV'er; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer fødevareindustrien til at prioritere alternative løsninger, der er i overensstemmelse med sundheds- og miljønormerne, såsom anvendelse af forbedrede olier, nye procedurer for ændring af fedtstoffer eller kombinationer af ingredienser til erstatning af transfedtsyrer (fibre, cellulose, stivelse, proteinblandinger osv.); |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer endvidere Kommissionen til at samarbejde med medlemsstaterne med henblik på at øge ernæringskundskaben, tilskynde og sætte forbrugerne i stand til at vælge sundere mad og samarbejde med industrien for at opmuntre til en ændring af deres produkters sammensætning i en sund retning; |
| --- | --- |

16.

| 17. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

17.

---

(1)  EUT L 304 af 22.11.2011, s. 18.

(2)  Bulletin of the World Health Organization 2013; 91:262–269H.

(3)  http://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0010/288442/Eliminating-trans-fats-in-Europe-A-policy-brief.pdf?ua=1

(4)  http://apps.who.int/iris/bitstream/10665/246109/1/9789241510608-eng.pdf

(5)  EFSA Journal 2010; 8(3):1461.

(6)  http://apps.who.int/iris/bitstream/10665/42665/1/WHO_TRS_916.pdf?ua=1pg89,WHO/FAOtechnicalreportseries916

(7)  Mouratidou et al. »Trans Fatty acids in Europe: where do we stand?«, JRC Science and Policy Reports 2014 doi:10.2788/1070.

(8)  Brandon J. et al.»Denmark’s policy on artificial trans fat and cardiovascular disease«, Am J Prev Med 2015.

(9)  http://www.beuc.eu/publications/open_letter_industrially_produced_tfas_freeeu.pdf

(10)  Eliminating trans fats in Europe: A policy brief, page 6.

---

Torsdag den 27. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/194 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/194

---

P8_TA(2016)0422

Situationen i det nordlige Irak/Mosul

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 Situationen i det nordlige Irak/Mosul (2016/2956(RSP))

(2018/C 215/29)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine beslutninger af 27. februar 2014 om situationen i Irak (1), af 18. september 2014 om situationen i Irak og Syrien og IS' offensiv, herunder forfølgelsen af mindretal (2), af 12. februar 2015 om den humanitære krise i Irak og Syrien, særlig i forbindelse med IS (3), af 12. marts 2015 om ISIS/Da'esh' nylige angreb og bortførelser i Mellemøsten, som især er gået ud over assyrere (4), og af 4. februar 2016 om systematiske massemord på religiøse mindretal begået af det såkaldte ISIS/Da'esh (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine beslutninger af 27. februar 2014 om situationen i Irak (1), af 18. september 2014 om situationen i Irak og Syrien og IS' offensiv, herunder forfølgelsen af mindretal (2), af 12. februar 2015 om den humanitære krise i Irak og Syrien, særlig i forbindelse med IS (3), af 12. marts 2015 om ISIS/Da'esh' nylige angreb og bortførelser i Mellemøsten, som især er gået ud over assyrere (4), og af 4. februar 2016 om systematiske massemord på religiøse mindretal begået af det såkaldte ISIS/Da'esh (5),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 23. maj 2016 om den regionale EU-strategi for Syrien og Irak samt over for truslen fra Da'esh, af 14. december 2015 om Irak, af 16. marts 2015 om den regionale EU-strategi for Syrien og Irak samt over for truslen fra ISIS/Da'esh, af 20. oktober 2014 om ISIS/Da'esh-krisen i Syrien og Irak, af 30. august 2014 om Irak og Syrien, af 14. april 2014 og 12. oktober 2015 om Syrien og af 15. august 2014 om Irak, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 23. maj 2016 om den regionale EU-strategi for Syrien og Irak samt over for truslen fra Da'esh, af 14. december 2015 om Irak, af 16. marts 2015 om den regionale EU-strategi for Syrien og Irak samt over for truslen fra ISIS/Da'esh, af 20. oktober 2014 om ISIS/Da'esh-krisen i Syrien og Irak, af 30. august 2014 om Irak og Syrien, af 14. april 2014 og 12. oktober 2015 om Syrien og af 15. august 2014 om Irak,

| — | der henviser til de erklæringer om Irak og Syrien, som næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har fremsat, |
| --- | --- |

—

der henviser til de erklæringer om Irak og Syrien, som næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har fremsat,

| — | der henviser til resolution 2091 (2016) »Udenlandske krigere i Syrien og Irak«, der blev vedtaget af Europarådets Parlamentariske Forsamling den 27. januar 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til resolution 2091 (2016) »Udenlandske krigere i Syrien og Irak«, der blev vedtaget af Europarådets Parlamentariske Forsamling den 27. januar 2016,

| — | der henviser til det ministerielle møde om stabiliseringen af situationen i Mosul, hvor 22 lande, FN, EU og Den Arabiske Liga trådte sammen under fælles ledelse af Frankrig og Irak, som blev holdt i Paris den 20. oktober 2016 med det formål at udforme en plan for beskyttelse af civile, uddele bistand og tage fat på spørgsmål om regering af områder, der for nylig er blevet befriet fra ISIS/Daesh, |
| --- | --- |

—

der henviser til det ministerielle møde om stabiliseringen af situationen i Mosul, hvor 22 lande, FN, EU og Den Arabiske Liga trådte sammen under fælles ledelse af Frankrig og Irak, som blev holdt i Paris den 20. oktober 2016 med det formål at udforme en plan for beskyttelse af civile, uddele bistand og tage fat på spørgsmål om regering af områder, der for nylig er blevet befriet fra ISIS/Daesh,

| — | der henviser til Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol af 1998 og dens bestemmelser om jurisdiktion for så vidt angår folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden, krigsforbrydelser og aggressionsforbrydelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol af 1998 og dens bestemmelser om jurisdiktion for så vidt angår folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden, krigsforbrydelser og aggressionsforbrydelser,

| — | der henviser til FN-pagten, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN-pagten,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2 og 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2 og 4,

| A. | der henviser til, at den irakiske hær med støtte fra den samlede koalition mod ISIS/Daesh, den kurdiske regionalregerings peshmerga-styrker og de såkaldte folkelige mobiliseringsstyrker har iværksat en operation for at befri Iraks næststørste by, Mosul, og en lang række byer og landsbyer, der er beliggende i »Mosul-korridoren«, fra ISIS/Daesh; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at den irakiske hær med støtte fra den samlede koalition mod ISIS/Daesh, den kurdiske regionalregerings peshmerga-styrker og de såkaldte folkelige mobiliseringsstyrker har iværksat en operation for at befri Iraks næststørste by, Mosul, og en lang række byer og landsbyer, der er beliggende i »Mosul-korridoren«, fra ISIS/Daesh;

| B. | der henviser til, at ISIS/Daesh har indført et meget strengt styre i Mosul; der henviser til, at indbyggere, som det er lykkedes at flygte, for nylig har rapporteret, at folk sulter og er desperate efter at blive befriet; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at ISIS/Daesh har indført et meget strengt styre i Mosul; der henviser til, at indbyggere, som det er lykkedes at flygte, for nylig har rapporteret, at folk sulter og er desperate efter at blive befriet;

| C. | der henviser til, at Ninive-sletten, Tal Afar og Sinjar samt regionen som helhed har været det oprindelige hjemland for kristne (kaldæere/syrisk kristne/assyrere), yazidier, sunni- og shiaarabere, kurdere, shabaker, turkmenere, kakkaier, sabean-mandæere og andre, hvor de — til trods for perioder med ekstern vold og forfølgelse — har boet i århundreder i en ånd af generel pluralisme, stabilitet og indbyrdes samarbejde frem til begyndelsen af dette århundrede og ISIS'/Daesh's besættelse af store dele af regionen i 2014; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Ninive-sletten, Tal Afar og Sinjar samt regionen som helhed har været det oprindelige hjemland for kristne (kaldæere/syrisk kristne/assyrere), yazidier, sunni- og shiaarabere, kurdere, shabaker, turkmenere, kakkaier, sabean-mandæere og andre, hvor de — til trods for perioder med ekstern vold og forfølgelse — har boet i århundreder i en ånd af generel pluralisme, stabilitet og indbyrdes samarbejde frem til begyndelsen af dette århundrede og ISIS'/Daesh's besættelse af store dele af regionen i 2014;

| D. | der henviser til, at Mosul længe har været en multietnisk by, hvor et sunniarabisk flertal har levet side om side med kaldæere/syrisk kristne/assyrere, kurdere, yazidier, shabaker, kakkaier og turkmenere (shiamuslimer og sunnimuslimer); der henviser til, at områderne omkring byen også har tradition for etnisk-religiøs mangfoldighed, hvor de kristne er koncentreret på Ninive-sletten, yazidierne omkring Sinjar-bjergene og de muslimske turkmenere i Tal Afar; der henviser til, at antallet af kristne i Irak i 2003 var på over 1,5 millioner, men at dette tal er faldet til under 200 000-350 000 i dag, hvoraf mange lever i fattigdom; der henviser til, at tilstedeværelsen af kristne og andre mindretal i Irak traditionelt set har haft en stor social betydning ved at have bidraget til den politiske stabilitet, og der henviser til, at udryddelse af disse mindretal i regionen vil have en forstærkende, destabiliserende virkning; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Mosul længe har været en multietnisk by, hvor et sunniarabisk flertal har levet side om side med kaldæere/syrisk kristne/assyrere, kurdere, yazidier, shabaker, kakkaier og turkmenere (shiamuslimer og sunnimuslimer); der henviser til, at områderne omkring byen også har tradition for etnisk-religiøs mangfoldighed, hvor de kristne er koncentreret på Ninive-sletten, yazidierne omkring Sinjar-bjergene og de muslimske turkmenere i Tal Afar; der henviser til, at antallet af kristne i Irak i 2003 var på over 1,5 millioner, men at dette tal er faldet til under 200 000-350 000 i dag, hvoraf mange lever i fattigdom; der henviser til, at tilstedeværelsen af kristne og andre mindretal i Irak traditionelt set har haft en stor social betydning ved at have bidraget til den politiske stabilitet, og der henviser til, at udryddelse af disse mindretal i regionen vil have en forstærkende, destabiliserende virkning;

| E. | der henviser til, at Parlamentet, som den 4. februar 2016 anerkendte, at ISIS/Daesh begår folkedrab mod kristne og yazidier samt mod andre religiøse og etniske mindretal, har fået følgeskab af Europarådet, USA's udenrigsministerium, USA's kongres, Det Forenede Kongeriges parlament, det australske parlament og andre nationer og institutioner med hensyn til at anerkende, at de grusomheder, som ISIS/Daesh begår mod religiøse og etniske mindretal i Irak, omfatter krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Parlamentet, som den 4. februar 2016 anerkendte, at ISIS/Daesh begår folkedrab mod kristne og yazidier samt mod andre religiøse og etniske mindretal, har fået følgeskab af Europarådet, USA's udenrigsministerium, USA's kongres, Det Forenede Kongeriges parlament, det australske parlament og andre nationer og institutioner med hensyn til at anerkende, at de grusomheder, som ISIS/Daesh begår mod religiøse og etniske mindretal i Irak, omfatter krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab;

| F. | der henviser til, at omkring 3,3 mio. irakere i henhold til kontoret for De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) har måttet forlade deres hjem siden 2014 på grund af krig, og at mere end 1,5 millioner mennesker i Mosul er i overhængende risiko for at blive fordrevet som en direkte følge af operationen for at generobre område; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at omkring 3,3 mio. irakere i henhold til kontoret for De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) har måttet forlade deres hjem siden 2014 på grund af krig, og at mere end 1,5 millioner mennesker i Mosul er i overhængende risiko for at blive fordrevet som en direkte følge af operationen for at generobre område;

| G. | der henviser til, at UNHCR har fem lejre åbne og er klar til at modtage 45 000 mennesker på flugt fra Mosul og fra de omkringliggende områder, og til, at organisationen planlægger at have i alt elleve lejre åbne i de kommende uger med en kapacitet på op til 120 000 mennesker, såfremt der kan stilles arealer til rådighed i sikre områder, som ikke ligger i nærheden af frontlinjerne; der henviser til, at UNHCR's kriseresponsbudget for Mosul på nuværende tidspunkt er finansieret med godt 38 %; der henviser til, at der er behov for finansiering — ikke blot i forbindelse med de indledende forberedelser — men også med henblik på at håndtere de omfattende fordrivelser, som kan strække sig over hele vinteren; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at UNHCR har fem lejre åbne og er klar til at modtage 45 000 mennesker på flugt fra Mosul og fra de omkringliggende områder, og til, at organisationen planlægger at have i alt elleve lejre åbne i de kommende uger med en kapacitet på op til 120 000 mennesker, såfremt der kan stilles arealer til rådighed i sikre områder, som ikke ligger i nærheden af frontlinjerne; der henviser til, at UNHCR's kriseresponsbudget for Mosul på nuværende tidspunkt er finansieret med godt 38 %; der henviser til, at der er behov for finansiering — ikke blot i forbindelse med de indledende forberedelser — men også med henblik på at håndtere de omfattende fordrivelser, som kan strække sig over hele vinteren;

| H. | der henviser til, at de fornødne sikkerhedsmæssige betingelser bør sikres for alle dem, der har været tvunget til at forlade deres hjemland eller er blevet tvangsfordrevet, med henblik på at gennemtrumfe deres ret til at vende tilbage til deres hjemstavn så hurtigt som muligt; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at de fornødne sikkerhedsmæssige betingelser bør sikres for alle dem, der har været tvunget til at forlade deres hjemland eller er blevet tvangsfordrevet, med henblik på at gennemtrumfe deres ret til at vende tilbage til deres hjemstavn så hurtigt som muligt;

| I. | der henviser til, at Samarbejdsrådet under partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Irak afholdt sit andet møde i Bruxelles den 18. oktober 2016 for at drøfte Iraks umiddelbare udfordringer i tilknytning til den humanitære situation og med hensyn til stabilisering; der henviser til, at EU hidtil har ydet 134 mio. EUR i humanitær støtte til Irak, heraf 50 mio. EUR til Mosul; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Samarbejdsrådet under partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Irak afholdt sit andet møde i Bruxelles den 18. oktober 2016 for at drøfte Iraks umiddelbare udfordringer i tilknytning til den humanitære situation og med hensyn til stabilisering; der henviser til, at EU hidtil har ydet 134 mio. EUR i humanitær støtte til Irak, heraf 50 mio. EUR til Mosul;

| J. | der henviser til vigtigheden af at sikre beskyttelsen af alle befolkningsgrupper, herunder kaldæere/syrisk kristne/assyrere og andre udsatte grupper på Ninive-sletten; |
| --- | --- |

J.

der henviser til vigtigheden af at sikre beskyttelsen af alle befolkningsgrupper, herunder kaldæere/syrisk kristne/assyrere og andre udsatte grupper på Ninive-sletten;

| K. | der henviser til, at artikel 2 i den irakiske forfatning sikrer fuld religionsfrihed og religionspraksis for alle borgere; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at artikel 2 i den irakiske forfatning sikrer fuld religionsfrihed og religionspraksis for alle borgere;

| L. | der henviser til, at artikel 125 i den irakiske forfatning garanterer »administrative, politiske, kulturelle og uddannelsesmæssige rettigheder for de forskellige nationaliteter, såsom turkmenere, kaldæere, assyrere og alle andre grupper«; der henviser til, at den irakiske premierminister, Haider al-Abadi, den 15. april 2015 erklærede, at »hvis vi ikke decentraliserer, vil landet falde fra hinanden. For mig er der ingen begrænsninger for decentralisering«; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at artikel 125 i den irakiske forfatning garanterer »administrative, politiske, kulturelle og uddannelsesmæssige rettigheder for de forskellige nationaliteter, såsom turkmenere, kaldæere, assyrere og alle andre grupper«; der henviser til, at den irakiske premierminister, Haider al-Abadi, den 15. april 2015 erklærede, at »hvis vi ikke decentraliserer, vil landet falde fra hinanden. For mig er der ingen begrænsninger for decentralisering«;

| M. | der henviser til, at størst mulig selvstændighed og sikring af beskyttelsen af samfundene på Ninive-sletten, i Tal Afar og Sinjar inden for rammerne af Republikken Irak ville genoprette og opretholde de grundlæggende menneskerettigheder, herunder ejendomsrettigheder, for de oprindelige folk i regionen; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at størst mulig selvstændighed og sikring af beskyttelsen af samfundene på Ninive-sletten, i Tal Afar og Sinjar inden for rammerne af Republikken Irak ville genoprette og opretholde de grundlæggende menneskerettigheder, herunder ejendomsrettigheder, for de oprindelige folk i regionen;

| 1. | støtter energisk den operation, som Irak har indledt for at befri Mosul fra ISIS/Daesh; betragter denne operation som en afgørende del af de igangværende globale bestræbelser på at tilføje ISIS/Daesh et varigt nederlag; udtrykker sin tillid til, at Irak vil vinde denne kamp mod en fælles fjende og befri Mosul og andre dele af landet fra ISIS/Daesh; |
| --- | --- |

1.

| 2. | udtrykker på ny sin fulde støtte til Iraks uafhængighed, territoriale integritet og suverænitet og landets ret til at tage de nødvendige skridt til bevarelse heraf; |
| --- | --- |

2.

| 3. | er bekymret over de nylige spændinger mellem regionale aktørere; opfordrer til at respektere Iraks territoriale integritet og suverænitet fuldt ud og til at afstå fra gennemføre militære aktioner i Irak uden den irakiske regerings samtykke; understreger betydningen af at fremme dialogen mellem Irak og landene i regionen med henblik på at opbygge et mere sikkert Mellemøsten; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder om, at de irakiske myndigheder skal tage konkrete skridt til at sørge for civiles sikkerhed under felttoget, herunder ved at have nøje hånd i hanke med militserne og ved at træffe alle realistiske forholdsregler for at undgå civile tab og menneskerettighedskrænkelser under fremstødet; fremhæver, at de indsatte styrker skal efterleve folkeretten om humanitære regler og menneskerettigheder under operationerne; |
| --- | --- |

4.

| 5. | udtrykker sin støtte til Republikken Irak og dets folk med hensyn til at anerkende oprettelsen af en politisk, social og økonomisk levedygtig og bæredygtig provins for så vidt angår Ninive-sletten og regionerne Tal Afar og Sinjar i overensstemmelse med de lovlige ønsker om regional selvstændighed, som landets oprindelige folk giver udtryk for; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at de fordrevne, oprindelige folks ret til at vende tilbage til deres hjem på Ninive-sletten, Tal Afar og Sinjar — hvoraf mange er internt fordrevne i Irak — bør være en politisk prioritet for den irakiske regering, der støttes af EU, dets medlemsstater og det internationale samfund; understreger, at disse oprindelige folk med støtte fra Iraks regering og den kurdiske regionale regering bør have genoprettet deres grundlæggende menneskerettigheder fuldt ud, herunder deres ejendomsrettigheder, som bør gå forud for alle ejendomsrettigheder, som påberåbes af andre; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at de oprindelige samfund på Ninive-sletten, i Tal Afar og Sinjar — kristne (kaldæere/syrisk kristne/assyrere), yazidier, turkmenere og andre — har ret til sikkerhed, beskyttelse og regional selvstændighed inden for den føderale struktur i Republikken Irak; |
| --- | --- |

7.

| 8. | fordømmer på det kraftigste den fortsatte vold og de massehenrettelser, som begås af ISIS/Daesh i Irak; udtrykker sin dybe bekymring over de vedvarende rapporter om ISIS'/Daesh's brug af børn, ældre, kvinder og sårbare personer som skjold mod de igangværende militære befrielsesaktioner, som finder sted i det nordlige Irak; |
| --- | --- |

8.

| 9. | noterer sig FN's humanitære koordinators advarsel om, at der mangler tilstrækkelig finansiering i lyset af en eventuel humanitær nødsituation i et hidtil uhørt omfang som følge af Mosul-offensiven; bifalder EU's engagement i Irak, navnlig dets seneste humanitære indsats og fjernelsen af improviserede eksplosive anordninger, som er afgørende for, at flygtninge og internt fordrevne personer kan få mulighed for hurtigt at vende tilbage; opfordrer ikke desto mindre indtrængende EU og dets medlemsstater til at optrappe bestræbelserne på stabilisering af de befriede områder; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer indtrængende den irakiske regering og sine internationale partnere om at gøre det til en prioritet at sikre en fredelig løsning på spørgsmål vedrørende Republikken Iraks omstridte interne grænser; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer alle konfliktens parter til at overholde den humanitære folkeret under og efter fjendtlighederne og til under konflikten at overholde proportionalitets-, distinktions- og forsigtighedsprincipperne; opfordrer indtrængende alle konfliktens parter til at åbne humanitære korridorer for at gøre det muligt for civilbefolkningen at flygte fra konflikten og hjælpe dem hermed for at undgå, at de fanges i Mosul og bruges af ISIS/Daesh som menneskelige skjolde, for at sørge for adgang til sikkerhed og humanitær bistand og garantere bistand til og beskyttelse af civile under sikkerhedsundersøgelsen i overensstemmelse med nationale og internationale standarder, navnlig for at sikre, at familier ikke adskilles, og at børn ikke udsættes for fare, samt til at etablere en FN-mekanisme for tredjepartsovervågning; opfordrer navnlig til at træffe alle nødvendige forholdsregler for at sikre, at børn og deres familier beskyttes mod bombeangreb, og for at minimere antallet af ofre og beskytte civil infrastruktur, navnlig skoler og hospitaler; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer indtrængende alle de forskellige aktører, der kæmper mod ISIS/Daesh i Irak, til at indgå i et holdbart, langsigtet og inklusivt politisk samarbejde og dialog med henblik på at skabe grundlaget for et fremtidigt Irak, som er frit for radikale og ekstremistiske bevægelser; opfordrer EU og dets medlemsstater, den globale koalition mod ISIL, det internationale samfund og internationale aktører til at arbejde sammen med den nationale og de regionale regeringer i Republikken Irak hen imod en bæredygtig sikkerhedsaftale for så vidt angår Ninive-sletten, Tal Afar og Sinjar; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer Den Europæiske Union, De Forenede Nationer og hele det internationale samfund til at arbejde sammen med de nationale og regionale myndigheder i Republikken Irak med henblik på at overvåge reintegrationen af alle irakere og af alle etniske og religiøse mindretal, som er blevet fordrevet; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer EU-Udenrigstjenesten, medlemsstaterne og det internationale samfund til at give deres praktiske og diplomatiske støtte til en bæredygtig og inklusiv struktur for regionen i postkonfliktfasen med særlig henvisning til muligheden for, at en selvstændig provins, herunder Ninive-sletten, Sinjar og Tal Afar, repræsenteres af regionens oprindelige folk i politisk henseende; gentager, at det er vigtigt at inddrage trosbaserede organisationer i en koordineret humanitær indsats, navnlig for de fordrevne etniske og religiøse mindretal; |
| --- | --- |

14.

| 15. | tilskynder EU og dets medlemsstater og det internationale samfund til at tilbyde teknisk bistand til den irakiske regering i forbindelse med gennemførelsen af beslutningen om at gøre Ninive-sletten til en provins i overensstemmelse med regeringens afgørelse af 21. januar 2014, og til at støtte yderligere decentralising ved også at oprette provinser i Tal Afar og Sinjar og støtte de nye provinsers administrationers bestræbelser på at nå deres fulde potentiale; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer EU-Udenrigstjenesten til at tilbyde sin mellemkomst i forbindelse med forhandlingerne med den kurdiske regionalregering og Iraks regering i tiden efter befrielsen med henblik på at sikre, at de etniske minoritetsgrupper i regionen, navnlig kristne (kaldæere/syrisk kristne/assyrere), yazidier, turkmenere, shabaker og kakkaier tildeles deres legitime rettigheder og inddrages i en ny administrativ struktur for at forebygge udbrud af nye konflikter; |
| --- | --- |

16.

| 17. | tilskynder EU's medlemsstater til i samarbejde med den irakiske regering at tilføje lokale sikkerhedsstyrker til listen over styrker, der er berettiget til at modtage bistand; mener, at de lokale sikkerhedsstyrker bør omfatte lokale styrker, der er forpligtede til at beskytte stærkt udsatte etniske og religiøse mindretalsgrupper på Ninive-sletten, Tal Afar og Sinjar samt andetsteds mod jihadisme- og salafismetruslen; |
| --- | --- |

17.

| 18. | minder om, at beskyttelse af civiles liv og overholdelse af den humanitære folkeret udgør en politisk hovedhjørnesten for forsoning og udvikling og er den eneste måde, hvorpå had og splittelse kan bekæmpes, og at det er afgørende ikke at give næring til yderligere spændinger mellem befolkningsgrupper og at skabe grundlaget for et stabilt og velstående Irak; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer indtrængende den irakisk-ledede militære koalition til at tage alle nødvendige skridt til at bevare beviserne for krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, der er begået af ISIS/Daesh, for at sikre ansvarlighed; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger den afgørende betydning af en rettidig og effektiv tilvejebringelse af sikkerhed, gennem ruter, der reelt er sikre, og hvor beskyttelsen kan opretholdes, herunder gennem minerydning og genindførelse af retsstaten samt grundlæggende tjenesteydelser som sundhedspleje, elektricitet og uddannelse i de befriede områder; advarer om, at manglende evne til at levere grundlæggende tjenesteydelser, sikkerhed og en langsigtet strategi for håndtering af de underliggende årsager samt en indsats til fremme af den sociale samhørighed kan føre til en genopblussen af de ekstremistiske kræfter; opfordrer derfor til en stærk sammenhæng mellem humanitær bistand og udviklingssamarbejde for at sikre kontinuitet i bistanden fra humanitær bistand til stabilisering, resiliens og udvikling i Irak; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger Mosuls betydning for hele Irak og opfordrer til repræsentation af mindretallene i en ny Mosul-administration; understreger etniske og religiøse mindretals legitime ret til politisk deltagelse og til at få genetableret deres ejendomsrettigheder; opfordrer til fredelig sameksistens og fuld respekt for rettighederne for de forskellige etniske og religiøse mindretal, som historisk set har været stærkt repræsenteret og har levet fredeligt side om side — navnlig yazidier i Sinjar-bjergene, kaldæere, syrisk kristne og assyrere på Ninive-sletten og turkmenere i Tal Afar og i dele af Kirkuk-provinsen; og opfordrer til, at der træffes foranstaltninger til at sikre, at fordrevne flygtninge kan vende sikkert tilbage; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer indtrængende den irakiske regering til med støtte fra EU og dets medlemsstater til at tilvejebringe midler til at rydde miner i tidligere ISIS/Daesh-kontrollerede områder og til at samarbejde med lokale råd, der repræsenterer mindretal, om at tilsikre en velfungerede koordination, og at der undgås forsinkelser, der ville kunne forhindre flygtninge og internt fordrevne personer i at vende tilbage; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at det er nødvendigt fortsat at bekæmpe den yderligere spredning i og uden for regionen af islamistisk-jihadistiske ideologier, herunder salafistisk jihadisme, der tjener som teologisk og politisk inspiration til ISIS/Daesh's forbrydelser, også efter befrielsen af Mosul; opfordrer EU's medlemsstater til at presse på for at indbringe de krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, som ISIS/Daesh's krigere har begået i Irak, Syrien, Libyen og andre steder, for Den Internationale Straffedomstol; |
| --- | --- |

23.

| 24. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Republikken Iraks regering og det irakiske Repræsentanternes Råd, den regionale regering i Kurdistan og De Forende Nationers generalsekretær. |
| --- | --- |

24.

---

(1)  Vedtagne tekster, P7_TA(2014)0171.

(2)  EUT C 234 af 28.6.2016, s. 25.

(3)  EUT C 310 af 25.8.2016, s. 35.

(4)  EUT C 316 af 30.8.2016, s. 113.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0051.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/199 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/199

---

P8_TA(2016)0423

Situationen for journalister i Tyrkiet

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om situationen for journalister i Tyrkiet (2016/2935(RSP))

(2018/C 215/30)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Tyrkiet, især beslutning af 15. januar 2015 om ytringsfrihed i Tyrkiet: nylige anholdelser af journalister, medieledere og systematisk pres på medier (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Tyrkiet, især beslutning af 15. januar 2015 om ytringsfrihed i Tyrkiet: nylige anholdelser af journalister, medieledere og systematisk pres på medier (1),

| — | der henviser til sin beslutning af 14. april 2016 om 2015-rapporten om Tyrkiet (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 14. april 2016 om 2015-rapporten om Tyrkiet (2),

| — | der henviser til Kommissionens 2015-rapport om Tyrkiet af 10. november 2015 (SWD(2015)0216), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens 2015-rapport om Tyrkiet af 10. november 2015 (SWD(2015)0216),

| — | der henviser til den fælles erklæring af 16. juli 2016 fra næstformanden/den højtstående repræsentant, Federica Mogherini, og kommissæren for europæisk naboskabspolitik og udvidelsesforhandlinger, Johannes Hahn, om situationen i Tyrkiet, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring af 16. juli 2016 fra næstformanden/den højtstående repræsentant, Federica Mogherini, og kommissæren for europæisk naboskabspolitik og udvidelsesforhandlinger, Johannes Hahn, om situationen i Tyrkiet,

| — | der henviser til Rådets konklusioner om Tyrkiet af 18. juli 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner om Tyrkiet af 18. juli 2016,

| — | der henviser til erklæringen af 21. juli 2016 fra næstformanden/den højtstående repræsentant, Federica Mogherini, og kommissær Johannes Hahn om erklæringen af undtagelsestilstand i Tyrkiet, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen af 21. juli 2016 fra næstformanden/den højtstående repræsentant, Federica Mogherini, og kommissær Johannes Hahn om erklæringen af undtagelsestilstand i Tyrkiet,

| — | der henviser til det møde, der fandt sted som led i den politiske dialog på højt plan mellem EU og Tyrkiet den 9. september 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til det møde, der fandt sted som led i den politiske dialog på højt plan mellem EU og Tyrkiet den 9. september 2016,

| — | der henviser til, at respekt for retsstatsprincippet, herunder ytringsfriheden, er en af EU's kerneværdier, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at respekt for retsstatsprincippet, herunder ytringsfriheden, er en af EU's kerneværdier,

| — | der henviser til, at retten til ytringsfrihed er nedfældet i den europæiske menneskerettighedskonvention (EMRK) og den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (ICCPR), som Tyrkiet er part i, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at retten til ytringsfrihed er nedfældet i den europæiske menneskerettighedskonvention (EMRK) og den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (ICCPR), som Tyrkiet er part i,

| — | der henviser til henstillingerne i udtalelsen om artiklerne 216, 299, 301 og 314 i Tyrkiets straffelov, som blev vedtaget på Venedigkommissionens 106. plenarmøde (Venedig, den 11.-12. marts 2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til henstillingerne i udtalelsen om artiklerne 216, 299, 301 og 314 i Tyrkiets straffelov, som blev vedtaget på Venedigkommissionens 106. plenarmøde (Venedig, den 11.-12. marts 2016),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2 og 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2 og 4,

| A. | der henviser til, at et kupforsøg fandt sted i Tyrkiet den 15. juli 2016, hvorunder mere end 250 personer blev dræbt og mere end 2 100 såret; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at et kupforsøg fandt sted i Tyrkiet den 15. juli 2016, hvorunder mere end 250 personer blev dræbt og mere end 2 100 såret;

| B. | der påpeger vigtigheden af at forsvare demokratiet, herunder at forpligte sig fuldt ud på menneskerettighederne og retsstatsprincippet, samt af, at EU, Europarådet og Tyrkiet samarbejder herom; der påpeger, at Tyrkiet er en central partner for Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

B.

der påpeger vigtigheden af at forsvare demokratiet, herunder at forpligte sig fuldt ud på menneskerettighederne og retsstatsprincippet, samt af, at EU, Europarådet og Tyrkiet samarbejder herom; der påpeger, at Tyrkiet er en central partner for Den Europæiske Union;

| C. | der henviser til, at det tyrkiske politi ifølge Det Europæiske Journalistforbund og den tyrkiske journalistforening efter kupforsøget den 15. juli 2016 har arresteret mindst 99 journalister og forfattere, hvoraf de fleste til dato ikke er blevet formelt tiltalt, hvilket bringer antallet af mediefolk, som er frihedsberøvet af grunde, som menes at have at gøre med deres udøvelse af retten til ytringsfrihed, op på mindst 130 pr. 20. oktober 2016; der henviser til, at 64 af de journalister, der blev arresteret efter den 15. juli 2016, er blevet løsladt; der henviser til, at de frihedsberøvede journalister er blevet nægtet retten til advokatbistand og tilbageholdes under umenneskelige forhold, hvor de udsættes for trusler og mishandling; der henviser til forlydender om, at chefredaktørerne for det lukkede dagblad Özgür Gündem, Bilir Kaya og Inan Kizilkaya, er blevet tortureret i fængslet; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at det tyrkiske politi ifølge Det Europæiske Journalistforbund og den tyrkiske journalistforening efter kupforsøget den 15. juli 2016 har arresteret mindst 99 journalister og forfattere, hvoraf de fleste til dato ikke er blevet formelt tiltalt, hvilket bringer antallet af mediefolk, som er frihedsberøvet af grunde, som menes at have at gøre med deres udøvelse af retten til ytringsfrihed, op på mindst 130 pr. 20. oktober 2016; der henviser til, at 64 af de journalister, der blev arresteret efter den 15. juli 2016, er blevet løsladt; der henviser til, at de frihedsberøvede journalister er blevet nægtet retten til advokatbistand og tilbageholdes under umenneskelige forhold, hvor de udsættes for trusler og mishandling; der henviser til forlydender om, at chefredaktørerne for det lukkede dagblad Özgür Gündem, Bilir Kaya og Inan Kizilkaya, er blevet tortureret i fængslet;

| D. | der henviser til, at medier og journalister allerede før det fejlslagne kupforsøg var udsat for restriktioner og pres af stort omfang; der henviser til, at de tyrkiske myndigheder ifølge Komitéen til Beskyttelse af Journalister efter kupforsøget har lukket mere end 100 radio- og tv-stationer, aviser, magasiner, forlag og distributionsvirksomheder, hvorved mere end 2 300 journalister og mediefolk er blevet arbejdsløse; der henviser til, at mindst 330 journalister har fået annulleret deres pressekort; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at medier og journalister allerede før det fejlslagne kupforsøg var udsat for restriktioner og pres af stort omfang; der henviser til, at de tyrkiske myndigheder ifølge Komitéen til Beskyttelse af Journalister efter kupforsøget har lukket mere end 100 radio- og tv-stationer, aviser, magasiner, forlag og distributionsvirksomheder, hvorved mere end 2 300 journalister og mediefolk er blevet arbejdsløse; der henviser til, at mindst 330 journalister har fået annulleret deres pressekort;

| E. | der henviser til, at der blandt de frihedsberøvede journalister bl.a. befinder sig den kendte romanforfatter Asli Erdogan, som ligeledes var bestyrelsesmedlem og klummeskribent på det nu lukkede kurdiske dagblad Özgür Gündem, akademiker og klummeskribent Mehmet Altan og hans bror Ahmet Altan, der er forfatter og tidligere redaktør af ugeavisen Taraf; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at der blandt de frihedsberøvede journalister bl.a. befinder sig den kendte romanforfatter Asli Erdogan, som ligeledes var bestyrelsesmedlem og klummeskribent på det nu lukkede kurdiske dagblad Özgür Gündem, akademiker og klummeskribent Mehmet Altan og hans bror Ahmet Altan, der er forfatter og tidligere redaktør af ugeavisen Taraf;

| F. | der henviser til, at mange af disse anholdelser ifølge Human Rights Watch blev foretaget uden skygge af bevis for, at de pågældende havde deltaget i det mislykkede kupforsøg; der henviser til, at retten til en retfærdig rettergang skal sikres, og at retsvæsenets behandling af medierelaterede sager vidner om dets manglende upartiskhed og uafhængighed; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at mange af disse anholdelser ifølge Human Rights Watch blev foretaget uden skygge af bevis for, at de pågældende havde deltaget i det mislykkede kupforsøg; der henviser til, at retten til en retfærdig rettergang skal sikres, og at retsvæsenets behandling af medierelaterede sager vidner om dets manglende upartiskhed og uafhængighed;

| 1. | fordømmer på det kraftigste kupforsøget i Tyrkiet den 15. juli 2016; støtter Tyrkiets legitime institutioner; beklager det store antal døde og sårede; giver udtryk for sin solidaritet med ofrene og deres familier; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anerkender den tyrkiske regerings ret og pligt til at reagere på kupforsøget; understreger imidlertid, at den tyrkiske regering ikke må bruge den fejlslagne militære magtovertagelse som påskud til at undertrykke den legitime og fredelige opposition yderligere og forhindre, at journalister og medier fredeligt udøver deres ytringsfrihed, gennem overdrevne og ulovlige tiltag og foranstaltninger; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer de tyrkiske myndigheder til at løslade de journalister og mediearbejdere, der er frihedsberøvet uden tungtvejende beviser for kriminel aktivitet, herunder kendte journalister såsom som Nazli Ilicak, Sahin Alpay, Asli Erdogan, Murat Aksoy, Ahmet Altan og Mehmet Altan; understreger, at journalister ikke bør frihedsberøves på grund af indholdet af deres journalistik eller påståede tilhørsforhold, herunder i tilfælde, hvor der er rejst tiltale mod dem, og understreger nødvendigheden af at sikre, at varetægtsfængsling kun forekommer rent undtagelsesvis; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder om, at en fri og pluralistisk presse er et væsentligt element i ethvert demokrati ligesom retfærdig rettergang, uskyldsformodning og domstolenes uafhængighed; minder de tyrkiske myndigheder om, at medier og journalister skal behandles med største omhu, da ytringsfriheden og mediefriheden til enhver tid er centrale elementer i et velfungerede demokratisk og åbent samfund; |
| --- | --- |

4.

| 5. | beklager, at undtagelsesbestemmelser er også blevet anvendt til at chikanere familiemedlemmer til journalister, der er flygtet til udlandet eller gået under jorden, herunder ved at annullere deres pas eller midlertidigt frihedsberøve dem i de anklagedes sted; |
| --- | --- |

5.

| 6. | er alvorligt bekymret over lukningen af over 150 mediekanaler; anmoder om, at de genåbnes, deres uafhængighed genoprettes og at deres afskedigede arbejdstagere får deres job tilbage på lovformelig vis; opfordrer de tyrkiske myndigheder til at sætte en stopper for den ofte anvendte praksis med at misbruge bestemmelser i straffeloven til at udpege formyndere for private medieorganisationer og til at standse myndighedernes indblanding i driften af uafhængige nyhedsmedier, herunder i forbindelse med redaktionelle beslutninger, fyringer af journalister og redaktører, samt presset mod og intimideringen af kritiske medier og journalister; fordømmer de tyrkiske myndigheders forsøg på at intimidere og udvise udenlandske korrespondenter; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer den tyrkiske regering til at indsnævre anvendelsesområdet for undtagelsesforanstaltninger, så de ikke længere kan anvendes til at begrænse ytringsfriheden; understreger, at efterforskningen af påstået indblanding i statskupforsøget skal udføres i overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang, på upartisk vis og på grundlag af tungtvejende beviser frem for blot personers tilknytningsforhold, hvilket kan resultere i kollektiv afstraffelse; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger, at Tyrkiet står over for en reel terrortrussel; gentager imidlertid, at den bredt definerede tyrkiske antiterrorlovgivning ikke må anvendes til at straffe journalister for at udøve deres ret til ytringsfrihed; opfordrer til, at Venedigkommissionens henstillinger fra marts 2016 og reformen af terrorbekæmpelseslovgivningen gennemføres hurtigst muligt; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og medlemsstaterne til fortsat nøje at overvåge de praktiske konsekvenser af undtagelsestilstanden og sikre, at alle retssager mod journalister overvåges; |
| --- | --- |

9.

| 10. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Tyrkiets præsident, regering og parlament. |
| --- | --- |

10.

---

(1)  EUT C 300 af 18.8.2016, s. 45.

(2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0133.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/202 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/202

---

P8_TA(2016)0424

Nuklear sikkerhed og ikke-spredning

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om nuklear sikkerhed og ikkespredning (2016/2936(RSP))

(2018/C 215/31)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sin beslutning af 17. januar 2013 om henstillingerne fra gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten vedrørende skabelsen af et Mellemøsten uden masseødelæggelsesvåben (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 17. januar 2013 om henstillingerne fra gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten vedrørende skabelsen af et Mellemøsten uden masseødelæggelsesvåben (1),

| — | der henviser til sin beslutning af 10. marts 2010 om traktaten om ikkespredning af kernevåben (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. marts 2010 om traktaten om ikkespredning af kernevåben (2),

| — | der henviser til EU's seminarer om ikkespredning og nedrustning samt til de regelmæssige møder i EU's konsortium for ikkespredning, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's seminarer om ikkespredning og nedrustning samt til de regelmæssige møder i EU's konsortium for ikkespredning,

| — | der henviser til EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003,

| — | der henviser til, at det ved gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten i 2015 ikke lykkedes at nå til enighed om et slutdokument, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at det ved gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten i 2015 ikke lykkedes at nå til enighed om et slutdokument,

| — | der henviser til Rådets konklusioner om den niende gennemgangskonference mellem parterne i traktaten om ikkespredning af kernevåben (8079/15), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner om den niende gennemgangskonference mellem parterne i traktaten om ikkespredning af kernevåben (8079/15),

| — | der henviser til de dokumenter, der blev vedtaget i foråret 2016 på topmødet om nuklear sikkerhed i Washington, |
| --- | --- |

—

der henviser til de dokumenter, der blev vedtaget i foråret 2016 på topmødet om nuklear sikkerhed i Washington,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2310 (2016) om 20-årsdagen for traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT), |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2310 (2016) om 20-årsdagen for traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT),

| — | der henviser til Tbilisi-erklæringen af 2016, der blev enstemmigt vedtaget af OSCE's parlamentariske forsamling, |
| --- | --- |

—

der henviser til Tbilisi-erklæringen af 2016, der blev enstemmigt vedtaget af OSCE's parlamentariske forsamling,

| — | der henviser til FN's Generalforsamlings resolution 66/61 af 13. december 2011 om oprettelse af en kernevåbenfri zone i Mellemøstregionen, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Generalforsamlings resolution 66/61 af 13. december 2011 om oprettelse af en kernevåbenfri zone i Mellemøstregionen,

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2012/422/FUSP af 23. juli 2012 til støtte for en proces, der fører til oprettelse i Mellemøsten af en zone, som er fri for kernevåben og alle andre masseødelæggelsesvåben (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2012/422/FUSP af 23. juli 2012 til støtte for en proces, der fører til oprettelse i Mellemøsten af en zone, som er fri for kernevåben og alle andre masseødelæggelsesvåben (3),

| — | der henviser til FN's Generalforsamlings resolution A/RES/70/33 af 7. december 2015 om videreførelse af den multilaterale nukleare nedrustning og til den rapport fra den åbne arbejdsgruppe (OEWG), der blev vedtaget den 19. august 2016 (A/71/371), |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Generalforsamlings resolution A/RES/70/33 af 7. december 2015 om videreførelse af den multilaterale nukleare nedrustning og til den rapport fra den åbne arbejdsgruppe (OEWG), der blev vedtaget den 19. august 2016 (A/71/371),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2 og 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 123, stk. 2 og 4,

| A. | der henviser til, at den globale sikkerhedssituation, og navnlig sikkerhedssituationen i EU, er blevet betydeligt forværret, idet den er blevet mere flydende, mere usikker og mindre forudsigelig; der henviser til, at der er konventionelle, ukonventionelle og hybride trusler, som skabes af både statslige og ikke-statslige regionale og globale aktører; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at den globale sikkerhedssituation, og navnlig sikkerhedssituationen i EU, er blevet betydeligt forværret, idet den er blevet mere flydende, mere usikker og mindre forudsigelig; der henviser til, at der er konventionelle, ukonventionelle og hybride trusler, som skabes af både statslige og ikke-statslige regionale og globale aktører;

| B. | der henviser til, at den internationale fred, sikkerhed og stabilitet er alvorligt truet af forskellige udviklinger, bl.a. det forværrede forhold mellem kernevåbenstater, som f.eks. Den Russiske Føderation og USA og Indien og Pakistan, og den fortsatte udvikling af Nordkoreas nukleare kapacitet; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at den internationale fred, sikkerhed og stabilitet er alvorligt truet af forskellige udviklinger, bl.a. det forværrede forhold mellem kernevåbenstater, som f.eks. Den Russiske Føderation og USA og Indien og Pakistan, og den fortsatte udvikling af Nordkoreas nukleare kapacitet;

| C. | der henviser til, at spredningen af biologiske og kemiske former for masseødelæggelsesvåben er ved at blive nedbragt til et minimum og gradvis standset ved hjælp af en effektiv international gennemførelse af det forbud og de forpligtelser, der indgår i konventionen om forbud mod biologiske våben og toksinvåben (BTWC) fra 1972 og konventionen om kemiske våben (CWC); der imidlertid henviser til, at spredningen af nukleare masseødelæggelsesvåben og de dertil hørende fremføringsmidler fortsat er et af de alvorligste problemer for verdenssamfundet; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at spredningen af biologiske og kemiske former for masseødelæggelsesvåben er ved at blive nedbragt til et minimum og gradvis standset ved hjælp af en effektiv international gennemførelse af det forbud og de forpligtelser, der indgår i konventionen om forbud mod biologiske våben og toksinvåben (BTWC) fra 1972 og konventionen om kemiske våben (CWC); der imidlertid henviser til, at spredningen af nukleare masseødelæggelsesvåben og de dertil hørende fremføringsmidler fortsat er et af de alvorligste problemer for verdenssamfundet;

| D. | der henviser til, at der pr. januar 2016 var ni stater — USA, Rusland, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Kina, Indien, Pakistan, Israel og Den Demokratiske Folkerepublik Korea — der var i besiddelse af i alt ca. 15 395 nukleare våben i sammenligning med omkring 15 850 i 2015; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der pr. januar 2016 var ni stater — USA, Rusland, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Kina, Indien, Pakistan, Israel og Den Demokratiske Folkerepublik Korea — der var i besiddelse af i alt ca. 15 395 nukleare våben i sammenligning med omkring 15 850 i 2015;

| E. | der henviser til, at en af prioriteterne er at forhindre terrorister eller flere stater i at få eller anvende kernevåben, at reducere og eliminere alle atomarsenaler og bevæge sig i retning af en verden uden kernevåben; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at en af prioriteterne er at forhindre terrorister eller flere stater i at få eller anvende kernevåben, at reducere og eliminere alle atomarsenaler og bevæge sig i retning af en verden uden kernevåben;

| F. | der henviser til, at der allerede er etableret en række kernevåbenfrie zoner i visse dele af verden, nemlig Latinamerika og Caribien, Det Sydlige Stillehav, Sydøstasien, Afrika og Centralasien; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at der allerede er etableret en række kernevåbenfrie zoner i visse dele af verden, nemlig Latinamerika og Caribien, Det Sydlige Stillehav, Sydøstasien, Afrika og Centralasien;

| G. | der henviser til, at gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten i 2010 satte fornyet fokus på de humanitære konsekvenser af kernevåben, hvilket blev videreført af regeringerne i Norge, Mexico og Østrig gennem flere på hinanden følgende konferencer om de humanitære konsekvenser af kernevåben, og deres respektive rapporter, og gennem det internationale humanitære tilsagn, som Østrig tog initiativ til og gav på gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten i 2015, og som er blevet godkendt af 127 FN-medlemsstater; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten i 2010 satte fornyet fokus på de humanitære konsekvenser af kernevåben, hvilket blev videreført af regeringerne i Norge, Mexico og Østrig gennem flere på hinanden følgende konferencer om de humanitære konsekvenser af kernevåben, og deres respektive rapporter, og gennem det internationale humanitære tilsagn, som Østrig tog initiativ til og gav på gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten i 2015, og som er blevet godkendt af 127 FN-medlemsstater;

| H. | der henviser til, at det er nødvendigt yderligere at styrke de centrale målsætninger for ikkespredning og nedrustning under ikkespredningstraktatens tre søjler, nemlig ikkespredning, nedrustning og samarbejde om fredelig anvendelse af atomenergi; der henviser til, at kernevåbenstater, der har undertegnet ikkespredningstraktaten, moderniserer og øger deres kernevåbenarsenaler og udskyder foranstaltninger til reduktion eller eliminering af deres kernevåbenarsenaler og til at gå bort fra en militærdoktrin med nuklear afskrækkelse; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at det er nødvendigt yderligere at styrke de centrale målsætninger for ikkespredning og nedrustning under ikkespredningstraktatens tre søjler, nemlig ikkespredning, nedrustning og samarbejde om fredelig anvendelse af atomenergi; der henviser til, at kernevåbenstater, der har undertegnet ikkespredningstraktaten, moderniserer og øger deres kernevåbenarsenaler og udskyder foranstaltninger til reduktion eller eliminering af deres kernevåbenarsenaler og til at gå bort fra en militærdoktrin med nuklear afskrækkelse;

| I. | der henviser til, at der er blevet gjort formelle fremskridt ved at sikre civilt fissilt materiale gennem topmøder om nuklear sikkerhed, der er blevet afholdt ved hjælp af en supplerende proces uden for rammerne af ikkespredningstraktaten, og som har bidraget til at styrke ikkespredningstraktaten ved at gøre dens ikkespredningskomponent mere troværdig, men at Ruslands nylige afvisning af at samarbejde og forværringen af dets forhold til USA bringer yderligere bestræbelser på at sikre og begrænse mængden af fissile materialer i fare; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at der er blevet gjort formelle fremskridt ved at sikre civilt fissilt materiale gennem topmøder om nuklear sikkerhed, der er blevet afholdt ved hjælp af en supplerende proces uden for rammerne af ikkespredningstraktaten, og som har bidraget til at styrke ikkespredningstraktaten ved at gøre dens ikkespredningskomponent mere troværdig, men at Ruslands nylige afvisning af at samarbejde og forværringen af dets forhold til USA bringer yderligere bestræbelser på at sikre og begrænse mængden af fissile materialer i fare;

| J. | der henviser til, at konventionen om fysisk beskyttelse af nukleare materialer er et juridisk bindende internationalt instrument inden for fysisk beskyttelse af nukleart materiale, der indeholder foranstaltninger i forbindelse med forebyggelse, afsløring og sanktionering af overtrædelser vedrørende nukleart materiale; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at konventionen om fysisk beskyttelse af nukleare materialer er et juridisk bindende internationalt instrument inden for fysisk beskyttelse af nukleart materiale, der indeholder foranstaltninger i forbindelse med forebyggelse, afsløring og sanktionering af overtrædelser vedrørende nukleart materiale;

| K. | der henviser til, at Rusland og USA fortsat er i færd med at gennemføre den nye START-traktat, der udløber i 2021, medmindre den forlænges af begge parter; der henviser til, at den amerikanske præsident, Barack Obama, i sin tale i Berlin i 2013 fremsatte et væsentligt forslag om reduktion af nukleare sprænghoveder, som han gentog i 2016 i Washington; der henviser til, at denne åbning over for en indledning af forhandlinger om en opfølgende aftale til den nye START-traktat ikke er blevet besvaret af Den Russiske Føderation, og at der hidtil ikke er blevet forhandlet om nogen sådan opfølgningsaftale, der skulle have til formål at reducere antallet af ikke-strategiske og strategiske nukleare våben med henblik på endelig afskaffelse af dem; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Rusland og USA fortsat er i færd med at gennemføre den nye START-traktat, der udløber i 2021, medmindre den forlænges af begge parter; der henviser til, at den amerikanske præsident, Barack Obama, i sin tale i Berlin i 2013 fremsatte et væsentligt forslag om reduktion af nukleare sprænghoveder, som han gentog i 2016 i Washington; der henviser til, at denne åbning over for en indledning af forhandlinger om en opfølgende aftale til den nye START-traktat ikke er blevet besvaret af Den Russiske Føderation, og at der hidtil ikke er blevet forhandlet om nogen sådan opfølgningsaftale, der skulle have til formål at reducere antallet af ikke-strategiske og strategiske nukleare våben med henblik på endelig afskaffelse af dem;

| L. | der henviser til, at prøvesprængninger af kernevåben og/eller andre nukleare eksplosioner udgør en trussel mod den internationale fred og sikkerhed og underminerer den globale nukleare nedrustnings- og ikkespredningsordning; der henviser til, at traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT) er den mest effektive måde at forbyde prøvesprængninger af kernevåben på; der henviser til, at det i 2016 er tyve år siden, at undertegnelsen af CTBT blev påbegyndt den 24. september 1996; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at prøvesprængninger af kernevåben og/eller andre nukleare eksplosioner udgør en trussel mod den internationale fred og sikkerhed og underminerer den globale nukleare nedrustnings- og ikkespredningsordning; der henviser til, at traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT) er den mest effektive måde at forbyde prøvesprængninger af kernevåben på; der henviser til, at det i 2016 er tyve år siden, at undertegnelsen af CTBT blev påbegyndt den 24. september 1996;

| M. | der henviser til, at trods alle bestræbelser på at indkalde til en konference om etablering af en zone fri for kernevåben og alle andre masseødelæggelsesvåben i Mellemøsten senest i december 2012, i overensstemmelse med de aftaler, der enstemmigt blev indgået af ikkespredningstraktatens signatarstater under gennemgangskonferencen, er en sådan konference ikke blevet afholdt; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at trods alle bestræbelser på at indkalde til en konference om etablering af en zone fri for kernevåben og alle andre masseødelæggelsesvåben i Mellemøsten senest i december 2012, i overensstemmelse med de aftaler, der enstemmigt blev indgået af ikkespredningstraktatens signatarstater under gennemgangskonferencen, er en sådan konference ikke blevet afholdt;

| N. | der henviser til, at NATO's strategiske koncept fra 2010 og revisionen af dets indstilling til forsvar og afskrækkelse (Deterrence and Defense Posture Review) forpligter NATO til at skabe forudsætningerne for en verden uden kernevåben; der henviser til, at det anslås, at der som følge af NATO's nukleare fællesordninger og bilaterale ordninger stadig findes 150-200 amerikanskejede atombomber til frit fald ved kortdistancebrug, der betragtes som taktiske eller substrategiske kernevåben, i fem kernevåbenfrie NATO-lande (Belgien, Tyskland, Italien, Nederlandene og Tyrkiet), og til, at våbnene er opstillet i disse lande i overensstemmelse med NATO's aktuelle politikker; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at NATO's strategiske koncept fra 2010 og revisionen af dets indstilling til forsvar og afskrækkelse (Deterrence and Defense Posture Review) forpligter NATO til at skabe forudsætningerne for en verden uden kernevåben; der henviser til, at det anslås, at der som følge af NATO's nukleare fællesordninger og bilaterale ordninger stadig findes 150-200 amerikanskejede atombomber til frit fald ved kortdistancebrug, der betragtes som taktiske eller substrategiske kernevåben, i fem kernevåbenfrie NATO-lande (Belgien, Tyskland, Italien, Nederlandene og Tyrkiet), og til, at våbnene er opstillet i disse lande i overensstemmelse med NATO's aktuelle politikker;

| O. | der henviser til, at sikringen af og sikkerheden ved amerikanske kernevåben, der er opstillet i Tyrkiet, er blevet genstand for øget opmærksomhed som følge af den væbnede konflikt i Syrien, der finder sted tæt på luftbasen Incirlik, og som følge af hændelserne i og omkring luftbasen Incirlik under og efter det mislykkede kupforsøg den 15. juli 2016; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at sikringen af og sikkerheden ved amerikanske kernevåben, der er opstillet i Tyrkiet, er blevet genstand for øget opmærksomhed som følge af den væbnede konflikt i Syrien, der finder sted tæt på luftbasen Incirlik, og som følge af hændelserne i og omkring luftbasen Incirlik under og efter det mislykkede kupforsøg den 15. juli 2016;

| P. | der henviser til, at den 5. december 2015 var 20-årsdagen for undertegnelsen af Budapestmemorandummet; der henviser til, at Ukraine har overholdt alle bestemmelserne i det og har indtaget en proaktiv holdning til spørgsmålene om nuklear nedrustning og ikkespredning i modsætning til Den Russiske Føderation, som har misligholdt sine forpligtelser ved at besætte en del af Ukraines territorium (Krim) og ved at iværksætte et væbnet angreb i den østlige del af Ukraine; der henviser til, at dette har skabt en farlig præcedens, eftersom en stat, der havde garanteret Ukraines sikkerhed som reaktion på Ukraines beslutning om at tilslutte sig ikkespredningstraktaten som en stat uden kernevåben, har krænket Ukraines suverænitet og territoriale integritet og samtidig har undermineret troværdigheden af og generelt påført instrumentet med negative sikkerhedsgarantier afgivet af kernevåbenstaten alvorlig skade, men også har skadet ikkespredningstraktaten og tanken om at fremme global nuklear nedrustning og ikkespredning baseret på folkeretten og multilaterale traktater; er dybt bekymret over de udtalelser, der på truende vis er fremsat af højtstående russiske embedsmænd, om at Rusland har ret til at opstille og være vært for kernevåben på Krim, hvilket ville have globale konsekvenser; er bekymret over den nye russiske militærdoktrin fra december 2014, som tillader brug af kernevåben mod en stat, der ikke råder over sådanne våben; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at den 5. december 2015 var 20-årsdagen for undertegnelsen af Budapestmemorandummet; der henviser til, at Ukraine har overholdt alle bestemmelserne i det og har indtaget en proaktiv holdning til spørgsmålene om nuklear nedrustning og ikkespredning i modsætning til Den Russiske Føderation, som har misligholdt sine forpligtelser ved at besætte en del af Ukraines territorium (Krim) og ved at iværksætte et væbnet angreb i den østlige del af Ukraine; der henviser til, at dette har skabt en farlig præcedens, eftersom en stat, der havde garanteret Ukraines sikkerhed som reaktion på Ukraines beslutning om at tilslutte sig ikkespredningstraktaten som en stat uden kernevåben, har krænket Ukraines suverænitet og territoriale integritet og samtidig har undermineret troværdigheden af og generelt påført instrumentet med negative sikkerhedsgarantier afgivet af kernevåbenstaten alvorlig skade, men også har skadet ikkespredningstraktaten og tanken om at fremme global nuklear nedrustning og ikkespredning baseret på folkeretten og multilaterale traktater; er dybt bekymret over de udtalelser, der på truende vis er fremsat af højtstående russiske embedsmænd, om at Rusland har ret til at opstille og være vært for kernevåben på Krim, hvilket ville have globale konsekvenser; er bekymret over den nye russiske militærdoktrin fra december 2014, som tillader brug af kernevåben mod en stat, der ikke råder over sådanne våben;

| Q. | der henviser til, at Rusland ifølge medierne har opstillet eller agter at opstille kortdistancemissiler af Iskander-typen i Kaliningrad, gennemføre øvelser og overflyvninger med systemer, der kan udstyres med kernevåben, og at erklæringer fra den russiske ledelse om betydningen af nuklear afskrækkelse og Ruslands beslutning om at suspendere den såkaldte Plutonium Disposition and Management Agreement (aftale om bortskaffelse og forvaltning af plutonium), der blev indgået med USA i 2000, har øget bekymringen for, at Rusland i stigende grad satser på kernevåben; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at Rusland ifølge medierne har opstillet eller agter at opstille kortdistancemissiler af Iskander-typen i Kaliningrad, gennemføre øvelser og overflyvninger med systemer, der kan udstyres med kernevåben, og at erklæringer fra den russiske ledelse om betydningen af nuklear afskrækkelse og Ruslands beslutning om at suspendere den såkaldte Plutonium Disposition and Management Agreement (aftale om bortskaffelse og forvaltning af plutonium), der blev indgået med USA i 2000, har øget bekymringen for, at Rusland i stigende grad satser på kernevåben;

| R. | der henviser til, at EU spiller en vigtig rolle som part i den fælles omfattende handlingsplan, der er indgået med Iran, herunder dets rolle som fuldgyldigt medlem af den fælles kommission, der fører tilsyn med gennemførelsen af aftalen; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at EU spiller en vigtig rolle som part i den fælles omfattende handlingsplan, der er indgået med Iran, herunder dets rolle som fuldgyldigt medlem af den fælles kommission, der fører tilsyn med gennemførelsen af aftalen;

| S. | der henviser til, at Nordkorea den 9. september 2016 gennemførte sin femte atomprøvesprængning kun måneder efter prøvesprængningen den 6. januar 2016; der henviser til, at denne prøvesprængning, som Nordkorea erklærede var en »vellykket brintbombeprøvesprængning«, er klart i strid med landets internationale forpligtelser i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolutioner og den fælles erklæring afgivet af Syd- og Nordkorea om atomnedrustning på den koreanske halvø, hvoraf det fremgår, at Syd- og Nordkorea ikke vil udvikle eller besidde kernevåben; der henviser til, at spredning af enhver form for masseødelæggelsesvåben, men især kernevåben og deres fremføringsmidler, udgør en trussel mod den internationale fred og sikkerhed; der henviser til, at Nordkorea i 2003 meddelte, at det trak sig ud af ikkespredningstraktaten (NPT), og til, at det har gennemført atomprøvesprængninger siden 2006, og at det i 2009 officielt erklærede, at det havde udviklet kernevåben til afskrækkelse, hvilket betyder, at truslen mod Nordkoreas naboer i det nordøstlige Asien og mod den regionale og internationale fred og sikkerhed er blevet forøget; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at Nordkorea den 9. september 2016 gennemførte sin femte atomprøvesprængning kun måneder efter prøvesprængningen den 6. januar 2016; der henviser til, at denne prøvesprængning, som Nordkorea erklærede var en »vellykket brintbombeprøvesprængning«, er klart i strid med landets internationale forpligtelser i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolutioner og den fælles erklæring afgivet af Syd- og Nordkorea om atomnedrustning på den koreanske halvø, hvoraf det fremgår, at Syd- og Nordkorea ikke vil udvikle eller besidde kernevåben; der henviser til, at spredning af enhver form for masseødelæggelsesvåben, men især kernevåben og deres fremføringsmidler, udgør en trussel mod den internationale fred og sikkerhed; der henviser til, at Nordkorea i 2003 meddelte, at det trak sig ud af ikkespredningstraktaten (NPT), og til, at det har gennemført atomprøvesprængninger siden 2006, og at det i 2009 officielt erklærede, at det havde udviklet kernevåben til afskrækkelse, hvilket betyder, at truslen mod Nordkoreas naboer i det nordøstlige Asien og mod den regionale og internationale fred og sikkerhed er blevet forøget;

| T. | der henviser til, at det af den europæiske sikkerhedsstrategi fra 2003 fremgik, at spredningen af masseødelæggelsesvåben potentielt er den største trussel mod vores sikkerhed, herunder muligheden for et kapløb med masseødelæggelsesvåben, og at EU er stærkt engageret i at opnå universel tilslutning til multilaterale traktater og i at styrke traktaterne og deres kontrolbestemmelser; der henviser til, at EU's globale strategi fra 2016 ikke indeholder nogen henvisning til masseødelæggelsesvåben, ikkespredning og våbenkontrol; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at det af den europæiske sikkerhedsstrategi fra 2003 fremgik, at spredningen af masseødelæggelsesvåben potentielt er den største trussel mod vores sikkerhed, herunder muligheden for et kapløb med masseødelæggelsesvåben, og at EU er stærkt engageret i at opnå universel tilslutning til multilaterale traktater og i at styrke traktaterne og deres kontrolbestemmelser; der henviser til, at EU's globale strategi fra 2016 ikke indeholder nogen henvisning til masseødelæggelsesvåben, ikkespredning og våbenkontrol;

| U. | der henviser til, at EU forud for gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten i 2015 desværre ikke var i stand til at nå til enighed om en fælles holdning til nuklear nedrustning og for første gang godtog, at der blev tilkendegivet »divergerende synspunkter« om konsekvenserne af kernevåben; der henviser til, at denne konference ikke var i stand til at vedtage et slutdokument på grund af uenighed om, hvorvidt de regionale bestræbelser på at skabe en zone fri for masseødelæggelsesvåben i Mellemøsten skulle fortsættes; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at EU forud for gennemgangskonferencen for ikkespredningstraktaten i 2015 desværre ikke var i stand til at nå til enighed om en fælles holdning til nuklear nedrustning og for første gang godtog, at der blev tilkendegivet »divergerende synspunkter« om konsekvenserne af kernevåben; der henviser til, at denne konference ikke var i stand til at vedtage et slutdokument på grund af uenighed om, hvorvidt de regionale bestræbelser på at skabe en zone fri for masseødelæggelsesvåben i Mellemøsten skulle fortsættes;

| V. | der henviser til, at EU har forpligtet sig til at gøre brug af alle passende disponible instrumenter for at forhindre, afskrække fra, standse og om muligt eliminere spredningsprogrammer, der vækker bekymring på globalt plan, således som det klart kommer til udtryk i EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003, og der henviser til, at det har sikret et dybere samarbejde mellem europæiske tænketanke om ikkespredning som led i EU's konsortium for ikkespredning; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at EU har forpligtet sig til at gøre brug af alle passende disponible instrumenter for at forhindre, afskrække fra, standse og om muligt eliminere spredningsprogrammer, der vækker bekymring på globalt plan, således som det klart kommer til udtryk i EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003, og der henviser til, at det har sikret et dybere samarbejde mellem europæiske tænketanke om ikkespredning som led i EU's konsortium for ikkespredning;

| W. | der henviser til, at det er vigtigt at støtte og styrke civilsamfundets engagement i denne internationale proces på en gennemsigtig måde; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at det er vigtigt at støtte og styrke civilsamfundets engagement i denne internationale proces på en gennemsigtig måde;

| 1. | udtrykker dyb bekymring over forværringen af sikkerhedsklimaet omkring Den Europæiske Union og uden for dens naboskabsområde, der kan føre til, at kernevåben indføres på ny som et aktivt afskrækningsvåben, og risiko for spredning blandt statslige og ikke-statslige aktører, samt over den manglende gennemførelse af reelle nedrustnings- og ikkespredningstiltag; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer alle kernevåbenstater til at træffe konkrete foreløbige foranstaltninger til at mindske risikoen for kernevåbensprængninger bl.a. ved at reducere kernevåbnenes operationelle status og flytte dem væk fra opstillingsstederne og ind på lagre, formindske kernevåbnenes rolle i de militære doktriner og hurtigt reducere alle typer af kernevåben; |
| --- | --- |

2.

| 3. | udtrykker dyb bekymring over de potentielle overtrædelser af traktaten om mellemdistancekernevåben (INF); |
| --- | --- |

3.

| 4. | udtrykker dyb bekymring over de øgede nukleare trusler som følge af den russiske indstilling, der har konsekvenser for sikkerheden, stabiliteten og forudsigeligheden på globalt plan, og over det forværrede forhold til NATO, herunder potentielle krænkelser af INF-traktaten om afskaffelse af mellemdistancekernevåben, samt erklæringer, der tyder på en øget vilje til at anvende kernevåben, og udtalelser, der tyder på overvejelser om en potentiel opstilling af kernevåben i yderligere områder i Europa; henleder opmærksomheden på russiske militærøvelser, der simulerer brug af kernevåben mod Polen, og udtrykker dyb bekymring over, at der er indsat missilsystemer af Iskander-typen, som kan bære kernevåben, i Kaliningrad oblast, der er nabo til EU-medlemsstaterne Polen og Litauen; minder om, at Den Internationale Domstol i sit responsum fra 1996 fastslog, at den i henhold til gældende folkeret ikke kunne nå frem til en endelig konklusion om, hvorvidt det var lovligt eller ulovligt for en stat at anvende kernevåben i en ekstrem selvforsvarssituation; |
| --- | --- |

4.

| 5. | støtter topmødet om nuklear sikkerhed i 2016, i erkendelse af at ulovlig handel med og anvendelse af nukleare materialer er en umiddelbar og alvorlig trussel mod den globale sikkerhed, og ser frem til at opnå total sporing og fysisk sikring af alt materiale, der kan anvendes til våben; |
| --- | --- |

5.

| 6. | glæder sig over, at FN's åbne arbejdsgruppe (OEWG) har færdiggjort sit arbejde med at fremme de multilaterale nedrustningsforhandlinger i overensstemmelse med FN's Generalforsamlings resolution A/RES/70/33; bifalder den henstilling til FN's Generalforsamling, der indgår i OEWG's afsluttende rapport (A/71/371), og som blev vedtaget med stor tilslutning den 19. august 2016, om at indkalde til en konference i 2017, der er åben for alle stater, med henblik på at forhandle om et retligt bindende instrument om forbud mod kernevåben, som kan føre frem til en fuldstændig afskaffelse af dem; erkender, at dette vil styrke målene om og forpligtelserne til ikkespredning og nedrustning, som er indeholdt i ikkespredningstraktaten, og bidrage til at skabe betingelserne for global sikkerhed og en verden uden kernevåben; |
| --- | --- |

6.

| 7. | anmoder EU's medlemsstater om at støtte indkaldelsen af en sådan konference i 2017 og om at deltage konstruktivt i forhandlingerne på den og opfordrer næstformanden/den højtstående repræsentant, Federica Mogherini, og EU-Udenrigstjenesten til at bidrage konstruktivt til forhandlingerne på konferencen i 2017; |
| --- | --- |

7.

| 8. | minder om, at det er 20 år siden, at undertegnelsen af CTBT blev påbegyndt den 24. september 1996, og understreger, at et universelt, internationalt og reelt kontrollerbart forbud mod prøvesprængninger er den mest effektive måde at forbyde kernevåbenprøvesprængninger og alle andre atomsprængninger på; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer indtrængende de resterende stater, der er nævnt i bilag II til CTBT, og hvis ratificering er nødvendig for traktatens ikrafttræden, til at undertegne og/eller ratificere traktaten i fornyet erkendelse af, at det haster med at give dette vigtige internationale instrument fuld retsvirkning hurtigst muligt; glæder sig i denne forbindelse over vedtagelsen af FN's Sikkerhedsråds resolution 2310 (2016); |
| --- | --- |

9.

| 10. | udtrykker sin påskønnelse af de betydelige fremskridt, som Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) har opnået med hensyn til at fuldstændiggøre og anvende sit effektive internationale overvågningssystem, der, selv om traktaten ikke er trådt i kraft, bidrager til regional stabilitet som en betydelig tillidsskabende foranstaltning, styrker den nukleare ikkesprednings- og nedrustningsordning og giver staterne yderligere videnskabelige og civile fordele; giver udtryk for sin overbevisning om, at Den Forberedende Kommission for CTBTO fortsat kan regne med finansieringsbidrag fra staterne til den videre drift af overvågningssystemet; |
| --- | --- |

10.

| 11. | beklager dybt det faktum, at kernevåbnene — trods forhåbninger om det modsatte — er på vej tilbage i kernevåbenstaternes strategiske planlægning; opfordrer til en uddybning af dialogen med alle kernevåbenstater med henblik på at følge en fælles dagsorden, der har til formål at opnå en gradvis reduktion af lagrene af nukleare sprængladninger; støtter især de skridt, der er taget af USA og Rusland til at reducere deres udstationerede kernevåben som aftalt i den nye START-traktat; |
| --- | --- |

11.

| 12. | beklager dybt, at der siden ikrafttrædelsen af den nye START-traktat i 2011 ikke har været yderligere forhandlinger om en hårdt tiltrængt reduktion af opstillede og ikke-opstillede atomsprænghoveder, herunder, som tidligere aftalt mellem USA og Rusland, foranstaltninger til at begrænse og eliminere mængden af kortrækkende og operationsmæssige kernevåben, der betragtes som substrategiske eller ikke-strategiske kernevåben; |
| --- | --- |

12.

| 13. | erkender, at gensidig og samtidig fjernelse af kortrækkende, operationsmæssige og udpegede substrategiske nukleare sprængladninger fra europæisk territorium kunne bidrage positivt til at skabe forudsætningerne for etablering af yderligere kernevåbenfrie zoner og derved bidrage til at opfylde forpligtelserne til ikkespredning og nedrustning i ikkespredningsaftalen og indtil da skabe præcedens for yderligere nuklear nedrustning; |
| --- | --- |

13.

| 14. | roser etableringen af kernevåbenfri zoner som et positivt skridt i retning af en kernevåbenfri verden; mener i denne forbindelse, at en kernevåbenfri zone i Mellemøsten baseret på ordninger, der er indgået frivilligt, vil være af afgørende betydning, hvis der skal opnås en varig og samlet fredsløsning i regionen; udtrykker i denne forbindelse dyb skuffelse over, at det ikke lykkedes at afholde den i ikkespredningsaftalen forudsete konference om etablering af en kernevåbenfri zone i Mellemøsten i 2012; |
| --- | --- |

14.

| 15. | støtter yderligere bestræbelser på at styrke Den Internationale Atomenergiorganisations (IAEA) mandat, herunder generaliseringen af tillægsprotokollerne til IAEA's sikkerhedsaftaler og andre skridt, der har til formål at udvikle tillidsskabende foranstaltninger; tilstræber at sikre, at der stilles tilstrækkelige midler til rådighed for denne organisation, således at den kan opfylde sit vigtige mandat og gøre nukleare aktiviteter sikre; opfordrer til, at der gøres fremskridt med hensyn til den kommende forberedende komité for ikkespredningstraktaten i 2017 og konferencen på højt plan om nuklear nedrustning i 2018; |
| --- | --- |

15.

| 16. | glæder sig over aftalen mellem P5+1 og Iran om sidstnævntes nukleare ambitioner og opfordrer til yderligere samarbejde mellem begge sider for at sikre en fuldstændig gennemførelse af den fælles omfattende handlingsplan (JCPOA); mener, at JCPOA, også kendt som atomaftalen med Iran, var et bemærkelsesværdigt resultat for det multilaterale diplomati, og især for det europæiske diplomati, som ikke bare bør muliggøre en væsentlig forbedring af forbindelserne mellem EU og Iran, men også bør bidrage til at fremme stabilitet i hele regionen; mener, at alle parter nu er ansvarlige for at sikre, at aftalen gennemføres nøje og fuldstændigt; glæder sig over oprettelsen af den fælles kommission bestående af repræsentanter for Iran og E3/EU+3 (Kina, Frankrig, Tyskland, Den Russiske Føderation, Det Forenede Kongerige og De Forenede Stater) sammen med NF/HR; støtter fuldt ud NF/HR i hendes rolle som koordinator for den fælles kommission, der er oprettet under JCPOA, og mener, at en nøje og fuldstændig gennemførelse af aftalen fortsat er af allerstørste betydning; |
| --- | --- |

16.

| 17. | fordømmer de seneste atomprøvesprængninger, som Nordkorea har foretaget, og landets afvisning af de forskellige resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd, herunder den seneste af 2. marts 2016 (2070); opfordrer indtrængende Nordkorea til at afstå fra yderligere provokerende handlinger ved at opgive dets nukleare og ballistiske missilprogrammer fuldstændigt på en kontrollerbar og uigenkaldelig måde, indstille alle relaterede aktiviteter og straks efterkomme alle dets internationale forpligtelser, herunder FN's Sikkerhedsråds og IAEA's styrelsesråds resolutioner samt andre internationale normer for nedrustning og ikkespredning og vende tilbage til forhandlingsbordet; opfordrer Nordkorea til omgående at undertegne og ratificere traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger; bekræfter sit ønske om en diplomatisk og politisk løsning på det nukleare problem i Nordkorea og støtter genoptagelsen af sekspartsforhandlingerne; opfordrer indtrængende Kina til at lægge større pres på Nordkorea; |
| --- | --- |

17.

| 18. | glæder sig over indføjelsen af klausuler om ikkespredning af masseødelæggelsesvåben i EU's aftaler med tredjelande og handlingsplaner; gør opmærksom på, at sådanne foranstaltninger skal gennemføres af alle EU's partnerlande uden undtagelse; |
| --- | --- |

18.

| 19. | glæder sig over fremlæggelsen af EU's globale strategi og opfordrer indtrængende EU-Udenrigstjenesten til som en opfølgende foranstaltning at opdatere og udvide EU's strategi fra 2003 mod spredning af masseødelæggelsesvåben og de nye EU-aktionslinjer fra 2009, idet der tages højde for de ovenfor beskrevne spørgsmål og problemer, med sigte på at gøre EU til en ledende kraft med hensyn til at styrke og fremme aftaler om multilateral nuklear nedrustning og ikkespredning; |
| --- | --- |

19.

| 20. | glæder sig over, at disse emner regelmæssigt drøftes i EU's konsortium for ikkespredning og andre civilsamfundsorganisationer og tænketanke, og opfordrer EU's konsortium for ikkespredning, der ledes af EU's ledende rådgiver og særlige udsending for ikkespredning og nedrustning, til at udvide sin dagsorden og inddrage nedrustning; |
| --- | --- |

20.

| 21. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til medlemsstaterne, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Rådet, Kommissionen, FN's generalsekretær, FN's højkommissær for nedrustningsanliggender, Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger og generaldirektøren i IAEA samt til parlamenterne i de fem permanente medlemslande i FN's Sikkerhedsråd. |
| --- | --- |

21.

---

(1)  EUT C 440 af 30.12.2015, s. 97.

(2)  EUT C 349 E af 22.12.2010, s. 77.

(3)  EUT L 196 af 24.7.2012, s. 67.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/208 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/208

---

P8_TA(2016)0425

Europæisk volontørtjeneste

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om Den Europæiske Volontørtjeneste og fremme af frivilligt arbejde i Europa (2016/2872(RSP))

(2018/C 215/32)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets beslutning af 27. november 2009 om det europæiske år for frivillige aktiviteter til fremme af aktivt medborgerskab (2011) (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets beslutning af 27. november 2009 om det europæiske år for frivillige aktiviteter til fremme af aktivt medborgerskab (2011) (1),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. september 2011 om EU-politikker og frivilligt arbejde: Anerkendelse og fremme af frivillige aktiviteter på tværs af grænserne i EU (COM(2011)0568), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. september 2011 om EU-politikker og frivilligt arbejde: Anerkendelse og fremme af frivillige aktiviteter på tværs af grænserne i EU (COM(2011)0568),

| — | der henviser til politikdagsordenen for frivilligt arbejde i Europa udarbejdet af Alliancen for Det Europæiske År for Frivilligt Arbejde 2011 (EYV 2011 Alliance), |
| --- | --- |

—

der henviser til politikdagsordenen for frivilligt arbejde i Europa udarbejdet af Alliancen for Det Europæiske År for Frivilligt Arbejde 2011 (EYV 2011 Alliance),

| — | der henviser til Rådets henstilling af 20. december 2012 om validering af ikke-formel og uformel læring (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets henstilling af 20. december 2012 om validering af ikke-formel og uformel læring (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 10. december 2013 om frivilligt arbejde og volontøraktiviteter i Europa (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. december 2013 om frivilligt arbejde og volontøraktiviteter i Europa (3),

| — | der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) foreslåede definition af frivilligt arbejde i dens håndbog om måling af frivilligt arbejde (2011), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) foreslåede definition af frivilligt arbejde i dens håndbog om måling af frivilligt arbejde (2011),

| — | der henviser til sin beslutning af 12. juni 2012 om anerkendelse og fremme af frivillige aktiviteter på tværs af grænserne i EU (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 12. juni 2012 om anerkendelse og fremme af frivillige aktiviteter på tværs af grænserne i EU (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 22. april 2008 om det frivillige arbejdes bidrag til økonomisk og social samhørighed (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 22. april 2008 om det frivillige arbejdes bidrag til økonomisk og social samhørighed (5),

| — | der henviser til det europæiske charter om volontørers rettigheder og ansvar (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til det europæiske charter om volontørers rettigheder og ansvar (6),

| — | der henviser til forespørgslen til Kommissionen om en europæisk volontørtjeneste (O-000107/2016 — B8-1803/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til forespørgslen til Kommissionen om en europæisk volontørtjeneste (O-000107/2016 — B8-1803/2016),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128, stk. 5, og artikel 123, stk. 2,

| A. | der henviser til, at Den Europæiske Volontørtjeneste (EVS) i 2016 fejrer sit tyve års jubilæum, og at 100 000 volontører er blevet støttet gennem disse tyve år; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Den Europæiske Volontørtjeneste (EVS) i 2016 fejrer sit tyve års jubilæum, og at 100 000 volontører er blevet støttet gennem disse tyve år;

| B. | der fremhæver, at det europæiske år for frivilligt arbejde 2011, som Parlamentet kraftigt støttede, udgjorde en væsentlig politisk mulighed for at fremhæve merværdien af frivilligt arbejde i Europa, og henviser til, at Europa-Parlamentet nu, fem år senere, bør gøre sig betragtninger over, hvilke virkninger det europæiske år for frivilligt arbejde 2011 havde i form af merværdi for politikudviklingen og over, hvordan frivilligt arbejde indlejres i centrale EU-programmer såsom Erasmus+ og dette programs europæiske volontørtjeneste; |
| --- | --- |

B.

der fremhæver, at det europæiske år for frivilligt arbejde 2011, som Parlamentet kraftigt støttede, udgjorde en væsentlig politisk mulighed for at fremhæve merværdien af frivilligt arbejde i Europa, og henviser til, at Europa-Parlamentet nu, fem år senere, bør gøre sig betragtninger over, hvilke virkninger det europæiske år for frivilligt arbejde 2011 havde i form af merværdi for politikudviklingen og over, hvordan frivilligt arbejde indlejres i centrale EU-programmer såsom Erasmus+ og dette programs europæiske volontørtjeneste;

| C. | der minder om, at det europæiske år for frivilligt arbejde 2011 gav impuls og sammenhæng til etableringen og/eller revisionen af mange nationale og retlige rammer for frivilligt arbejde i Europa; der understreger dog, at Europa stadig mangler en koordineret politik for frivilligt arbejde med et enkelt kontaktpunkt i EU-institutionerne; |
| --- | --- |

C.

der minder om, at det europæiske år for frivilligt arbejde 2011 gav impuls og sammenhæng til etableringen og/eller revisionen af mange nationale og retlige rammer for frivilligt arbejde i Europa; der understreger dog, at Europa stadig mangler en koordineret politik for frivilligt arbejde med et enkelt kontaktpunkt i EU-institutionerne;

| D. | der minder om, at frivilligt arbejde er noget, man påtager sig af egen fri vilje, efter eget valg og egen motivation, uden økonomisk gevinst for øje; der fremhæver, at det kan ses som en rejse ad solidaritetens vej og som en måde til at tage hånd om menneskelige, sociale og miljømæssige behov og forhold; |
| --- | --- |

D.

der minder om, at frivilligt arbejde er noget, man påtager sig af egen fri vilje, efter eget valg og egen motivation, uden økonomisk gevinst for øje; der fremhæver, at det kan ses som en rejse ad solidaritetens vej og som en måde til at tage hånd om menneskelige, sociale og miljømæssige behov og forhold;

| E. | der henviser til, at frivilligt arbejde er en nøglefaktor for det aktive medborgerskab og demokratiet og for den personlige udvikling, idet det konkretiserer europæiske værdier såsom solidaritet og ikkeforskelsbehandling, og der henviser til, at det desuden bidrager til at styrke deltagelsesdemokratiet og fremme menneskerettighederne både i og uden for EU; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at frivilligt arbejde er en nøglefaktor for det aktive medborgerskab og demokratiet og for den personlige udvikling, idet det konkretiserer europæiske værdier såsom solidaritet og ikkeforskelsbehandling, og der henviser til, at det desuden bidrager til at styrke deltagelsesdemokratiet og fremme menneskerettighederne både i og uden for EU;

| F. | der understreger, at frivilligt arbejde har en værdi og en betydning som et af de mest synlige udtryk for solidaritet, og at dette fremmer og letter social inddragelse, opbygger social kapital og har en omskabende effekt på samfundet, og at frivilligt arbejde bidrager til både udvikling af et velfungerende civilsamfund, der kan tilbyde kreative og innovative løsninger på fælles udfordringer, og til den økonomiske vækst, og at det som sådan fortjener at blive målt på en specifik, målrettet måde, både hvad angår økonomisk og social kapital; |
| --- | --- |

F.

der understreger, at frivilligt arbejde har en værdi og en betydning som et af de mest synlige udtryk for solidaritet, og at dette fremmer og letter social inddragelse, opbygger social kapital og har en omskabende effekt på samfundet, og at frivilligt arbejde bidrager til både udvikling af et velfungerende civilsamfund, der kan tilbyde kreative og innovative løsninger på fælles udfordringer, og til den økonomiske vækst, og at det som sådan fortjener at blive målt på en specifik, målrettet måde, både hvad angår økonomisk og social kapital;

| G. | der minder om, at et understøttende miljø er centralt for at inddrage flere EU-borgere i frivilligt arbejde og dermed garantere rimelig finansiering til infrastrukturen for frivilligt arbejde, herunder organisationer, der omfatter frivillige, for at gavne såvel de frivillige selv som deres aktiviteter; |
| --- | --- |

G.

der minder om, at et understøttende miljø er centralt for at inddrage flere EU-borgere i frivilligt arbejde og dermed garantere rimelig finansiering til infrastrukturen for frivilligt arbejde, herunder organisationer, der omfatter frivillige, for at gavne såvel de frivillige selv som deres aktiviteter;

| H. | der fremhæver, at frivilligt arbejde kræver en kombination af støttemekanismer og/eller hensigtsmæssige organisationsstrukturer, som fastsætter rettigheder og ansvar for frivillige og frivilligt arbejde; |
| --- | --- |

H.

der fremhæver, at frivilligt arbejde kræver en kombination af støttemekanismer og/eller hensigtsmæssige organisationsstrukturer, som fastsætter rettigheder og ansvar for frivillige og frivilligt arbejde;

| I. | der understreger, at enhver har ret til lige adgang til muligheder for frivilligt arbejde og beskyttelse mod enhver form for forskelsbehandling og bør have ret til at forene frivilligt arbejde med privat- og arbejdsliv, så de kan opnå et vist mål af fleksibilitet under deres frivillige aktiviteter; |
| --- | --- |

I.

der understreger, at enhver har ret til lige adgang til muligheder for frivilligt arbejde og beskyttelse mod enhver form for forskelsbehandling og bør have ret til at forene frivilligt arbejde med privat- og arbejdsliv, så de kan opnå et vist mål af fleksibilitet under deres frivillige aktiviteter;

| J. | der understreger, at anerkendelse af den sociale og økonomiske værdi af frivilligt arbejde også er afgørende for at tilskynde til hensigtsmæssige incitamenter for alle interessehavere og dermed øge omfanget, kvaliteten og virkningerne af frivilligt arbejde; |
| --- | --- |

J.

der understreger, at anerkendelse af den sociale og økonomiske værdi af frivilligt arbejde også er afgørende for at tilskynde til hensigtsmæssige incitamenter for alle interessehavere og dermed øge omfanget, kvaliteten og virkningerne af frivilligt arbejde;

| K. | der minder om konkurrencen om den europæiske hovedstad for frivilligt arbejde, der anerkender de resultater, kommuner i hele Europa har opnået med hensyn til at anerkende og støtte frivilliges indsats i deres områder; |
| --- | --- |

K.

der minder om konkurrencen om den europæiske hovedstad for frivilligt arbejde, der anerkender de resultater, kommuner i hele Europa har opnået med hensyn til at anerkende og støtte frivilliges indsats i deres områder;

| L. | der understreger, at det nye Erasmus+-program stadig tilbyder muligheder for at finansiere og støtte volontørprojekter, navnlig gennem programmet for den europæiske volontørtjeneste, og at GD ECHO har iværksat Det Frivillige Europæiske Korps for Humanitær Bistand, der skal yde praktisk støtte til humanitære hjælpeprojekter; der anerkender, at EU’s nye FFR 2014-2020 afsatte en del EU-midler til frivilligt arbejde, navnlig via programmet »Europa for Borgerne«, der i øjeblikket forvaltes af GD HOME, der fastholder frivilligt arbejde som en prioritering; der dog bemærker, at volontørorganisationers adgang til større EU-fonde, såsom De Europæiske Struktur- og Investeringsfonde, fortsat er meget begrænset; |
| --- | --- |

L.

der understreger, at det nye Erasmus+-program stadig tilbyder muligheder for at finansiere og støtte volontørprojekter, navnlig gennem programmet for den europæiske volontørtjeneste, og at GD ECHO har iværksat Det Frivillige Europæiske Korps for Humanitær Bistand, der skal yde praktisk støtte til humanitære hjælpeprojekter; der anerkender, at EU’s nye FFR 2014-2020 afsatte en del EU-midler til frivilligt arbejde, navnlig via programmet »Europa for Borgerne«, der i øjeblikket forvaltes af GD HOME, der fastholder frivilligt arbejde som en prioritering; der dog bemærker, at volontørorganisationers adgang til større EU-fonde, såsom De Europæiske Struktur- og Investeringsfonde, fortsat er meget begrænset;

| M. | der minder om, at EU's reaktion på den aktuelle flygtningekrise er et relevant eksempel og et synligt symbol på vigtigheden af volontører og den måde, hvorpå de legemliggør europæiske værdier, bidrager til modstandskraft og er i stand til at tilbyde fleksible og pragmatiske løsninger på de fælles udfordringer; |
| --- | --- |

M.

der minder om, at EU's reaktion på den aktuelle flygtningekrise er et relevant eksempel og et synligt symbol på vigtigheden af volontører og den måde, hvorpå de legemliggør europæiske værdier, bidrager til modstandskraft og er i stand til at tilbyde fleksible og pragmatiske løsninger på de fælles udfordringer;

| 1. | anerkender, at volontøraktiviteter er et udtryk for solidaritet, frihed og ansvar, der bidrager til at styrke aktivt medborgerskab og til personlig udvikling, og er et væsentligt redskab for social integration og samhørighed såvel som uddannelse, oplæring og interkulturel dialog, idet sådanne aktiviteter yder et vigtigt bidrag til udbredelsen af europæiske værdier; understreger, at fordelene herved også anerkendes i det frivillige arbejde, der gennemføres med tredjelande som et strategisk redskab til at fremme gensidig forståelse og interkulturelle relationer; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger vigtigheden af at sikre en europæisk ramme for frivilligt arbejde, der fastlægger rettigheder og ansvar og fremmer mobilitet og anerkendelse af kvalifikationer; tilskynder medlemsstater, som stadig har brug for at fastlægge det retlige grundlag for volontører, til at anvende henstillingerne i politikdagsordenen for frivilligt arbejde i Europa i det europæiske charter for volontørers rettigheder og ansvar; |
| --- | --- |

2.

| 3. | tilskynder medlemsstaterne til at gennemføre konkrete valideringsprocesser inden for rammerne af Rådets henstilling fra 2012 til at sikre bedre forståelse for og sammenlignelighed af kvalifikationer og erfaringer; anmoder om, at eventuelle fremtidige initiativer om et EU-kvalifikationspas og Europass giver frivilligt arbejde større relevans som uformel og ikke-formel læring; minder om, at frivilligt arbejde hjælper folk med at tilegne sig færdigheder og kompetencer, der kan lette deres adgang til arbejdsmarkedet; understreger, at volontører aldrig bør anses for eller bruges som arbejdskraftserstatning; |
| --- | --- |

3.

| 4. | bemærker, at næsten 100 millioner borgere af alle aldre i Europa er volontører, hvis arbejde bidrager til ca. 5 % af Unionens BNP; opfordrer Kommissionen til at overveje den økonomiske værdi af varer og tjenesteydelser, der ydes af volontører, gennem en mere volontørfokuseret politikudformning; |
| --- | --- |

4.

| 5. | foreslår, at skridt til at gøre den tid, der bruges på frivilligt arbejde, berettiget som medfinansiering for EU-tilskud, som nyligt foreslået af Kommissionen i det nye forslag til finansforordning, skal støttes og implementeres; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer Eurostat til at støtte medlemsstaterne i dette arbejde med henblik på at sikre, at der indsamles sammenlignelige data i Europa såvel som udvikles fælles EU-omfattende indikatorer og metodologier til måling af den sociale virkning af frivilligt arbejde; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at vedtage det af Den Internationale Arbejdsorganisation vedtagne system til måling af den økonomiske værdi af frivilligt arbejde; |
| --- | --- |

6.

| 7. | tilskynder de medlemsstater, der endnu ikke har gjort det, til at etablere tilstrækkeligt finansierede nationale ordninger for volontørtjenester og til at forbedre adgangen til brugbar information på nationalt og lokalt niveau, navnlig gennem eksisterende informationsnetværk og peer-to-peer-informationsdeling, og til at skabe nationale civiltjeneste-knudepunkter, der også vil kunne fremme internationale volontørmuligheder for mennesker i alle aldre; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer Kommissionen til at fremme udviklingen af en mere koordineret europæisk politik for frivilligt arbejde med henblik på at oprette et fælles kontaktpunkt i Kommissionen, der kan forbinde de individuelle initiativer og programmer med hinanden og forbedre adgangen til volontørprogrammer; |
| --- | --- |

8.

| 9. | anmoder Kommissionen om at foretage en undersøgelse af de nationale ordninger for volontør- og civiltjenester og solidaritetskorps og af det eksisterende miljø for potentielle frivillige blandt medlemsstaterne med henblik på at lette gensidig forståelse og udbredelsen af god praksis og muligheden for at etablere en EU-civiltjeneste, der supplerer de eksisterende muligheder for frivilligt arbejde — alt sammen med henblik på at fremme europæisk medborgerskab; |
| --- | --- |

9.

| 10. | tager Kommissionens ide om at skabe et nyt europæisk ungdomsvolontørinitiativ, kendt som EU's Solidaritetskorps, til efterretning; opfordrer Kommissionen til at vurdere merværdien af dette initiativ for at yde assistance til det arbejde, der allerede gøres af civilsamfundet, og til at sikre, at volontørorganisationer indgår i udformningen heraf; understreger endvidere nødvendigheden af at sikre, at dets gennemførelse ikke vil underminere de budgetter, der allerede er afsat til andre programmer; |
| --- | --- |

10.

| 11. | støtter Kommissionen og medlemsstaterne i fejringen af 20 års-jubilæet for Den Europæiske Volontørtjeneste; fastholder, at Den Europæiske Volontørtjeneste gavner de enkeltpersoner og organisationer, der deltager, såvel som samfundet som helhed, og at EVS bør øge Erasmus+-programmets dimension med samfundsengagement; understreger vigtigheden af at reklamere for Den Europæiske Volontørtjeneste over for unge, især dem, der endnu ikke interesserer sig for frivilligt arbejde og mobilitet, og således skabe motivation og holdningsændringer uden at udelukke ældre generationer, eftersom de kan yde et væsentligt bidrag, for eksempel som mentorer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | tilskynder medlemsstaterne til at fremme den europæiske volontørtjeneste i deres uddannelsessystemer og på højere læreanstalter som et redskab til at udbrede uddannelse for solidaritet og borgerengagement blandt den yngre generation; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om, at Den Europæiske Volontørtjeneste er baseret på volontørtilbud af høj kvalitet og følger principperne i kvalitetschartret om læringsmobilitet, og at volontørtjenesten bør være baseret på en struktur, der tilskynder volontørorganisationer til at blive værtsorganisationer og således tilsikrer den fornødne finansiering og oplæring og samtidig styrker koordineringsorganisationernes rolle, idet disse støtter et stort antal værtsorganisationer, eksempelvis med hensyn til administration og oplæring; |
| --- | --- |

13.

| 14. | minder om, at Den Europæiske Volontørtjeneste bør muliggøre hurtig og let adgang for unge til programmet, og opfordrer derfor til en forenkling af dets nuværende ansøgningssystem; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger nødvendigheden af at styrke opfølgningen og den lokale dimension efter et volontørophold i udlandet ved ikke blot før afrejse, men også efter hjemkomst, at yde støtte i form af efterfølgende orientering og integrationskurser; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer indtrængende nationale, regionale og lokale myndigheder til at stille tilstrækkelig finansiering til rådighed, strømline de administrative procedurer og skabe skatteincitamenter til fordel for frivillige organisationer og netværk, navnlig små organisationer med begrænsede midler; |
| --- | --- |

16.

| 17. | fastholder, at der bør være mentorordninger af kvalitet til rådighed gennem hele forløbet via ansvarlig volontørforvaltning og ved at gøre volontørerne bevidste om deres eget ansvar over for organisationen og lokalsamfundet; |
| --- | --- |

17.

| 18. | anmoder Kommissionen om at forbedre og omlægge sin kommunikationsstrategi for Den Europæiske Volontørtjeneste ved at fremhæve de sociale, menneskelige og medborgerlige værdier af frivilligt arbejde; |
| --- | --- |

18.

| 19. | fremhæver betydningen af aktiv aldring i frivilligt arbejde og styrker den rolle, som både unge og ældre borgere udfylder i borgerengagement i Europa ved at bygge videre på impulsen fra det Europæiske år for frivillige aktiviteter (2011) og det europæiske år for aktiv aldring og solidaritet mellem generationer (2012); |
| --- | --- |

19.

| 20. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

20.

---

(1)  EUT L 17 af 22.1.2010, s. 43.

(2)  EUT C 398 af 22.12.2012, s. 1.

(3)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0549.

(4)  EUT C 332 E af 15.11.2013, s. 14.

(5)  EUT C 259 E af 29.10.2009, s. 9.

(6)  http://ec.europa.eu/citizenship/pdf/volunteering_charter_en.pdf

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/212 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/212

---

P8_TA(2016)0426

EU-strategien for unge 2013-2015

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om vurdering af EU-strategien for unge 2013-2015 (2015/2351(INI))

(2018/C 215/33)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 165 og 166 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 165 og 166 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 14, 15, 21, 24 og 32 heri, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 14, 15, 21, 24 og 32 heri,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af »Erasmus+«: EU-programmet for uddannelse, ungdom og idræt og om ophævelse af afgørelse nr. 1719/2006/EF, 1720/2006/EF og 1298/2008/EF (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af »Erasmus+«: EU-programmet for uddannelse, ungdom og idræt og om ophævelse af afgørelse nr. 1719/2006/EF, 1720/2006/EF og 1298/2008/EF (1),

| — | der henviser til Rådets resolution om en EU-arbejdsplan for ungdom for 2016-2018 (2) og Rådets resolution af 20. maj 2014 om en EU-arbejdsplan for ungdom for 2014-2015 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets resolution om en EU-arbejdsplan for ungdom for 2016-2018 (2) og Rådets resolution af 20. maj 2014 om en EU-arbejdsplan for ungdom for 2014-2015 (3),

| — | der henviser til Rådets henstilling af 22. april 2013 om indførelse af en ungdomsgaranti (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets henstilling af 22. april 2013 om indførelse af en ungdomsgaranti (4),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 7.-8. februar 2013 om et ungdomsbeskæftigelsesinitiativ (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 7.-8. februar 2013 om et ungdomsbeskæftigelsesinitiativ (5),

| — | der henviser til Rådets resolution af 27. november 2009 om nye rammer for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018) (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets resolution af 27. november 2009 om nye rammer for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018) (6),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 12. maj 2009 om en strategiramme for det europæiske samarbejde for uddannelse og erhvervsuddannelse (»ET 2020«) (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 12. maj 2009 om en strategiramme for det europæiske samarbejde for uddannelse og erhvervsuddannelse (»ET 2020«) (7),

| — | der henviser til sin betænkning af 12. april 2016 om Erasmus+ og andre redskaber til fremme af mobiliteten i forbindelse med erhvervsuddannelse — en livslang læringstilgang (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin betænkning af 12. april 2016 om Erasmus+ og andre redskaber til fremme af mobiliteten i forbindelse med erhvervsuddannelse — en livslang læringstilgang (8),

| — | der henviser til Pariserklæringen om fremme af medborgerskab og de fælles værdier frihed, tolerance og ikke-diskrimination ved hjælp af uddannelse, som blev vedtaget på det uformelle møde mellem EU’s undervisningsministre den 17. marts 2015 i Paris, |
| --- | --- |

—

der henviser til Pariserklæringen om fremme af medborgerskab og de fælles værdier frihed, tolerance og ikke-diskrimination ved hjælp af uddannelse, som blev vedtaget på det uformelle møde mellem EU’s undervisningsministre den 17. marts 2015 i Paris,

| — | der henviser til udkast til fælles rapport 2015 fra Rådet og Kommissionen om gennemførelse af de nye rammer for det europæiske samarbejde (2010-2018), som blev vedtaget af Rådet den 23. november 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til fælles rapport 2015 fra Rådet og Kommissionen om gennemførelse af de nye rammer for det europæiske samarbejde (2010-2018), som blev vedtaget af Rådet den 23. november 2015,

| — | der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 15. september 2015 med titlen "Udkast til fælles rapport for 2015 fra Rådet og Kommissionen om gennemførelse af nye rammer for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018) (COM(2015)0429) og til arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager Kommissionens meddelelse, »Resuls of the open method of coordination in the youth field with a special focus on the second cycle (2013-2015)« (»resultater af den åbne koordinationsmetode på ungdomsområdet med særlig fokus på den anden cyklus«) (SWD(2015)0168) og »Situation of young people in the EU« (»unges situation i EU«) (SWD(2015)0169), |
| --- | --- |

—

der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 15. september 2015 med titlen "Udkast til fælles rapport for 2015 fra Rådet og Kommissionen om gennemførelse af nye rammer for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018) (COM(2015)0429) og til arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager Kommissionens meddelelse, »Resuls of the open method of coordination in the youth field with a special focus on the second cycle (2013-2015)« (»resultater af den åbne koordinationsmetode på ungdomsområdet med særlig fokus på den anden cyklus«) (SWD(2015)0168) og »Situation of young people in the EU« (»unges situation i EU«) (SWD(2015)0169),

| — | der henviser til Rådets henstilling af 20. december 2012 om validering af ikke-formel og uformel læring, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets henstilling af 20. december 2012 om validering af ikke-formel og uformel læring,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 26. august 2015 om »udkast til fælles rapport 2015 om gennemførelse af strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (ET2020) »Nye prioritetsområder for europæisk samarbejde på uddannelsesområdet« (COM(2015)0408), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 26. august 2015 om »udkast til fælles rapport 2015 om gennemførelse af strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (ET2020) »Nye prioritetsområder for europæisk samarbejde på uddannelsesområdet« (COM(2015)0408),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 om »EU 2020: En europæisk strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (COM(2010)2020)«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 om »EU 2020: En europæisk strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (COM(2010)2020)«,

| — | der henviser til sine beslutninger af 11. september 2013 om gennemførelsen af EU's ungdomsstrategi 2010-2012 (9) og af 18. maj 2010 om en EU-strategi for unge — investering og mobilisering (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine beslutninger af 11. september 2013 om gennemførelsen af EU's ungdomsstrategi 2010-2012 (9) og af 18. maj 2010 om en EU-strategi for unge — investering og mobilisering (10),

| — | der henviser til FN's konvention om barnets rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention om barnets rettigheder,

| — | der henviser til sin beslutning af 12. april 2016 om EU-undervisning i skolen (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 12. april 2016 om EU-undervisning i skolen (11),

| — | der henviser til sin beslutning af 8. september 2015 om fremme af unges iværksættervirksomhed via uddannelse og erhvervsuddannelse (12), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. september 2015 om fremme af unges iværksættervirksomhed via uddannelse og erhvervsuddannelse (12),

| — | der henviser til sin beslutning af 28. april 2015 om opfølgning på implementeringen af Bolognaprocessen (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 28. april 2015 om opfølgning på implementeringen af Bolognaprocessen (13),

| — | der henviser til sin beslutning af 19. januar 2016 om betydningen af interkulturel dialog, kulturel mangfoldighed og uddannelse for fremme af EU's grundlæggende værdier (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 19. januar 2016 om betydningen af interkulturel dialog, kulturel mangfoldighed og uddannelse for fremme af EU's grundlæggende værdier (14),

| — | der henviser til skyggerapporten om ungdomspolitik, offentliggjort af Det Europæiske Ungdomsforum, |
| --- | --- |

—

der henviser til skyggerapporten om ungdomspolitik, offentliggjort af Det Europæiske Ungdomsforum,

| — | der henviser til Rådets henstilling af 10. marts 2014 om en kvalitetsramme for praktikophold, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets henstilling af 10. marts 2014 om en kvalitetsramme for praktikophold,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Kultur- og Uddannelsesudvalget og udtalelser fra Budgetkontroludvalget og Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A8-0250/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Kultur- og Uddannelsesudvalget og udtalelser fra Budgetkontroludvalget og Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A8-0250/2016),

| A. | der henviser til, at unge aktivt bør inddrages i planlægningen, udviklingen, gennemførelsen, overvågningen og vurderingen af alle ungdomspolitikker; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at unge aktivt bør inddrages i planlægningen, udviklingen, gennemførelsen, overvågningen og vurderingen af alle ungdomspolitikker;

| B. | der henviser til, at unge bør have hjælp og sættes i stand til at håndtere de særdeles alvorlige problemer, som de for øjeblikket står over for, og klare de udfordringer, som de vil møde i fremtiden, gennem mere relevante og bedre koordinerede ungdomspolitikker og målrettet brug af økonomiske, beskæftigelsesmæssige og sociale politikker og midler på lokalt, regionalt og nationalt plan samt på EU-plan; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at unge bør have hjælp og sættes i stand til at håndtere de særdeles alvorlige problemer, som de for øjeblikket står over for, og klare de udfordringer, som de vil møde i fremtiden, gennem mere relevante og bedre koordinerede ungdomspolitikker og målrettet brug af økonomiske, beskæftigelsesmæssige og sociale politikker og midler på lokalt, regionalt og nationalt plan samt på EU-plan;

| C. | der henviser til, at det er nødvendigt at styrke mainstreaming af ungdomspolitikken, det tværsektorielle samarbejde og den sociale indsats i EU samt synergien mellem den europæiske strategi for unge og andre europæiske strategier, såsom dem der vedrører uddannelse, erhvervsuddannelse, sundhed og beskæftigelse, for at garantere, at der i forbindelse med både nuværende og fremtidig politisk beslutningstagning effektivt tages hensyn til situationen og behovene hos unge, som skal håndtere alvorlige økonomiske, beskæftigelsesmæssige og sociale problemer; der endvidere henviser til, at det i denne henseende er afgørende, at ungdomsorganisationer deltager i politisk beslutningstagning; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at det er nødvendigt at styrke mainstreaming af ungdomspolitikken, det tværsektorielle samarbejde og den sociale indsats i EU samt synergien mellem den europæiske strategi for unge og andre europæiske strategier, såsom dem der vedrører uddannelse, erhvervsuddannelse, sundhed og beskæftigelse, for at garantere, at der i forbindelse med både nuværende og fremtidig politisk beslutningstagning effektivt tages hensyn til situationen og behovene hos unge, som skal håndtere alvorlige økonomiske, beskæftigelsesmæssige og sociale problemer; der endvidere henviser til, at det i denne henseende er afgørende, at ungdomsorganisationer deltager i politisk beslutningstagning;

| D. | der henviser til, at den åbne koordinationsmetode anvendes på ungdomsområdet inspireret af det europæiske samarbejde på området for beskæftigelse; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at den åbne koordinationsmetode anvendes på ungdomsområdet inspireret af det europæiske samarbejde på området for beskæftigelse;

| E. | der henviser til, at et af de mål, der er fastsat for programmet Erasmus+ som helhed, er at bidrage til opnåelse af den nye ramme for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018); der i denne forbindelse henviser til, at der skal sikres adgang til projekttilskud for ungdomsorganisationer under det nye Erasmus+-program samt fjernelse af hindringer for støtteberettigelse for mindre projekter; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at et af de mål, der er fastsat for programmet Erasmus+ som helhed, er at bidrage til opnåelse af den nye ramme for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018); der i denne forbindelse henviser til, at der skal sikres adgang til projekttilskud for ungdomsorganisationer under det nye Erasmus+-program samt fjernelse af hindringer for støtteberettigelse for mindre projekter;

| F. | der henviser til, at EU-strategien for unge (2010-2018) har otte hovedaktionsområder, på hvilke der bør tages initiativer — uddannelse og erhvervsuddannelse, beskæftigelse og iværksætterkultur, sundhed og velbefindende, deltagelse, frivillige aktiviteter, social inddragelse, unge i verden og kreativitet og kultur; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at EU-strategien for unge (2010-2018) har otte hovedaktionsområder, på hvilke der bør tages initiativer — uddannelse og erhvervsuddannelse, beskæftigelse og iværksætterkultur, sundhed og velbefindende, deltagelse, frivillige aktiviteter, social inddragelse, unge i verden og kreativitet og kultur;

| G. | der henviser til, at den tredje og endelige treårscyklus af EU-strategien for unge (2010-2018) vil prioritere den sociale integration af samtlige unge, især ugunstigt stillede unge, stærkere deltagelse i det demokratiske og civile liv og lettere overgang til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at den tredje og endelige treårscyklus af EU-strategien for unge (2010-2018) vil prioritere den sociale integration af samtlige unge, især ugunstigt stillede unge, stærkere deltagelse i det demokratiske og civile liv og lettere overgang til arbejdsmarkedet;

| H. | der henviser til, at EU's Ungdomsstrategi (2010-2018) lægger vægt på nødvendigheden af en løbende struktureret dialog mellem beslutningstagere og unge og ungdomsorganisationer; der imidlertid henviser til, at 57 % af ungdomsorganisationerne i EU mener, at der ikke tages hensyn til unges ekspertise, når der udformes ungdomspolitikker; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at EU's Ungdomsstrategi (2010-2018) lægger vægt på nødvendigheden af en løbende struktureret dialog mellem beslutningstagere og unge og ungdomsorganisationer; der imidlertid henviser til, at 57 % af ungdomsorganisationerne i EU mener, at der ikke tages hensyn til unges ekspertise, når der udformes ungdomspolitikker;

| I. | der henviser til, at ungdomspolitik bør være rettighedsbaseret og støtte udviklingen af alle unge ved at sikre, at unges rettigheder og potentiale opfyldes, samtidig med at man undgår at stigmatisere særlige grupper; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at ungdomspolitik bør være rettighedsbaseret og støtte udviklingen af alle unge ved at sikre, at unges rettigheder og potentiale opfyldes, samtidig med at man undgår at stigmatisere særlige grupper;

| J. | der henviser til, at det er vigtigt at understrege, at unge er politisk engageret på mange måder, men at deres deltagelse i valg er faldende; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at det er vigtigt at understrege, at unge er politisk engageret på mange måder, men at deres deltagelse i valg er faldende;

| K. | der henviser til, at det er vigtigt at sikre, at alle unge har adgang til kvalitetsuddannelse — både formel og uformel — og erhvervsuddannelse, eftersom nutidens europæiske ungdom står over for høje arbejdsløshedstal i mange medlemsstater, ustabile job og øget risiko for fattigdom og social udstødelse, herunder navnlig unge med ringe kvalifikationer og unge, der ikke er under uddannelse, beskæftigelse eller erhvervsuddannelse (NEET'er), samt unge med særlige behov, dem fra lavere socioøkonomiske lag såsom etniske minoriteter, flygtninge, migranter og asylansøgere, der er i større risiko for at komme til at stå uden beskæftigelse og blive marginaliserede; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at det er vigtigt at sikre, at alle unge har adgang til kvalitetsuddannelse — både formel og uformel — og erhvervsuddannelse, eftersom nutidens europæiske ungdom står over for høje arbejdsløshedstal i mange medlemsstater, ustabile job og øget risiko for fattigdom og social udstødelse, herunder navnlig unge med ringe kvalifikationer og unge, der ikke er under uddannelse, beskæftigelse eller erhvervsuddannelse (NEET'er), samt unge med særlige behov, dem fra lavere socioøkonomiske lag såsom etniske minoriteter, flygtninge, migranter og asylansøgere, der er i større risiko for at komme til at stå uden beskæftigelse og blive marginaliserede;

| L. | der henviser til, at der er behov for en fortsat indsats for at øge deltagelsen på arbejdsmarkedet blandt unge kvinder — navnlig efter barselsorlov og eventuelt som enlige mødre — personer, der forlader skolen tidligt, og unge migranter, lavtuddannede, unge med handicap og alle unge, der risikerer at blive udsat for forskelsbehandling; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at der er behov for en fortsat indsats for at øge deltagelsen på arbejdsmarkedet blandt unge kvinder — navnlig efter barselsorlov og eventuelt som enlige mødre — personer, der forlader skolen tidligt, og unge migranter, lavtuddannede, unge med handicap og alle unge, der risikerer at blive udsat for forskelsbehandling;

| M. | der henviser til, at uddannelse og erhvervsuddannelse kan bidrage til at tackle manglende socialt engagement, marginalisering og radikalisering af unge samt til at imødegå ungdomsarbejdsløshed og øge unges bevidsthed om betydningen af de grundlæggende værdier, som EU bygger på; der henviser til, at en interkulturel og interreligiøs tilgang er afgørende for at skabe gensidig respekt og integrere unge i uddannelse og samfundsliv samt bekæmpe fordomme og intolerance; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at uddannelse og erhvervsuddannelse kan bidrage til at tackle manglende socialt engagement, marginalisering og radikalisering af unge samt til at imødegå ungdomsarbejdsløshed og øge unges bevidsthed om betydningen af de grundlæggende værdier, som EU bygger på; der henviser til, at en interkulturel og interreligiøs tilgang er afgørende for at skabe gensidig respekt og integrere unge i uddannelse og samfundsliv samt bekæmpe fordomme og intolerance;

| N. | der henviser til, at sportsaktiviteters specifikke karakter og deres bidrag til den sociale integration af ugunstigt stillede unge, navnlig flygtninge og indvandrere bidrager til at overvinde fremmedhad og racisme; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at sportsaktiviteters specifikke karakter og deres bidrag til den sociale integration af ugunstigt stillede unge, navnlig flygtninge og indvandrere bidrager til at overvinde fremmedhad og racisme;

| O. | der henviser til, at fremtiden tilhører de unge, og at de bør ses som en ressource med et enormt potentiale for de europæiske samfunds fremtid; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at fremtiden tilhører de unge, og at de bør ses som en ressource med et enormt potentiale for de europæiske samfunds fremtid;

| P. | der henviser til, at det er af afgørende betydning at indarbejde et kønsperspektiv i ungdomspolitikker, som tager hensyn til de særlige omstændigheder og udfordringer, som unge kvinder og piger er stillet over for i alle faser af den politiske proces; der henviser til, at kønsbevidste foranstaltninger skal indgå i ungdomspolitikken i forbindelse med spørgsmål som bekæmpelse af vold mod kvinder og piger, undervisning i sex og samliv og oplysning om ligestilling mellem mænd og kvinder; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at det er af afgørende betydning at indarbejde et kønsperspektiv i ungdomspolitikker, som tager hensyn til de særlige omstændigheder og udfordringer, som unge kvinder og piger er stillet over for i alle faser af den politiske proces; der henviser til, at kønsbevidste foranstaltninger skal indgå i ungdomspolitikken i forbindelse med spørgsmål som bekæmpelse af vold mod kvinder og piger, undervisning i sex og samliv og oplysning om ligestilling mellem mænd og kvinder;

| Q. | der henviser til, at behovene hos unge, der er berørt af flere forskellige former for forskelsbehandling, herunder unge med handicap og unge med psykiske lidelser, og unge, der identificerer sig som LGBTI-personer, også tages skal med i betragtning ved udformningen og gennemførelsen af ungdomspolitikker; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at behovene hos unge, der er berørt af flere forskellige former for forskelsbehandling, herunder unge med handicap og unge med psykiske lidelser, og unge, der identificerer sig som LGBTI-personer, også tages skal med i betragtning ved udformningen og gennemførelsen af ungdomspolitikker;

| R. | der henviser til, at social inklusion og social mobilitet skal være centrale prioriteter i EU's strategi for unge, og at de derfor skal være specifikt rettet mod unge i sårbare grupper, såsom unge, der er udsat for fattigdom og social udstødelse, unge fra isolerede landdistrikter eller kvinder fra marginaliserede samfund, såsom etniske minoriteter eller flygtninge og asylansøgere; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at social inklusion og social mobilitet skal være centrale prioriteter i EU's strategi for unge, og at de derfor skal være specifikt rettet mod unge i sårbare grupper, såsom unge, der er udsat for fattigdom og social udstødelse, unge fra isolerede landdistrikter eller kvinder fra marginaliserede samfund, såsom etniske minoriteter eller flygtninge og asylansøgere;

Generelle anbefalinger

| 1. | glæder sig over EU's »Ungdomsrapport« af 15. september 2015, som er baseret på Kommissionens meddelelse om gennemførelse af de nye rammer for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018) (COM(2015)0429), herunder de vigtigste resultater af den seneste treårige cyklus i EU's strategi for unge og forslag til prioriteter for den næste cyklus; anbefaler, at EU, de nationale og lokale myndigheder sikrer, at de forskellige programmer på EU-plan, som vedrører ungdomspolitikker, er tilstrækkeligt kommunikeret, gennemført og koordineret for at reagere på nye behov med udsigt til de fremtidige sociale og uddannelsesmæssige udfordringer; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anser den åbne koordinationsmetode for at være relevant men stadig utilstrækkelig som et middel til at skabe en ramme for ungdomspolitikker, der skal suppleres af andre foranstaltninger; gentager sin opfordring til et tættere samarbejde og udveksling af bedste praksis om ungdomsspørgsmål på lokalt, regionalt og nationalt plan og EU-plan; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at blive enige om klare indikatorer og benchmarks for at gøre det muligt at overvåge de opnåede fremskridt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger, at integration af unge med handicap i beskæftigelse er nødvendig, for at de kan føre et selvstændigt liv og være fuldt integreret i samfundet som aktive deltagere og reelle bidragydere; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger vigtigheden af den strukturerede dialog som et middel til at involvere unge, både ungdomsorganisationer og enkeltpersoner, der står uden for disse; fremhæver i denne forbindelse behovet for at øge og forbedre processens omfang, synlighed og kvalitet ved at tage særlig hensyn til inddragelse af sårbare og marginaliserede grupper for at udvikle, gennemføre og evaluere ungdomspolitikkerne på alle planer og for at fremme aktivt borgerskab blandt unge; opfordrer til at styrke den strukturerede dialog som et kvalitetsbaseret deltagelsesværktøj for unge i den kommende samarbejdsramme for ungdomsområdet; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bemærker virkningen af den anden cyklus i EU's ungdomsstrategi (2013-2015), der understreger betydningen af en smidig tilgang til ungdomspolitik med en tværsektoriel inddragelse og deltagelse af flere forskellige niveauer; værdsætter den strukturerede dialog med ungdomsorganisationer i denne henseende; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at forbedre de unges adgang til uddannelse, erhvervsuddannelse og beskæftigelse af høj kvalitet; minder om de otte indsatsområder, der fremmes som led i EU's ungdomsstrategi; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger betydningen af EU's ungdomsstrategi i betragtning af EU's alarmerende høje ungdomsarbejdsløshed, de meget varierende procentsatser for NEET'er og udfordringen med fattigdom og social udstødelse blandt unge; understreger, at den næste cyklus (2016-2018) bør bidrage til de to målsætninger i ungdomsstrategien ved at identificere og bekæmpe årsagerne til ungdomsarbejdsløsheden, såsom skolefrafald, ved at fremme iværksætterkulturen blandt unge, ved at investere i uddannelse, praktikophold, lærepladser og erhvervsuddannelse i de færdigheder, der afspejler arbejdsmarkedets muligheder, behov og udvikling, og ved at lette overgangen til arbejdsmarkedet i form af foranstaltninger, der sikrer en bedre koordinering af uddannelserne, beskæftigelsespolitikken og efterspørgslen på arbejdsmarkedet; påpeger, at arbejdsmarkedets aktører skal støttes i deres bestræbelser på at gennemføre ungdomsgarantiordningen i et forsøg på at sikre, at unge senest fire måneder efter at have forladt skolen enten er i beskæftigelse, under uddannelse, erhvervsuddannelse eller omskoling; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at den effektive gennemførelse af EU's ungdomsstrategi bør være tæt knyttet til opnåelsen af de overordnede Europa 2020-mål, navnlig målene om en beskæftigelsesandel på 75 % af befolkningen i aldersgruppen 20-64 år og om at løfte så mange unge som muligt ud af fattigdom og social eksklusion; bemærker, at selv om der er sket et fald i nogle medlemsstater siden 2013, er der stadig en reel bekymring over, at ungdomsarbejdsløsheden fortsat er næsten dobbelt så høj som den samlede ledighed, idet omkring 8 mio. unge europæere fortsat er arbejdsløse; understreger derfor betydningen af, at der tages hånd om geografiske misforhold mellem udbuddet af og efterspørgslen efter arbejdskraft både internt i og imellem medlemsstaterne gennem ændringer af den europæiske portal for jobmobilitet (Eures) med henblik på at forbedre unges beskæftigelsesmuligheder; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger, at det er afgørende, at målsætninger i den næste cyklus i EU-strategien for unge omfatter unge flygtninge og asylansøgere og sikrer dem en lige og ikke-diskriminerende behandling, adgang til uddannelse, erhvervsuddannelse og beskæftigelse og social inklusion, og således hjælper dem med at opbygge deres identitet i værtslandene og udnytte deres talenter og potentiale og forhindrer, at de marginaliseres og desillusioneres; |
| --- | --- |

8.

| 9. | udtrykker sin bekymring over hjerneflugt og farerne deraf for visse medlemsstater, navnlig dem der står over for vanskeligheder og er omfattet af tilpasningsprogrammer, hvor et stigende antal dimittender tvinges til at tage til udlandet som følge af massiv arbejdsløshed, hvorved de berørte lande fratages deres mest værdifulde og produktive menneskelige ressourcer; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger de nye teknologiers potentiale for kommunikation med de unge og opfordrer EU og medlemsstaterne til at udnytte disse teknologier til at styrke dialogen med de unge og deres muligheder for at deltage i samfundet; |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger betydningen af at inddrage unge og ungdomsorganisationer i udformningen af prioriteter og udarbejdelsen af EU's nye ramme for samarbejde på ungdomsområdet efter 2018; |
| --- | --- |

11.

| 12. | henstiller til medlemsstaterne og EU, at de gennemfører en konsekvensanalyse af politikker, som er rettet mod unge; |
| --- | --- |

12.

| 13. | anser udveksling af bedste praksis, evidensbaseret politisk beslutningstagning, ekspertgrupper, peerlearning-aktiviteter og peer reviews for at være vigtige værktøjer i et resultatorienteret samarbejde på tværs af de forskellige sektorer for at støtte unge; understreger vigtigheden af at udbrede resultaterne af disse aktiviteter for at maksimere virkningen; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger betydningen af samarbejde på tværs af sektorerne på alle niveauer og navnlig mellem EU's forskellige strategier, der berører unge (EU's nuværende og kommende strategier for unge, uddannelse og erhvervsuddannelse, sundhed, beskæftigelse osv.); |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger betydningen af og behovet for at styrke og yderligere udvikle strategier og initiativer, der sigter på at forebygge vold og mobning i skolerne; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger vigtigheden af samarbejde af høj kvalitet, der er tilpasset det enkelte barns eller den enkelte unges behov, herunder mellem familier, trossamfund og skoler, lokalsamfund, ungdomsorganisationer, ungdomsarbejdere, og formel, ikke-formel og uformel uddannelse til at lede og hjælpe unge i retning af fuld integration i samfundet ved at stille et sikkert sted til rådighed for udvikling og læring; |
| --- | --- |

16.

| 17. | foreslår, at lokale og regionale myndigheder inddrages i ungdomspolitikken, især i de medlemsstater, hvor de har kompetence på dette område; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger betydningen af at fremme en sund livsstil for at forebygge sygdomme og finder det nødvendigt at give de unge den rette information om og assistance i forbindelse med alvorlige psykiske sundhedsproblemer såsom tobak, alkohol og narkotika og stofmisbrug; |
| --- | --- |

18.

| 19. | minder om værdien af at medtage en generationsbestemt dimension i ungdomspolitikker og behovet for at skabe bedre dialog mellem forskellige generationer; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger betydningen af at håndtere fattigdom blandt unge fra socioøkonomisk dårligt stillede kår, unge med arbejdsløse forældre og unge, for hvem det ikke er lykkedes at bryde ud af deres familiers socioøkonomiske cyklus; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at tilbyde effektiv uddannelse i det nationale sprog i overensstemmelse med principperne om flersprogethed og ikke-diskrimination og baseret på national lovgivning og europæiske principper, og til at øge støtten til uddannelsesinstitutioner, der underviser i nationale eller sproglige mindretals modersmål; |
| --- | --- |

21.

| 22. | minder om det overordnede Europa 2020-mål, hvorefter andelen af unge, der forlader uddannelsessystemet tidligt, bør være under 10 %; understreger behovet for at bekæmpe skolefrafald, der er en medvirkende faktor til arbejdsløshed, ved dialog mellem uddannelsessektoren, offentlige arbejdsformidlinger og arbejdsmarkedets parter, ved at identificere mangler i skolesystemet og samfundet, ved at hjælpe studerende med at finde deres egne læringsmetoder, ved at gennemføre relevante og engagerende læseplaner, ved at gennemføre en stærk og veludviklet individualiseret vejledning med rådgivnings- og vejledningstjenester af høj kvalitet for alle studerende, særligt ved de første tegn på skolefrafald, ved på en passende måde at informere de studerende om muligheder på arbejdsmarkedet og karrieremuligheder, herunder tekniske og håndværksmæssige jobprofiler, ved at dæmme op for uddannelse inden for naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik og tostrenget læring, ved at sikre kvalitative lærlingeuddannelser, praktikophold og lærepladser og ved at give de studerende mulighed for at få en ny chance i form af erhvervsuddannelse; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer medlemsstaterne til at udgive videns- og evidensbaserede rapporter om unges sociale situation og levevilkår og til at udarbejde nationale handlingsplaner og gennemføre dem konsekvent; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at fremme af flere og lige muligheder for alle unge bør spille en central rolle i EU-strategien for unge med henblik på at fremme social inklusion, ligestilling mellem kønnene og solidaritet og bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling af unge, navnlig på grund af køn, race eller etnisk oprindelse eller handicap; |
| --- | --- |

24.

| 25. | noterer sig, at ungdomspolitikker og nationale strategier skal udvikles med og til de unge; |
| --- | --- |

25.

| 26. | bifalder især nytten af rammen for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018), idet den forbedrer samarbejdet mellem medlemsstaterne og Den Europæiske Union og åbner og udvikler mulighederne og fordelene ved den europæiske integration for unge mennesker, og opfordrer derfor Kommissionen til at videreføre og udvikle en ramme for tiden efter 2018; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer medlemsstaterne til at oprette de uddannelsesstrukturer, der er nødvendige for at integrere unge flygtninge, hvilket giver dem mulighed for at lære sproget i det land, hvor de har fået asyl, at færdiggøre deres grunduddannelse eller at bringe deres eksisterende kvalifikationer op på et europæisk niveau for at fremme deres integration på arbejdsmarkedet og det europæiske samfund; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer til målrettede foranstaltninger for personer, der forlader skolen tidligt, der har brug for vejledning og opkvalificering og uddannelse og et effektivt system til tidlig uddannelse, der identificerer de personer, der er i fare for at forlade skolen tidligt eller blive NEET'er, således at de bistås i en tidlig alder og styres væk fra denne ulempe; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer medlemsstaterne til at indarbejde princippet om solidaritet mellem generationerne i deres pensionspolitikker og at tage hensyn til de aktuelle og fremtidige konsekvenser af disse politikker for unge; |
| --- | --- |

29.

| 30. | glæder sig over dets beslutning af 12. april 2016 om EU-undervisning i skolen og opfordrer medlemsstaterne i denne forbindelse til at fremme et mere omfattende kendskab til EU gennem formel, ikke-formel og uformel uddannelse, navnlig rettet mod samarbejde mellem udbydere af formel og ikke-formel/uformel uddannelse, som kan lykkes i forbindelse med en fortsættelse af EU-strategien for unge; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer medlemsstaterne til at inddrage uafhængige organisationer i højere grad i gennemførelsen, navnlig på lokalt plan, og at forbedre koordineringen mellem de eksisterende procedurer i strategien for tiden efter 2018 (f.eks. ved hjælp af EU-dækkende deltagelse i udvalg for ungdomsforsorg osv.), således at EU-strategien for unge fortsat er til gavn; |
| --- | --- |

31.

| 32. | fremhæver behovet for at udstyre unge med en solid viden om og forståelse af EU, herunder gennem læring om EU's grundlæggende værdier samt EU's forvaltning og beslutningsprocesser og derved sætte dem i stand til at indlede en kritisk refleksion om EU og til at blive ansvarlige og aktive europæiske borgere; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at øge deres bestræbelser på at fremme en EU-dimension inden for uddannelse med henblik på at forberede de studerende på at leve og arbejde i en stadigt mere kompleks og integreret Union, som de kan og forventes at skabe; |
| --- | --- |

32.

Uddannelse og beskæftigelse

| 33. | opfordrer medlemsstaterne til at gøre bedst mulig brug af de forhåndenværende EU-politikker og nationale politikker og finansielle rammer for at fremme passende investeringer i unge og skabelsen af sikre kvalitetsjob; insisterer på, at der på alle niveauer findes mobilitetsordninger, der resulterer i bedre kvalifikationer og kompetencer for unge, og som giver dem selvtillid, udvikler deres nysgerrighed og interesse for andre former for læring og deltagelse i samfundet; anbefaler kraftigt, at de kvalifikationer, der forbedres via mobilitet, anerkendes og vurderes; opfordrer EU og medlemsstaterne til at sikre, at unge får bedre adgang til oplysninger om alle de programmer og initiativer, som de kan drage fordel af; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til fuldt ud at gennemføre Erasmus+-programmet, især afsnittet vedrørende lærlingeuddannelser, og dermed yderligere fremme grænseoverskridende karriere- og arbejdskraftmobilitet blandt unge og give dem færdigheder og kompetencer for livet, herunder sprogkundskaber, og samtidig udvide deres muligheder og chancer for at deltage i arbejdsmarkedet og samfundet, uanset deres akademiske kvalifikationer, færdigheder eller uddannelsesniveau; udtrykker bekymring over, at lærlingenes mobilitet endnu ikke er nået op på det ønskede niveau, og opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne, virksomhederne og skolerne til at finde måder til at overvinde de resterende hindringer for lærlinges mobilitet; understreger vigtigheden af at støtte unge — under hensyntagen til aldersfaktoren og deres ofte ustabile økonomiske situation — i deres mobilitetsprojekter ved bl.a. at fjerne en række indirekte begrænsninger i tilknytning til mobilitet, såsom bolig- og transportproblemer; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer til at fremme erhvervsuddannelsesstuderendes muligheder for at få praktikophold i nabolande for at fremme en bedre forståelse af andre medlemsstaters arbejds- og uddannelsespraksis, f.eks. gennem finansiering af rejseomkostninger for studerende, der fortsætter med at bo i deres hjemland; påpeger, at mobilitet inden for erhvervsuddannelser er et væsentligt aktiv, når det drejer sig om at komme ind på arbejdsmarkedet, men også for at forstå og deltage i det europæiske projekt ved at blive en del af det; understreger vigtigheden af at indføre en europæisk ramme for at fremme mobiliteten inden for lærlinge- og erhvervsuddannelse; opfordrer desuden medlemsstaterne til at udnytte Eures-netværket fuldt ud for at fremme unges arbejdskraftmobilitet inden for EU, bl.a. når det gælder lærlingeuddannelser; |
| --- | --- |

35.

| 36. | fremhæver betydningen af at undervise i og lære generelle grundlæggende færdigheder såsom IKT, matematik, kritisk tænkning, fremmedsprog, mobilitet osv., hvilket vil give unge mulighed for let at tilpasse sig til det skiftende sociale og økonomiske forhold; |
| --- | --- |

36.

| 37. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme uddannelser inden for IKT, således at alle unge opnår de relevante e-færdigheder, der er brug for på arbejdsmarkedet, ved bl.a. at omfordele midlerne inden for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet; |
| --- | --- |

37.

| 38. | bekræfter, at informations- og kommunikationsteknologier (IKT) spiller en vigtig rolle med hensyn til unges personlige og faglige udvikling, og anerkender deres potentiale til at mobilisere unge mennesker ved at samle dem som reaktion på sociale problemstillinger og ved at give dem mulighed for at forbinde sig på tværs af geografiske, sociale, religiøse, kønsbestemte og økonomiske grænser; opfodrer derfor medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger for at sikre, at alle unge er veludrustede med moderne IKT-færdigheder og -kompetencer; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte ungdoms- og uddannelsesprogrammer, der styrker og fremmer unge kvinders og pigers adgang til traditionelt mandsdominerede sektorer, hvor de er underrepræsenterede, som f.eks. iværksætteraktiviteter, IKT og naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik; |
| --- | --- |

39.

| 40. | gentager, at det enorme potentiale, der ligger i synergier mellem STEM (naturvidenskab, teknologi, ingeniørvidenskab og matematik) og IKT-sektoren og inden for kunst og design og de kreative industrier, ved at ændre STEM til STEAM (naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed, kunst og matematik), og fremhæver potentialet ved sådanne synergier, der bidrager til, at flere unge, især kvinder og piger søger over i STEM-områderne; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer medlemsstaterne til at tilskynde kvinder til at uddanne sig og vælge en karriere inden for sektorer, hvor de hidtil har været underrepræsenteret, herunder STEM og IT; |
| --- | --- |

41.

| 42. | understreger behovet for at sikre, at unge får mulighed for som minimum at opnå grundlæggende digitale færdigheder og tilegne sig viden og forståelse af medierne for at arbejde, at uddanne sig og at deltage aktivt i det moderne samfund; |
| --- | --- |

42.

| 43. | bemærker, at unge, selv hvis de overvinder den egentlige udfordring i at finde et job, ikke nødvendigvis sikrer midler til at leve over fattigdomsgrænsen i mange medlemsstater; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer til en fortsættelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet; opfordrer til, at der foreslås efterfølgende justeringer af lovgivning og ressourcer med henblik på at overvinde de nuværende hindringer for gennemførelsen indtil udgangen af den nuværende finansielle ramme; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer til bedre koordination på alle niveauer mellem uddannelses- og undervisningsplaner og nødvendigheden af at ændre arbejdsmarkederne; opfordrer til kampagner, der giver oplysninger, øger opmærksomheden og styrker mobilitetsprogrammer, der skal etableres i alle generelle og erhvervsfaglige uddannelsesinstitutioner i EU med henblik på at opfylde de politiske mål om økonomisk, social og territorial samhørighed i EU og set i lyset af de vedvarende uligheder mellem byer, forstæder og landdistrikter; understreger imidlertid betydningen af at opretholde værdien af viden og af at søge at tilvejebringe en fuldt afbalanceret uddannelse og et solidt akademisk grundlag; opfordrer til fremme af dialog og samarbejde mellem erhvervslivet og universiteterne med det formål at udvikle uddannelsesprogrammer, der udruster unge med det rette sæt af kvalifikationer, viden og kompetencer; opfordrer i denne forbindelse til et tættere samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner, virksomheder, navnlig SMV'er og arbejdsformidlinger; foreslår, at medlemsstaterne overtager bedste praksis fra hinanden i denne henseende; |
| --- | --- |

45.

| 46. | understreger, at en holistisk og inkluderende pædagogisk tilgang er afgørende for at få alle elever og studerende til at føle sig velkomne og inkluderede, således at de kan tage ejerskab over deres uddannelse; påpeger, at unge, der forlader uddannelsessystemet uden kvalifikationer, er en stor udfordring for vores samfund, fordi det fører til social udstødelse, og at bekæmpelse af denne situation bør være et af vores prioriterede mål; påpeger, at der ud over tilpasningen af uddannelsessystemerne bør iværksættes individuelle foranstaltninger for de dårligst stillede; minder om, at praktikophold og lærepladser bør føre til beskæftigelse, og at arbejdsvilkår og tildelte opgaver bør hjælpe praktikanterne til at opnå den praktiske erfaring og de færdigheder, der er relevante for at komme ind på arbejdsmarkedet; mener, at det for at tackle ungdomsarbejdsløsheden er afgørende at inddrage de regionale og lokale offentlige og private interessenter i udformningen og gennemførelsen af den rette politiksammensætning; |
| --- | --- |

46.

| 47. | opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre foranstaltninger for en lettere overgang fra uddannelse til arbejdsliv for de unge, herunder ved at sikre praktikophold og lærlingeuddannelser af høj kvalitet, således at de unge får klart definerede rettigheder såsom adgang til social beskyttelse, skriftlige og bindende kontrakter og en rimelig løn for at forhindre forskelsbehandling af de unge i forbindelse med deres adgang til arbejdsmarkedet, og ved på en passende måde at informere eleverne om fremtidige muligheder på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

47.

| 48. | understreger, at arbejdsløshedsprocenten falder betydeligt i takt med det opnåede uddannelsesniveau, hvorfor der er behov for at fremme og investere i de unges muligheder for videregående uddannelser i EU; |
| --- | --- |

48.

| 49. | påpeger imidlertid, at uddannelse ikke kun bør formidle kvalifikationer og kompetencer, der er relevante for arbejdsmarkedets behov, men også bør bidrage til unges personlige udvikling og opvækst for at gøre dem til proaktive og ansvarlige borgere; understreger følgelig behovet for undervisning i medborgerkundskab i hele uddannelsessystemet, både af formel og ikke-formel art; |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer medlemsstaterne til at skabe muligheder for dobbeltkarriere for unge, der er talentfulde i sport, så de kan udvikle deres talent som sportsfolk, alt imens de stadig erhverver sig uddannelsesmæssige færdigheder; |
| --- | --- |

50.

| 51. | understreger behovet for at inkludere elementer af iværksætteruddannelse på alle uddannelses- og erhvervsuddannelsesniveauer og inden for alle uddannelsesformer, eftersom fremme af iværksætterånden blandt unge på et tidligt stadium er et effektivt middel til at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed; opfordrer i denne forbindelse indtrængende til aktiv dialog og samarbejde mellem universitetsmiljøet og erhvervslivet med det formål at udvikle uddannelsesprogrammer, som giver de unge de nødvendige kvalifikationer og kompetencer; understreger endvidere behovet for at fremme og bevare politikker til fremme af iværksættervirksomhed blandt unge, navnlig på de kulturelle og kreative områder og på sportsområdet for at skabe sikre kvalitetsjob og for at sætte skub i den sociale udvikling og samhørigheden mellem samfundene; understreger desuden potentialet ved frivilligt arbejde for at opnå kvalifikationer, forbedre den personlige udvikling og for at give unge mulighed for at finde deres erhverv; |
| --- | --- |

51.

| 52. | påpeger, at iværksætterkultur kræver udvikling af tværfaglige kvalifikationer, såsom kreativitet, kritisk tænkning, teamwork og initiativlyst, der bidrager til unges personlige og faglige udvikling og letter deres overgang til arbejdsmarkedet; mener, at der derfor er behov for at fremme og tilskynde til iværksætteres deltagelse i uddannelsesprocessen; |
| --- | --- |

52.

| 53. | understreger betydningen af at investere mere i nystartede virksomheder og unge iværksættere ved at lette deres adgang til startkapital og centre med erfarne virksomhedsmentorer; |
| --- | --- |

53.

| 54. | minder om, at beskæftigelse og iværksætterånd udgør en af de otte prioriteringer i EU-strategien for unge (2010-2018); understreger, at ungdomsarbejde og ikke-formel læring, bl.a. i foreninger for unge iværksættere og ungdomsorganisationer, der tilbyder unge mulighed for at udvikle innovative projekter, få iværksættererfaring og opnå midler og den nødvendige tillid til at starte deres egen virksomhed, spiller en afgørende rolle i udviklingen af de unges kreative og innovative potentiale, herunder af iværksætterånd og -færdigheder og medborgerkompetence; understreger behovet for at skabe et gunstigt miljø for iværksættervirksomhed og innovative nystartede virksomheder til gavn for ungdomsbeskæftigelsen i Europa; understreger, at alle de hindringer, som står i vejen for, at de unge kan udnytte deres idéer, potentiale og holdninger, bør fjernes; |
| --- | --- |

54.

| 55. | anbefaler, at EU-strategien for unge forstærker fokus på iværksættervirksomhed som nøgle til at fremme den økonomiske vækst; bemærker, at kun én ud af fem unge europæere ønskede at starte egen virksomhed i 2014 og stadig finder idéen om dette vanskelig; støtter prioritering af udviklingen af en iværksætterkultur på et tidligt stadium, fleksible arbejdsretlige bestemmelser, der gør det muligt at kombinere arbejde og studier og adgang til finansiering; |
| --- | --- |

55.

| 56. | minder om, at de kreative industrier er blandt de mest iværksætterorienterede og hurtigst voksende sektorer, og at kreative uddannelser udvikler færdigheder, der kan overføres, såsom kreativ tænkning, problemløsning, teamwork og opfindsomhed; erkender, at kunst- og mediesektorerne er særlig tillokkende for unge; |
| --- | --- |

56.

| 57. | fremhæver betydningen af social iværksættervirksomhed som en drivkraft for innovation, social udvikling og beskæftigelse og opfordrer derfor EU og medlemsstaterne til at fremme det på bedre vis og styrke dets rolle; |
| --- | --- |

57.

| 58. | tilskynder medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger til at skabe incitamenter for iværksættervirksomhed ved at skabe et mere iværksættervenligt miljø, der fremmer virksomhedsopstart, som ville omfatte ordninger for og foranstaltninger til let adgang til kreditter fra banker, forenklet lovgivning og skattebegunstigelsesordninger og foranstaltninger, der gør det muligt for unge at videreføre deres egne virksomhedsideer; anbefaler undervisningsmetoder, som fremmer en iværksættermentalitet og en kreativ mentalitet og ansættelse af dimittender som unge iværksættere; |
| --- | --- |

58.

| 59. | understreger, at medlemsstaterne med henblik på at bekæmpe ungdomsarbejdsløsheden har brug for et veluddannet personale i karrierevejledning, som er vidende om både de akademiske og de erhvervsfaglige uddannelsesmuligheder og er bevidste om det aktuelle arbejdsmarked, den sandsynlige udvikling i medlemsstaterne og de nye sektorer i deres økonomi; |
| --- | --- |

59.

| 60. | opfordrer medlemsstaterne til at yde støtte til unge, der vil starte deres uafhængige liv og etablere deres egne familier ved hjælp af boligstøtte, gunstige ordninger og reduktion af den personlige indkomstskat, og til at yde fordelagtige lån til studerende; |
| --- | --- |

60.

| 61. | understreger vigtigheden af gensidig anerkendelse af kvalifikationer, kompetencer og viden, der er blevet erhvervet gennem uformel, ikke-formel og livslang læring, eftersom valideringen heraf er afgørende for at synliggøre og værdsætte den enkeltes alsidige og righoldige læring, navnlig når det drejer sig om personer med begrænsede muligheder; påpeger, at validering af kvalifikationer bidrager til at forbedre adgangen til formel uddannelse og til nye faglige muligheder, samtidig med at man øger den enkeltes selvværd og motivation til at lære, til udvikling af værdier, færdigheder og kvalifikationer hos unge samt til uddannelse i medborgerskab og demokratisk deltagelse; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at øge deres bestræbelser på at udarbejde omfattende valideringsordninger i 2018, som der blev slået til lyd for i Rådets henstilling af 20. december 2012 om validering af ikke-formel og uformel læring, i tæt samarbejde med alle de relevante centrale interessenter, herunder ungdomsorganisationer; |
| --- | --- |

61.

| 62. | understreger betydningen af formel, uformel og ikke-formel læring, herunder som en del af foreningsaktiviteter, for at de unge kan udvikle værdier, færdigheder og kompetencer og lære om medborgerskab og demokratisk deltagelse; henleder opmærksomheden på den vifte af uddannelsestilbud og modeller, der findes i medlemsstaterne, og især på tostrenget læring, som kan lette overgangen fra uddannelse til beskæftigelse; støtter gennemførelsen af livslang læring; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre sammenhængende anerkendelse i hele Europa af færdigheder og kompetencer, der er erhvervet gennem formel, ikke-formel og uformel læring og praktikophold, med henblik på at bygge bro over kløften mellem manglen på kvalificeret arbejdskraft og den kvalifikationsmismatch, der er konstateret på det europæiske arbejdsmarked, og til at yde støtte til sådanne aktiviteter inden for rammerne af de relevante EU-programmer; opfordrer endvidere til øget fokus på sprog, navnlig sprogene i nabolandene, særligt inden for erhvervsrettet uddannelse (VET), med henblik på at styrke beskæftigelsesmulighederne for de berørte studerende på et grænseoverskridende arbejdsmarked; |
| --- | --- |

62.

| 63. | bemærker, at stadig flere unge som følge af den aktuelle digitaliseringsbølge og de nye tendenser på arbejdsmarkedet møder nye beskæftigelsesformer, der balancerer mellem fleksibilitet og sikkerhed; understreger betydningen af tilstrækkelig uddannelse for unge med henblik på at understrege de sociale beskyttelsesmekanismer i forbindelse med karriereudvikling; |
| --- | --- |

63.

| 64. | mener, at tidlige indgreb og proaktive arbejdsmarkedspolitikker udgør et skift fra at beskæftige sig med symptomerne på, at flere generationer har lidt afsavn, hen imod at identificere og håndtere risici tidligt i livet med sigte på at forebygge arbejdsløshed og lette reintegration; henleder særligt opmærksomheden på situationen for de unge, der er mest marginaliserede og har den største risiko for ledighed; |
| --- | --- |

64.

| 65. | understreger vigtigheden af åbne programmer med lave tærskler for at kunne arbejde med unge fra mindre stimulerende miljøer; |
| --- | --- |

65.

| 66. | understreger vigtigheden af livslang læring og af at forbedre de unges uddannelses- og beskæftigelsesmæssige muligheder for at sikre den gensidige anerkendelse og kompatibiliteten af kvalifikationer og akademiske grader på tværs af grænserne med henblik på at styrke systemet med sikring af kvalitet; opfordrer til fortsat udvidelse, evaluering og tilpasning til de ændrede uddannelseskrav af den gensidige anerkendelse af kvalifikationer og grader på tværs af grænserne, og bemærker, at dette bør sikres på europæisk plan og i alle lande, der har tilsluttet sig det europæiske område for videregående uddannelse, og dem der er omfattet af den europæiske referenceramme for kvalifikationer; |
| --- | --- |

66.

| 67. | påpeger i denne forbindelse, at ikke-formel og uformel læring, ligesom deltagelse i sportsaktiviteter og frivilligt arbejde spiller en vigtig rolle med hensyn til at fremme udviklingen af medborgerlige, sociale og interkulturelle kompetencer og færdigheder; understreger, at visse lande har gjort betydelige fremskridt med at udvikle den relevante juridiske ramme, mens andre har problemer med at indføre mere omfattende valideringsstrategier; understreger derfor behovet for at udvikle omfattende strategier, der kan sikre valideringen; |
| --- | --- |

67.

| 68. | understreger betydningen af at afhjælpe mangler på kvalifikationer og kvalifikationsmismatch ved at fremme og lette mobiliteten blandt personer under uddannelse og undervisningspersonale gennem bedre brug af alle EU-redskaber og -programmer; minder om, at mobilitet inden for uddannelse er en afgørende faktor for at komme ind på arbejdsmarkedet; understreger nødvendigheden af at gennemføre foranstaltninger med henblik på at sikre koordinering, komplementaritet og sammenhæng mellem strukturfondene for mobilitet, herunder f.eks. Den Europæiske Socialfond (ESF), og andre programmer som Erasmus+; understreger i denne forbindelse den vigtige rolle, som mobilitetsprogrammer såsom Erasmus+ spiller for at fremme udviklingen af tværgående kvalifikationer og kompetencer og interkulturelle udvekslinger blandt unge; glæder sig over omstruktureringen af EU's eksisterende websted »Skills Panorama« (Oversigt over kvalifikationer); |
| --- | --- |

68.

| 69. | understreger behovet for at styrke rollen for programmet Erasmus for unge iværksættere med henblik på at sikre beskæftigelse af høj kvalitet på lang sigt; er af den opfattelse, at jobmobilitet er en nødvendighed for at frigøre de unges potentiale; noterer sig, at der i øjeblikket er 217,7 millioner beskæftigede mennesker i EU, hvoraf 7,5 millioner (3,1 %) arbejder i en anden medlemsstat; noterer sig desuden, at unge ifølge EU's undersøgelser er mere tilbøjelige til at være mobile og til at tage nye færdigheder og kvalifikationer med hjem; |
| --- | --- |

69.

| 70. | opfordrer Kommissionen til at udbygge og støtte mobiliteten for studerende inden for erhvervsuddannelser ved at fremme Erasmusprogrammet for lærlinge; |
| --- | --- |

70.

| 71. | opfordrer medlemsstaterne til fuldt ud at drage fordel af den nuværende reform af Eures-netværket for at fremme unges arbejdskraftmobilitet i EU, bl.a. når det gælder lærlingeuddannelser og praktikophold; opfordrer medlemsstaterne til regelmæssigt at opdatere de ledige stillinger og CV'er; opfordrer Kommissionen til at forbedre jobmatchingprocessen i Eures for at sikre, at unge får passende tilbud om job af høj kvalitet i overensstemmelse med deres CV'er; |
| --- | --- |

71.

| 72. | tilskynder medlemsstaterne til at etablere tosporede uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer af god kvalitet i samarbejde med lokale og regionale økonomiske aktører efter udvekslingen af bedste praksis og i overensstemmelse med de enkelte uddannelsessystemers specifikke art for at overvinde de eksisterende og kommende kvalifikationsmismatch; |
| --- | --- |

72.

| 73. | opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at indføre innovative og fleksible ydelser til at nære talent og fremme kunstneriske og sportslige evner på området for kultur, uddannelse og erhvervsuddannelse; støtter de medlemsstater, der søger at indføre stipendieordninger for studerende, der har bevist deres uddannelsesmæssige, sportslige eller kunstneriske evner; |
| --- | --- |

73.

| 74. | påpeger, at skolefrafald og studerende, der forlader skolen uden kvalifikationer, er en af de største udfordringer for vores samfund — og at håndteringen af dem skal være et af vore primære mål — idet de fører til en usikker tilværelse og social udstødelse; påpeger, at mobilitet, tilpasning af uddannelsessystemer og gennemførelse af individualiserede foranstaltninger kan udgøre løsninger for de dårligst stillede med henblik på at reducere frafaldsprocenten inden for uddannelse og erhvervsuddannelse; |
| --- | --- |

74.

| 75. | fremhæver behovet for at skabe en studiekontrakt, som vil gøre det muligt for universiteter og studerende på erhvervsuddannelser at kombinere studier med arbejde, helst i virksomheder inden for det område, hvor de er under uddannelse, med henblik på at sikre, at de påbegyndte studier afsluttes; |
| --- | --- |

75.

| 76. | understreger nødvendigheden af at fortsætte bestræbelserne på at mindske frafaldet i skolerne og fremme uddannelse af ugunstigt stillede unge; |
| --- | --- |

76.

| 77. | bemærker, at ungdomsarbejdsløsheden på trods af et fald i de fleste medlemsstater, efter at kurven toppede i 2013, fortsat er et problem, der giver anledning til alvorlig bekymring i EU, idet omkring 8 millioner unge europæere er ude af stand til at finde arbejde, og eftersom den andel, der står over for langtidsarbejdsløshed eller ufrivilligt deltidsarbejde eller praktikantansættelse, stadig er stor; |
| --- | --- |

77.

Finansielle ressourcer

| 78. | understreger vigtigheden af strategiske investeringer, herunder fra EU's struktur- og investeringsfonde, navnlig Den Europæiske Socialfond, i regionaludvikling, konkurrenceevne og skabelse af praktikpladser, lærlingeuddannelser og bæredygtige job af høj kvalitet; bemærker, at en særlig opmærksomhed bør rettes mod unge, der hverken er i beskæftigelse eller under uddannelse eller erhvervsuddannelse, de såkaldte NEET'er; |
| --- | --- |

78.

| 79. | noterer sig, at det tog nogle måneder at indlede programmeringsperioden 2014-2020, og at en første vurdering af Unionens politikker i denne periode, og navnlig af ungdomspolitikkerne, ikke fuldt ud kan repræsentere deres faktiske indvirkning; |
| --- | --- |

79.

| 80. | påpeger, at Revisionsretten i den foregående programmeringsperiode anslog fejlprocenten for transaktioner under programmet for livslang læring og programmet Aktive unge til over 4 %; forventer, at Kommissionen har behandlet disse fejl i gennemførelsen af Erasmus+; |
| --- | --- |

80.

| 81. | bemærker, at budgetgennemførelsen i 2013 for programmerne for 2007-2013, navnlig programmet for livslang læring, kulturprogrammet, medieprogrammet og programmet Aktive unge, var på 100 %; er imidlertid af den opfattelse, at udnyttelsesgraden alene ikke er en væsentlig indikator for effektiviteten af programmer med henblik på at vurdere deres succes; |
| --- | --- |

81.

| 82. | er bekymret over, at den manglende overensstemmelse mellem vedtagne forpligtelses- og betalingsbevillinger resulterede i manglende betalinger ved udgangen af 2013 (f.eks. for så vidt angår Erasmus +-programmet til en værdi af 202 mio. EUR) med negative konsekvenser for det følgende år; opfordrer Kommissionen til at sikre, at denne situation ikke gentager sig i forbindelse med de nye programmer; |
| --- | --- |

82.

| 83. | minder om, at unges modvilje mod at iværksætte virksomheder også bidrager til den langsomme økonomiske vækst i Europa, og finder det derfor nødvendigt at støtte unge i at starte deres egne virksomheder; |
| --- | --- |

83.

| 84. | glæder sig over, at der er øremærket over 12,4 mia. EUR fra Den Europæiske Socialfond (ESF) og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed i den nye programmeringsperiode; |
| --- | --- |

84.

| 85. | bemærker med tilfredshed, at 110 300 unge arbejdsløse i 2014 deltog i aktioner finansieret af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet; glæder sig over, at EU's stats- og regeringschefer har besluttet at tildele 6,4 mia. EUR i EU-midler (3,2 mia. EUR fra Den Europæiske Socialfond og 3,2 mia. EUR fra en ny budgetpost) til ungdomsgarantien; understreger dog, at der i nogle medlemsstater stadig er problemer med gennemførelsen af ungdomsgarantien og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet; |
| --- | --- |

85.

| 86. | opfordrer EU og medlemsstaterne til at øge indsatsen for at sikre, at lærlingeuddannelser og praktikophold ikke anvendes som usikre former for arbejdskraft, der træder i stedet for rigtige job, og at alle de nødvendige former for beskyttelse af arbejdstagere, herunder i forbindelse med løn og andre økonomiske tillæg garanteres; |
| --- | --- |

86.

| 87. | opfordrer til målrettede og forenklede foranstaltninger for at øge medlemsstaternes kapacitet til at gøre brug af de disponible midler gennem de europæiske strukturfonde, Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI), ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, Unge på vej, Dit første Euresjob, Horisont 2020 og programmer og foranstaltninger på området for medborgerskab; |
| --- | --- |

87.

| 88. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at forenkle de administrative procedurer for tildeling af finansielle ressourcer til ungdomsorganisationer, idet disse ofte mangler kapacitet til at håndtere komplicerede ansøgningsprocedurer, når de ansøger om støtte fra EU's forskellige programmer; |
| --- | --- |

88.

| 89. | tilskynder medlemsstaterne til fuldt ud at gøre brug af programmet Erasmus+ ved i højere grad at rette bestræbelserne imod mennesker på alle uddannelsesniveauer for at fremme unges beskæftigelsesudsigter, fremme karrierer på tværs af grænserne og en rimelig mobilitet for arbejdskraften; støtter interkulturel læring, europæisk medborgerskab og unges uddannelse i demokrati og værdier og opfordrer derfor Kommissionen til, når den foretager midtvejsrevisionen, at finde og fjerne de hindringer i finansieringsproceduren, der gør det vanskeligt at nå disse mål, således at Erasmus+ kan blive mere effektivt i denne forbindelse; |
| --- | --- |

89.

| 90. | glæder sig over, at Erasmusprogrammet er nået længere end sit benchmark på tre millioner studerende; noterer sig den vedvarende succes, som dette EU-flagskibsprogram har haft siden starten, og mener, at det er vigtigt, at programmet fortsat modtager støtte; |
| --- | --- |

90.

| 91. | beklager de store forskelle mellem medlemsstaterne for så vidt angår antallet af studerende, der rejser ud og ind med Erasmusprogrammet; anbefaler mere direkte oplysningskampagner og forenkling af reglerne; |
| --- | --- |

91.

| 92. | minder medlemsstaterne om, at de bør forpligte sig til at øge den nationale finansiering som et supplement til bevillingerne fra ESF og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet med henblik på at sikre, at ungdomsbeskæftigelsen får det nødvendige skub; finder det desuden nødvendigt, at de anvendte instrumenter og den tildelte støtte bør muliggøre et værdigt liv; opfordrer derfor til, at støtteniveauet vurderes set i lyset af de faktiske leveomkostninger i den enkelte medlemsstat; |
| --- | --- |

92.

| 93. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre ungdomsgarantiordningen; opfordrer til fortsat politisk engagement i ungdomsgaranti som en langsigtet strukturel reform, der sikrer bæredygtig integration på arbejdsmarkedet gennem tilbud af høj kvalitet; |
| --- | --- |

93.

| 94. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til fuldt ud at gennemføre ungdomsgarantien på basis af et stærkt samarbejde mellem nationale, regionale og lokale myndigheder, uddannelsessystemer og arbejdsformidlinger; påpeger, at ungdomsgarantien bør integreres fuldt ud i de nationale beskæftigelsesplaner og i planlægning af ungdoms- og uddannelsespolitikker, og at den bør kommunikeres bredt ud til alle unge; minder om, at ungdomsgarantiens succes i høj grad afhænger af ungdomsorganisationernes inddragelse i både kommunikationen og i evalueringen og gennemførelsen af garantien; |
| --- | --- |

94.

| 95. | minder om, at unge kvinder og mænd i forskellige socioøkonomiske omstændigheder er stillet over for forskellige arbejdsmarkedsforhold på forskellige alderstrin; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at medtage disse kønsspecifikke og socioøkonomiske aspekter i udformningen og gennemførelsen af ungdoms- og arbejdsmarkedspolitikker såsom ungdomsgarantien; |
| --- | --- |

95.

| 96. | mener, at den særligt høje jobusikkerhed blandt unge kombineret med den europæiske befolknings aldring udgør en stor udfordring for pensionssystemernes bæredygtighed, tilstrækkelighed og hensigtsmæssighed og er en alvorlig risiko for solidariteten på tværs af generationerne; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe alle nødvendige foranstaltninger til i det mindste at forebygge misbrug af de tilskud, der ydes inden for rammerne af ungdomsgarantiordningen, og til at fremme, i det mindste for kontrakter, der indgås inden for ungdomsgarantien, kontrakter, der giver unge mulighed for at betale bidrag til de nationale sociale sikringsordninger; |
| --- | --- |

96.

| 97. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til fuldt ud at gennemføre og overvåge effektiviteten af ungdomsgarantien ved at gøre fuld brug af de midler, som EU har stillet til rådighed til dem til gennemførelse af foranstaltninger, der kan fremme ungdomsbeskæftigelsen gennem integrering af unge, herunder unge med handicap, på arbejdsmarkedet ved hjælp af et job, en læreplads eller et praktikophold inden for fire måneder, efter at de har forladt skolen eller mistet deres arbejde, ved f.eks. at skabe en livslang, skræddersyet erhvervsvejledning, registreringskontorer, informationscentre og metoder til dataindsamling og ved at tilskynde til registrering af arbejdsløse for at få et billede af den faktiske situation, for så vidt angår ungdomsarbejdsløshed, samt ved at forbedre de tjenester, der udbydes af jobcentrene til unge jobsøgende; |
| --- | --- |

97.

| 98. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til straks at tilvejebringe de vigtigste forudsætninger for gennemførelsen af den europæiske ungdomsgaranti, herunder jobtilbuddenes kvalitet og bæredygtighed, videreuddannelse og erhvervsuddannelse, social inklusion, synergier med andre politiske områder (vedrørende uddannelsessystemet, arbejdsmarkedet, sociale tjenester og unge) og samarbejdet mellem alle relevante interessenter for at inddrage unge i arbejdsmarkedet, nedbringe ungdomsarbejdsløsheden og opnå en langsigtet positiv virkning med hensyn til forebyggelse af unges sociale udstødelse og ekskludering fra arbejdsmarkedet i overgangen fra skole til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

98.

| 99. | opfordrer til en udvidelse af den europæiske ungdomsgarantis fokus, hvad angår uddannelse og erhvervsuddannelse for unge ufaglærte eller lavtuddannede arbejdsløse, til også at omfatte unge nyuddannede og unge med en erhvervsuddannelse samt for en udvidelse af aldersgrænsen i henhold til ungdomsgarantien, fra 25 til 29 år, således at den afspejler virkeligheden, idet mange nyuddannede og nyansatte på arbejdsmarkedet er sidst i 20'erne; |
| --- | --- |

99.

| 100. | opfordrer medlemsstaterne og regionerne til at udveksle god praksis og lære af hinanden; påpeger, at det er vigtigt at evaluere medlemsstaternes gennemførelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i 2014 og 2015; understreger betydningen af at vurdere effektiviteten af ungdomsgarantien på mellemlang sigt med fokus på spørgsmålet om, hvorvidt det sætter unge i stand til at erhverve færdigheder og komme ind på arbejdsmarkedet, og på, at dette initiativ videreføres; påpeger endvidere, at ungdomsgarantiens succes i høj grad afhænger af ungdomsorganisationernes inddragelse i evalueringen og gennemførelsen af garantien; |
| --- | --- |

100.

| 101. | ser frem til, at Kommissionen senere i år præsenterer den samlede rapport om gennemførelsen af ungdomsgarantien; |
| --- | --- |

101.

| 102. | noterer sig, at Revisionsrettens beretning »EU’s ungdomsgaranti — gennemførelse i medlemsstaterne«, som skal være afsluttet i begyndelsen af 2017, vil indeholde en klarere vurdering af programmets resultater; mener, at beretningen bl.a. bør omfatte en analyse af programmets effektivitet og de langsigtede resultater; |
| --- | --- |

102.

| 103. | minder Kommissionen om betydningen af at sikre et højt niveau af kendskab blandt unge til eksisterende programmer og muligheder for at deltage og også at sikre, at de oplysninger, der tilbydes om programmerne, er af høj kvalitet og baseret på kvantificerbare indikatorer (f.eks. inddragelse af målgruppen og dennes reaktioner); |
| --- | --- |

103.

| 104. | opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemføre ekspansive økonomiske politikker, der giver større spillerum inden for offentlige investeringer i uddannelse og lærepladser af høj kvalitet; |
| --- | --- |

104.

| 105. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at investere mere og ikke at skære ned på finansiering fra deres nationale budgetter til ungdomspolitikker, kunst, kultur, uddannelse, sundhed og sociale ydelser; opfordrer desuden medlemsstaterne til at kanalisere investeringer over i inklusiv uddannelse, som tager højde for samfundsmæssige udfordringer, med henblik på at sikre lige adgang og muligheder for alle, herunder for unge med forskellige socioøkonomiske baggrunde samt for sårbare og dårligt stillede grupper; |
| --- | --- |

105.

| 106. | anbefaler, at unges iværksættervirksomhed medtages i FFR og at medlemsstaterne bør arbejde på at udvikle nationale strategier, der sigter mod at sikre synergi mellem Erasmus+, ESF, det europæiske ungdomsinitiativ og Erasmus for unge iværksættere samt på klare retningslinjer for konsekvensanalyse fra Kommissionen til medlemsstaterne; |
| --- | --- |

106.

| 107. | anmoder Kommissionen om at anvende en omfattende overvågningsordning for ungdomsprogrammerne, der kombinerer planlagte resultatindikatorer, konkrete resultater og resultater på lang sigt; |
| --- | --- |

107.

| 108. | understreger, at det er nødvendigt at fokusere på præstationer og resultater, og glæder sig over at kunne konstatere, at den nye retlige ramme for de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for programmeringsperioden 2014-2020 omfatter bestemmelser om rapportering af resultater fra medlemsstaterne; |
| --- | --- |

108.

| 109. | minder om, at 68 % af ESF's budget går til projekter, for hvilke unge potentielt kunne være en af målgrupperne; |
| --- | --- |

109.

| 110. | fremhæver behovet for at fremme boliglån til at imødekomme de behov, der opstår, når det er umuligt for studerende at følge en erhvervsuddannelse eller kurser på universiteterne i deres egen by eller i byer, som ligger mindre end 50 km væk; |
| --- | --- |

110.

Deltagelse i beslutningstagningen:

| 111. | opfordrer til en styrkelse af partnerskaberne mellem ungdomsorganisationer og offentlige myndigheder med henblik på at øge mulighederne for unges og deres organisationers deltagelse i udformningen af politikker; anser ungdoms-, kunst- og sportsorganisationers rolle for at have særlig stor betydning for udvikling af unges deltagelseskvalifikationer og for at forbedre kvaliteten af beslutningsprocessen, navnlig i betragtning af at unge bidrager til samfundet og også er leveringsdygtige i løsninger på de aktuelle udfordringer, som det europæiske samfund står over for; fremhæver den særlige rolle, som ungdomsorganisationer spiller for udviklingen af en følelse af medborgerskab i forbindelse med udøvelsen af de demokratiske værdier og processer; |
| --- | --- |

111.

| 112. | understreger værdien af ungdomsorganisationer som udbydere af undervisning i medborgerskab og undervisning i demokratiske værdier, færdigheder og kompetencer og anerkender deres bidrag til at forbedre unges deltagelse i demokratiske processer; |
| --- | --- |

112.

| 113. | understreger, at uformel og ikke-formel læring, kunst og sport samt frivillige og sociale aktiviteter har afgørende betydning for at fremme unges deltagelse og sociale samhørighed som værktøjer, der kan have en enorm indvirkning på lokalsamfund og kan bidrage til at håndtere mange af de samfundsmæssige udfordringer; |
| --- | --- |

113.

| 114. | opfordrer medlemsstaterne til fuldt ud at overholde principperne om inklusivitet i forbindelse med ungdomsbeskæftigelse, idet der lægges særlig vægt på unge med handicap; |
| --- | --- |

114.

| 115. | understreger behovet for at fokusere på at fremme bevidstheden om medborgerskab, mediekendskab, digitale færdigheder, kritisk tænkning og interkulturel forståelse ved brug af en bred vifte af virkemidler, som de unge kender (f.eks. sociale netværk); fremhæver den vigtige rolle, som disse programmer og uddannelsesinitiativer spiller med hensyn til at forebygge radikalisering blandt unge; |
| --- | --- |

115.

| 116. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage højde for nye former for økonomisk inddragelse af unge, såsom den stigende tendens, de har til at bruge instrumenter inden for deleøkonomien; |
| --- | --- |

116.

| 117. | understreger, at unges frivillige aktiviteter, f.eks. politiske, sociale, kulturelle og sportslige aktiviteter på lokalt, regionalt og nationalt plan, bør understøttes og i højere grad anerkendes for deres værdi som en vigtig form for ikke-formel læring, der bidrager til at udvikle nøglekompetencer for livet og til at fremme værdier såsom samarbejde, solidaritet, ligestilling og retfærdighed; understreger dog, at unges vilje til at udvikle frivillige aktiviteter i sidste ende ikke kan betragtes som en billig erstatning for tjenester, som medlemsstaterne bør tage sig af; anmoder om, at frivillige aktiviteter fuldt ud anerkendes og valideres; |
| --- | --- |

117.

| 118. | opfordrer medlemsstaterne til at fremme unge studerendes demokratiske deltagelse og til at hjælpe unge under uddannelse med at deltage i deres uddannelse og med at bidrage til den gennem deres medlemskab af studenterorganisationer; |
| --- | --- |

118.

| 119. | understreger, at bedre forståelse for EU's værdier, EU's funktionsmåde og den europæiske mangfoldighed er afgørende for at stimulere deltagelsen i demokratiet og fremme et aktivt medborgerskab blandt unge; |
| --- | --- |

119.

| 120. | opfordrer Kommissionen til at udnytte nye digitale værktøjer mest muligt og til fuldt ud at udnytte de muligheder, som sociale medier giver inden for uddannelse og erhvervsuddannelse, for at tilbyde målrettet medieuddannelse af høj kvalitet, der tilskynder til udvikling af mediekendskab og kritisk tænkning, og til at fremme og tilskynde til unges deltagelse i beslutningstagningen såvel som i det civile, kulturelle og sociale liv i samfundet med henblik på at øge deres beskæftigelsesegnethed og fremme iværksættervirksomhed, innovation og kultur; anerkender også de digitale redskabers potentiale, idet de kan bruges som et effektivt middel til at bekæmpe mobning, hadefuld tale og radikalisering; |
| --- | --- |

120.

o

o o

| 121. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen og til medlemsstaternes regeringer. |
| --- | --- |

121.

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 50.

(2)  EUT C 417 af 15.12.2015, s. 1.

(3)  EUT C 183 af 14.6.2014, s. 5.

(4)  EUT C 120 af 26.4.2013, s. 1.

(5)  EUCO 37/13.

(6)  EUT C 311 af 19.12.2009, s. 1.

(7)  EUT C 119 af 28.5.2009, s. 2.

(8)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0107.

(9)  EUT C 93 af 9.3.2016, s. 61.

(10)  EUT C 161 E af 31.5.2011, s. 21.

(11)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0106.

(12)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0292.

(13)  EUT C 346 af 21.9.2016, s. 2.

(14)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0005.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/228 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/228

---

P8_TA(2016)0427

Hvordan kan den fælles landbrugspolitik bidrage til jobskabelse i landdistrikterne?

Europa-Parlamentets beslutning af 27. oktober 2016 om, hvordan den fælles landbrugspolitik kan forbedre beskæftigelsen i landdistrikterne (2015/2226(INI))

(2018/C 215/34)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse om beskæftigelse i landdistrikterne: bro over beskæftigelseskløften (COM(2006)0857), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse om beskæftigelse i landdistrikterne: bro over beskæftigelseskløften (COM(2006)0857),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 52, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 52,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0285/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0285/2016),

| A. | der henviser til, at landdistrikterne udgør mere end 77 % af EU's område, og at mange arbejdspladser i disse lokalområder, som ofte ikke kan udflyttes, er knyttet til landbrug og fødevareindustri; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at landdistrikterne udgør mere end 77 % af EU's område, og at mange arbejdspladser i disse lokalområder, som ofte ikke kan udflyttes, er knyttet til landbrug og fødevareindustri;

| B. | der henviser til, at landbrug og agrofødevareindustri tilsammen tegner sig for 6 % af EU's BNP, 15 mio. virksomheder og 46 mio. arbejdspladser; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at landbrug og agrofødevareindustri tilsammen tegner sig for 6 % af EU's BNP, 15 mio. virksomheder og 46 mio. arbejdspladser;

| C. | der henviser til, at antallet af landbrugere i landdistrikterne er faldet drastisk gennem flere årtier i en lang række europæiske lande i lighed med landbrugernes og andre landarbejderes indkomster, og at beskæftigelsen i landbruget i disse områder er blevet ved med at falde; der henviser til, at der mellem 2005 og 2014 var et fald på næsten en fjerdedel (-23,6 %) i tilstrømningen af arbejdskraft til landbruget i EU-28 (1); |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at antallet af landbrugere i landdistrikterne er faldet drastisk gennem flere årtier i en lang række europæiske lande i lighed med landbrugernes og andre landarbejderes indkomster, og at beskæftigelsen i landbruget i disse områder er blevet ved med at falde; der henviser til, at der mellem 2005 og 2014 var et fald på næsten en fjerdedel (-23,6 %) i tilstrømningen af arbejdskraft til landbruget i EU-28 (1);

| D. | der henviser til, at skønt landbruget stadig står for hovedparten af arealanvendelsen i Europa, beskæftiger det i dag kun en meget lille del af den erhvervsaktive befolkning, som bor i landdistrikterne; der henviser til, at en diversificering af arealudnyttelsen i landdistrikterne, der kombinerer funktioner, som frembringer økonomiske aktiviteter med funktioner, som imødekommer beboelse og rekreative formål samt beskyttelse og bevarelse af naturområder, er en stor udfordring for så vidt angår udviklingen af og beskæftigelsen i de forskellige landdistrikter i EU; der henviser til, at selv om visse regioner i de senere år har oplevet, at det faldende befolkningstal er blevet vendt gennem en tilstrømning af folk, der ønsker at bo på landet, hvilket i de fleste tilfælde giver en semiurbaniserende virkning, er der til gengæld også en tendens til afvandring i langt mindre velstillede regioner, hvor isolation er et problem, og hvor det er vanskeligere at støtte udvikling og beskæftigelse; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at skønt landbruget stadig står for hovedparten af arealanvendelsen i Europa, beskæftiger det i dag kun en meget lille del af den erhvervsaktive befolkning, som bor i landdistrikterne; der henviser til, at en diversificering af arealudnyttelsen i landdistrikterne, der kombinerer funktioner, som frembringer økonomiske aktiviteter med funktioner, som imødekommer beboelse og rekreative formål samt beskyttelse og bevarelse af naturområder, er en stor udfordring for så vidt angår udviklingen af og beskæftigelsen i de forskellige landdistrikter i EU; der henviser til, at selv om visse regioner i de senere år har oplevet, at det faldende befolkningstal er blevet vendt gennem en tilstrømning af folk, der ønsker at bo på landet, hvilket i de fleste tilfælde giver en semiurbaniserende virkning, er der til gengæld også en tendens til afvandring i langt mindre velstillede regioner, hvor isolation er et problem, og hvor det er vanskeligere at støtte udvikling og beskæftigelse;

| E. | der henviser til, at mange landdistrikter står med en række udfordringer, såsom lav indkomst, negativ befolkningstilvækst, mangel på arbejdspladser og høj arbejdsløshed, en langsom udvikling i den tertiære sektor, manglende kapacitet til forarbejdning af fødevareprodukter, dårlige kvalifikationer og begrænset kapital; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at mange landdistrikter står med en række udfordringer, såsom lav indkomst, negativ befolkningstilvækst, mangel på arbejdspladser og høj arbejdsløshed, en langsom udvikling i den tertiære sektor, manglende kapacitet til forarbejdning af fødevareprodukter, dårlige kvalifikationer og begrænset kapital;

| F. | der henviser til, at mere end 90 % af europæerne mener, at landbruget og landdistrikterne har stor betydning for deres fremtid; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at mere end 90 % af europæerne mener, at landbruget og landdistrikterne har stor betydning for deres fremtid;

| G. | der henviser til, at indkomsten er forholdsvis lav pr. arbejdskraftenhed for landbrugsaktiviteter, og at dette giver anledning til bekymring; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at indkomsten er forholdsvis lav pr. arbejdskraftenhed for landbrugsaktiviteter, og at dette giver anledning til bekymring;

| H. | der henviser til, at den økonomiske krise har ramt alle dele af Europa, men navnlig landdistrikterne; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at den økonomiske krise har ramt alle dele af Europa, men navnlig landdistrikterne;

| I. | der henviser til, at EU i lyset af den aktuelle økonomiske krise har gjort beskæftigelse til en af sine vigtigste prioriteringer — især via EFSI — og til, at den fælles landbrugspolitik i denne sammenhæng skal gøres mere effektiv, og dens legitimitet som et af de vigtigste redskaber i EU's indsats for at fastholde og skabe beskæftigelse og konkurrenceevne i landdistrikterne, navnlig i landbrugssektoren, skal bekræftes på ny; der henviser til, at det i denne forbindelse er nødvendigt at evaluere, i hvilket omfang den fælles landbrugspolitik har en indvirkning på skabelsen og fastholdelsen af job i landdistrikterne; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at EU i lyset af den aktuelle økonomiske krise har gjort beskæftigelse til en af sine vigtigste prioriteringer — især via EFSI — og til, at den fælles landbrugspolitik i denne sammenhæng skal gøres mere effektiv, og dens legitimitet som et af de vigtigste redskaber i EU's indsats for at fastholde og skabe beskæftigelse og konkurrenceevne i landdistrikterne, navnlig i landbrugssektoren, skal bekræftes på ny; der henviser til, at det i denne forbindelse er nødvendigt at evaluere, i hvilket omfang den fælles landbrugspolitik har en indvirkning på skabelsen og fastholdelsen af job i landdistrikterne;

| J. | der henviser til, at det har afgørende betydning at bevare de to søjler i den fælles landbrugspolitik, da søjle I forebygger udvandring af små landbrug og familielandbrug fra sektoren og fastholder job i landbrugssektoren, mens søjle II-midler sikrer jobskabelse inden for andre områder såsom turisme, fødevareforarbejdning og andre beslægtede sektorer; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at det har afgørende betydning at bevare de to søjler i den fælles landbrugspolitik, da søjle I forebygger udvandring af små landbrug og familielandbrug fra sektoren og fastholder job i landbrugssektoren, mens søjle II-midler sikrer jobskabelse inden for andre områder såsom turisme, fødevareforarbejdning og andre beslægtede sektorer;

| K. | der henviser til, at europæisk landbrug står over for en række udfordringer i forbindelse med fødevareproduktion og -sikkerhed, miljø, biodiversitet, bæredygtighed, energi og klimaændringer, og det er afgørende at styrke forholdet mellem samfundet og landbruget, udvikle innovative løsninger for at imødekomme disse udfordringer med henblik på at sikre sektorens modstands- og konkurrencedygtighed og genoverveje målene for en virkelig offentlig politik, der er i alles interesse, hvilket er et af de vigtigste aspekter af den europæiske integration; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at europæisk landbrug står over for en række udfordringer i forbindelse med fødevareproduktion og -sikkerhed, miljø, biodiversitet, bæredygtighed, energi og klimaændringer, og det er afgørende at styrke forholdet mellem samfundet og landbruget, udvikle innovative løsninger for at imødekomme disse udfordringer med henblik på at sikre sektorens modstands- og konkurrencedygtighed og genoverveje målene for en virkelig offentlig politik, der er i alles interesse, hvilket er et af de vigtigste aspekter af den europæiske integration;

| L. | der henviser til, at betydningen af igen at decentralisere landbruget — denne nødvendige forankring af produktionen og beskæftigelsen i et bestemt lokalområde — har været overset alt for længe, og at det er vores pligt at holde liv i landbruget som en kerneaktivitet, der udføres af mænd og kvinder i deres lokalområde, for at sikre dynamiske landdistrikter med høj beskæftigelse; der henviser til, at dette fornyede fokus også vil bidrage til en sund balance mellem by- og landudvikling; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at betydningen af igen at decentralisere landbruget — denne nødvendige forankring af produktionen og beskæftigelsen i et bestemt lokalområde — har været overset alt for længe, og at det er vores pligt at holde liv i landbruget som en kerneaktivitet, der udføres af mænd og kvinder i deres lokalområde, for at sikre dynamiske landdistrikter med høj beskæftigelse; der henviser til, at dette fornyede fokus også vil bidrage til en sund balance mellem by- og landudvikling;

| M. | der henviser til, at der er en voksende rolle og interesse for landbrug i byområder og bynære områder og ændrede forbrugsmønstre, der kombinerer forskellige faktorer, herunder minimalt miljøfodaftryk, lokal produktion af høj kvalitet og anerkendelse af værdien af det arbejde, som små og regionale producenter udfører; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at der er en voksende rolle og interesse for landbrug i byområder og bynære områder og ændrede forbrugsmønstre, der kombinerer forskellige faktorer, herunder minimalt miljøfodaftryk, lokal produktion af høj kvalitet og anerkendelse af værdien af det arbejde, som små og regionale producenter udfører;

| N. | der henviser til, at grundlaget for den seneste reform af den fælles landbrugspolitik har bidraget til en omlægning og en mere retfærdig fordeling af støtten mellem medlemsstaterne og de forskellige landbrugssektorer og på ny har bekræftet den fælles landbrugspolitiks økonomiske og socialt stabiliserende rolle for landbrugsbedrifterne og landdistrikterne; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at grundlaget for den seneste reform af den fælles landbrugspolitik har bidraget til en omlægning og en mere retfærdig fordeling af støtten mellem medlemsstaterne og de forskellige landbrugssektorer og på ny har bekræftet den fælles landbrugspolitiks økonomiske og socialt stabiliserende rolle for landbrugsbedrifterne og landdistrikterne;

| O. | der henviser til, at selv om undersøgelser har vist, at direkte betalinger via søjle I ikke umiddelbart skaber job, spiller de en afgørende rolle for at fastholde job og sikre, at landbrugere ikke forlader landbruget; der henviser til, at hvis denne politiske støtte blev fjernet, ville 30 % af EU's landbrugere være tvunget til at indstille aktiviteterne og forlade landbrugssektoren; der henviser til, at disse betalinger holder små landbrugere og landdistrikter i live; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at selv om undersøgelser har vist, at direkte betalinger via søjle I ikke umiddelbart skaber job, spiller de en afgørende rolle for at fastholde job og sikre, at landbrugere ikke forlader landbruget; der henviser til, at hvis denne politiske støtte blev fjernet, ville 30 % af EU's landbrugere være tvunget til at indstille aktiviteterne og forlade landbrugssektoren; der henviser til, at disse betalinger holder små landbrugere og landdistrikter i live;

| P. | der henviser til, at støtte i form af direkte betalinger til landbrugere i yderområder, der driver landbrug på mindre egnede eller marginale jorder, er afgørende for ikke blot at sikre, at disse landbrugere forbliver på deres jord og har en anstændig indkomst, men også at jorden beskyttes og spiller en rolle med hensyn til at tiltrække turister til disse områder; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at støtte i form af direkte betalinger til landbrugere i yderområder, der driver landbrug på mindre egnede eller marginale jorder, er afgørende for ikke blot at sikre, at disse landbrugere forbliver på deres jord og har en anstændig indkomst, men også at jorden beskyttes og spiller en rolle med hensyn til at tiltrække turister til disse områder;

| Q. | der henviser til, at hovedmålet for søjle I i den fælles landbrugspolitik efter reformen er sikring af fødevareforsyningen, som bidrager til at fastholde den eksisterende beskæftigelse i landbruget, og der er krav om at sikre en mere retfærdig fordeling af betalinger under søjle I for at maksimere den positive effekt af denne støtte; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at hovedmålet for søjle I i den fælles landbrugspolitik efter reformen er sikring af fødevareforsyningen, som bidrager til at fastholde den eksisterende beskæftigelse i landbruget, og der er krav om at sikre en mere retfærdig fordeling af betalinger under søjle I for at maksimere den positive effekt af denne støtte;

| R. | der henviser til, at de praktiske erfaringer viser, at der findes andre mulige udviklingsmodeller for landbruget, som giver bedre resultater med hensyn til fødevarekvalitet og landbrugsmæssige, miljømæssige og økonomiske resultater, at det er vigtigt at støtte og fremme en mangfoldighed af landbrugssystemer, og at små og mellemstore bedrifter, som generelt er mere diversificerede, innovative og meget fleksible, ofte er godt organiseret med hensyn til at danne producentsammenslutninger og kooperativer og gavner deres lokalsamfund og dermed støtter økonomien i landdistrikterne, som er afgørende for udviklingen af det europæiske landbrug; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at de praktiske erfaringer viser, at der findes andre mulige udviklingsmodeller for landbruget, som giver bedre resultater med hensyn til fødevarekvalitet og landbrugsmæssige, miljømæssige og økonomiske resultater, at det er vigtigt at støtte og fremme en mangfoldighed af landbrugssystemer, og at små og mellemstore bedrifter, som generelt er mere diversificerede, innovative og meget fleksible, ofte er godt organiseret med hensyn til at danne producentsammenslutninger og kooperativer og gavner deres lokalsamfund og dermed støtter økonomien i landdistrikterne, som er afgørende for udviklingen af det europæiske landbrug;

| S. | der henviser til, at den aktuelle krise viser, at det inden for rammerne af en markedsorienteret fælles landbrugspolitik er vigtigt at bevare en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og komme frem med nogle hensigtsmæssige nye lovgivningsmæssige værktøjer for at sikre prisstabilitet og bevare beskæftigelsen og indtjeningen i landbruget; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at den aktuelle krise viser, at det inden for rammerne af en markedsorienteret fælles landbrugspolitik er vigtigt at bevare en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og komme frem med nogle hensigtsmæssige nye lovgivningsmæssige værktøjer for at sikre prisstabilitet og bevare beskæftigelsen og indtjeningen i landbruget;

| T. | der henviser til, at EU's landbrugere opererer på et stadig mere globalt marked og derfor i højere grad end andre sektorer udsættes for prisudsving; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at EU's landbrugere opererer på et stadig mere globalt marked og derfor i højere grad end andre sektorer udsættes for prisudsving;

| U. | der henviser til, at det nuværende betalingssystem i fødevareforsyningskæden ikke sikrer en bæredygtig fordeling af merværdien, og at primærproducenternes indtægter ofte ikke engang er høje nok til at dække deres omkostninger; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at det nuværende betalingssystem i fødevareforsyningskæden ikke sikrer en bæredygtig fordeling af merværdien, og at primærproducenternes indtægter ofte ikke engang er høje nok til at dække deres omkostninger;

| V. | der henviser til, at landdistrikter sammenlignet med byområder statistisk set som regel er kendetegnet ved højere arbejdsløshed og væsentlig lavere indkomster blandt indbyggerne såvel som en mindre attraktiv infrastruktur og dårligere adgang til tjenester, som det er dyrt at tilvejebringe på grund af den lave befolkningstæthed og ringe tilgængelighed; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at landdistrikter sammenlignet med byområder statistisk set som regel er kendetegnet ved højere arbejdsløshed og væsentlig lavere indkomster blandt indbyggerne såvel som en mindre attraktiv infrastruktur og dårligere adgang til tjenester, som det er dyrt at tilvejebringe på grund af den lave befolkningstæthed og ringe tilgængelighed;

| W. | der henviser til, at jobskabelse i landdistrikterne skal være en del af en bæredygtig politik, der er skræddersyet til specifikke områder og indebærer opretholdelse og udvikling af landbrugsaktiviteter og aktiviteter, der indirekte er knyttet til landbrug og skovbrug, samt landlige aktiviteter, der skaber bånd mellem de forskellige aktører, både socialt og solidaritetsmæssigt og bidrager til miljøforbedringer; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at jobskabelse i landdistrikterne skal være en del af en bæredygtig politik, der er skræddersyet til specifikke områder og indebærer opretholdelse og udvikling af landbrugsaktiviteter og aktiviteter, der indirekte er knyttet til landbrug og skovbrug, samt landlige aktiviteter, der skaber bånd mellem de forskellige aktører, både socialt og solidaritetsmæssigt og bidrager til miljøforbedringer;

| X. | der henviser til, at landdistrikternes fremtid ikke udelukkende afhænger af landbrugssektorens udvikling, men også er knyttet til diversificeringen og fastholdelsen af andre økonomiske aktiviteter som f.eks. skovbrug, kunsthåndværk og udvikling af små og mellemstore virksomheder og integreret produktionskapacitet, landboturisme, tilvejebringelse af rekreative, uddannelsesmæssige og sportslige aktiviteter (f.eks. ridning) og bæredygtig anvendelse af landbrugs- og skovressourcer (herunder affald) til produktion af vedvarende energi eller organiske materialer og produkter baseret på økologiske processer; der henviser til, at der er behov for decentraliserede og integrerede lokale politikker i tilknytning til socioøkonomiske aspekter og landdistrikternes identitet og kultur og for et egentligt lokaltbaseret system, der søger at opnå synergier, samt for i fællesskab at tage udgangspunkt i landdistrikternes ressourcer gennem kollektive og tværsektorielle tilgange, herunder anvendelse af andre EU-midler til at stimulere udvikling og beskæftigelse i landdistrikterne og samtidig sikre, at den landlige infrastruktur er på plads; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at landdistrikternes fremtid ikke udelukkende afhænger af landbrugssektorens udvikling, men også er knyttet til diversificeringen og fastholdelsen af andre økonomiske aktiviteter som f.eks. skovbrug, kunsthåndværk og udvikling af små og mellemstore virksomheder og integreret produktionskapacitet, landboturisme, tilvejebringelse af rekreative, uddannelsesmæssige og sportslige aktiviteter (f.eks. ridning) og bæredygtig anvendelse af landbrugs- og skovressourcer (herunder affald) til produktion af vedvarende energi eller organiske materialer og produkter baseret på økologiske processer; der henviser til, at der er behov for decentraliserede og integrerede lokale politikker i tilknytning til socioøkonomiske aspekter og landdistrikternes identitet og kultur og for et egentligt lokaltbaseret system, der søger at opnå synergier, samt for i fællesskab at tage udgangspunkt i landdistrikternes ressourcer gennem kollektive og tværsektorielle tilgange, herunder anvendelse af andre EU-midler til at stimulere udvikling og beskæftigelse i landdistrikterne og samtidig sikre, at den landlige infrastruktur er på plads;

| Y. | der henviser til, at det i dette øjemed er helt afgørende at fokusere på, at mange arbejdspladser er stedsafhængige og afhængige af aktivitetsspecifikt landbrug, herunder skovbrug, der ikke kan udflyttes, og vedrører fødevarer og nonfood-tjenesteydelser, såsom landskabspleje og vandbeskyttelse og -forvaltning; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at det i dette øjemed er helt afgørende at fokusere på, at mange arbejdspladser er stedsafhængige og afhængige af aktivitetsspecifikt landbrug, herunder skovbrug, der ikke kan udflyttes, og vedrører fødevarer og nonfood-tjenesteydelser, såsom landskabspleje og vandbeskyttelse og -forvaltning;

| Z. | der henviser til, at der navnlig bør ydes støtte til små familielandbrug, dvs. til individuelle landbrugere, der — alene eller sammen med andre — driver deres landbrug ansvarligt, uafhængigt og effektivt, og som er i stand til at håndtere eventuelle problemer ved at tilpasse deres produktionsbeslutninger og/eller deres produktionsmetoder og ved at diversificere deres aktiviteter med henblik på at tackle de konstante strukturelle ændringer i landbrugssektoren; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at der navnlig bør ydes støtte til små familielandbrug, dvs. til individuelle landbrugere, der — alene eller sammen med andre — driver deres landbrug ansvarligt, uafhængigt og effektivt, og som er i stand til at håndtere eventuelle problemer ved at tilpasse deres produktionsbeslutninger og/eller deres produktionsmetoder og ved at diversificere deres aktiviteter med henblik på at tackle de konstante strukturelle ændringer i landbrugssektoren;

| AA. | der henviser til, at man i forbindelse med alle EU-politikker bør analysere, registrere og fremme kvinders muligheder for at arbejde i eller selv drive virksomhed i landbrugsområder/landdistrikter, samt sikre, at kvinderne ikke stilles dårligere af politikkerne, da dette vil danne grundlaget for, at de bliver drivkræfter for udvikling og innovation, hvilket vil hjælpe hele sektoren med at komme ud af krisen; der henviser til, at kvinder bør inddrages i sektorudviklingsplanerne på lokalt og regionalt plan, så deres behov, erfaringer og visioner kan gøre nytte i disse planer, og at kvinderne derfor bør udrustes med de nødvendige kompetencer til at kunne deltage aktivt i udarbejdelsen af dem; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at man i forbindelse med alle EU-politikker bør analysere, registrere og fremme kvinders muligheder for at arbejde i eller selv drive virksomhed i landbrugsområder/landdistrikter, samt sikre, at kvinderne ikke stilles dårligere af politikkerne, da dette vil danne grundlaget for, at de bliver drivkræfter for udvikling og innovation, hvilket vil hjælpe hele sektoren med at komme ud af krisen; der henviser til, at kvinder bør inddrages i sektorudviklingsplanerne på lokalt og regionalt plan, så deres behov, erfaringer og visioner kan gøre nytte i disse planer, og at kvinderne derfor bør udrustes med de nødvendige kompetencer til at kunne deltage aktivt i udarbejdelsen af dem;

| AB. | der henviser til, at kun 7,5 % af EU's landbrugere var under 35 år i 2010, og at over 4,5 millioner af dem, der nu driver bedrifter, er over 65 år, og at artikel 50 og 51 i forordning (EU) nr. 1307/2013 under den fælles landbrugspolitik indeholder bestemmelser med henblik på at støtte det nye generationsskifte i landbruget; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at kun 7,5 % af EU's landbrugere var under 35 år i 2010, og at over 4,5 millioner af dem, der nu driver bedrifter, er over 65 år, og at artikel 50 og 51 i forordning (EU) nr. 1307/2013 under den fælles landbrugspolitik indeholder bestemmelser med henblik på at støtte det nye generationsskifte i landbruget;

| AC. | der henviser til, at kvinder i landdistrikterne i mange medlemsstater har begrænset adgang til beskæftigelse i landbruget eller andre af arbejdsmarkedets sektorer og oplever en større lønforskel end i andre områder, men at de alligevel spiller en særdeles vigtig rolle i udviklingen og den sociale struktur i landdistrikterne, navnlig på bedrifter, der er i gang med en diversificering (der tilbyder bondegårdsferier, kvalitetsprodukter af egen avl, rekreative, uddannelsesmæssige og sportslige aktiviteter og andre tjenesteydelser); der henviser til, at kvinders iværksætteri kan udgøre en vigtig grundpille i social, økonomisk og miljømæssig henseende for så vidt angår den bæredygtige udvikling i landdistrikterne; der henviser til, at ulige adgang til jord er medvirkende til at begrænse kvinder muligheder for at udvikle en virksomhed i landbrugssektoren; der henviser til, at gennemsnitlig 29 % af landbrugsbedrifterne i EU drives af kvinder; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at kvinder i landdistrikterne i mange medlemsstater har begrænset adgang til beskæftigelse i landbruget eller andre af arbejdsmarkedets sektorer og oplever en større lønforskel end i andre områder, men at de alligevel spiller en særdeles vigtig rolle i udviklingen og den sociale struktur i landdistrikterne, navnlig på bedrifter, der er i gang med en diversificering (der tilbyder bondegårdsferier, kvalitetsprodukter af egen avl, rekreative, uddannelsesmæssige og sportslige aktiviteter og andre tjenesteydelser); der henviser til, at kvinders iværksætteri kan udgøre en vigtig grundpille i social, økonomisk og miljømæssig henseende for så vidt angår den bæredygtige udvikling i landdistrikterne; der henviser til, at ulige adgang til jord er medvirkende til at begrænse kvinder muligheder for at udvikle en virksomhed i landbrugssektoren; der henviser til, at gennemsnitlig 29 % af landbrugsbedrifterne i EU drives af kvinder;

| AD. | der henviser til, at antallet af afgrødesorter, der dyrkes industrielt, er lille; der henviser til, at lokale sorter og varianter spiller en rolle med hensyn til at opretholde både biodiversiteten og befolkningens indkomst i regionerne samt den lokale produktion; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at antallet af afgrødesorter, der dyrkes industrielt, er lille; der henviser til, at lokale sorter og varianter spiller en rolle med hensyn til at opretholde både biodiversiteten og befolkningens indkomst i regionerne samt den lokale produktion;

| AE. | der henviser til, at det er nødvendigt at gøre miljøet i landdistrikterne mere attraktivt for de nye generationer ved at fremme uddannelse, der er rettet mod innovation og modernisering i erhvervet og i teknologierne; |
| --- | --- |

AE.

der henviser til, at det er nødvendigt at gøre miljøet i landdistrikterne mere attraktivt for de nye generationer ved at fremme uddannelse, der er rettet mod innovation og modernisering i erhvervet og i teknologierne;

| AF. | der henviser til, at den universelle ramme for bæredygtighedsvurdering af fødevare- og landbrugssystemer (SAFA) er udviklet af FAO; |
| --- | --- |

AF.

der henviser til, at den universelle ramme for bæredygtighedsvurdering af fødevare- og landbrugssystemer (SAFA) er udviklet af FAO;

| AG. | der henviser til, at Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) kan bruges til erhvervsuddannelse og anden opkvalificering inden for de forskellige aktivitetssektorer i landdistrikterne; |
| --- | --- |

AG.

der henviser til, at Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) kan bruges til erhvervsuddannelse og anden opkvalificering inden for de forskellige aktivitetssektorer i landdistrikterne;

Under den nuværende fælles landbrugspolitik

| 1. | opfordrer alle medlemsstaterne til at give unge landbrugere langsigtede perspektiver for at imødegå affolkningen af landdistrikterne, at gennemføre en samlet generationsskiftestrategi og med henblik herpå gøre fuld brug af alle mulighederne i den nye fælles landbrugspolitik for at støtte unge landbrugere og nyetablerede landbrugere, herunder uden for familien, navnligt gennem støtteordningerne for unge landbrugere i den første og den anden søjle, samt fremme etableringen af nye landbrugere over 40 år og iværksætteri; bemærker også, at sådanne foranstaltninger skal suppleres af og være forenelige med bestemmelserne i de nationale politikker (om arealanvendelse, beskatning og socialsikring osv.), herunder støtte i henhold til artikel 50 og 51 i forordning (EU) nr. 1307/2013; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker, at langt de fleste direkte betalinger under den fælles landbrugspolitik går til de rigeste bedrifter, idet blot 13 % af støttemodtagerne fik 74 % af de direkte betalinger under politikken i 2014; mener, at dette ikke bidrager til jobskabelsen i landbruget, da små bedrifter er mere arbejdskraftintensive, og da 53 % af landbrugsmedarbejderne arbejder på bedrifter, der er klassificeret som værende af ringe økonomisk størrelse; efterlyser en bedre fordeling af betalingerne under den fælles landbrugspolitik til gavn for små landbrugere; |
| --- | --- |

2.

| 3. | tilskynder medlemsstaterne til at øge deres støtte til små og mellemstore bedrifter, bl.a. ved at gøre større brug af omfordelingsbetaling; opfordrer dem endvidere til at indføre ordninger, der gavner bedrifter, som er organiseret effektivt, og bedrifter, der anvender de retlige instrumenter om klyngesamarbejde mellem virksomheder; |
| --- | --- |

3.

| 4. | er af den opfattelse, at den fælles landbrugspolitik i højere grad bør tage hensyn til områder med geografiske ulemper (f.eks. bjergområder, oversøiske territorier, områder i den yderste periferi og sårbare naturområder), da opretholdelsen af landbruget disse steder er en afgørende vektor for en økonomisk, social og miljømæssig udvikling, hvor der fokuseres på arbejdspladser; tilføjer dog, at den fælles landbrugspolitik også skal tage højde for den nye dynamik i byspredningen og yde støtte til områder i udkanten af denne spredning ved at se de begrænsninger i øjnene, som er forbundet med deres særlige beskaffenhed; |
| --- | --- |

4.

| 5. | påpeger, at medlemsstaterne i vidt omfang har gjort brug af muligheden for at yde koblet støtte — som ved at udvikle produktionen og give den mulighed for at forblive på et givet sted fastholder beskæftigelsen i ugunstigt stillede områder — og opfordrer medlemsstaterne til at øge andelen af denne form for støtte til aktive landbrugere, gøre den mere fleksibel og øremærke en større del af den til at producere flere planteproteiner i EU, som i øjeblikket er afhængigt af tredjelande for at blive forsynet med denne råvare; foreslår desuden, at niveauet af frivillig koblet støtte kan tilpasses alt efter den pågældende afgrødes beskæftigelsesgrad, hvilket ville øge støtten til de landbrugsprodukter, som kræver mest arbejdskraft; |
| --- | --- |

5.

| 6. | påpeger, at der i den nuværende programmeringsperiode og i overensstemmelse med programmet for udvikling af landdistrikterne findes bestemmelser om målrettet støtte til dyrkning af lokale sorter og opdræt af lokale racer, hvorved beskæftigelsen fremmes og biodiversiteten opretholdes i regionerne; opfordrer medlemsstaterne til at indføre mekanismer, hvorunder grupper og sammenslutninger af producenter og landbrugere, der dyrker og opdrætter lokale sorter og racer, kan modtage målrettet støtte; |
| --- | --- |

6.

| 7. | påpeger, at det er nødvendigt at gennemføre miljødimensionen af den direkte støtte, og at dette skal være en integreret del af at sikre, at bedrifterne er bæredygtige og rentable, og bidrage til skabelse af nye job, bl.a. inden for bevarelse af biodiversitet, landbrugsturisme og landskabspleje, f.eks. på godser og historiske landejendomme; opfordrer indtrængende EU til at sørge for forenkling og for, at miljølovgivningen kan gennemføres på en enkel, letforståelig og problemfri måde; minder om, at miljødimensionen ikke må føre til reduktion eller nedlæggelse af særlig følsom landbrugsproduktion i bjergområder og yderområder; |
| --- | --- |

7.

| 8. | mener, at Unionen i betragtning af den høje dødelighed blandt honningbier i flere EU-medlemslande og den vigtige rolle, som dette bestøvende insekt spiller for fødevaresikkerheden og økonomien i mange plantesektorer, bør forstærke støtten til denne sektor ved at vedtage en egentlig europæisk strategi for genopretning af bibestanden; tilføjer, at dette ikke vil kræve store investeringer, men vil skabe mange arbejdspladser, enten gennem diversificering af aktiviteterne på eksisterende landbrugsbedrifter eller gennem etablering af nye, specialiserede landbrugsbedrifter, som ifølge eksperterne hver især ville være bæredygtige med 200 bistader, og som først og fremmest skulle opdrætte udvalgte dronninger og sværme og dernæst producere honning, som EU har en alvorlig mangel på; påpeger, at en tilgang som denne, der bygger på forskellige EU-strategier — innovation, social inklusion, jobskabelse — er i fuld overensstemmelse med ønsket om at styre den fælles landbrugspolitik og landbrugets udvikling hen imod større bæredygtighed; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at sektoren for at fastholde job på bedrifterne er nødt til at begynde at anvende nye risikostyringsværktøjer og øge brugen af redskaber som producentorganisationer under fusionsmarkedsordningen og i søjle II for bedre at kunne reagere på udsvingene og behovene på det globale marked; mener, at markedsforanstaltningerne og de ekstraordinære krise- og risikostyringsforanstaltninger, der er fastlagt under fusionsmarkedsordningen og søjle II, skal gennemføres langt hurtigere og mere proaktivt med EU-budgetstøtte, som efter behov tilpasses til de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi, bjergområder og andre områder, hvis konkurrenceevne er udfordret, med henblik på at begrænse den negative indvirkning af de faldende priser på landbrugernes indkomster; påpeger, at gennemførelsen af ekstraordinære kriseforanstaltninger ikke har nået målene fuldt ud, og at der i højere grad bør tages hensyn til medlemsstaternes nuværende infrastruktur og kapacitet; opfordrer indtrængende Kommissionen til i lyset af de nylige kriser at udvikle hurtigere og mere effektive interventionssystemer, som kan forebygge de mest negative konsekvenser; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer Kommissionen til at udnytte potentialet i de ekstraordinære foranstaltninger i artikel 219-222 i forordning (EU) nr. 1308/2013; |
| --- | --- |

10.

| 11. | mener, at interventionspriserne for at spille deres rolle som sikkerhedsnet med jævne mellemrum skal tilpasses kostprisudviklingen for have direkte indflydelse på producenternes indkomster og sikringen af deres aktiviteter samt på beskæftigelsen; ønsker, at EU indfører forebyggelsesværktøjer i stil med observatoriet for det europæiske mælkemarked for alle større produktionssektorer med henblik på at overvåge markederne, hvilket ville bidrage til at styre produktionen og sikre indgriben i tilfælde af kriser ved hjælp af nogle fleksible og proaktive markedsstyringsværktøjer, som kan aktiveres, når det er nødvendigt; |
| --- | --- |

11.

| 12. | erkender, at korte forsyningskæder, som forbinder landbrugerne til lokale producenter, kan stimulere jobskabelse i landdistrikterne, og fremhæver, at kvalitetsordninger, geografiske betegnelser og økologisk landbrug er en mulighed for at udvikle agrofødevaresektoren og potentielt skabe arbejdspladser i landdistrikterne, og derfor ikke bare bør beskyttes, men også udvikles for at skabe nye job og bevare den regionale kultur og identitet; fremhæver behovet for bedre adgang til større markeder for disse produkter og for indførelse af kvalitets-, reklame- og beskyttelsesforanstaltninger med henblik på at forbedre deres markedsføring og inklusion i de generelle turistprodukter i et givent geografisk område; minder i lyset af lovgivningsforslag, der er under drøftelse, om, at disse positive økonomiske virkninger er baseret på forbrugernes tillid, som ikke bør undermineres af ændringer, der kan opfattes som en forringelse af kvaliteten; fremhæver desuden, at processerne for at opnå disse kvalitetsstandarder kan være besværlige og bør forenkles; |
| --- | --- |

12.

| 13. | anbefaler, at medlemsstaterne kunne gøre mere udstrakt brug af anden søjles prioritet 6-områder om bevarelse og skabelse af job og vidensoverførsel samt erhvervs- og videreuddannelsestiltag (herunder lærlingeuddannelser og efteruddannelse på arbejdspladsen og omskoling af arbejdstagere i landbruget), så de kan overflyttes til andre aktiviteter i landdistrikterne, samt foranstaltninger inden for rådgivning og ledelsesstøtte med henblik på at forbedre bedrifternes økonomiske og miljømæssige resultater; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at yde støtte til efteruddannelse med henblik på at hjælpe landbrugere og andre arbejdstagere i landbruget og landdistrikterne til at blive mere alsidige og i stand til at diversificere deres aktiviteter og initiativer, samt på at styrke innovation; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bemærker, at de nuværende programmer for udvikling af landdistrikterne fokuserer langt mindre på sociale projekter, som forsvarer beskæftigelsen, end i den forrige programmeringsperiode 2007-2013, hvilket skyldes medlemsstaternes valg i deres programmer for udvikling af landdistrikterne og de mindre bevillinger, der er øremærket til beskæftigelsesrelaterede foranstaltninger; opfordrer derfor til større fleksibilitet i gennemførelsen af politikken for landdistrikterne; |
| --- | --- |

14.

| 15. | mener, at det er nødvendigt at forenkle gennemførelsen af politikken for udvikling af landdistrikterne, vedtage mere sammenhængende tiltag efter flerfondsprincippet og sætte en stopper for, at medlemsstaterne og Kommissionen indfører alt for pedantisk administrativ og finansiel kontrol; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer medlemsstaterne til at reklamere bedre for potentialet i den fælles landbrugspolitiks anden søjle for diversificering af aktiviteter i landdistrikterne (f.eks. landbrugsturisme og produktion af vedvarende energi); |
| --- | --- |

16.

| 17. | påpeger, at de nationale politikker og EU's politikker ikke tager tilstrækkeligt hensyn til den risikofaktor, som er uløseligt forbundet med innovation, hvilket er en hindring for innovation og jobskabelse, især for de mange aktører, der ikke har tilstrækkelig finansieringsevne til at gennemføre deres innovative projekter; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger, at udvikling af landdistrikterne og jobskabelse går hånd i hånd, og opfordrer derfor medlemsstaterne og regionerne til at maksimere potentialet i de lokale og regionale myndigheder, som har størst kendskab til udfordringerne og mulighederne i deres områder, for at nå målene i søjle 2 og respektere den fælles landbrugspolitiks prioriteter, herunder fremme af social inklusion, fattigdomsbekæmpelse og økonomisk udvikling; minder om muligheden for at orientere programmer for udvikling af landdistrikterne og operationelle programmer mod jobskabelse og mod en forbedring af tjenesteniveauet i landdistrikterne og opfordrer Kommissionen til at støtte dem i at nå dette mål; fremhæver indretningen af modeller for deleøkonomi i landdistrikterne med henblik på at sætte skub i beskæftigelsen, gøre landbrugsaktiviteterne mere effektive og mindske omkostningerne; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte virksomheder og kooperativer inden for den sociale økonomi, herunder socialt landbrug (2), for at fremme den sociale integration og beskæftigelsen i landdistrikterne; bemærker de foranstaltninger, der gennemføres under det sociale virksomhedsinitiativ, og opfordrer Kommissionen til at øge det bidrag, som den sociale økonomi yder til udviklingen af landdistrikterne, f.eks. gennem en handlingsplan for den sociale økonomi; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger, at en indsats for at støtte den demografiske udvikling i og den familievenlige karakter af landdistrikterne bør få en mere fremtrædende plads for at støtte familier og gøre det lettere at kombinere familie- og arbejdsliv, også i forbindelse med arbejdsmarkedsspørgsmål og økonomisk udvikling i landdistrikterne; |
| --- | --- |

20.

| 21. | fremhæver behovet for at fremme aktive foranstaltninger og politikker, der fremhæver migrationens positive bidrag til den økonomiske vækst og fremmer social samhørighed i landdistrikterne; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at føre politikker, der vil fremme landdistrikterne, ved at udvikle turismen, som, hvis den struktureres ordenligt og understøttes med incitamenter, kan blive en drivkraft for den kulturelle, sociale og økonomiske vækst i områder, der besidder betydelige natur-, landskabs-, kultur- og agrofødevareressourcer; understreger, at udviklingen af turismen i landdistrikterne og diversificeringen af landbrugsaktiviteterne (i uddannelsesmæssig, kulturel og rekreativ henseende) også virker som et incitament for de yngre generation til i en ånd af initiativ og foretagsomhed at stille sig i spidsen for kampagner rettet mod innovation og fremme af traditionelle produkter; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at det vil være afgørende med bistand fra ELFUL og andre EU-fonde, at skabe synergier mellem forskellige politikområder for at klare den udfordring, der ligger i at skabe arbejdspladser i landdistrikterne, og for at sikre, at landbruget igen anerkendes som en vigtig faktor for territorial udvikling; bemærker, at midlerne under søjle II kan bruges som et dynamisk økonomisk redskab til at frembringe øgede synergier med alternative finansieringskilder og programmer og dermed gøre dem tilgængelige for landdistrikterne, så de kan øge konnektiviteten, konkurrenceevnen og den økonomiske diversificering, og for at støtte iværksætteri, idet der tages hensyn til bevarelsen af landbokultur og -identitet; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at små bedrifter, der drives af ejeren, i stigende grad er kommet under pres fra investorers opkøb af landbrugsjord; understreger, at bevarelse af det opdyrkede areal og adgangen til jord er afgørende for oprettelse og udvidelse af landbrugsbedrifter og altafgørende for at fastholde arbejdspladser i landdistrikterne; påpeger, at Kommissionens rapport om unge landbrugeres behov fra november 2015 viste, at manglende muligheder for at købe eller leje jord er det største problem for unge landbrugere og nye aktører, der ønsker at begynde i landbruget; opfordrer derfor medlemsstaterne til at udveksle bedste praksis og udvikle instrumenter med henblik på at gøre jord tilgængelig i landdistrikter med høj arbejdsløshed, f.eks. gennem delt brug og forvaltning af landbrugsjord i overensstemmelse med national praksis eller etablering af systemer til styring og tilvejebringelse af oplysninger om uudnyttede arealer eller jord, der kan anvendes til landbrug, som unge landbrugere og kvinder skal have fortrinsret til at benytte; |
| --- | --- |

24.

| 25. | finder det vigtigt, at programmerne for udvikling af landdistrikterne gør mere for at fremme forbindelserne mellem land- og byområder for at stimulere samarbejde og åbne muligheder for virksomheder i landdistrikterne, som er nødvendige for udviklingen i disse områder og for jobskabelsen; mener, at landsbyer spiller en væsentlig rolle i forbindelserne mellem by og land, idet de sikrer adgang til grundlæggende tjenesteydelser for beboerne i de omkringliggende landdistrikter, og at medlemsstaterne derfor bør fremme tjenesteydelser i landsbyer som led i deres territorialpolitikker; |
| --- | --- |

25.

| 26. | efterlyser indførelse af bindende regler om rimelig betaling i fødevareforsyningskæden mellem producent-, grossist- og forarbejdningsleddene for at sikre, at landbrugere får en passende andel af merværdien, som gør det muligt for dem at praktisere bæredygtigt landbrug; |
| --- | --- |

26.

| 27. | understreger, at skovbrugssektoren, der for nuværende er et underudnyttet aktiv i Europa, er en vigtig kilde til job, som bør fremmes på forskellig vis i hele træindustrien; tilføjer, at EU i øjeblikket er ramt af en alvorlig mangel på træ, og at det er nødvendigt at investere i den fornødne infrastruktur for skabe vækst i denne sektor; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger, at det er altafgørende for opstarten og udvidelsen af en landbrugsbedrift at have adgang til jord; påpeger, at adgangen til jord er det største problem blandt unge landmænd i forbindelse med opstarten af en landbrugsbedrift; |
| --- | --- |

28.

Om fremtiden for den fælles landbrugspolitik efter 2020

| 29. | understreger, at procedurerne i den fælles landbrugspolitik skal forenkles, og at den skal vedblive med at have tilstrækkelige midler, som minimum på det nuværende niveau, som afspejler politikkens betydelige europæiske merværdi, for at kunne spille en reel rolle på lang sigt med hensyn til at skabe beskæftigelse som del af en diversificeret europæisk landbrugs- og skovbrugssektor, der fremmer bæredygtig udvikling og landdistrikternes tiltrækningskraft; understreger, at politikken for udvikling af landdistrikterne — som giver mulighed for mere direkte og mere effektive tiltag til at mindske den sociale udstødelse blandt beboerne i landdistrikterne og sætte skub i beskæftigelsen og dynamikken i landdistrikterne — gradvis bør styrkes, uden at underminere støtten under første søjle, som ligeledes skal omorganiseres, bl.a. for at sikre, at markederne fungerer bedre og viser større stabilitet, hvilket er afgørende for at beskytte landbrugernes indkomster, den europæiske model for landbrug og fødevaresikkerhed og sikre, at landdistrikterne bevarer deres tiltrækningskraft (med fokus på livskvalitet) sammenlignet med byområderne; |
| --- | --- |

29.

| 30. | understreger, at der i den fælles landbrugspolitik bør lægges stor vægt på instrumenter rettet mod modernisering og investeringer, som sikrer konkurrenceevnen i de økonomiske sektorer i landdistrikterne (herunder sektorerne for agrofødevarer, energi, forarbejdning og relaterede tjenester samt den sociale sektor) på en bæredygtig måde, i overensstemmelse med miljøbestemmelserne og dermed sikrer, at job kan fastholdes; påpeger, at disse instrumenter også vil gøre det muligt i højere grad at slå bro over kløfterne mellem medlemsstaterne og mellem regionerne med hensyn til udvikling af landbruget og landdistrikterne; |
| --- | --- |

30.

| 31. | fremhæver betydningen af turistsektoren som en indtægtskilde for landbrugere (f.eks. bondegårdsferie); opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at iværksætte programmer til støtte af investering og iværksætterinitiativer; anser det for vigtigt at støtte de pågældende landbrug gennem turistfremstød; |
| --- | --- |

31.

| 32. | bemærker de foranstaltninger til forenkling af den fælles landbrugspolitik, der er gennemført hidtil, men opfordrer Kommissionen til at videreudvikle og gennemføre foranstaltninger for at sikre proportionalitet og fleksibilitet med hensyn til at mindske den administrative byrde ved den fælles landbrugspolitik og øge produktiviteten på bedrifterne; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger, at der er grænser for, hvad der kan opnås inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, da dens primære mål er at sikre fødevareforsyningen, og at det kræver en mere overordnet, tværpolitisk tilgang på både regionalt plan og medlemsstatsplan at tackle de mange udfordringer, der påvirker jobskabelsen og fastholdelsen af job i landdistrikterne; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen til at støtte en konkurrencedygtig og bæredygtig europæisk landbrugsmodel med udgangspunkt i en landbrugsmodel, som er familiedrevet, diversificeret og multifunktionel, og som gør fastholdelse af områdebaserede og ordentligt betalte job til en prioritet, med særlig vægt på områder med specifikke begrænsninger, som anerkendt i artikel 349 TEUF, og i produktionen af fødevarer og non-food-produkter, der sikrer både fødevareforsyningssikkerhed og fødevaresikkerhed med henblik på at beskytte sundheden; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer medlemsstaterne til at udvikle nogle værktøjer til overvågning og regulering af markederne for handel med jord, således at det bliver muligt at få et bedre kendskab til disse markeder og gøre en ende på det stærkt udbredte fænomen med koncentration eller opkøb af jord og produktionsmidler; |
| --- | --- |

35.

| 36. | fremhæver, at det er nødvendigt at tilskynde til udvikling, markedsføring og salg af landbrugsprodukter af høj kvalitet; efterlyser initiativer, der skal åbne nye markeder og iværksætte operationelle produktprogrammer og markedsføringskampagner for at sikre produktdiversificering og konkurrenceevne i den europæiske fødevareforsyningskæde; |
| --- | --- |

36.

| 37. | mener, at den fælles landbrugspolitik skal tage højde for europæisk landbrug i alle dets former og i alle landdistrikter, herunder de dårligst stillede og mest sårbare blandt dem (såsom bjergområder og områder i den yderste periferi) for således at sikre, at der gøres bedst mulig brug af alle ressourcer; mener, at dette endvidere vil indebære, at landbrugsjord, der er blevet forladt, tages i anvendelse igen; |
| --- | --- |

37.

| 38. | påpeger, at der foregår en øget diversificering af landbrugsmarkederne og de regionale nichemarkeder, hvilket sikrer beskæftigelse i landdistrikterne; efterlyser initiativer, der skal understøtte diversificeringen af landbrugsbedrifterne (f.eks. direkte markedsføring af landbrugsprodukter) og af økonomien i landdistrikterne generelt (f.eks. lette overgangen fra landbrugsarbejde til andre jobområder); |
| --- | --- |

38.

| 39. | mener, at der via midlerne under den fælles landbrugspolitik bør ydes mere støtte til at bremse tabet af små og mellemstore bedrifter og virksomheder, der er samlet i producentorganisationer, som, fordi de generelt er mere diversificerede, økonomiske og selvstændige, og lettere kan omlægges, er mere effektive med hensyn til at skabe merværdi og områdebaserede job og er en vigtig økonomisk og social søjle i deres regioner, og også fortsat bør ydes særlig støtte til områder, der er påvirket af særlige begrænsninger, som anerkendt i artikel 349 TEUF; |
| --- | --- |

39.

| 40. | påpeger, at direkte betalinger under den fælles landbrugspolitik kun bør foretages til personer, hvis hovedaktivitetsområde er landbrug; |
| --- | --- |

40.

| 41. | påpeger, at søgningen efter beskæftigelsesmuligheder i regionerne i den yderste periferi i tilfælde af økonomisk smalhals kompromitteres af manglen på transportforbindelser, og mener i betragtning af landbrugets betydning i disse regioner, at der i den fremtidige fælles landbrugspolitik bør afsættes midler til positiv forskelsbehandling af de regioner, der oplever særlige begrænsninger, som anderkendt i TEUF, eftersom dette vil få en multiplikatoreffekt med hensyn til at fremme andre beslægtede aktiviteter såsom agroindustri, turisme, naturbeskyttelse, energiproduktion og den cirkulære økonomi på en måde, som vil supplere multifinansieringsstrategien; understreger, at der i denne strategi bør tages hensyn til de faktorer vedrørende positiv forskelsbehandling, der er udpeget for regionerne i den yderste periferi, som kan fungere som et laboratorium for originale, innovative løsninger inden for landbruget, der kan anvendes i andre, mindre ekstreme og mere omfattende sammenhænge, hvad angår landbrugsstruktur, jord- og klimaforhold og karakteristisk biodiversitet; |
| --- | --- |

41.

| 42. | mener, at fælles landbrugsdrift bør fremmes og støttes økonomisk, da det sænker bedrifternes produktionsomkostninger, især udgifterne til mekanisering, og fremmer solidaritet mellem landbrugerne og overførsel af innovation, knowhow og bedste praksis, hvorved der skabes en dynamik, som er gunstig for udviklingen og beskæftigelsen; |
| --- | --- |

42.

| 43. | opfordrer Kommissionen til at stimulere diversificering og konkurrenceevne blandt mindre landbrugsbedrifter, herunder sociale landbrug og serviceorienterede landbrug; |
| --- | --- |

43.

| 44. | understreger, at det er vigtigt, at den fælles landbrugspolitik bør yde mere støtte til de positive effekter af landbruget i form af beskæftigelse og miljø, og at den bør yde mere effektiv støtte til økologisk og biodynamisk landbrug og alle andre bæredygtige produktionsmetoder, herunder integreret landbrug og skovlandbrug inden for agroøkologien, hvilket gør det nødvendigt at forenkle de nuværende forordninger og vedtage nye, som kan gennemføres enkelt, letforståeligt og problemfrit; mener, at værdien af disse positive effekter for beskæftigelsen og miljøet er i hele samfundets interesse, og er et element, der bør medtages i landbrugsindkomsterne; |
| --- | --- |

44.

| 45. | minder om det positive eksempel med »biodistrikterne«, nemlig områder, hvor produkterne fra det lokale landbrug og husdyrhold, der fremstilles ved anvendelse af den økologiske metode, og alle de økonomiske aktører, der er afhængige af dem (virksomheder inden for agrofødevarer, gastronomi og turisme) fremmes ved hjælp af en række koordinerede tiltag, eftersom dette instrument allerede har vist sig at kunne gavne de lokale indkomster og bidrage til at forsvare landdistrikterne gennem en bevarelse af landskabet og de traditionelle produkter; |
| --- | --- |

45.

| 46. | fremhæver det potentiale, der ligger i bæredygtigt landbrug og bæredygtige fødevaresystemer, navnlig økologisk landbrug, samt bæredygtig forvaltning af jord, vand, biodiversitet og landdistrikternes infrastruktur med hensyn til at bevare og skabe ordentlige job inden for landbruget og blomstrende økonomier i landdistrikterne; |
| --- | --- |

46.

| 47. | mener, at fødevaresikkerheden i Den Europæiske Union fortsat skal forblive det primære princip i den fremtidige fælles landbrugspolitik uden dog at forsømme de eksterne markeder; mener i denne forbindelse, at handelsaftaler kan udgøre både en reel risiko og eventuelle muligheder for europæisk landbrug, og mener, at frihandelsaftaler ikke bør medføre urimelig konkurrence for små og mellemstore landbrugsbedrifter eller undergrave lokale økonomier og arbejdspladser; |
| --- | --- |

47.

| 48. | mener, at EU-støtte til projekter blandt nyetablerede sammenslutninger af frugt- og grøntavlere bør genindføres med henblik på at forbedre den nuværende utilstrækkelige organisation i frugt- og grøntsektoren; |
| --- | --- |

48.

| 49. | understreger, at i en situation med dyb usikkerhed med hensyn til fremtiden med lave og svingende landbrugspriser, skal EU opfylde traktatens mål for den fælles landbrugspolitik ved at gøre en større indsats for at rette op på de tilfældige virkninger på de markeder, hvor priserne svigter, og for at sikre landbrugssektorens modstandsdygtighed og konkurrenceevne ved at etablere effektive sikkerhedsnet og systemer til forebyggelse og krisestyring med henblik på at finde balancen mellem udbud og efterspørgsel samt skabe risikostyringsredskaber baseret på nye, innovative systemer og inddrage landbrugerne selv i finansieringen; mener, at andelen til finansiering af foranstaltninger til at stabilisere landbrugsmarkederne bør øges, og, navnlig, at den fælles landbrugspolitik også skal styrke forsikringsordninger til at beskytte landbrugerne mod de forskellige klimatiske, sundhedsmæssige og økonomiske risici; mener, at EU for at håndtere de risici, der er forbundet med den globale opvarmning skal sætte alt ind på at øge den positive rolle, som landbruget kan spille, ved hjælp af f.eks. agronomiske teknikker og en bedre forvaltning af jordbunden med henblik på en bedre CO2-optagelse, og at det er vigtigt at yde landbrugerne teknisk og økonomisk støtte, som gør dem i stand til gradvist at ændre deres praksis og innovere; |
| --- | --- |

49.

| 50. | understreger derudover, at direkte betalinger bør forblive et instrument under den fælles landbrugspolitik efter 2020 for at understøtte og stabilisere landbrugeres indkomster og kompensere for omkostninger i forbindelse med overholdelsen af høje EU-standarder (navnlig hvad angår produktionsmetoder og miljøkrav) og for at opretholde landbrugsproduktionen i de dårligst stillede regioner; påpeger, at de direkte betalinger derfor bør rettes mod at sikre økonomisk stabilitet i landbrugssektoren og mod at garantere fødevare- og miljøsikkerhed; påpeger i denne forbindelse, at det er afgørende at udjævne satserne for direkte betalinger for at sikre lige konkurrencevilkår på EU's indre marked og bæredygtig udnyttelse af landbrugsressourcerne på EU-plan; |
| --- | --- |

50.

| 51. | mener, at den fælles landbrugspolitik i vid udstrækning bør fremme udvikling af samarbejde blandt landbrugere, navnlig i fremstillings- og forarbejdningssektorerne, da der er store forskelle på graden af samarbejde mellem landbrugerne i de enkelte medlemsstater, og da mangel på samarbejde har en negativ indvirkning på landbrugernes evne til at modstå krisesituationer og markedspres; |
| --- | --- |

51.

| 52. | opfordrer medlemsstaterne til under den anden søjle i den fælles landbrugspolitik at prioritere Det Europæiske Innovationspartnerskab (EIP); opfordrer Kommissionen til at prioritere Horisont 2020 og til at sikre bedre adgang for landbrugere til EIB's finansieringsmuligheder, støtte til innovative, bæredygtige landbrugs- og skovbrugsmodeller til produktion af fødevarer og andre varer og tjenesteydelser (vedvarende energi, bioøkonomi, landboturisme og nye perspektiver for landbrugerne for leveringen af råstoffer i den industrielle tidsalder efter råolien), og udvikle ressourcerne i de enkelte landdistrikter; |
| --- | --- |

52.

| 53. | udtrykker sin faste overbevisning om, at det også i fremtiden vil være nødvendigt at fremme løbende videreuddannelse af landbrugere og landbrugsarbejdere og sikre, at videnskabelig indsigt og nyskabelser formidles, så der sikres en evne til at tilpasse sig til ændringer, og så det gøres lettere at udøve økonomiske aktiviteter; |
| --- | --- |

53.

| 54. | er af den opfattelse, at bottom-up-tilgangene til lokaludvikling som i Leader/CLLD har vist sig at være effektive med hensyn til antallet af nye arbejdspladser, der skabes, og de lave offentlige udgifter pr. ny arbejdsplads, og at de derfor bør styrkes yderligere, fremmes og gennemføres i alle medlemsstaterne ved hjælp af flerfondstilgange og ved at styrke de lokale og regionale myndigheders rolle; fremhæver særligt den rolle, lederne i de lokale aktionsgrupper spiller med hensyn til at yde teknisk og servicemæssig støtte til initiativer med henblik på at få igangsat beskæftigelsesfremmende projekter; opfordrer til, at disse lokale aktionsgrupper får mulighed for at arbejde så selvstændigt som muligt, så effektiviteten maksimeres; tilføjer, at der bør indføres mekanismer til at sikre meningsfuld inddragelse af arbejdsmarkedets parter, og opfordrer Kommissionen til at fremlægge eksempler på god praksis med hensyn til transnationale Leader II-projekter; |
| --- | --- |

54.

| 55. | bemærker, at problemer med at få adgang til oplysninger om relevante programmer og finansiering på nationalt plan og på EU-plan er en hindring for udviklingen af økonomien i landdistrikterne; |
| --- | --- |

55.

| 56. | kræver, at investeringerne under politikken for udvikling af landdistrikterne for at støtte beskæftigelsen i landdistrikterne prioriteres således, at der fokuseres på job, ændring af arbejdsløsheden, modtagervirksomhedernes effektivitet og skabelse af incitamenter til at ansætte medarbejdere, og henstiller, at programmerne for udvikling af landdistrikterne omfatter en styrkelse af mikrofinansieringen, da denne er særlig hensigtsmæssig til at støtte landbrugsvirksomheder og ikkelandbrugsvirksomheder i opstarten; |
| --- | --- |

56.

| 57. | understreger, at den anden søjles betydning for jobskabelsen kan øges ved at sikre langt mere fleksibilitet og hensyntagen til regionernes særlige behov; |
| --- | --- |

57.

| 58. | anser det for nødvendigt, at man i fremtiden fortsat udvikler områdebaserede fødevaresystemer af høj kvalitet, som leverer uforarbejdede eller forarbejdede fødevarer, ved at fremme den enkeltes ansvar og inddragelsen af aktørerne — enten i sammenslutninger af producenter, forarbejdningsvirksomheder, distributører og forbrugere eller producent-forbrugerfællesskaber, eller at man bringer alle de erhvervsdrivende i agrofødevare- og fødevareturisme sektorerne sammen — i kvalitative og kontraktmæssige aktiviteter, der er udformet med henblik på at sikre fødevareforsyning og -sikkerhed og rimelige indkomster, således at landbrugerne kan leve anstændigt af deres arbejde og bevare beskæftigelsen på deres bedrifter; bemærker, at disse fødevaresystemer især, men ikke udelukkende, kan tage form af korte forsyningskæder og/eller lokale markeder; mener, at der i fremtiden bør afsættes flere EU-midler til udvikling og drift af særlige fødevarekvalitetssystemer og videreudvikling af den verdensberømte europæiske gastronomi; finder det i denne henseende afgørende med en bedre tilpasning af de lovgivningsmæssige rammer for offentlige udbud, så lokale myndigheder kan fremme lokal produktion; |
| --- | --- |

58.

| 59. | henleder opmærksomheden på behovet for yderligere støtte til landbruget og skabelse af flere landbrugsjob i mindre begunstigede områder og i områderne ved EU's ydre grænser; |
| --- | --- |

59.

| 60. | mener, at partnerskaber mellem mange aktører, som omfatter landbrugere og andre af landdistrikternes aktører, bør fremmes, da de gør det muligt at udvikle mange aktiviteter, som skaber direkte og indirekte beskæftigelse, såsom struktureringen af de lokale forsyningskæder for fødevarer og nonfoodprodukter og indførelsen af forskellige tjenesteydelser (landboturisme, vedligeholdelse af private og offentlige områder osv.); |
| --- | --- |

60.

| 61. | mener, at Kommissionen og medlemsstaterne gennem den fælles landbrugspolitik og andre politikker bør tilskynde landbrugere til at diversificere deres indtægtskilder og dermed polstre sig imod afmatninger af markedet; mener, at en sådan diversificering kan omfatte økoturisme, udvikling af vedvarende energikilder såsom vind- og solenergi, forøgelse af landbrugsprodukters værdi gennem forarbejdning og åbning af gårdbutikker; |
| --- | --- |

61.

| 62. | opfordrer Kommissionen til at indføre øget støtte til lokale kooperativer, så de kan genvinde kontrollen over deres priser og produkter; |
| --- | --- |

62.

| 63. | bemærker, at turistsektoren byder på store muligheder for at skabe indtægter og direkte og afledte arbejdspladser i landbruget og landdistrikterne, som vil gøre det muligt at fremme den enkelte regions historiske, kulturelle, gastronomiske, landskabsmæssige og miljømæssige arv; bemærker ligeledes, at en regions mulighed for at tiltrække turister ikke kun afhænger af dens historie, men i højere og højere grad på kvaliteten af dens fødevareprodukter, dens landskaber og dens miljø; mener, at turistsektoren af alle disse grunde bør støttes endnu mere gennem politikken for udvikling af landdistrikterne; |
| --- | --- |

63.

| 64. | understreger, at udfordringerne i forbindelse med klimaændringer og miljø kræver betydelige offentlige og private jobskabende investeringer understøttet af fremvæksten af nye erhverv for at sikre vedligeholdelsen og bevarelsen af landdistrikternes ressourcer og genoprettelsen af nedbrudte økosystemers kvalitet, bekæmpe oversvømmelser og brande mere effektivt og beskytte kvaliteten af vand, jord, luft og biodiversitet bedre; bemærker, at dette naturligvis indebærer samarbejde mellem landbruget og de øvrige aktører i landdistrikterne, men at det byder på nye muligheder for diversificering af indtægterne for landbruget; |
| --- | --- |

64.

| 65. | opfordrer Kommissionen til at vurdere de sociale virkninger af den aktuelle krise i landbruget, navnlig i form af tabte arbejdspladser, især i landdistrikterne; opfordrer medlemsstaterne til at overveje, hvordan landbrugets konkurrenceevne kan forbedres, så sektoren kan skabe arbejdspladser og skabe en merværdi, som deles ligeligt i hele landbrugssektoren og fødevareindustrien, sikre retfærdig konkurrence og minimere den skade, der er gjort gennem social dumping og usikre og atypiske ansættelsesforhold, hvilket rammer visse grupper uforholdsmæssigt hårdt; bemærker, at mange medlemmer af familielandbrug ikke har nogen social status eller juridisk anerkendelse og ikke er omfattet af en social sikringsordning; understreger, at landbrugsvirksomheder skal overholde den nationale arbejdsmarkeds- og sociallovgivning; mener, at en eventuel indførelse af yderligere betingelser for udbetalinger under den fælles landbrugspolitiks første søjle vil øge landmændenes administrative byrde betragteligt og begrænse deres jobskabelsespotentiale; efterlyser en større rolle for arbejdsmarkedets parter sammen med forvaltningsmyndighederne, og opfordrer medlemsstaterne til at anerkende og garantere de sociale rettigheder for landbrugerne ved at sikre, at alle arbejdstagere i landbruget, på fuldtid eller deltid, dækkes af de sociale beskyttelsesordninger; opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre direktiv 2014/36/EU om sæsonarbejdere i deres nationale lovgivning; opfordrer til, at de nationale myndigheder med ansvar for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen får tildelt tilstrækkelige ressourcer til at kunne oplyse om sikkerhed i landbruget; |
| --- | --- |

65.

| 66. | opfordrer Kommissionen til at indføre de af FAO foreslåede indikatorer i sine systemer til evaluering af fødevarers og landbrugs bæredygtighed, navnlig dem, der er rettet mod beskæftigelse og social velfærd; |
| --- | --- |

66.

| 67. | minder om, at Europas landbrugere i gennemsnit kun ejer 12 ha jord, og at 70 % af landbrugsbedrifterne har et areal på under 5 ha; bemærker, at landbrugsbedrifterne på grund af deres størrelse og struktur ikke altid kan tillade sig at ansætte fuldtidsbeskæftigede eller højt kvalificerede medarbejdere; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at indføre foranstaltninger, som tilskynder arbejdsgivere til at slutte sig sammen i grupper; |
| --- | --- |

67.

| 68. | anser det for nødvendigt at sikre, at der er offentlige og private tjenester, der kan sørge for, at landdistrikterne forbliver attraktive, og gøre det muligt at fastholde og udvikle beskæftigelse i disse områder; mener, at borgerne i landdistrikterne har ret til lige adgang til offentlige tjenester af høj kvalitet, som f.eks. uddannelse og sundhedspleje; mener, at det er afgørende, at alle — lokale myndigheder, regionale myndigheder (hvis de findes) og den lokale private sektor — bør arbejde sammen om at fremme investeringer og sikre, at landdistrikter og fjerntliggende egne har nødvendig infrastruktur, som f.eks. offentlige og private transportforbindelser, en sikker energiforsyning og pålidelig og hurtig bredbåndsteknologi samt finansiering og kreditordninger for iværksættere i landdistrikterne, mikrovirksomheder og SMV'er, idet virksomhederne og husstandene i landdistrikterne uden disse ting vil være permanent ringere stillet, og migrationen til byområderne vil fortsætte; |
| --- | --- |

68.

| 69. | mener i lyset af de seneste udbrud af dyreepidemier og de seneste skandaler på området for fødevaresikkerhed, såsom E. coli-udbruddet i 2011, hestekødsskandalen i 2013 og den aktuelle skandale om falsk honning, at der er behov for en væsentlig forøgelse af de beløb, der bruges på fødevare- og fodersikkerhed (som anført under udgiftsområde 3 i den flerårige finansielle ramme), da de 1,93 mia. EUR, der er bevilget til den nuværende syvårige periode, er helt utilstrækkelige; |
| --- | --- |

69.

| 70. | understreger, at landbrugerne i stor stil konfronteres med administrative omkostninger relateret til den fælles landbrugspolitik, og at disse omkostninger varierer betydeligt mellem medlemsstaterne; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at nedbringe den administrative byrde ved at mindske bureaukratiet og forenkle den fælles landbrugspolitik og sikre en omkostningseffektiv gennemførelse af den i national lovgivning; |
| --- | --- |

70.

| 71. | understreger, at adgangen til grundlæggende tjenesteydelser som uddannelse, sundhedspleje og boliger og disse ydelsers fortsatte beståen er forudsætninger for et beskæftigelsesfremmende miljø og for at opfylde landbobefolkningens basale behov; |
| --- | --- |

71.

| 72. | finder det tvingende nødvendigt at anmode de offentlige myndigheder om at skabe rådgivnings- og supporttjenester for landbrugsdrift i landdistrikterne med henblik på at modernisere det europæiske landbrug; |
| --- | --- |

72.

| 73. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme og lette kvinders ligestilling på arbejdsmarkedet og muligheden for at forene arbejde og privatliv i landdistrikterne, navnlig hvad angår lønninger og sociale rettigheder og pensionsrettigheder, fremme af nye kvalifikationer og tilvejebringelse af fremtidsperspektiver og muligheder for kvinder i landbrugs- og ikke-landbrugsmæssig beskæftigelse i overensstemmelse med princippet om ligestilling og ikke-forskelsbehandling i EU's politikker og programmer; opfordrer dem endvidere til at gøre bedre brug af de muligheder for målrettede online-informationsplatforme, foranstaltninger og støtte til nye og etablerede kvindelige landbrugere og kvinder i landdistrikterne, navnlig inden for rammerne af ELFUL og andre EU-fonde, der tilskynder projektudvikling, samt til at bidrage til at bevare afgørende infrastruktur og tjenester, som er af stor betydning i det daglige liv på landet, og dermed bidrage til at begrænse afvandringen af kvinder fra landdistrikterne; henleder ligeledes opmærksomheden på behovet for bæredygtige strategier, navnlig i landdistrikterne, for at opretholde, fremme og støtte kvindenetværk og -organisationer og kvinders rolle i beslutningstagningen i landbruget og i landdistrikterne; opfordrer endvidere til lettere adgang til uddannelse, finansiering og oplysning med henblik på at fremme kvinders iværksætterinitiativer (f.eks. via e-handel), ejerskab af virksomheder i landdistrikterne og udvikling; |
| --- | --- |

73.

| 74. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at styrke den rolle, som varetages af arbejdsmarkedets parter og de sociale velfærdsorganisationer, der parallelt med myndighederne arbejder med at overvåge overholdelsen af arbejdslovgivningen, bekæmpe sort arbejde og overvåge overholdelsen af de sociale og sikkerhedsmæssige standarder, der fremmer den sociale og økonomiske integration af migrantarbejdere, herunder kvindelige sæsonarbejdere, migranter og flygtninge; opfordrer til, at der indføres ordninger, der skal sikre, at kvinder kan deltage på alle niveauer i processen; |
| --- | --- |

74.

| 75. | påpeger, at mængden af landbrugsjord i EU bliver mindre år for år; understreger, at det er af afgørende betydning at bevare agerjord for at sikre arbejdspladser i landdistrikterne; opfordrer medlemsstaterne til at fremme bedre adgang til jord i områder, hvor arbejdsløsheden er høj, og opfordrer i denne forbindelse til, at der træffes foranstaltninger for at sikre, at unge kvindelige landbrugere har adgang til lån og kan deltage i arealforvaltningen; |
| --- | --- |

75.

| 76. | henleder opmærksomheden på, at kvinder tegner sig for 45 % af arbejdskraften på landbrugsbedrifterne; opfordrer Kommissionen til at revidere definitionen af »familielandbrug« med henblik på at lette kvinders adgang til uddannelse og faglig rådgivning samt til kapital og fordele; |
| --- | --- |

76.

| 77. | opfordrer de relevante nationale, regionale og lokale myndigheder til at tilskynde til kvinders deltagelse i lokale aktionsgrupper og udvikling af lokale partnerskaber under Leader-programmet samt til at sikre en ligelig kønsfordeling i disses bestyrelser; |
| --- | --- |

77.

o

o o

| 78. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

78.

---

(1)  Eurostat, 2016.

(2)  Jf. http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.nat-opinions.25458

---

II Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Parlamentet

Tirsdag den 4. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/241 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/241

---

P8_TA(2016)0364

Anmodning om ophævelse af Giorgos Grammatikakis' immunitet

Europa-Parlamentets afgørelse af 4. oktober 2016 om anmodningen om ophævelse af Giorgos Grammatikakis' immunitet (2016/2084(IMM))

(2018/C 215/35)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til anmodningen om ophævelse af Giorgos Grammatikakis' immunitet, som blev fremsendt af viceanklageren ved Den Hellenske Republiks højesteret den 1. april 2016 i forbindelse med en sag fremsat af Rethymnos offentlige anklager for sammen med andre at have begået tillidsbrud i forbindelse med udøvelsen af sit hverv i Rethymno, Kreta, i perioden 2000-2002 (sag ABM:AB05/1956), og hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 27. april 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til anmodningen om ophævelse af Giorgos Grammatikakis' immunitet, som blev fremsendt af viceanklageren ved Den Hellenske Republiks højesteret den 1. april 2016 i forbindelse med en sag fremsat af Rethymnos offentlige anklager for sammen med andre at have begået tillidsbrud i forbindelse med udøvelsen af sit hverv i Rethymno, Kreta, i perioden 2000-2002 (sag ABM:AB05/1956), og hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 27. april 2016,

| — | der henviser til, at Giorgos Grammatikakis har givet afkald på retten til at blive hørt, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Giorgos Grammatikakis har givet afkald på retten til at blive hørt, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5,

| — | der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1),

| — | der henviser til artikel 62 i Den Hellenske Republiks forfatning, artikel 54 i den græske borgerlige retsplejelov og artikel 83 i det græske parlaments forretningsorden, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 62 i Den Hellenske Republiks forfatning, artikel 54 i den græske borgerlige retsplejelov og artikel 83 i det græske parlaments forretningsorden,

| — | der henviser til kendelse nr. 5181/18.11.2015 fra statsadvokaten fra appelretten i Kreta, |
| --- | --- |

—

der henviser til kendelse nr. 5181/18.11.2015 fra statsadvokaten fra appelretten i Kreta,

| — | der henviser til protokollat for retsmødet af 7. april 2015 vedrørende Giorgos Grammatikakis, MEP, og dennes forsvarsanbringende og underliggende dokumenter, |
| --- | --- |

—

der henviser til protokollat for retsmødet af 7. april 2015 vedrørende Giorgos Grammatikakis, MEP, og dennes forsvarsanbringende og underliggende dokumenter,

| — | der henviser til kendelse nr. 104/1015 fra appelretten i Kreta, |
| --- | --- |

—

der henviser til kendelse nr. 104/1015 fra appelretten i Kreta,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 9, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 9,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0279/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0279/2016),

| A. | der henviser til, at den offentlige anklager ved Den Hellenske Republiks højesteret har anmodet om ophævelse af Giorgos Grammatikakis' immunitet i forbindelse med en retssag om en påstået lovovertrædelse; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at den offentlige anklager ved Den Hellenske Republiks højesteret har anmodet om ophævelse af Giorgos Grammatikakis' immunitet i forbindelse med en retssag om en påstået lovovertrædelse;

| B. | der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling;

| C. | der henviser til, at det fastslås i artikel 62 i Den Hellenske Republiks forfatning, at et parlamentsmedlem under sit mandat ikke kan retsforfølges, fastholdes eller fængsles eller på anden måde berøves sin frihed uden parlamentets samtykke; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at det fastslås i artikel 62 i Den Hellenske Republiks forfatning, at et parlamentsmedlem under sit mandat ikke kan retsforfølges, fastholdes eller fængsles eller på anden måde berøves sin frihed uden parlamentets samtykke;

| D. | der henviser til, at de græske myndigheder planlægger en retsforfølgning af Giorgos Grammatikakis for sammen med andre ikke at have opfyldt visse retlige forpligtelser; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at de græske myndigheder planlægger en retsforfølgning af Giorgos Grammatikakis for sammen med andre ikke at have opfyldt visse retlige forpligtelser;

| E. | der henviser til, at den planlagte retsforfølgning vedrører en drøftelse den 8. marts 1996 om muligheden for at indgå en ny privat kollektiv forsikringsordning — i tillæg til den obligatoriske forsikringsordning — for alle ansatte ved universitetet i Kreta og påståede ulovlige betalinger i form af successive rater i perioden 2000-2002; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at den planlagte retsforfølgning vedrører en drøftelse den 8. marts 1996 om muligheden for at indgå en ny privat kollektiv forsikringsordning — i tillæg til den obligatoriske forsikringsordning — for alle ansatte ved universitetet i Kreta og påståede ulovlige betalinger i form af successive rater i perioden 2000-2002;

| F. | der henviser til, at en tidligere retssag om samme spørgsmål, som omfattede perioden fra 2000 og frem, førte til frifindelse af alle de anklagede; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at en tidligere retssag om samme spørgsmål, som omfattede perioden fra 2000 og frem, førte til frifindelse af alle de anklagede;

| G. | der henviser til, at den planlagte retsforfølgning klart ikke har forbindelse til Giorgos Grammatikakis status som medlem af Europa-Parlamentet, eftersom den vedrører hans tidligere hverv som rektor ved konsistoriet ved universitetet i Kreta; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at den planlagte retsforfølgning klart ikke har forbindelse til Giorgos Grammatikakis status som medlem af Europa-Parlamentet, eftersom den vedrører hans tidligere hverv som rektor ved konsistoriet ved universitetet i Kreta;

| H. | der henviser til, at den planlagte retsforfølgning ikke vedrører meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af hvervet som medlem af Europa-Parlamentet som omhandlet i artikel 8 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at den planlagte retsforfølgning ikke vedrører meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af hvervet som medlem af Europa-Parlamentet som omhandlet i artikel 8 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter;

| I. | der henviser til, at den planlagte retsforfølgning er blevet udvidet til at dække perioden fra 1996-2000 og omfatter det sidste møde i konsistoriet med Giorgos Grammatikakis som rektor, hvor spørgsmålet blev drøftet, men hvor der ikke blev truffet en afgørelse; der henviser til, at der ikke er nogen grund til at formode, at den planlagte retsforfølgning har til formål at skade medlemmets politiske virksomhed; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at den planlagte retsforfølgning er blevet udvidet til at dække perioden fra 1996-2000 og omfatter det sidste møde i konsistoriet med Giorgos Grammatikakis som rektor, hvor spørgsmålet blev drøftet, men hvor der ikke blev truffet en afgørelse; der henviser til, at der ikke er nogen grund til at formode, at den planlagte retsforfølgning har til formål at skade medlemmets politiske virksomhed;

| J. | der henviser til, at den planlagte retsforfølgning er blevet permanent henlagt for så vidt angår mange medanklagede medlemmer af konsistoriet ved universitetet i Kreta og af ELKE-udvalget som følge af forældelsesfristen på 15 år for den påståede lovovertrædelse, mens andre blev definitivt frifundet for alle anklager af retten i maj 2016; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at den planlagte retsforfølgning er blevet permanent henlagt for så vidt angår mange medanklagede medlemmer af konsistoriet ved universitetet i Kreta og af ELKE-udvalget som følge af forældelsesfristen på 15 år for den påståede lovovertrædelse, mens andre blev definitivt frifundet for alle anklager af retten i maj 2016;

| K. | er overrasket over, at anmodningen om ophævelse af immunitet sker omkring 20 år efter, at begivenheden fandt sted, og at det græske retssystem ikke var i stand til at anlægge sag mod Giorgos Grammatikakis i denne periode og har til hensigt at gøre dette nu, mens han er medlem af Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

K.

er overrasket over, at anmodningen om ophævelse af immunitet sker omkring 20 år efter, at begivenheden fandt sted, og at det græske retssystem ikke var i stand til at anlægge sag mod Giorgos Grammatikakis i denne periode og har til hensigt at gøre dette nu, mens han er medlem af Europa-Parlamentet;

| L. | der henviser til, at et retssystem, der fungerer langsomt, aldrig vil være virkelig retfærdigt, idet de involverede personer ikke er de samme, som de var 20 år tidligere; der henviser til, at hvis retfærdigheden skal ske fyldest, så skal den ske rettidigt; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at et retssystem, der fungerer langsomt, aldrig vil være virkelig retfærdigt, idet de involverede personer ikke er de samme, som de var 20 år tidligere; der henviser til, at hvis retfærdigheden skal ske fyldest, så skal den ske rettidigt;

| 1. | vedtager at ophæve Giorgos Grammatikakiss immunitet, som krævet af Giorgos Grammatikakis selv for at afslutte denne lange retslige proces; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til de græske myndigheder og Giorgos Grammatikakis. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Domstolens dom af 12. maj 1964, Wagner mod Fohrmann og Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Domstolens dom af 10. juli 1986, Wybot mod Faure m.fl., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Rettens dom af 15. oktober 2008, Mote mod Parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Domstolens dom af 21. oktober 2008, Marra mod De Gregorio og Clemente, C-200/07 og C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Rettens dom af 19. marts 2010, Gollnisch mod Parlamentet, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Domstolens dom af 6. september 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI:EU:C:2011:543; Rettens dom af 17. januar 2013, Gollnisch mod Parlamentet, T-346/11 og T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

---

Tirsdag den 25. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/243 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/243

---

P8_TA(2016)0395

Anmodning om ophævelse af Jean-Marie Le Pens immunitet

Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om ophævelse af Jean-Marie Le Pens immunitet (2016/2108(IMM))

(2018/C 215/36)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til to anmodninger om ophævelse af Jean-Marie Le Pens immunitet, som blev fremsendt af statsadvokaten ved appeldomstolen i Paris den 14. marts 2016, og hvorom der er blevet givet meddelelse på plenarforsamlingen den 8. juni 2016, i forbindelse med to verserende sager ved undersøgelsesdommerne ved retten i første instans i Paris om opfordring til racehad (2211/15/21 og 2226/15/9), som begge vedrører samme sagsgenstand, |
| --- | --- |

—

der henviser til to anmodninger om ophævelse af Jean-Marie Le Pens immunitet, som blev fremsendt af statsadvokaten ved appeldomstolen i Paris den 14. marts 2016, og hvorom der er blevet givet meddelelse på plenarforsamlingen den 8. juni 2016, i forbindelse med to verserende sager ved undersøgelsesdommerne ved retten i første instans i Paris om opfordring til racehad (2211/15/21 og 2226/15/9), som begge vedrører samme sagsgenstand,

| — | der har hørt Jean-Marie Le Pen, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5, |
| --- | --- |

—

der har hørt Jean-Marie Le Pen, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5,

| — | der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol afsagde den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol afsagde den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1),

| — | der henviser til artikel 26 i Den Franske Republiks forfatning, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 26 i Den Franske Republiks forfatning,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 9, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 9,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0301/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0301/2016),

| A. | der henviser til, at to undersøgelsesdommere ved retten i første instans i Paris har anmodet om ophævelse af Jean-Marie Le Pens parlamentariske immunitet i forbindelse med en påstået strafbar handling; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at to undersøgelsesdommere ved retten i første instans i Paris har anmodet om ophævelse af Jean-Marie Le Pens parlamentariske immunitet i forbindelse med en påstået strafbar handling;

| B. | der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling;

| C. | der henviser til, at artikel 26 i Den Franske Republiks forfatning foreskriver, at »medlemmer af Parlamentet [...] ikke [må] retsforfølges, eftersøges, anholdes, tilbageholdes eller dømmes på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv«, og at medlemmer af Parlamentet »i strafferetligt øjemed [ikke kan] udsættes for anholdelse eller nogen som helst anden frihedsberøvende eller frihedsindskrænkende foranstaltning« uden tilladelse fra Parlamentet; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at artikel 26 i Den Franske Republiks forfatning foreskriver, at »medlemmer af Parlamentet [...] ikke [må] retsforfølges, eftersøges, anholdes, tilbageholdes eller dømmes på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv«, og at medlemmer af Parlamentet »i strafferetligt øjemed [ikke kan] udsættes for anholdelse eller nogen som helst anden frihedsberøvende eller frihedsindskrænkende foranstaltning« uden tilladelse fra Parlamentet;

| D. | der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 8 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter hverken kan eftersøges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 8 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter hverken kan eftersøges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv;

| E. | der henviser til, at formålet med denne bestemmelse er at sikre, at medlemmerne af Europa-Parlamentet principielt har ytringsfrihed, men at denne ret til ytringsfrihed ikke giver ret til bagvaskelse, injurier, tilskyndelse til had eller til at rejse tvivl om andres ære eller enhver anden ytring, som udgør en krænkelse af artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at formålet med denne bestemmelse er at sikre, at medlemmerne af Europa-Parlamentet principielt har ytringsfrihed, men at denne ret til ytringsfrihed ikke giver ret til bagvaskelse, injurier, tilskyndelse til had eller til at rejse tvivl om andres ære eller enhver anden ytring, som udgør en krænkelse af artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder;

| F. | der henviser til, at bestemmelserne om parlamentarisk immunitet skal fortolkes i lyset af værdierne, målene og principperne i EU-traktaterne; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at bestemmelserne om parlamentarisk immunitet skal fortolkes i lyset af værdierne, målene og principperne i EU-traktaterne;

| G. | der henviser til, at denne absolutte immunitet for medlemmer af Europa-Parlamentet ikke kun dækker holdninger, der tilkendegives af et medlem på Parlamentets officielle møder, men også ytringer andre steder, f.eks. i medierne, når der »foreligger en forbindelse mellem den udtrykte meningstilkendegivelse og det parlamentariske hverv«; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at denne absolutte immunitet for medlemmer af Europa-Parlamentet ikke kun dækker holdninger, der tilkendegives af et medlem på Parlamentets officielle møder, men også ytringer andre steder, f.eks. i medierne, når der »foreligger en forbindelse mellem den udtrykte meningstilkendegivelse og det parlamentariske hverv«;

| H. | der henviser til, at Jean-Marie Le Pen anklages for at have fremsat en offentlig opfordring til racehad i en videooptagelse, som blev offentliggjort den 6. juni 2014; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Jean-Marie Le Pen anklages for at have fremsat en offentlig opfordring til racehad i en videooptagelse, som blev offentliggjort den 6. juni 2014;

| I. | der henviser til, at der ikke foreligger nogen forbindelse mellem den pågældende udtalelse og Jean-Marie Le Pens parlamentariske hverv, og at Jean-Marie Le Pen derfor ikke har handlet under udøvelsen af sit hverv som medlem af Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at der ikke foreligger nogen forbindelse mellem den pågældende udtalelse og Jean-Marie Le Pens parlamentariske hverv, og at Jean-Marie Le Pen derfor ikke har handlet under udøvelsen af sit hverv som medlem af Europa-Parlamentet;

| J. | der henviser til, at der ikke er noget grundlag for en mistanke om, at der foreligger fumus persecutionis, dvs. forsøg på at forhindre Jean-Marie Pen i at udføre sit parlamentariske arbejde; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at der ikke er noget grundlag for en mistanke om, at der foreligger fumus persecutionis, dvs. forsøg på at forhindre Jean-Marie Pen i at udføre sit parlamentariske arbejde;

| 1. | vedtager at ophæve Jean-Marie Le Pens immunitet; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til Den Franske Republiks kompetente myndigheder. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Domstolens dom af 12. maj 1964, Wagner mod Fohrmann og Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Domstolens dom af 10. juli 1986, Wybot mod Faure m.fl., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Rettens dom af 15. oktober 2008, Mote mod Parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Domstolens dom af 21. oktober 2008, Marra mod De Gregorio og Clemente, C-200/07 og C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Rettens dom af 19. marts 2010, Gollnisch mod Parlamentet, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Domstolens dom af 6. september 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI:EU:C:2011:543; Rettens dom af 17. januar 2013, Gollnisch mod Parlamentet, T-346/11 og T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/245 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/245

---

P8_TA(2016)0396

Anmodning om beskyttelse af Jane Collins privilegier og immuniteter

Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om beskyttelse af Jane Collins privilegier og immuniteter (2016/2087(IMM))

(2018/C 215/37)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til anmodning af 3. maj 2016 fra Jane Collins om beskyttelse af hendes privilegier og immuniteter i forbindelse med en civil sag mod hende ved Queen’s Bench Division of the High Court i London (med reference nr. HQ14DO4882), hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 11. maj 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til anmodning af 3. maj 2016 fra Jane Collins om beskyttelse af hendes privilegier og immuniteter i forbindelse med en civil sag mod hende ved Queen’s Bench Division of the High Court i London (med reference nr. HQ14DO4882), hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 11. maj 2016,

| — | der har hørt James Carver, der repræsenterede Jane Collins, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5, |
| --- | --- |

—

der har hørt James Carver, der repræsenterede Jane Collins, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5,

| — | der henviser til artikel 7, 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 7, 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, og artikel 7 og 9, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, og artikel 7 og 9,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0297/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0297/2016),

| A. | der henviser til, at Jane Collins har anmodet om beskyttelse af sine parlamentariske privilegier og immuniteter i forbindelse med en civil sag mod hende ved Queen’s Bench Division of the High Court i London; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Jane Collins har anmodet om beskyttelse af sine parlamentariske privilegier og immuniteter i forbindelse med en civil sag mod hende ved Queen’s Bench Division of the High Court i London;

| B. | der henviser til, at anmodningen for det første vedrører beskyttelsen af Europa-Parlamentets medlemmers ret til i henhold til artikel 7 i protokollen hverken administrativt eller på anden måde at være begrænset i den frie bevægelighed, når de rejser til eller fra Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at anmodningen for det første vedrører beskyttelsen af Europa-Parlamentets medlemmers ret til i henhold til artikel 7 i protokollen hverken administrativt eller på anden måde at være begrænset i den frie bevægelighed, når de rejser til eller fra Europa-Parlamentet;

| C. | der henviser til, at denne del af anmodningen vedrører den omstændighed, at Jane Collins angiveligt er blevet hindret i at rejse til parlamentsmøder på grund af planlægningen af retssagen mod hende; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at denne del af anmodningen vedrører den omstændighed, at Jane Collins angiveligt er blevet hindret i at rejse til parlamentsmøder på grund af planlægningen af retssagen mod hende;

| D. | der henviser til, at protokollens artikel 7 ikke finder anvendelse på begrænsninger som følge af retsforfølgning, da disse er dækket af de særlige regler i protokollens artikel 8 og 9 (2), og anmodningen om beskyttelse af parlamentariske privilegier afvises derfor for så vidt angår protokollens artikel 7; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at protokollens artikel 7 ikke finder anvendelse på begrænsninger som følge af retsforfølgning, da disse er dækket af de særlige regler i protokollens artikel 8 og 9 (2), og anmodningen om beskyttelse af parlamentariske privilegier afvises derfor for så vidt angår protokollens artikel 7;

| E. | der henviser til, at anmodningen for det andet vedrører Europa-Parlamentets medlemmers ret til i henhold til protokollens artikel 8 hverken at blive eftersøgt, tilbageholdt eller retsligt forfulgt på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at anmodningen for det andet vedrører Europa-Parlamentets medlemmers ret til i henhold til protokollens artikel 8 hverken at blive eftersøgt, tilbageholdt eller retsligt forfulgt på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv;

| F. | der henviser til, at denne del af anmodningen vedrører den omstændighed, at der i Det Forenede Kongerige er rejst civilt søgsmål mod Jane Collins om erstatning, herunder erstatning i forbindelse med skærpende omstændigheder, for påstået ærekrænkelse og bagvaskelse samt søgsmål med nedlæggelse af påstand om forbud mod at gentage de omstridte erklæringer; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at denne del af anmodningen vedrører den omstændighed, at der i Det Forenede Kongerige er rejst civilt søgsmål mod Jane Collins om erstatning, herunder erstatning i forbindelse med skærpende omstændigheder, for påstået ærekrænkelse og bagvaskelse samt søgsmål med nedlæggelse af påstand om forbud mod at gentage de omstridte erklæringer;

| G. | der henviser til, at søgsmålet for ærekrænkelse og bagvaskelse vedrører anklager, som Jane Collins fremsatte i en tale på en partikonference; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at søgsmålet for ærekrænkelse og bagvaskelse vedrører anklager, som Jane Collins fremsatte i en tale på en partikonference;

| H. | der henviser til, at den parlamentariske immunitet, der er omhandlet i protokollens artikel 8, kun gælder for meninger, som Europa-Parlamentets medlemmer tilkendegiver under udøvelsen af deres hverv; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at den parlamentariske immunitet, der er omhandlet i protokollens artikel 8, kun gælder for meninger, som Europa-Parlamentets medlemmer tilkendegiver under udøvelsen af deres hverv;

| I. | der henviser til, at erklæringer, som Europa-Parlamentets medlemmer fremsætter uden for Europa-Parlamentet kun betragtes som fremsat som led i udøvelsen af deres hverv, hvis de udtrykker en subjektiv bedømmelse, der har en direkte og klar forbindelse til udøvelsen af dette hverv (3); |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at erklæringer, som Europa-Parlamentets medlemmer fremsætter uden for Europa-Parlamentet kun betragtes som fremsat som led i udøvelsen af deres hverv, hvis de udtrykker en subjektiv bedømmelse, der har en direkte og klar forbindelse til udøvelsen af dette hverv (3);

| J. | der henviser til, at der imidlertid ikke er nogen direkte og klar forbindelse mellem de omstridte erklæringer og Jane Collins' hverv som medlem af Europa-Parlamentet, da de ikke vedrører hendes aktiviteter som medlem af Europa-Parlamentet eller Den Europæiske Unions politikker, men blev fremsat i forbindelse med en national politisk debat; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at der imidlertid ikke er nogen direkte og klar forbindelse mellem de omstridte erklæringer og Jane Collins' hverv som medlem af Europa-Parlamentet, da de ikke vedrører hendes aktiviteter som medlem af Europa-Parlamentet eller Den Europæiske Unions politikker, men blev fremsat i forbindelse med en national politisk debat;

| K. | der henviser til, at de omstridte erklæringer derfor ikke er omfattet af protokollens artikel 8; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at de omstridte erklæringer derfor ikke er omfattet af protokollens artikel 8;

| 1. | vedtager ikke at beskytte Jane Collins privilegier og immuniteter; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til Det Forenede Kongeriges kompetente myndigheder, herunder til ærede dommer Warby. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Domstolens dom af 12. maj 1964, Wagner mod Fohrmann og Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Domstolens dom af 10. juli 1986, Wybot mod Faure m.fl., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Rettens dom af 15. oktober 2008, Mote mod Parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Domstolens dom af 21. oktober 2008, Marra mod De Gregorio og Clemente, C-200/07 og C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Rettens dom af 19. marts 2010, Gollnisch mod Parlamentet, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Domstolens dom af 6. september 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI:EU:C:2011:543; Rettens dom af 17. januar 2013, Gollnisch mod Parlamentet, T-346/11 og T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

(2)  Rettens dom af 15. oktober 2008, Mote mod Parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, præmis 49 og 51.

(3)  Domstolens dom af 6. september 2011, Patriciello, C163/10, ECLI: EU:C:2011:543.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/247 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/247

---

P8_TA(2016)0397

Anmodning om beskyttelse af Mario Borghezios privilegier og immuniteter

Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2016 om anmodning om beskyttelse af Mario Borghezios privilegier og immuniteter (2016/2028(IMM))

(2018/C 215/38)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til anmodning af 5. januar 2016 fra Mario Borghezio om beskyttelse af hans privilegier og immuniteter i forbindelse med en verserende straffesag ved retten i Milano (RGNR nr. 41838/13, RG GIP nr. 12607/14), hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 1. februar 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til anmodning af 5. januar 2016 fra Mario Borghezio om beskyttelse af hans privilegier og immuniteter i forbindelse med en verserende straffesag ved retten i Milano (RGNR nr. 41838/13, RG GIP nr. 12607/14), hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 1. februar 2016,

| — | der har hørt Mario Borghezio, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5, |
| --- | --- |

—

der har hørt Mario Borghezio, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5,

| — | der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol afsagde den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol afsagde den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1),

| — | der henviser til artikel 1, stk. 1, litra A), i den italienske lov nr. 205/1993, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 1, stk. 1, litra A), i den italienske lov nr. 205/1993,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, og artikel 7 og 9, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, og artikel 7 og 9,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0312/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0312/2016),

| A. | der henviser til, at Mario Borghezio, medlem af Europa-Parlamentet, har anmodet om beskyttelse af sin parlamentariske immunitet i henhold til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 i forbindelse med en verserende straffesag ved retten i Milano; ifølge underretningen fra anklagemyndigheden påstås Borghezio at have forfægtet nogle idéer, der bygger på overlegenhed og racehad eller etnisk had, i et radioprogram, hvilket er strafbart i henhold til artikel 1, litra a), i den italienske lov nr. 205/1993; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Mario Borghezio, medlem af Europa-Parlamentet, har anmodet om beskyttelse af sin parlamentariske immunitet i henhold til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 i forbindelse med en verserende straffesag ved retten i Milano; ifølge underretningen fra anklagemyndigheden påstås Borghezio at have forfægtet nogle idéer, der bygger på overlegenhed og racehad eller etnisk had, i et radioprogram, hvilket er strafbart i henhold til artikel 1, litra a), i den italienske lov nr. 205/1993;

| B. | der henviser til, at artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter gensidigt udelukker hinanden (2); der henviser til, at den foreliggende sag kun vedrører nogle angiveligt diskriminerende meningstilkendegivelser fra et medlem af Europa-Parlamentet, hvorfor det giver sig selv, at det kun er protokollens artikel 8, der finder anvendelse; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter gensidigt udelukker hinanden (2); der henviser til, at den foreliggende sag kun vedrører nogle angiveligt diskriminerende meningstilkendegivelser fra et medlem af Europa-Parlamentet, hvorfor det giver sig selv, at det kun er protokollens artikel 8, der finder anvendelse;

| C. | der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 8 i protokol nr. 7 hverken kan eftersøges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 8 i protokol nr. 7 hverken kan eftersøges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv;

| D. | der henviser til, at Domstolen har fastslået, at en meningstilkendegivelse for at være omfattet af immuniteten skal være fremsat af et medlem af Europa-Parlamentet under udøvelsen af hans hverv, hvilket således forudsætter, at der foreligger en forbindelse mellem den udtrykte meningstilkendegivelse og det parlamentariske hverv; forbindelsen skal fremgå direkte og klart (3); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Domstolen har fastslået, at en meningstilkendegivelse for at være omfattet af immuniteten skal være fremsat af et medlem af Europa-Parlamentet under udøvelsen af hans hverv, hvilket således forudsætter, at der foreligger en forbindelse mellem den udtrykte meningstilkendegivelse og det parlamentariske hverv; forbindelsen skal fremgå direkte og klart (3);

| E. | der henviser til, at Mario Borghezio i det pågældende radioprogram blev anmodet om at udtale sig om udnævnelsen af og kompetencen hos et nyt medlem af den italienske regering, nemlig den nyudnævnte integrationsminister; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Mario Borghezio i det pågældende radioprogram blev anmodet om at udtale sig om udnævnelsen af og kompetencen hos et nyt medlem af den italienske regering, nemlig den nyudnævnte integrationsminister;

| F. | der henviser til, at sagens faktiske omstændigheder, som de kommer til udtryk i de dokumenter, der er fremlagt for Retsudvalget og under høringen i udvalget, viser, at der ikke er nogen direkte og klar forbindelse mellem hans udtalelser og hans parlamentariske arbejde; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at sagens faktiske omstændigheder, som de kommer til udtryk i de dokumenter, der er fremlagt for Retsudvalget og under høringen i udvalget, viser, at der ikke er nogen direkte og klar forbindelse mellem hans udtalelser og hans parlamentariske arbejde;

| G. | der navnlig henviser til, at de påståede udtalelser er uforenelige med den tone, der normalt præger den offentlige debat og desuden er af dybt uparlamentarisk karakter; der henviser til, at de er i modstrid med artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og derfor ikke kan anses for at være afgivet som led i udøvelsen af hvervet som medlem af Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

G.

der navnlig henviser til, at de påståede udtalelser er uforenelige med den tone, der normalt præger den offentlige debat og desuden er af dybt uparlamentarisk karakter; der henviser til, at de er i modstrid med artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og derfor ikke kan anses for at være afgivet som led i udøvelsen af hvervet som medlem af Europa-Parlamentet;

| H. | der henviser til, at Mario Borghezio derfor ikke kan anses for at have handlet som led i udøvelsen af sit hverv som medlem af Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Mario Borghezio derfor ikke kan anses for at have handlet som led i udøvelsen af sit hverv som medlem af Europa-Parlamentet;

| I. | der henviser til, at Domstolen har fastslået, at når der er anlagt en sag mod et medlem af Europa-Parlamentet ved en national ret, og denne er oplyst om, at det pågældende medlem af Parlamentet har indledt en procedure om beskyttelse af privilegier og immuniteter i henhold til Parlamentets forretningsorden, skal den nationale ret udsætte sagen og anmode Parlamentet om, at det afgiver sin udtalelse snarest muligt (4); retten i Milano, som sagen mod Borghezio var blevet anlagt ved, afviste at udsætte sagen og bestemte, at sagen skulle fortsætte, på trods af en anmodning fra Borghezio på grundlag af Domstolens relevante retspraksis; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Domstolen har fastslået, at når der er anlagt en sag mod et medlem af Europa-Parlamentet ved en national ret, og denne er oplyst om, at det pågældende medlem af Parlamentet har indledt en procedure om beskyttelse af privilegier og immuniteter i henhold til Parlamentets forretningsorden, skal den nationale ret udsætte sagen og anmode Parlamentet om, at det afgiver sin udtalelse snarest muligt (4); retten i Milano, som sagen mod Borghezio var blevet anlagt ved, afviste at udsætte sagen og bestemte, at sagen skulle fortsætte, på trods af en anmodning fra Borghezio på grundlag af Domstolens relevante retspraksis;

| 1. | vedtager ikke at beskytte Mario Borghezios privilegier og immuniteter; |
| --- | --- |

1.

| 2. | beklager, at retten i Milano på trods af Domstolens relevante retspraksis har afvist at udsætte sagen mod Borghezio; |
| --- | --- |

2.

| 3. | forventer, at de italienske myndigheder altid overholder det af Domstolen fastslåede princip angående forpligtelsen for den kompetente ret til at udsætte retssagen, når der er indgivet en anmodning om beskyttelse af et medlem af Europa-Parlamentets privilegier og immuniteter; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til Den Italienske Republiks kompetente myndighed og til Mario Borghezio. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  Domstolens dom af 12. maj 1964, Wagner mod Fohrmann og Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Domstolens dom af 10. juli 1986, Wybot mod Faure m.fl., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Rettens dom af 15. oktober 2008, Mote mod Parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Domstolens dom af 21. oktober 2008, Marra mod De Gregorio og Clemente, C200/07 og C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Rettens dom af 19. marts 2010, Gollnisch mod Parlamentet, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Domstolens dom af 6. september 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Rettens dom af 17. januar 2013, Gollnisch mod Parlamentet, T-346/11 og T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

(2)  Forenede sager C-200/07 og C-201/07, Marra, jf. ovenfor, præmis 45.

(3)  Sag C-163/10, Patriciello, jf. ovenfor, præmis 33 og 35.

(4)  Forenede sager C-200/07 og C-201/07, Marra, jf. ovenfor, præmis 43.

---

III Forberedende retsakter

EUROPA-PARLAMENTET

Tirsdag den 4. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/249 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/249

---

P8_TA(2016)0363

Indgåelse på EU's vegne af Parisaftalen, der er vedtaget inden for rammerne af De FN's rammekonvention om klimaændringer ***

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af Parisaftalen, der er vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (12256/2016 — C8-0401/2016 — 2016/0184(NLE))

(Godkendelse)

(2018/C 215/39)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Rådets afgørelse (12256/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Rådets afgørelse (12256/2016),

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 192, stk. 1, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0401/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 192, stk. 1, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0401/2016),

| — | der henviser til Parisaftalen, der blev vedtaget på den enogtyvende partskonference (COP21) inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC), afholdt i Paris, Frankrig i december 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til Parisaftalen, der blev vedtaget på den enogtyvende partskonference (COP21) inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC), afholdt i Paris, Frankrig i december 2015,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse »Vejen fra Paris: Vurdering af følgerne af Parisaftalen — bilag til forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af Parisaftalen under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer« (COM(2016)0110), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse »Vejen fra Paris: Vurdering af følgerne af Parisaftalen — bilag til forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af Parisaftalen under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer« (COM(2016)0110),

| — | der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 23. og 24. oktober 2014, |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 23. og 24. oktober 2014,

| — | der henviser til EU's og medlemsstaternes tilsigtede nationalt bestemte bidrag, som blev fremsendt til UNFCCC af Letland og Europa-Kommissionen den 6. marts 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's og medlemsstaternes tilsigtede nationalt bestemte bidrag, som blev fremsendt til UNFCCC af Letland og Europa-Kommissionen den 6. marts 2015,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1, første og tredje afsnit, og stk. 2, og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1, første og tredje afsnit, og stk. 2, og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til henstilling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0280/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0280/2016),

| 1. | godkender indgåelsen af Parisaftalen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter og De Forenede Nationer. |
| --- | --- |

2.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/250 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/250

---

P8_TA(2016)0365

Anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond til at yde bistand til Grækenland efter jordskælvet, der ramte de Joniske Øer i november 2015

Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (COM(2016)0462 — C8-0283/2016 — 2016/2165(BUD))

(2018/C 215/40)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0462 — C8-0283/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0462 — C8-0283/2016),

| — | der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (1),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 10, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 10,

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet (3) og om forsvarlig økonomisk forvaltning, særlig punkt 11, |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet (3) og om forsvarlig økonomisk forvaltning, særlig punkt 11,

| — | der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0270/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0270/2016),

| 1. | godkender den afgørelse, der er vedføjet denne beslutning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at undertegne denne afgørelse sammen med Rådets formand og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at sende denne beslutning sammen med bilaget til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

3.

---

(1)  EFT L 311 af 14.11.2002, s. 3.

(2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

---

BILAG

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond til at yde bistand til Grækenland

(Teksten i bilaget gengives ikke her, eftersom det svarer til den endelige retsakt, afgørelse (EU) 2016/1856.)

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/252 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/252

---

P8_TA(2016)0366

Mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen: ansøgning EGF/2016/001 FI/Microsoft

Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen som følge af en ansøgning fra Finland — EGF/2016/001 FI/Microsoft (COM(2016)0490 — C8-0348/2016 — 2016/2211(BUD))

(2018/C 215/41)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0490 — C8-0348/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0490 — C8-0348/2016),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1) (EGF-forordningen), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1) (EGF-forordningen),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12,

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3) (IIA af 2. december 2013), særlig punkt 13, |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3) (IIA af 2. december 2013), særlig punkt 13,

| — | der henviser til trepartsproceduren, jf. punkt 13 i IIA af 2. december 2013, |
| --- | --- |

—

der henviser til trepartsproceduren, jf. punkt 13 i IIA af 2. december 2013,

| — | der henviser til skrivelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender,

| — | der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0273/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0273/2016),

| A. | der henviser til, at globalisering generelt skaber økonomisk vækst, og at en sådan vækst også bør anvendes til at lette situationen for mennesker, der er udsat for negative følger af globaliseringen; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at globalisering generelt skaber økonomisk vækst, og at en sådan vækst også bør anvendes til at lette situationen for mennesker, der er udsat for negative følger af globaliseringen;

| B. | der henviser til, at Unionen har oprettet lovgivnings- og budgetmæssige instrumenter, der skal yde supplerende støtte til arbejdstagere, der er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene eller den globale finansielle og økonomiske krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Unionen har oprettet lovgivnings- og budgetmæssige instrumenter, der skal yde supplerende støtte til arbejdstagere, der er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene eller den globale finansielle og økonomiske krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet;

| C. | der henviser til, at Unionens finansielle bistand til arbejdstagere, der er blevet arbejdsløse som følge af strukturændringer, bør være dynamisk og tilvejebringes så hurtigt og effektivt som muligt; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Unionens finansielle bistand til arbejdstagere, der er blevet arbejdsløse som følge af strukturændringer, bør være dynamisk og tilvejebringes så hurtigt og effektivt som muligt;

| D. | der henviser til, at Finland indgav ansøgning EGF/2016/001 FI/Microsoft for økonomisk støtte fra EGF i henhold til interventionskriterierne i EGF-forordningens artikel 4, stk. 1, litra a), som følge af 2 161 afskedigelser hos Microsoft Mobile Oy og 8 af virksomhedens leverandører og producenter i efterfølgende produktionsled i Finland, der er aktive i NACE rev. 2 hovedgruppe 62 (Computerprogrammering, konsulentbistand vedrørende informationsteknologi og lignende aktiviteter); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Finland indgav ansøgning EGF/2016/001 FI/Microsoft for økonomisk støtte fra EGF i henhold til interventionskriterierne i EGF-forordningens artikel 4, stk. 1, litra a), som følge af 2 161 afskedigelser hos Microsoft Mobile Oy og 8 af virksomhedens leverandører og producenter i efterfølgende produktionsled i Finland, der er aktive i NACE rev. 2 hovedgruppe 62 (Computerprogrammering, konsulentbistand vedrørende informationsteknologi og lignende aktiviteter);

| E. | der henviser til, at ansøgningen opfylder de kriterier for støtteberettigelse, som er fastlagt i EGF-forordningen; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at ansøgningen opfylder de kriterier for støtteberettigelse, som er fastlagt i EGF-forordningen;

| F. | der henviser til, at det er den pågældende medlemsstat, der har ansvaret for finanskontrollen, for så vidt angår de aktioner, der modtager støtte fra EGF, jf. artikel 21, stk. 1, i EGF-forordningen; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at det er den pågældende medlemsstat, der har ansvaret for finanskontrollen, for så vidt angår de aktioner, der modtager støtte fra EGF, jf. artikel 21, stk. 1, i EGF-forordningen;

| 1. | er enig med Kommissionen i, at betingelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), i EGF-forordningen er opfyldt, og at Finland derfor er berettiget til en økonomisk støtte på 5 364 000 EUR i henhold til nævnte forordning, hvilket svarer til 60 % af de samlede omkostninger på 8 940 000 EUR; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker, at Finland indgav ansøgningen om økonomisk støtte fra EGF den 11. marts 2016, og at vurderingen heraf efter modtagelse af supplerende oplysninger fra Finland blev afsluttet af Kommissionen den 29. juli 2016, hvorved fristen på 12 uger fra modtagelsen af den behørigt udfyldte ansøgning blev overholdt, der konkluderede, at betingelserne for økonomisk EGF-støtte var opfyldt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bemærker, at den vigtigste årsag til afskedigelserne hos Microsoft er den faldende markedsandel for så vidt angår dens telefoner, der bruger styresystemet Microsoft Windows, fra over 50 % i 2009 til 0,6 % i andet kvartal af 2016; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder om, at Unionens andel af den globale beskæftigelse inden for IKT-sektor er faldet i de seneste år, og at IKT spiller en central rolle i den finske økonomi, hvor 6,7 % af alle ansatte i 2014 arbejdede i IKT-sektoren, hvilket er den højeste andel af alle medlemsstater; mener, at afskedigelserne hos Microsoft hænger sammen med den udvikling, som har påvirket hele den finske elektronikindustri siden Nokias tilbagegang i dets oprindelsesland, og som har været genstand for fire tidligere ansøgninger; konkluderer, at disse hændelser er direkte knyttet til strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, der kan tilskrives globaliseringen; |
| --- | --- |

4.

| 5. | minder om, at softwareindustrien er en i høj grad internationalt orienteret sektor, og at konkurrencen inden for sektoren er global, hvilket betyder, at alle markedsaktører kan konkurrere om de samme kunder, og at personalets placering og kulturelle baggrund har begrænset betydning; |
| --- | --- |

5.

| 6. | anerkender, at denne ansøgning ligger i forlængelse af en række ansøgninger, der alle er centreret omkring Nokias tilbagegang i Finland, og at der forventes yderligere to ansøgninger for arbejdstagere, der bliver afskediget i IKT-sektoren; |
| --- | --- |

6.

| 7. | bemærker, at afskedigelserne er koncentreret i NUTS 2-regionerne Helsingfors-Nyland (FI 1B), Södra Finland (FI 1C) og Västra Finland (FI 197) og vedrører arbejdstagere med meget forskellige kompetencer, hvoraf 89 % er mellem 30 og 54 år gamle; er bekymret over den allerede vanskelige arbejdsløshedssituation for højt kvalificerede og veluddannede personer, hvis beskæftigelsesudsigter ellers normalt er gode, navnlig for kvinder, der har sværest ved at finde ny beskæftigelse, og i betragtning af at de udgør næsten halvdelen af de tiltænkte modtagere; |
| --- | --- |

7.

| 8. | bemærker, at sektoren for computerprogrammering, konsulentbistand og lignende aktiviteter har været genstand for to tidligere EGF-ansøgninger, som begge var baseret på handelsrelateret globalisering (EGF/2013/001 FI/Nokia og EGF/2015/005 FI/Computer Programming); |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger betydningen af IKT-sektoren for beskæftigelsen i regionerne Helsingfors-Nyland, Södra Finland og Västra Finland, og at de afskedigede arbejdstagere vil kunne bidrage til industrien, hvis de modtager tilstrækkelig støtte gennem yderligere uddannelse, efteruddannelse og planer for iværksætterivirksomhed; |
| --- | --- |

9.

| 10. | glæder sig over, at de finske myndigheder besluttede at sætte de individualiserede tilbud til de berørte arbejdstagere i værk den 11. september 2015 længe før ansøgningen om bevilling af EGF-støtte til den foreslåede samordnede pakke, idet sådanne foranstaltninger er berettigede til medfinansiering fra EGF; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bifalder, at en høj andel (næsten 80 %) af den samlede pakke vil blive anvendt til de individualiserede tilbud; |
| --- | --- |

11.

| 12. | bemærker, at Finland planlægger seks typer foranstaltninger for de afskedigede arbejdstagere, der er omfattet af denne ansøgning: i) coaching-foranstaltninger og andre forberedende foranstaltninger, ii) beskæftigelses- og tjenesteydelser til virksomheder, iii) erhvervsfaglig arbejdsmarkedsuddannelse, iv) løntilskud, v) tilskud til iværksættelse og vi) godtgørelser i forbindelse med omkostninger ved rejse, ophold og flytning; bemærker, at der er afsat tilstrækkelige midler til kontrol og rapportering; |
| --- | --- |

12.

| 13. | bemærker, at ovennævnte løntilskud under punkt 12 udgør mellem 30 og 50 % af arbejdstagerens lønomkostninger og vil blive givet for en periode på 6 til 24 måneder; opfordrer medlemsstaterne til at være yderst opmærksomme ved brug af løntilskud for at sikre, at afskedigede arbejdstagere, der ansættes med tilskud, ikke helt eller delvis erstatter en stilling, der tidligere blev besat af en anden ansat i den pågældende virksomhed; glæder sig over, at de finske myndigheder har givet garantier for, at dette ikke er tilfældet; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bemærker, at indkomststøtteforanstaltningerne udgør 16,64 % af den samlede pakke af individualiserede foranstaltninger, hvilket er langt under den grænse på 35 %, som er fastsat i EGF-forordningen, og at disse foranstaltninger er betinget af, at de modtagere, som støtten fokuserer på, deltager aktivt i jobsøgnings- eller uddannelsesaktiviteter; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer Kommissionen til at vurdere og tilvejebringe oplysninger om virkningen af disse indkomststøtteforanstaltninger over en periode på flere år, for at sikre at de støtter beskæftigelse af høj kvalitet og ikke anvendes til at finansiere kortfristede og billige kontrakter; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker, at den samordnede pakke af individualiserede tilbud er blevet udarbejdet i samråd med repræsentanter for de tiltænkte modtagere, arbejdsmarkedets parter og nationale og regionale parter; |
| --- | --- |

16.

| 17. | minder om vigtigheden af at forbedre alle arbejdstageres beskæftigelsesegnethed; forventer, at uddannelsestilbuddene tilpasses de afskedigede arbejdstageres behov, færdigheder og kompetencer og til det faktiske erhvervsklima; |
| --- | --- |

17.

| 18. | bemærker, at der i forbindelse med Microsoft-ansøgningen vil blive samarbejdet med arbejdskraftmobilitet i Europa 2014-2020, som er et nationalt projekt for udvikling af Eures-tjenester; bemærker, at der vil blive organiseret internationale rekrutteringstiltag på regionalt plan i samarbejde med EGF og Eures; glæder sig over disse foranstaltninger og over, at de finske myndigheder tilskynder afskedigede arbejdstagere til fuldt ud at nyde godt af deres ret til fri bevægelighed; |
| --- | --- |

18.

| 19. | bemærker, at en national pakke af foranstaltninger med titlen »modeller til brug for den ansættende og afskedigende virksomhed« er blevet lanceret inden for rammerne af Den Europæiske Socialfond; bemærker, at denne pakke af foranstaltninger vil give resultater, der kan være nyttige i forbindelse med gennemførelsen af projekter i henhold til denne EGF-ansøgning; glæder sig over de finske myndigheders bestræbelser på at finde synergier med andre foranstaltninger finansieret af nationale midler eller EU-midler; |
| --- | --- |

19.

| 20. | minder om, at den samordnede pakke af individualiserede tilbud i overensstemmelse med artikel 7 i EGF-forordningen bør udformes på en måde, der tager højde for fremtidige arbejdsmarkedsperspektiver og efterspurgte færdigheder og være forenelig med overgangen til en ressourceeffektiv og bæredygtig økonomi; |
| --- | --- |

20.

| 21. | bemærker, at personlig service for de afskedigede arbejdstagere i tidligere EGF-sager har vist sig at være særdeles nyttig; |
| --- | --- |

21.

| 22. | noterer sig, at de finske myndigheder har bekræftet, at de foreslåede foranstaltninger ikke vil modtage økonomisk støtte fra andre af Unionens fonde eller finansielle instrumenter, at dobbeltfinansiering vil blive forhindret, og at tiltagene skal supplere tiltag, som finansieres af strukturfondene; gentager sin opfordring til Kommissionen om at forelægge en årlig sammenlignende vurdering af disse oplysninger for at sikre fuld overholdelse af de eksisterende forordninger og sikre, at der ikke kan finde nogen overlapning sted mellem EU-finansierede tjenester; |
| --- | --- |

22.

| 23. | bifalder Finlands forsikring om, at det finansielle bidrag fra EGF-støtte ikke vil erstatte foranstaltninger, som den pågældende virksomhed skal træffe i medfør af national lovgivning eller kollektive aftaler; |
| --- | --- |

23.

| 24. | påskønner den forbedrede procedure, som Kommissionen har indført efter Parlamentets anmodning om hurtigere frigivelse af tilskuddene; noterer sig det tidspres, som den nye tidsplan indebærer, og den potentielle indvirkning på effektiviteten af sagsbehandlingen; |
| --- | --- |

24.

| 25. | godkender den afgørelse, der er vedføjet denne beslutning; |
| --- | --- |

25.

| 26. | pålægger sin formand at undertegne denne afgørelse sammen med Rådets formand og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

26.

| 27. | pålægger sin formand at sende denne beslutning sammen med bilaget til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

27.

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

(2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

---

BILAG

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (som følge af en ansøgning fra Finland — EGF/2016/001 FI/Microsoft)

(Teksten i bilaget gengives ikke her, eftersom det svarer til den endelige retsakt, afgørelse (EU) 2016/1857.)

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/256 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/256

---

P8_TA(2016)0367

Mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen: ansøgning EGF/2016/002 SE/Ericsson

Europa-Parlamentets beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Sverige — EGF/2016/002 SE/Ericsson) (COM(2016)0554 — C8-0355/2016 — 2016/2214(BUD))

(2018/C 215/42)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0554 — C8-0355/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0554 — C8-0355/2016),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1) (EGF-forordningen), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1) (EGF-forordningen),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12,

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3) (IIA af 2. december 2013), særlig punkt 13, |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3) (IIA af 2. december 2013), særlig punkt 13,

| — | der henviser til trepartsproceduren, jf. punkt 13 i IIA af 2. december 2013, |
| --- | --- |

—

der henviser til trepartsproceduren, jf. punkt 13 i IIA af 2. december 2013,

| — | der henviser til skrivelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender,

| — | der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0272/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0272/2016),

| A. | der henviser til, at Unionen har oprettet lovgivnings- og budgetmæssige instrumenter, der skal yde supplerende støtte til arbejdstagere, der er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene eller den globale finansielle og økonomiske krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Unionen har oprettet lovgivnings- og budgetmæssige instrumenter, der skal yde supplerende støtte til arbejdstagere, der er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene eller den globale finansielle og økonomiske krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet;

| B. | der henviser til, at Unionens økonomiske støtte til afskedigede arbejdstagere bør være dynamisk og stilles til rådighed så hurtigt og effektivt som muligt i overensstemmelse med den fælleserklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, der blev vedtaget under samrådsmødet den 17. juli 2008, og under behørig hensyntagen til IIA af 2. december 2013 i forbindelse med vedtagelsen af afgørelser om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Unionens økonomiske støtte til afskedigede arbejdstagere bør være dynamisk og stilles til rådighed så hurtigt og effektivt som muligt i overensstemmelse med den fælleserklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, der blev vedtaget under samrådsmødet den 17. juli 2008, og under behørig hensyntagen til IIA af 2. december 2013 i forbindelse med vedtagelsen af afgørelser om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF);

| C. | der henviser til, at vedtagelsen af EGF-forordningen afspejler den aftale, der er indgået mellem Parlamentet og Rådet om at genindføre kriseanvendelseskriteriet, fastlægge Unionens økonomiske støtte til 60 % af de samlede anslåede omkostninger ved de foreslåede foranstaltninger, øge effektiviteten af behandlingen af EGF-ansøgninger i Kommissionen og af Parlamentet og Rådet ved at forkorte perioden for vurdering og godkendelse, udvide omfanget af støtteberettigede foranstaltninger og modtagere ved at inkludere selvstændige og unge og yde støtte til incitamenter til virksomhedsetablering; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at vedtagelsen af EGF-forordningen afspejler den aftale, der er indgået mellem Parlamentet og Rådet om at genindføre kriseanvendelseskriteriet, fastlægge Unionens økonomiske støtte til 60 % af de samlede anslåede omkostninger ved de foreslåede foranstaltninger, øge effektiviteten af behandlingen af EGF-ansøgninger i Kommissionen og af Parlamentet og Rådet ved at forkorte perioden for vurdering og godkendelse, udvide omfanget af støtteberettigede foranstaltninger og modtagere ved at inkludere selvstændige og unge og yde støtte til incitamenter til virksomhedsetablering;

| D. | der henviser til, at Sverige har indgivet ansøgning EGF/2016/002 SE/Ericsson om økonomisk støtte fra EGF som følge af afskedigelser i den økonomiske sektor, som er klassificeret under NACE rev. 2, hovedgruppe 26 (Fremstilling af computere, elektroniske og optiske produkter), hovedsagelig i NUTS 2-regionerne i Stockholm (SE11), Östra Mellansverige (SE12), Sydsverige (SE22) og Västsverige (SE23); og der henviser til, at 918 ud af de i alt 1 556 afskedigede arbejdstagere, som er berettiget til EGF-støtte, forventes at deltage i foranstaltningerne; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Sverige har indgivet ansøgning EGF/2016/002 SE/Ericsson om økonomisk støtte fra EGF som følge af afskedigelser i den økonomiske sektor, som er klassificeret under NACE rev. 2, hovedgruppe 26 (Fremstilling af computere, elektroniske og optiske produkter), hovedsagelig i NUTS 2-regionerne i Stockholm (SE11), Östra Mellansverige (SE12), Sydsverige (SE22) og Västsverige (SE23); og der henviser til, at 918 ud af de i alt 1 556 afskedigede arbejdstagere, som er berettiget til EGF-støtte, forventes at deltage i foranstaltningerne;

| E. | der henviser til, at ansøgningen er indgivet i henhold til interventionskriterierne i artikel 4, stk. 1, litra a), i EGF-forordningen, som forudsætter mindst 500 afskedigelser af arbejdstagere i løbet af en fire måneders referenceperiode i en virksomhed i en medlemsstat, inklusive arbejdstagere, der er blevet afskediget hos leverandører eller producenter i efterfølgende produktionsled, og/eller selvstændige, hvis aktivitet er ophørt; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at ansøgningen er indgivet i henhold til interventionskriterierne i artikel 4, stk. 1, litra a), i EGF-forordningen, som forudsætter mindst 500 afskedigelser af arbejdstagere i løbet af en fire måneders referenceperiode i en virksomhed i en medlemsstat, inklusive arbejdstagere, der er blevet afskediget hos leverandører eller producenter i efterfølgende produktionsled, og/eller selvstændige, hvis aktivitet er ophørt;

| F. | der henviser til, at Ericsson i lyset af stagnerende vækst kombineret med hårdere konkurrence fra asiatiske producenter har skåret ned på produktionen af telekommunikationsmateriel, hvilket er en proces, der begyndte for næsten to årtier siden; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Ericsson i lyset af stagnerende vækst kombineret med hårdere konkurrence fra asiatiske producenter har skåret ned på produktionen af telekommunikationsmateriel, hvilket er en proces, der begyndte for næsten to årtier siden;

| 1. | er enig med Kommissionen i, at betingelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), i EGF-forordningen er opfyldt, og at Sverige derfor er berettiget til en økonomisk støtte på 3 957 918 EUR i henhold til nævnte forordning, hvilket svarer til 60 % af de samlede omkostninger på 6 596 531 EUR, som vil hjælpe 918 støttemodtagere med at vende tilbage til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker, at Sverige indgav ansøgningen om økonomisk støtte fra EGF den 31. marts 2016, og at vurderingen heraf, efter indgivelse af yderligere oplysninger fra Sverige, blev afsluttet af Kommissionen den 5. september 2016 og meddelt Parlamentet den samme dag, hvorved fristen på 12 uger fra modtagelsen af den behørigt udfyldte ansøgning blev overholdt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bemærker, at IT- og telekommunikationssektorerne er domineret af asiatiske producenter, som er blevet et bestemmelsessted for outsourcing; påpeger, at Ericsson gradvist har skåret ned på medarbejderantallet i Sverige (fra 21 178 i 2005 til 17 858 i 2014), men i mellemtiden er vokset voldsomt på verdensplan (fra 56 055 i 2005 til 118 055 i 2014); |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at de berørte regioner har en forholdsvis stor gruppe af ældre arbejdstagere med ensartet baggrund, der er blevet afskediget på samme tidspunkt, og at de fleste af disse, navnlig dem i Kista, der er byen med det største antal afskedigelser, ikke har de kvalifikationer, der efterspørges på det lokale arbejdsmarked; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bifalder Sveriges beslutning om at koncentrere en eventuel EGF-støtte om anlæggene i Kista, Katrineholm og Kumla, da disse står over for de største udfordringer, men samtidig også at tilbyde individualiseret hjælp til de arbejdstagere, der er blevet afskediget på andre anlæg; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om mangfoldigheden blandt arbejdstagerne, idet både arbejdere og funktionærer er berørt af afskedigelserne, og er bekymret over, at visse arbejdstagere står over for et arbejdsmarked med forholdsvis lav efterspørgsel i de traditionelle fremstillingsindustrier; erkender, at der findes muligheder for disse arbejdstagere i den offentlige eller private servicesektor, hvilket dog kræver en større omskolingsindsats; |
| --- | --- |

6.

| 7. | anerkender Arbetsförmedlingens (den svenske offentlige arbejdsformidling) vurdering, hvorefter arbejdstagere i manuelle funktioner har potentielle muligheder i den offentlige eller private servicesektor, såfremt de tilbydes en omfattende omskolingsindsats; |
| --- | --- |

7.

| 8. | anerkender, at de fleste af de berørte arbejdstagere i administrative funktioner er ingeniører, hvoraf nogle er specialiseret i nicher, der er unikke for Ericsson, men glæder sig over, at den svenske offentlige arbejdsformidling er overbevist om, at en individualiseret pakke af uddannelsesprogrammer og coaching vil gøre det muligt for de fleste af de afskedigede ansatte at finde nye jobs af høj kvalitet; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at de EGF-samfinansierede individualiserede tilbud til de afskedigede arbejdstagere omfatter: rådgivning og erhvervsvejledning, beskyttet og støttet beskæftigelse og revalidering, uddannelse og erhvervsuddannelse og jobsøgningstilskud; bifalder, at der ved motivationsvejledning og karriereplanlægning lægges særlig vægt på deltagere i alderen 50 år og derover; |
| --- | --- |

9.

| 10. | bemærker, at indkomststøtteforanstaltningerne udgør 33,92 % af den samlede pakke af individualiserede foranstaltninger, hvilket er tæt på den grænse på 35 %, som fastsat i EGF-forordningen, og at disse foranstaltninger er betinget af, at de modtagere, som støtten fokuserer på, deltager aktivt i jobsøgnings- eller uddannelsesaktiviteter; finder, at denne forholdsvis høje procentsats er berettiget i betragtning af den betragtelige andel af berørte ældre arbejdstagere og ydelsen af individuel støtte til deltagere med indlæringsvanskeligheder; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bemærker, at den samordnede pakke af individualiserede tilbud er blevet udarbejdet i samråd med støttemodtagerne og deres repræsentanter samt de lokale aktører, idet der tages hensyn til, at 22 % af arbejdstagerne er kvinder og 78 % er mænd; |
| --- | --- |

11.

| 12. | minder om, at den samordnede pakke af individualiserede tilbud i overensstemmelse med artikel 7 i EGF-forordningen bør udformes på en måde, der tager højde for fremtidige arbejdsmarkedsperspektiver og efterspurgte færdigheder, og at den bør være forenelig med overgangen til en ressourceeffektiv og bæredygtig økonomi; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om vigtigheden af at forbedre alle arbejdstageres beskæftigelsesegnethed ved hjælp af tilpassede uddannelsestilbud og anerkendelse af færdigheder og kompetencer opnået gennem hele arbejdstagerens arbejdsliv; forventer, at uddannelsestilbuddene i den samordnede pakke ikke blot skræddersys til de afskedigede arbejdstageres behov, men også til det faktiske erhvervsklima; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bifalder de svenske myndigheders forsikring om, at der vil blive ydet en særlig indsats for at bryde de traditionelle kønsspecifikke hindringer, herunder ved at tilskynde mandlige støttemodtagere til at finde beskæftigelse inden for sundhedssektoren, samt den støtte, som foranstaltningerne vil yde til de 16 svenske miljøkvalitetsmål; |
| --- | --- |

14.

| 15. | anmoder Kommissionen om i fremtidige forslag nærmere at angive de sektorer, hvori arbejdstagerne forventes at finde beskæftigelse, og om den tilbudte uddannelse er tilpasset de fremtidige økonomiske udsigter og arbejdsmarkedets behov i de regioner, som er berørt afskedigelserne; |
| --- | --- |

15.

| 16. | noterer sig, at de svenske myndigheder har bekræftet, at de foreslåede foranstaltninger ikke vil modtage økonomisk støtte fra andre af Unionens fonde eller finansielle instrumenter, at dobbeltfinansiering vil blive forhindret, og at disse tiltag skal supplere tiltag, som finansieres af strukturfondene; gentager sin opfordring til Kommissionen om at fremlægge en sammenlignende vurdering af disse oplysninger i sine årsberetninger for at sikre fuld overholdelse af de eksisterende forordninger og sikre, at der ikke kan finde nogen overlapning sted mellem EU-finansierede tjenester; |
| --- | --- |

16.

| 17. | bemærker, at sektoren for fremstilling af computere, elektroniske og optiske produkter har været genstand for 14 EGF-ansøgninger, hvoraf 11 har været baseret på handelsrelateret globalisering og tre på den globale finansielle og økonomiske krise; |
| --- | --- |

17.

| 18. | gentager, at støtte fra EGF ikke må erstatte aktioner, som det påhviler virksomhederne at gennemføre i henhold til national lovgivning eller kollektive overenskomster, eller foranstaltninger, der er rettet mod omlægning af virksomheder eller sektorer; |
| --- | --- |

18.

| 19. | påskønner den forbedrede procedure, som Kommissionen har indført efter Parlamentets anmodning om hurtigere frigivelse af tilskuddene; noterer sig det tidspres, som den nye tidsplan indebærer, og den potentielle indvirkning på effektiviteten af sagsbehandlingen; |
| --- | --- |

19.

| 20. | anmoder Kommissionen om at sikre aktindsigt i dokumenter vedrørende EGF-sager; |
| --- | --- |

20.

| 21. | godkender den afgørelse, der er vedføjet denne beslutning; |
| --- | --- |

21.

| 22. | pålægger sin formand at undertegne denne afgørelse sammen med Rådets formand og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

22.

| 23. | pålægger sin formand at sende denne beslutning sammen med bilaget til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

23.

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

(2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

---

BILAG

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (som følge af en ansøgning fra Sverige — EGF/2016/002 SE/Ericsson)

(Teksten i bilaget gengives ikke her, eftersom det svarer til den endelige retsakt, afgørelse (EU) 2016/1858.)

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/260 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/260

---

P8_TA(2016)0368

Retshjælp til mistænkte eller tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om foreløbig retshjælp til mistænkte eller tiltalte, der frihedsberøves, og retshjælp i sager angående europæiske arrestordrer (COM(2013)0824 — C7-0429/2013 — 2013/0409(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 215/43)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0824), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0824),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 82, stk. 2, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0429/2013), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 82, stk. 2, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0429/2013),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til udtalelse af 25. marts 2014 fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse af 25. marts 2014 fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

| — | der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 30. juni 2016 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 30. juni 2016 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0165/2015), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0165/2015),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

3.

---

(1)  EUT C 226 af 16.7.2014, s. 63.

---

P8_TC1-COD(2013)0409

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentet og Rådets direktiv (EU) 2016/... om retshjælp til mistænkte og tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, direktiv (EU) 2016/1919.)

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/261 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/261

---

P8_TA(2016)0369

Handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden behandling eller straf ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf (COM(2014)0001 — C7-0014/2014 — 2014/0005(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 215/44)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2014)0001), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2014)0001),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0014/2014), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0014/2014),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 30. juni 2016 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 30. juni 2016 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel og udtalelse fra Udenrigsudvalget (A8-0267/2015), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel og udtalelse fra Udenrigsudvalget (A8-0267/2015),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling (1); |
| --- | --- |

1.

| 2. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

3.

---

(1)  Denne holdning erstatter de ændringer, der blev vedtaget den 27. oktober 2015 (Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0368).

---

P8_TC1-COD(2014)0005

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 4. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/... om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) 2016/2134.)

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/262 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/262

---

P8_TA(2016)0370

Aftale mellem Europol og Kina om strategisk samarbejde *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4. oktober 2016 om udkast til Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af Den Europæiske Politienheds (Europols) indgåelse af aftalen om strategisk samarbejde mellem Folkerepublikken Kinas ministerium for offentlig sikkerhed og Europol (08364/2016 — C8-0217/2016 — 2016/0808(CNS))

(Høring)

(2018/C 215/45)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets udkast (08364/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets udkast (08364/2016),

| — | der henviser til artikel 39, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union som ændret ved Amsterdamtraktaten, og artikel 9 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, i henhold til hvilken Rådet hørte Parlamentet (C8-0217/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 39, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union som ændret ved Amsterdamtraktaten, og artikel 9 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, i henhold til hvilken Rådet hørte Parlamentet (C8-0217/2016),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol) (1), særlig artikel 23, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol) (1), særlig artikel 23, stk. 2,

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2009/934/RIA af 30. november 2009 om vedtagelse af gennemførelsesbestemmelserne vedrørende Europols forbindelser med partnere, herunder udveksling af personoplysninger og klassificerede informationer (2), særlig artikel 5 og 6, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2009/934/RIA af 30. november 2009 om vedtagelse af gennemførelsesbestemmelserne vedrørende Europols forbindelser med partnere, herunder udveksling af personoplysninger og klassificerede informationer (2), særlig artikel 5 og 6,

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2009/935/RIA af 30. november 2009 om fastsættelse af listen over de tredjelande og organisationer, hvormed Europol skal indgå aftaler (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2009/935/RIA af 30. november 2009 om fastsættelse af listen over de tredjelande og organisationer, hvormed Europol skal indgå aftaler (3),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0265/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0265/2016),

| 1. | godkender Rådets udkast; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har godkendt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre den tekst, Parlamentet har godkendt, i væsentlig grad; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til efter datoen for anvendelsen af den nye Europolforordning (4) at evaluere bestemmelserne i samarbejdsaftalen; opfordrer Kommissionen til at informere Parlamentet og Rådet om resultaterne af denne evaluering og, hvis det er hensigtsmæssigt, at fremsætte en henstilling om tilladelse til at indlede den internationale genforhandling af aftalen; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til Europol. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37.

(2)  EUT L 325 af 11.12.2009, s. 6.

(3)  EUT L 325 af 11.12.2009, s. 12.

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA, 2009/934/RIA, 2009/935/RIA, 2009/936/RIA og 2009/968/RIA (EUT L 135 af 24.5.2016, s. 53).

---

Onsdag den 5. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/263 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/263

---

P8_TA(2016)0372

Perus tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Republikken Østrig og Rumænien til, i Den Europæiske Unions interesse, at acceptere Perus tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0367 — C8-0234/2016 — 2016/0168(NLE))

(Høring)

(2018/C 215/46)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til forslag til Rådets afgørelse (COM(2016)0367), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Rådets afgørelse (COM(2016)0367),

| — | der henviser til artikel 38, stk. 4, i Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 38, stk. 4, i Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser,

| — | der henviser til artikel 81, stk. 3, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0234/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 81, stk. 3, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0234/2016),

| — | der henviser til Domstolens udtalelse (1) om Den Europæiske Unions eksterne enekompetence med hensyn til accept af en tredjestats tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til Domstolens udtalelse (1) om Den Europæiske Unions eksterne enekompetence med hensyn til accept af en tredjestats tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59 og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59 og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0267/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0267/2016),

| 1. | godkender bemyndigelsen af Republikken Østrig og Rumænien til, i Den Europæiske Unions interesse, at acceptere Perus tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Perus regering og parlament samt til Det Permanente Bureau under Haagerkonferencen om International Privatret. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Domstolens udtalelse af 14. oktober 2014, 1/13, ECLI:EU:C:2014:2303.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/264 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/264

---

P8_TA(2016)0373

Kasakhstans tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Kasakhstans tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0368 — C8-0232/2016 — 2016/0169(NLE))

(Høring)

(2018/C 215/47)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til forslag til Rådets afgørelse (COM(2016)0368), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Rådets afgørelse (COM(2016)0368),

| — | der henviser til artikel 38, stk. 4, i Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 38, stk. 4, i Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser,

| — | der henviser til artikel 81, stk. 3, samt artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0232/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 81, stk. 3, samt artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0232/2016),

| — | der henviser til Domstolens udtalelse (1) om Den Europæiske Unions eksterne enekompetence med hensyn til accept af en tredjestats tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til Domstolens udtalelse (1) om Den Europæiske Unions eksterne enekompetence med hensyn til accept af en tredjestats tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59 og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59 og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0268/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0268/2016),

| 1. | godkender bemyndigelsen af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Kasakhstans tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Kasakhstans regering og parlament samt til Det Permanente Bureau under Haagerkonferencen om International Privatret. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Domstolens udtalelse af 14. oktober 2014, 1/13, ECLI:EU:C:2014:2303.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/265 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/265

---

P8_TA(2016)0374

Koreas tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2016 om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af visse medlemsstater til, i Den Europæiske Unions interesse, at acceptere Republikken Koreas tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (COM(2016)0372 — C8-0233/2016 — 2016/0173(NLE))

(Høring)

(2018/C 215/48)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til forslag til Rådets afgørelse (COM(2016)0372), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Rådets afgørelse (COM(2016)0372),

| — | der henviser til artikel 38, stk. 4, i Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 38, stk. 4, i Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser,

| — | der henviser til artikel 81, stk. 3, samt artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0233/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 81, stk. 3, samt artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0233/2016),

| — | der henviser til Domstolens udtalelse (1) om Den Europæiske Unions eksterne enekompetence med hensyn til accept af en tredjestats tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til Domstolens udtalelse (1) om Den Europæiske Unions eksterne enekompetence med hensyn til accept af en tredjestats tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59 og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59 og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0266/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0266/2016),

| 1. | godkender bemyndigelsen af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Republikken Koreas tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Republikken Koreas regering og parlament samt til Det Permanente Bureau under Haagerkonferencen om International Privatret. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Domstolens udtalelse af 14. oktober 2014, 1/13, ECLI:EU:C:2014:2303.

---

Tirsdag den 25. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/266 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/266

---

P8_TA(2016)0391

Elektronisk udveksling med Danmark af DNA-oplysninger *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets gennemførelsesafgørelse om elektronisk udveksling med Danmark af DNA-oplysninger (11219/2016 — C8-0340/2016 — 2016/0813(CNS))

(Høring)

(2018/C 215/49)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets udkast (11219/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets udkast (11219/2016),

| — | der henviser til artikel 39, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, som ændret ved Amsterdamtraktaten, og artikel 9 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0340/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 39, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, som ændret ved Amsterdamtraktaten, og artikel 9 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0340/2016),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 33, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 33,

| — | der henviser til sin beslutning af 10. oktober 2013 om styrkelse af det grænseoverskridende samarbejde om retshåndhævelse i EU: gennemførelsen af Prümafgørelsen og den europæiske informationsudvekslingsmodel (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. oktober 2013 om styrkelse af det grænseoverskridende samarbejde om retshåndhævelse i EU: gennemførelsen af Prümafgørelsen og den europæiske informationsudvekslingsmodel (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 9. juli 2015 om den europæiske dagsorden om sikkerhed (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 9. juli 2015 om den europæiske dagsorden om sikkerhed (3),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0289/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0289/2016),

| 1. | godkender Rådets udkast; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har godkendt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre den tekst, Parlamentet har godkendt, i væsentlig grad; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.

(2)  EUT C 181 af 19.5.2016, s. 67.

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0269.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/267 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/267

---

P8_TA(2016)0392

Elektronisk udveksling med Danmark af fingeraftryksdata *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om elektronisk udveksling med Danmark af fingeraftryksdata (11220/2016 — C8-0341/2016 — 2016/0814(CNS))

(Høring)

(2018/C 215/50)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (11220/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (11220/2016),

| — | der henviser til artikel 39, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, som ændret ved Amsterdamtraktaten, og artikel 9 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0341/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 39, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, som ændret ved Amsterdamtraktaten, og artikel 9 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C8-0341/2016),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 33, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 33,

| — | der henviser til sin beslutning af 10. oktober 2013 om styrkelse af det grænseoverskridende samarbejde om retshåndhævelse i EU: gennemførelsen af »Prümafgørelsen« og den europæiske informationsudvekslingsmodel (EIXM) (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. oktober 2013 om styrkelse af det grænseoverskridende samarbejde om retshåndhævelse i EU: gennemførelsen af »Prümafgørelsen« og den europæiske informationsudvekslingsmodel (EIXM) (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 9. juli 2015 om den europæiske dagsorden om sikkerhed (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 9. juli 2015 om den europæiske dagsorden om sikkerhed (3),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0288/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0288/2016),

| 1. | godkender Rådets udkast; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har godkendt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre den tekst, Parlamentet har godkendt, i væsentlig grad; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.

(2)  EUT C 181 af 19.5.2016, s. 67.

(3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0269.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/268 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/268

---

P8_TA(2016)0393

Aftale mellem EU og Folkerepublikken Kina om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas ***

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Folkerepublikken Kina om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas (15470/2015 — C8-0110/2016 — 2015/0293(NLE))

(Godkendelse)

(2018/C 215/51)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Rådets afgørelse (15470/2015), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Rådets afgørelse (15470/2015),

| — | der henviser til udkast til aftale mellem Den Europæiske Union og Folkerepublikken Kina om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas (15469/2015), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til aftale mellem Den Europæiske Union og Folkerepublikken Kina om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas (15469/2015),

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 77, stk. 2, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0110/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 77, stk. 2, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C8-0110/2016),

| — | der henviser til skrivelse fra Udenrigsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Udenrigsudvalget,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1, første og tredje afsnit, og stk. 2, og artikel 108, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 99, stk. 1, første og tredje afsnit, og stk. 2, og artikel 108, stk. 7,

| — | der henviser til henstilling fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0281/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0281/2016),

| 1. | godkender indgåelsen af aftalen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Folkerepublikken Kinas regering og parlament. |
| --- | --- |

2.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/269 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/269

---

P8_TA(2016)0394

Medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (COM(2016)0418 — C8–0238/2016 — 2016/0193(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 215/52)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0418), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0418),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 177 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0238/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 177 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C8-0238/2016),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til udtalelse af 21. september 2016 fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse af 21. september 2016 fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

| — | efter høring af Regionsudvalget, |
| --- | --- |

—

efter høring af Regionsudvalget,

| — | der henviser til skrivelse fra Budgetudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Budgetudvalget,

| — | der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 21. september 2016 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 21. september 2016 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til betænkning fra Regionaludviklingsudvalget (A8-0292/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Regionaludviklingsudvalget (A8-0292/2016),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
| --- | --- |

1.

| 2. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

3.

---

(1)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

---

P8_TC1-COD(2016)0193

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 25. oktober 2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/... om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) 2016/2135.)

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/270 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/270

---

P8_TA(2016)0398

Statistik over jernbanetransport for så vidt angår indsamling af data om gods, passagerer og ulykker ***II

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 91/2003 om statistik over jernbanetransport for så vidt angår indsamling af data om gods, passagerer og ulykker (10000/1/2016 — C8-0365/2016 — 2013/0297(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: andenbehandling)

(2018/C 215/53)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (10000/1/2016 — C8-0365/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (10000/1/2016 — C8-0365/2016),

| — | der henviser til sin holdning ved førstebehandlingen (1) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0611), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning ved førstebehandlingen (1) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0611),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 76, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 76,

| — | der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Transport- og Turismeudvalget (A8-0300/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Transport- og Turismeudvalget (A8-0300/2016),

| 1. | godkender Rådets førstebehandlingsholdning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | konstaterer, at retsakten er vedtaget i overensstemmelse med Rådets holdning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand sammen med Rådets formand at undertegne retsakten. jf. artikel 297, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin generalsekretær at undertegne retsakten, efter at det er kontrolleret, at alle procedurer er behørigt afsluttet, og efter aftale med Rådets generalsekretær at foranledige, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  Vedtagne tekster af 11.3.2014, P7_TA(2014)0197.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/271 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/271

---

P8_TA(2016)0399

Statistik over godstransport ad indre vandveje (delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser) ***II

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1365/2006 om statistik over godstransport ad indre vandveje for så vidt angår delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, vedrørende vedtagelsen af visse foranstaltninger (09878/1/2016 — C8-0358/2016 — 2013/0226(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: andenbehandling)

(2018/C 215/54)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (09878/1/2016 — C8-0358/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (09878/1/2016 — C8-0358/2016),

| — | der henviser til sin holdning ved førstebehandling (1) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0484), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning ved førstebehandling (1) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0484),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 76, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 76,

| — | der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Transport- og Turismeudvalget (A8-0298/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Transport- og Turismeudvalget (A8-0298/2016),

| 1. | godkender Rådets førstebehandlingsholdning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | konstaterer, at retsakten er vedtaget i overensstemmelse med Rådets holdning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand sammen med Rådets formand at undertegne retsakten, jf. artikel 297, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin generalsekretær at undertegne retsakten, efter at det er kontrolleret, at alle procedurer er behørigt afsluttet, og efter aftale med Rådets generalsekretær at foranledige, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  Vedtagne tekster af 11.3.2014, P7_TA(2014)0180.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/272 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/272

---

P8_TA(2016)0400

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner ***I

Europa-Parlamentets ændringer af 25. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner (COM(2013)0884 — C8-0033/2014 — 2013/0432(COD)) (1)

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 215/55)

Ændring 1

Forslag til direktiv

Henvisning 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 33, | under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 33
  og 114
  , |

Kommissionens forslag

Ændring

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 33,

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 33
  og 114
  ,

Ændring 2

Forslag til direktiv

Betragtning 1 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (1a) | Dette direktiv bør være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013

   (2)

  . |

Kommissionens forslag

Ændring

(1a)

Dette direktiv bør være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013

   (2)

  .

Ændring 3

Forslag til direktiv

Betragtning 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (2) | Derfor følges der ved toldovertrædelser
  og -sanktioner 28 forskellige juridiske regelsæt. Som følge deraf behandles et brud på Unionens toldlovgivning ikke på samme måde i hele Unionen, og de eventuelle sanktioner i de enkelte sager er af forskellig karakter og alvor afhængigt af, hvilken medlemsstat der pålægger sanktionen. |

Kommissionens forslag

Ændring

(2)

Derfor følges der ved toldovertrædelser
  og -sanktioner 28 forskellige juridiske regelsæt. Som følge deraf behandles et brud på Unionens toldlovgivning ikke på samme måde i hele Unionen, og de eventuelle sanktioner i de enkelte sager er af forskellig karakter og alvor afhængigt af, hvilken medlemsstat der pålægger sanktionen.

| (2) | Toldovertrædelser
  og -sanktioner
  følger
  28 forskellige juridiske regelsæt. Som følge deraf behandles et brud på Unionens toldlovgivning ikke på samme måde i hele Unionen, og de eventuelle sanktioner i de enkelte sager er af forskellig karakter og alvor afhængigt af, hvilken medlemsstat der pålægger sanktionen
  , hvilket medfører mulige tab af indtægter for medlemsstaterne og handelsforvridninger
  . |
| --- | --- |

(2)

Toldovertrædelser
  og -sanktioner
  følger
  28 forskellige juridiske regelsæt. Som følge deraf behandles et brud på Unionens toldlovgivning ikke på samme måde i hele Unionen, og de eventuelle sanktioner i de enkelte sager er af forskellig karakter og alvor afhængigt af, hvilken medlemsstat der pålægger sanktionen
  , hvilket medfører mulige tab af indtægter for medlemsstaterne og handelsforvridninger
  .

Ændring 4

Forslag til direktiv

Betragtning 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (3) | Forskellene i medlemsstaternes retssystemer påvirker ikke kun toldunionens mulighed for at fungere optimalt, men forhindrer også
  , at der skabes
  lige vilkår for økonomiske operatører i toldunionen, fordi forskellene har konsekvenser for deres adgang til forenklede toldbestemmelser og toldmæssige lettelser. |

Kommissionens forslag

Ændring

(3)

Forskellene i medlemsstaternes retssystemer påvirker ikke kun toldunionens mulighed for at fungere optimalt, men forhindrer også
  , at der skabes
  lige vilkår for økonomiske operatører i toldunionen, fordi forskellene har konsekvenser for deres adgang til forenklede toldbestemmelser og toldmæssige lettelser.

| (3) | Forskellene i medlemsstaternes retssystemer påvirker ikke kun toldunionens mulighed for at fungere optimalt
  og den gennemsigtighed, der er behov for til at sikre, at det indre marked fungerer hensigtsmæssigt for så vidt angår de måder, overtrædelser håndteres på af de forskellige toldmyndigheder
  , men forhindrer også
  opnåelse af
  lige vilkår for økonomiske operatører i toldunionen,
  der allerede er genstand for forskellige regelsæt rundt om i Unionen,
  fordi forskellene har konsekvenser for deres adgang til forenklede toldbestemmelser og toldmæssige lettelser. |
| --- | --- |

(3)

Forskellene i medlemsstaternes retssystemer påvirker ikke kun toldunionens mulighed for at fungere optimalt
  og den gennemsigtighed, der er behov for til at sikre, at det indre marked fungerer hensigtsmæssigt for så vidt angår de måder, overtrædelser håndteres på af de forskellige toldmyndigheder
  , men forhindrer også
  opnåelse af
  lige vilkår for økonomiske operatører i toldunionen,
  der allerede er genstand for forskellige regelsæt rundt om i Unionen,
  fordi forskellene har konsekvenser for deres adgang til forenklede toldbestemmelser og toldmæssige lettelser.

Ændring 5

Forslag til direktiv

Betragtning 6

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (6) | Der bør opstilles en liste for adfærd, som bør betragtes som en overtrædelse af Unionens toldlovgivning og give anledning til sanktioner. Disse toldovertrædelser bør fuldt ud være baseret på de forpligtelser, som følger af toldlovgivningen, og henvise direkte til kodeksen. Dette direktiv fastlægger ikke, hvorvidt medlemsstaterne bør pålægge administrative eller strafferetlige sanktioner for disse toldovertrædelser. |

Kommissionens forslag

Ændring

(6)

Der bør opstilles en liste for adfærd, som bør betragtes som en overtrædelse af Unionens toldlovgivning og give anledning til sanktioner. Disse toldovertrædelser bør fuldt ud være baseret på de forpligtelser, som følger af toldlovgivningen, og henvise direkte til kodeksen. Dette direktiv fastlægger ikke, hvorvidt medlemsstaterne bør pålægge administrative eller strafferetlige sanktioner for disse toldovertrædelser.

| (6) | Der bør
  ved dette direktiv
  opstilles en liste for adfærd, som bør betragtes som en overtrædelse af Unionens toldlovgivning og give anledning til sanktioner. Disse toldovertrædelser bør fuldt ud være baseret på de forpligtelser, som følger af toldlovgivningen, og henvise direkte til kodeksen. I henhold til dette direktiv bør medlemsstaterne pålægge
  ikke-strafferetslige
  sanktioner for disse toldovertrædelser.
  Det bør også være muligt for medlemsstaterne at træffe skridt til at pålægge strafferetslige sanktioner i overensstemmelse med EU-retten i stedet for ikke-strafferetslige sanktioner, hvis arten og alvorsgraden af overtrædelsen nødvendiggør dette, således at den pålagte sanktion er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. |
| --- | --- |

(6)

Der bør
  ved dette direktiv
  opstilles en liste for adfærd, som bør betragtes som en overtrædelse af Unionens toldlovgivning og give anledning til sanktioner. Disse toldovertrædelser bør fuldt ud være baseret på de forpligtelser, som følger af toldlovgivningen, og henvise direkte til kodeksen. I henhold til dette direktiv bør medlemsstaterne pålægge
  ikke-strafferetslige
  sanktioner for disse toldovertrædelser.
  Det bør også være muligt for medlemsstaterne at træffe skridt til at pålægge strafferetslige sanktioner i overensstemmelse med EU-retten i stedet for ikke-strafferetslige sanktioner, hvis arten og alvorsgraden af overtrædelsen nødvendiggør dette, således at den pålagte sanktion er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.

Ændring 6

Forslag til direktiv

Betragtning 7

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (7) | Den første kategori af adfærd bør omfatte toldovertrædelser på grundlag af objektivt ansvar, uanset spørgsmålet om skyld, eftersom forpligtelserne er objektive, og de personer, der har ansvaret for at overholde dem, ikke kan ignorere deres eksistens og bindende karakter. |

Kommissionens forslag

Ændring

(7)

Den første kategori af adfærd bør omfatte toldovertrædelser på grundlag af objektivt ansvar, uanset spørgsmålet om skyld, eftersom forpligtelserne er objektive, og de personer, der har ansvaret for at overholde dem, ikke kan ignorere deres eksistens og bindende karakter.

udgår

Ændring 7

Forslag til direktiv

Betragtning 8

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (8) | Den anden og tredje kategori af adfærd bør omfatte toldovertrædelser, som henholdsvis begås som følge af forsømmelighed eller med fortsæt, når dette subjektive element skal fastslås, for at der kan være tale om ansvar. |

Kommissionens forslag

Ændring

(8)

Den anden og tredje kategori af adfærd bør omfatte toldovertrædelser, som henholdsvis begås som følge af forsømmelighed eller med fortsæt, når dette subjektive element skal fastslås, for at der kan være tale om ansvar.

udgår

Ændring 8

Forslag til direktiv

Betragtning 10

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (10) | Af hensyn til retssikkerheden bør det fastlægges, at enhver handling eller undladelse, som skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side, ikke
  anses for
  en toldovertrædelse. |

Kommissionens forslag

Ændring

(10)

Af hensyn til retssikkerheden bør det fastlægges, at enhver handling eller undladelse, som skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side, ikke
  anses for
  en toldovertrædelse.

| (10) | Af hensyn til retssikkerheden bør det fastlægges, at enhver handling eller undladelse, som skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side,
  i henhold til kodeksen
  ikke
  udgør
  en toldovertrædelse. |
| --- | --- |

(10)

Af hensyn til retssikkerheden bør det fastlægges, at enhver handling eller undladelse, som skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side,
  i henhold til kodeksen
  ikke
  udgør
  en toldovertrædelse.

Ændring 9

Forslag til direktiv

Betragtning 12

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (12) | Med henblik på at tilnærme medlemsstaternes nationale sanktionssystemer bør der fastlægges en graduering af sanktioner, der afspejler
  de forskellige kategorier af toldovertrædelser og deres alvor
  . For at pålægge sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, bør medlemsstaterne ligeledes sikre, at deres kompetente myndigheder ved fastsættelsen af typen og niveauet for de sanktioner, som skal anvendes, tager hensyn til særlige skærpende eller formildende omstændigheder. |

Kommissionens forslag

Ændring

(12)

Med henblik på at tilnærme medlemsstaternes nationale sanktionssystemer bør der fastlægges en graduering af sanktioner, der afspejler
  de forskellige kategorier af toldovertrædelser og deres alvor
  . For at pålægge sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, bør medlemsstaterne ligeledes sikre, at deres kompetente myndigheder ved fastsættelsen af typen og niveauet for de sanktioner, som skal anvendes, tager hensyn til særlige skærpende eller formildende omstændigheder.

| (12) | Med henblik på at tilnærme medlemsstaternes nationale sanktionssystemer bør der fastlægges en graduering af sanktioner, der afspejler
  alvoren af toldovertrædelserne
  . For at pålægge sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, bør medlemsstaterne ligeledes sikre, at deres kompetente myndigheder ved fastsættelsen af typen og niveauet for de sanktioner, som skal anvendes, tager hensyn til særlige skærpende eller formildende omstændigheder. |
| --- | --- |

(12)

Med henblik på at tilnærme medlemsstaternes nationale sanktionssystemer bør der fastlægges en graduering af sanktioner, der afspejler
  alvoren af toldovertrædelserne
  . For at pålægge sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, bør medlemsstaterne ligeledes sikre, at deres kompetente myndigheder ved fastsættelsen af typen og niveauet for de sanktioner, som skal anvendes, tager hensyn til særlige skærpende eller formildende omstændigheder.

Ændring 10

Forslag til direktiv

Betragtning 12 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (12a) | Toldmyndighederne bør alene i sager, hvor alvorlige overtrædelser ikke er knyttet til de unddragne afgifter, men til værdien af de berørte varer, eksempelvis i sager om overtrædelser i tilknytning til intellektuel ejendomsret eller forbudte eller restriktionsbelagte varer, basere den pålagte sanktion på værdien af varerne. |

Kommissionens forslag

Ændring

(12a)

Toldmyndighederne bør alene i sager, hvor alvorlige overtrædelser ikke er knyttet til de unddragne afgifter, men til værdien af de berørte varer, eksempelvis i sager om overtrædelser i tilknytning til intellektuel ejendomsret eller forbudte eller restriktionsbelagte varer, basere den pålagte sanktion på værdien af varerne.

Ændring 11

Forslag til direktiv

Betragtning 13

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (13) | Forældelsesfristen i sager om toldovertoldovertrædelser bør fastsættes til fire år fra den dag, hvor toldovertrædelsen er blevet begået, eller i tilfælde af fortsatte eller gentagne overtrædelser fra den dag, hvor den adfærd, der udgør toldovertrædelsen, ophører. Medlemsstaterne bør sikre, at forældelsesfristen afbrydes af en handling, som vedrører undersøgelser eller retsforfølgelse i forbindelse med den
  pågældende
  toldovertrædelse.
  Medlemsstaterne kan
  fastlægge sager, hvor denne frist suspenderes.
  Anlæggelse eller videreførelse af disse sager bør ikke være mulig
  efter en periode på otte år, mens forældelsesfristen for håndhævelsen af en sanktion bør være tre år. |

Kommissionens forslag

Ændring

(13)

Forældelsesfristen i sager om toldovertoldovertrædelser bør fastsættes til fire år fra den dag, hvor toldovertrædelsen er blevet begået, eller i tilfælde af fortsatte eller gentagne overtrædelser fra den dag, hvor den adfærd, der udgør toldovertrædelsen, ophører. Medlemsstaterne bør sikre, at forældelsesfristen afbrydes af en handling, som vedrører undersøgelser eller retsforfølgelse i forbindelse med den
  pågældende
  toldovertrædelse.
  Medlemsstaterne kan
  fastlægge sager, hvor denne frist suspenderes.
  Anlæggelse eller videreførelse af disse sager bør ikke være mulig
  efter en periode på otte år, mens forældelsesfristen for håndhævelsen af en sanktion bør være tre år.

| (13) | Forældelsesfristen i sager om toldovertoldovertrædelser bør fastsættes til fire år fra den dag, hvor toldovertrædelsen er blevet begået, eller i tilfælde af fortsatte eller gentagne overtrædelser fra den dag, hvor den adfærd, der udgør toldovertrædelsen, ophører. Medlemsstaterne bør sikre, at forældelsesfristen afbrydes af en handling, som vedrører undersøgelser eller retsforfølgelse i forbindelse med den
  samme
  toldovertrædelse
  , eller ved en handling på vegne af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen
  .
  Det bør være muligt for medlemsstaterne
  at fastlægge sager, hvor denne frist suspenderes.
  Der bør for enhver retssag gælde en forældelsesfrist uanset afbrydelse af udløbsperioden
  efter
  udløb af
  en periode på otte år, mens forældelsesfristen for håndhævelsen af en sanktion bør være tre år. |
| --- | --- |

(13)

Forældelsesfristen i sager om toldovertoldovertrædelser bør fastsættes til fire år fra den dag, hvor toldovertrædelsen er blevet begået, eller i tilfælde af fortsatte eller gentagne overtrædelser fra den dag, hvor den adfærd, der udgør toldovertrædelsen, ophører. Medlemsstaterne bør sikre, at forældelsesfristen afbrydes af en handling, som vedrører undersøgelser eller retsforfølgelse i forbindelse med den
  samme
  toldovertrædelse
  , eller ved en handling på vegne af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen
  .
  Det bør være muligt for medlemsstaterne
  at fastlægge sager, hvor denne frist suspenderes.
  Der bør for enhver retssag gælde en forældelsesfrist uanset afbrydelse af udløbsperioden
  efter
  udløb af
  en periode på otte år, mens forældelsesfristen for håndhævelsen af en sanktion bør være tre år.

Ændring 12

Forslag til direktiv

Betragtning 14

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| (14) | Det bør fastlægges, at administrative sager vedrørende toldovertrædelser suspenderes, hvis der er anlagt straffesag mod samme person for samme forhold. Videreførelsen af de administrative sager, efter at straffesagerne er afsluttet, bør kun være mulig i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet. |

Kommissionens forslag

Ændring

(14)

Det bør fastlægges, at administrative sager vedrørende toldovertrædelser suspenderes, hvis der er anlagt straffesag mod samme person for samme forhold. Videreførelsen af de administrative sager, efter at straffesagerne er afsluttet, bør kun være mulig i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet.

| (14) | Det bør fastlægges, at administrative sager vedrørende toldovertrædelser suspenderes, hvis der er anlagt straffesag mod samme person for samme forhold. Videreførelsen af de administrative sager, efter at straffesagerne er afsluttet, bør kun være mulig i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet
  , således at den samme forseelse ikke straffes to gange
  . |
| --- | --- |

(14)

Det bør fastlægges, at administrative sager vedrørende toldovertrædelser suspenderes, hvis der er anlagt straffesag mod samme person for samme forhold. Videreførelsen af de administrative sager, efter at straffesagerne er afsluttet, bør kun være mulig i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet
  , således at den samme forseelse ikke straffes to gange
  .

Ændring 13

Forslag til direktiv

Betragtning 15 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (15a) | Det overordnede mål med dette direktiv er at sikre en effektiv håndhævelse af Unionens toldlovgivning. De retlige rammer i henhold til dette direktiv tillader dog ikke en integreret tilgang til håndhævelsen, herunder tilsyn, kontrol og undersøgelse. Europa-Kommissionen bør derfor pålægges at fremlægge en rapport om disse aspekter for Europa-Parlamentet og Rådet, som omfatter gennemførelsen af den fælles ramme for risikostyring, med henblik på at vurdere, hvorvidt der er behov for yderligere lovgivning. |

Kommissionens forslag

Ændring

(15a)

Ændring 14

Forslag til direktiv

Betragtning 18 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | (18a) | Formålet med dette direktiv er at styrke toldsamarbejdet gennem en tilnærmelse af de nationale lovgivninger om toldsanktioner. Da medlemsstaternes juridiske traditioner på nuværende tidspunkt er stærkt divergerende, kan denne harmonisering ikke være fuldstændig. |

Kommissionens forslag

Ændring

(18a)

Formålet med dette direktiv er at styrke toldsamarbejdet gennem en tilnærmelse af de nationale lovgivninger om toldsanktioner. Da medlemsstaternes juridiske traditioner på nuværende tidspunkt er stærkt divergerende, kan denne harmonisering ikke være fuldstændig.

Ændring 15

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   Dette direktiv
  opstiller en ramme
  vedrørende overtrædelser af Unionens toldlovgivning og fastsætter sanktioner for disse overtrædelser. | 1.   Dette direktiv
  har til formål at bidrage til et velfungerende indre marked og opstille rammerne
  vedrørende overtrædelser af Unionens toldlovgivning og fastsætter
  ikke-strafferetlige
  sanktioner for disse overtrædelser
  gennem en tilnærmelse af medlemsstaternes love, regler og administrative bestemmelser
  . |

Kommissionens forslag

Ændring

1.   Dette direktiv
  opstiller en ramme
  vedrørende overtrædelser af Unionens toldlovgivning og fastsætter sanktioner for disse overtrædelser.

1.   Dette direktiv
  har til formål at bidrage til et velfungerende indre marked og opstille rammerne
  vedrørende overtrædelser af Unionens toldlovgivning og fastsætter
  ikke-strafferetlige
  sanktioner for disse overtrædelser
  gennem en tilnærmelse af medlemsstaternes love, regler og administrative bestemmelser
  .

Ændring 16

Forslag til direktiv

Artikel 1 — stk. 2 a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | 2a.
     
  Dette direktiv omfatter medlemsstaternes forpligtelser over for Den Europæiske Unions handelspartnere samt Verdenshandelsorganisationen og Verdenstoldorganisationen med henblik på at oprette et homogent og effektivt indre marked, der letter handelen og samtidig garanterer sikkerheden. |

Kommissionens forslag

Ændring

2a.
     
  Dette direktiv omfatter medlemsstaternes forpligtelser over for Den Europæiske Unions handelspartnere samt Verdenshandelsorganisationen og Verdenstoldorganisationen med henblik på at oprette et homogent og effektivt indre marked, der letter handelen og samtidig garanterer sikkerheden.

Ændring 17

Forslag til direktiv

Artikel 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 2 | Artikel 2 |
| Toldovertrædelser og -sanktioner | Generelle principper |
| Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3
  til
  6. | 1.
     Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3
  og
  6
  i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet
  . |
| | Medlemsstaterne sikrer, at handlinger og undladelser i henhold til artikel 3 og 6 kun betragtes som toldovertrædelser, når de begås som følge af forsømmelighed eller med forsæt. |
| | Medlemsstaterne kan træffe bestemmelse om pålæggelse af strafferetlige sanktioner i overensstemmelse med national ret og EU-retten i stedet for ikke-strafferetlige sanktioner i sager, hvor arten og alvorsgarden af overtrædelsen nødvendiggør dette for, at den pålagte sanktion er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. |
| | 2.
     
  Med henblik på dette direktiv gælder følgende: |
| | a) | Toldmyndighederne fastlægger, hvorvidt overtrædelsen blev begået som følge af forsømmelighed, forstået således at den ansvarlige person ikke udviste rimelig omhu i forhold til kontrollen af sine aktiviteter eller traf foranstaltninger, der var klart utilstrækkelige, for så vidt angår at undgå at der opstod de omstændigheder, der betragtes som en overtrædelse, såfremt risikoen for denne opståen med rimelighed kan siges at være forudsigelig. |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 2

Artikel 2

Toldovertrædelser og -sanktioner

Generelle principper

Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3
  til
  6.

1.
     Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3
  og
  6
  i absolut overensstemmelse med ne bis in idem-princippet
  .

Medlemsstaterne sikrer, at handlinger og undladelser i henhold til artikel 3 og 6 kun betragtes som toldovertrædelser, når de begås som følge af forsømmelighed eller med forsæt.

Medlemsstaterne kan træffe bestemmelse om pålæggelse af strafferetlige sanktioner i overensstemmelse med national ret og EU-retten i stedet for ikke-strafferetlige sanktioner i sager, hvor arten og alvorsgarden af overtrædelsen nødvendiggør dette for, at den pålagte sanktion er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.

2.
     
  Med henblik på dette direktiv gælder følgende:

a)

Toldmyndighederne fastlægger, hvorvidt overtrædelsen blev begået som følge af forsømmelighed, forstået således at den ansvarlige person ikke udviste rimelig omhu i forhold til kontrollen af sine aktiviteter eller traf foranstaltninger, der var klart utilstrækkelige, for så vidt angår at undgå at der opstod de omstændigheder, der betragtes som en overtrædelse, såfremt risikoen for denne opståen med rimelighed kan siges at være forudsigelig.

| b) | Toldmyndighederne fastlægger, hvorvidt overtrædelsen blev begået med forsæt, hvilket vil sige, at den ansvarlige person handlede i bevidstheden om, at vedkommende udførte en handling eller en undladelse, der betragtes som en overtrædelse, eller med det overlagte og bevidste formål at omgå toldreglerne. |
| --- | --- |

b)

Toldmyndighederne fastlægger, hvorvidt overtrædelsen blev begået med forsæt, hvilket vil sige, at den ansvarlige person handlede i bevidstheden om, at vedkommende udførte en handling eller en undladelse, der betragtes som en overtrædelse, eller med det overlagte og bevidste formål at omgå toldreglerne.

| c) | Skriverfejl eller fejltagelser udgør ikke en toldovertrædelse, medmindre det af omstændighederne klart fremgår, at de skete som følge af forsømmelighed eller med forsæt. |
| --- | --- |

c)

Skriverfejl eller fejltagelser udgør ikke en toldovertrædelse, medmindre det af omstændighederne klart fremgår, at de skete som følge af forsømmelighed eller med forsæt.

Ændring 18

Forslag til direktiv

Artikel 2 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 2a |
| | Handelslettelser |
| | Med henblik på at overholde Unionens forpligtelser i henhold til WTO's aftale om handelslettelser skal medlemsstaterne arbejde sammen om at indføre en samarbejdsordning, der omfatter alle medlemsstaterne. Dette system skal have til formål at koordinere nøgleresultatindikatorer for toldsanktioner (analyse af antallet af klager, antallet af gentagelser af overtrædelser osv.), udbrede bedste praksis mellem toldmyndighederne (effektiviteten af kontroller og sanktioner, reduktion af administrative omkostninger osv.), videregive de økonomiske operatørers erfaringer og skabe forbindelser mellem dem, overvåge den måde, hvorpå toldmyndighederne udfører deres aktiviteter, og udføre statistikarbejde vedrørende overtrædelser begået af virksomheder fra tredjelande. Inden for denne samarbejdsordning skal alle medlemsstaterne omgående underrettes om efterforskninger af overtrædelser af toldbestemmelserne og om konstaterede overtrædelser med henblik på at lette handelen og hindre, at ulovlige varer kommer ind på det indre marked, samt forbedre effektiviteten af kontrollerne. |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 2a

Handelslettelser

Med henblik på at overholde Unionens forpligtelser i henhold til WTO's aftale om handelslettelser skal medlemsstaterne arbejde sammen om at indføre en samarbejdsordning, der omfatter alle medlemsstaterne. Dette system skal have til formål at koordinere nøgleresultatindikatorer for toldsanktioner (analyse af antallet af klager, antallet af gentagelser af overtrædelser osv.), udbrede bedste praksis mellem toldmyndighederne (effektiviteten af kontroller og sanktioner, reduktion af administrative omkostninger osv.), videregive de økonomiske operatørers erfaringer og skabe forbindelser mellem dem, overvåge den måde, hvorpå toldmyndighederne udfører deres aktiviteter, og udføre statistikarbejde vedrørende overtrædelser begået af virksomheder fra tredjelande. Inden for denne samarbejdsordning skal alle medlemsstaterne omgående underrettes om efterforskninger af overtrædelser af toldbestemmelserne og om konstaterede overtrædelser med henblik på at lette handelen og hindre, at ulovlige varer kommer ind på det indre marked, samt forbedre effektiviteten af kontrollerne.

Ændring 19

Forslag til direktiv

Artikel 3

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 3 | Artikel 3 |
| Toldovertrædelser
  med objektivt ansvar | Toldovertrædelser |
| Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser
  , uanset spørgsmålet om skyld
  : | Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser: |
| (a) | når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportangivelse eller en reeksportmeddelelse, undlader at sikre rigtigheden og fuldstændigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller ansøgningen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra a) |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 3

Artikel 3

Toldovertrædelser
  med objektivt ansvar

Toldovertrædelser

Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser
  , uanset spørgsmålet om skyld
  :

Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser:

(a)

når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportangivelse eller en reeksportmeddelelse, undlader at sikre rigtigheden og fuldstændigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller ansøgningen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra a)

| a) | når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportangivelse eller en reeksportmeddelelse, undlader at sikre rigtigheden og fuldstændigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller ansøgningen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra a) |
| --- | --- |

a)

når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportangivelse eller en reeksportmeddelelse, undlader at sikre rigtigheden og fuldstændigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller ansøgningen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra a)

| (b) | når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportmeddelelse eller en reeksportangivelse, undlader at sikre ægtheden, rigtigheden og gyldigheden af alle understøttende dokumenter, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra b) |
| --- | --- |

(b)

når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportmeddelelse eller en reeksportangivelse, undlader at sikre ægtheden, rigtigheden og gyldigheden af alle understøttende dokumenter, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra b)

| b) | når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportmeddelelse eller en reeksportangivelse, undlader at sikre ægtheden, rigtigheden og gyldigheden af alle understøttende dokumenter, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra b) |
| --- | --- |

b)

når en person, der indgiver en toldangivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en summarisk indpassageangivelse, en summarisk udpassageangivelse, en reeksportmeddelelse eller en reeksportangivelse, undlader at sikre ægtheden, rigtigheden og gyldigheden af alle understøttende dokumenter, jf. kodeksens artikel 15, stk. 2, litra b)

| (c) | når en person undlader at indgive en summarisk indpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 127, en underretning om ankomsten af et søgående skib eller et luftfarttøj, jf. kodeksens artikel 133, en angivelse til midlertidig opbevaring, jf. kodeksens artikel 145, en toldangivelse, jf. kodeksen artikel 158, en anmeldelse af aktiviteter i en frizone, jf. kodeksens artikel 244, stk. 2, en angivelse forud for afgang, jf. kodeksens artikel 263, en reeksportangivelse, jf. kodeksens artikel 270, en udpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 271, eller en reeksportmeddelelse, jf. kodeksens artikel 274 |
| --- | --- |

(c)

når en person undlader at indgive en summarisk indpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 127, en underretning om ankomsten af et søgående skib eller et luftfarttøj, jf. kodeksens artikel 133, en angivelse til midlertidig opbevaring, jf. kodeksens artikel 145, en toldangivelse, jf. kodeksen artikel 158, en anmeldelse af aktiviteter i en frizone, jf. kodeksens artikel 244, stk. 2, en angivelse forud for afgang, jf. kodeksens artikel 263, en reeksportangivelse, jf. kodeksens artikel 270, en udpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 271, eller en reeksportmeddelelse, jf. kodeksens artikel 274

| c) | når en person undlader at indgive en summarisk indpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 127, en underretning om ankomsten af et søgående skib eller et luftfarttøj, jf. kodeksens artikel 133, en angivelse til midlertidig opbevaring, jf. kodeksens artikel 145, en toldangivelse, jf. kodeksen artikel 158, en anmeldelse af aktiviteter i en frizone, jf. kodeksens artikel 244, stk. 2, en angivelse forud for afgang, jf. kodeksens artikel 263, en reeksportangivelse, jf. kodeksens artikel 270, en udpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 271, eller en reeksportmeddelelse, jf. kodeksens artikel 274 |
| --- | --- |

c)

når en person undlader at indgive en summarisk indpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 127, en underretning om ankomsten af et søgående skib eller et luftfarttøj, jf. kodeksens artikel 133, en angivelse til midlertidig opbevaring, jf. kodeksens artikel 145, en toldangivelse, jf. kodeksen artikel 158, en anmeldelse af aktiviteter i en frizone, jf. kodeksens artikel 244, stk. 2, en angivelse forud for afgang, jf. kodeksens artikel 263, en reeksportangivelse, jf. kodeksens artikel 270, en udpassageangivelse, jf. kodeksens artikel 271, eller en reeksportmeddelelse, jf. kodeksens artikel 274

| (d) | når en økonomisk operatør undlader at opbevare dokumenterne og oplysningerne vedrørende opfyldelsen af toldformaliteter i en tilgængelig form i den af toldmyndighederne krævede periode, jf. kodeksens artikel 51 |
| --- | --- |

(d)

når en økonomisk operatør undlader at opbevare dokumenterne og oplysningerne vedrørende opfyldelsen af toldformaliteter i en tilgængelig form i den af toldmyndighederne krævede periode, jf. kodeksens artikel 51

| d) | når en økonomisk operatør undlader at opbevare dokumenterne og oplysningerne vedrørende opfyldelsen af toldformaliteter i en tilgængelig form i den af toldmyndighederne krævede periode, jf. kodeksens artikel 51 |
| --- | --- |

d)

når en økonomisk operatør undlader at opbevare dokumenterne og oplysningerne vedrørende opfyldelsen af toldformaliteter i en tilgængelig form i den af toldmyndighederne krævede periode, jf. kodeksens artikel 51

| (e) | når varer, der føres ind i Unionens toldområde, fjernes fra toldtilsynet uden tilladelse fra toldmyndighederne og i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, første og andet afsnit |
| --- | --- |

(e)

når varer, der føres ind i Unionens toldområde, fjernes fra toldtilsynet uden tilladelse fra toldmyndighederne og i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, første og andet afsnit

| e) | når varer, der føres ind i Unionens toldområde, fjernes fra toldtilsynet uden tilladelse fra toldmyndighederne og i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, første og andet afsnit |
| --- | --- |

e)

når varer, der føres ind i Unionens toldområde, fjernes fra toldtilsynet uden tilladelse fra toldmyndighederne og i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, første og andet afsnit

| (f) | når varer fjernes fra toldtilsynet i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, fjerde afsnit, og artikel 158, stk. 3, og artikel 242 |
| --- | --- |

(f)

når varer fjernes fra toldtilsynet i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, fjerde afsnit, og artikel 158, stk. 3, og artikel 242

| f) | når varer fjernes fra toldtilsynet i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, fjerde afsnit, og artikel 158, stk. 3, og artikel 242 |
| --- | --- |

f)

når varer fjernes fra toldtilsynet i strid med kodeksens artikel 134, stk. 1, fjerde afsnit, og artikel 158, stk. 3, og artikel 242

| (g) | når en person, som fører varer ind i Unionens toldområde, undlader at overholde forpligtelserne vedrørende transport af varerne til det dertil bestemte sted, jf. kodeksens artikel 135, stk. 1, eller at underrette toldmyndighederne, når forpligtelserne ikke kan opfyldes, jf. kodeksens artikel 137, stk. 1 og 2 |
| --- | --- |

(g)

når en person, som fører varer ind i Unionens toldområde, undlader at overholde forpligtelserne vedrørende transport af varerne til det dertil bestemte sted, jf. kodeksens artikel 135, stk. 1, eller at underrette toldmyndighederne, når forpligtelserne ikke kan opfyldes, jf. kodeksens artikel 137, stk. 1 og 2

| g) | når en person, som fører varer ind i Unionens toldområde, undlader at overholde forpligtelserne vedrørende transport af varerne til det dertil bestemte sted, jf. kodeksens artikel 135, stk. 1, eller at underrette toldmyndighederne
  øjeblikkeligt,
  når forpligtelserne ikke kan opfyldes, jf. kodeksens artikel 137, stk. 1 og 2
  , og underrette om varernes anbringelsessted |
| --- | --- |

g)

når en person, som fører varer ind i Unionens toldområde, undlader at overholde forpligtelserne vedrørende transport af varerne til det dertil bestemte sted, jf. kodeksens artikel 135, stk. 1, eller at underrette toldmyndighederne
  øjeblikkeligt,
  når forpligtelserne ikke kan opfyldes, jf. kodeksens artikel 137, stk. 1 og 2
  , og underrette om varernes anbringelsessted

| (h) | når en person, der fører varer ind i en frizone, hvor frizonen støder op til en landegrænse mellem en medlemsstat og et tredjeland, undlader at føre disse varer direkte ind i denne frizone uden at passere gennem en anden del af Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 135, stk. 2 |
| --- | --- |

(h)

når en person, der fører varer ind i en frizone, hvor frizonen støder op til en landegrænse mellem en medlemsstat og et tredjeland, undlader at føre disse varer direkte ind i denne frizone uden at passere gennem en anden del af Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 135, stk. 2

| h) | når en person, der fører varer ind i en frizone, hvor frizonen støder op til en landegrænse mellem en medlemsstat og et tredjeland, undlader at føre disse varer direkte ind i denne frizone uden at passere gennem en anden del af Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 135, stk. 2 |
| --- | --- |

h)

når en person, der fører varer ind i en frizone, hvor frizonen støder op til en landegrænse mellem en medlemsstat og et tredjeland, undlader at føre disse varer direkte ind i denne frizone uden at passere gennem en anden del af Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 135, stk. 2

| (i) | når en klarerer med henblik på midlertidig opbevaring eller en toldprocedure undlader at forelægge dokumentation for toldmyndighederne, når det kræves i EU-lovgivningen, jf. toldkodeksens artikel 145, stk. 2, og artikel 163, stk. 2 |
| --- | --- |

(i)

når en klarerer med henblik på midlertidig opbevaring eller en toldprocedure undlader at forelægge dokumentation for toldmyndighederne, når det kræves i EU-lovgivningen, jf. toldkodeksens artikel 145, stk. 2, og artikel 163, stk. 2

| i) | når en klarerer med henblik på midlertidig opbevaring eller en toldprocedure undlader at forelægge dokumentation for toldmyndighederne, når det kræves i EU-lovgivningen, jf. toldkodeksens artikel 145, stk. 2, og artikel 163, stk. 2 |
| --- | --- |

i)

når en klarerer med henblik på midlertidig opbevaring eller en toldprocedure undlader at forelægge dokumentation for toldmyndighederne, når det kræves i EU-lovgivningen, jf. toldkodeksens artikel 145, stk. 2, og artikel 163, stk. 2

| (j) | når en
  økonomisk operatør
  med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149 |
| --- | --- |

(j)

når en
  økonomisk operatør
  med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149

| j) | når en
  klarerer af midlertidig opbevaring eller den person, der opbevarer varerne i de tilfælde, hvor disse opbevares på andre steder udpeget eller godkendt hertil af toldmyndighederne,
  med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149 |
| --- | --- |

j)

når en
  klarerer af midlertidig opbevaring eller den person, der opbevarer varerne i de tilfælde, hvor disse opbevares på andre steder udpeget eller godkendt hertil af toldmyndighederne,
  med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149

| (k) | når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure ikke er i besiddelse af og stiller den dokumentation til rådighed, der er nødvendig for anvendelsen af den relevante procedure, på det tidspunkt, hvor toldangivelsen eller den supplerende angivelse indgives, jf. kodeksens artikel 163, stk. 1, og artikel 167, stk. 1, andet afsnit |
| --- | --- |

(k)

når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure ikke er i besiddelse af og stiller den dokumentation til rådighed, der er nødvendig for anvendelsen af den relevante procedure, på det tidspunkt, hvor toldangivelsen eller den supplerende angivelse indgives, jf. kodeksens artikel 163, stk. 1, og artikel 167, stk. 1, andet afsnit

| k) | når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure ikke er i besiddelse af og stiller den dokumentation til rådighed, der er nødvendig for anvendelsen af den relevante procedure, på det tidspunkt, hvor toldangivelsen eller den supplerende angivelse indgives, jf. kodeksens artikel 163, stk. 1, og artikel 167, stk. 1, andet afsnit |
| --- | --- |

k)

når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure ikke er i besiddelse af og stiller den dokumentation til rådighed, der er nødvendig for anvendelsen af den relevante procedure, på det tidspunkt, hvor toldangivelsen eller den supplerende angivelse indgives, jf. kodeksens artikel 163, stk. 1, og artikel 167, stk. 1, andet afsnit

| (l) | når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure i tilfælde af en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166, eller en indskrivning i klarerens regnskaber, jf. kodeksens artikel 182, undlader at indgive en supplerende angivelse på det kompetente toldsted inden for den specifikke frist, jf. kodeksens artikel 167, stk. 1 |
| --- | --- |

(l)

når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure i tilfælde af en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166, eller en indskrivning i klarerens regnskaber, jf. kodeksens artikel 182, undlader at indgive en supplerende angivelse på det kompetente toldsted inden for den specifikke frist, jf. kodeksens artikel 167, stk. 1

| l) | når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure i tilfælde af en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166, eller en indskrivning i klarerens regnskaber, jf. kodeksens artikel 182, undlader at indgive en supplerende angivelse på det kompetente toldsted inden for den specifikke frist, jf. kodeksens artikel 167, stk. 1 |
| --- | --- |

l)

når en klarerer i forbindelse med en toldprocedure i tilfælde af en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166, eller en indskrivning i klarerens regnskaber, jf. kodeksens artikel 182, undlader at indgive en supplerende angivelse på det kompetente toldsted inden for den specifikke frist, jf. kodeksens artikel 167, stk. 1

| (m) | når identifikationsmærker, der er påsat varer, emballage eller transportmidler, fjernes, uden at toldmyndighederne på forhånd har givet bevilling hertil, jf. kodeksens artikel 192, stk. 2 |
| --- | --- |

(m)

når identifikationsmærker, der er påsat varer, emballage eller transportmidler, fjernes, uden at toldmyndighederne på forhånd har givet bevilling hertil, jf. kodeksens artikel 192, stk. 2

| m) | når identifikationsmærker, der er påsat varer, emballage eller transportmidler, fjernes, uden at toldmyndighederne på forhånd har givet bevilling hertil, jf. kodeksens artikel 192, stk. 2 |
| --- | --- |

m)

når identifikationsmærker, der er påsat varer, emballage eller transportmidler, fjernes, uden at toldmyndighederne på forhånd har givet bevilling hertil, jf. kodeksens artikel 192, stk. 2

| (n) | når bevillingshaveren for proceduren for aktiv forædling undlader at afslutte proceduren for aktiv forædling inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 257 |
| --- | --- |

(n)

når bevillingshaveren for proceduren for aktiv forædling undlader at afslutte proceduren for aktiv forædling inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 257

| n) | når bevillingshaveren for proceduren for aktiv forædling undlader at afslutte proceduren for aktiv forædling inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 257 |
| --- | --- |

n)

når bevillingshaveren for proceduren for aktiv forædling undlader at afslutte proceduren for aktiv forædling inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 257

| (o) | når bevillingshaveren for proceduren for passiv forædling undlader at eksportere de defekte varer inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 262 |
| --- | --- |

(o)

når bevillingshaveren for proceduren for passiv forædling undlader at eksportere de defekte varer inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 262

| o) | når bevillingshaveren for proceduren for passiv forædling undlader at eksportere de defekte varer inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 262 |
| --- | --- |

o)

når bevillingshaveren for proceduren for passiv forædling undlader at eksportere de defekte varer inden for den fastlagte frist, jf. kodeksens artikel 262

| (p) | når opførelse af bygninger i en frizone finder sted uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 244, stk. 1 |
| --- | --- |

(p)

når opførelse af bygninger i en frizone finder sted uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 244, stk. 1

| p) | når opførelse af bygninger i en frizone finder sted uden
  forudgående
  tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 244, stk. 1 |
| --- | --- |

p)

når opførelse af bygninger i en frizone finder sted uden
  forudgående
  tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 244, stk. 1

| (q) | når den person, der skylder et import- eller eksportafgiftsbeløb, undlader at betale dette inden for den fastsatte frist, jf. kodeksens artikel 108. |
| --- | --- |

(q)

når den person, der skylder et import- eller eksportafgiftsbeløb, undlader at betale dette inden for den fastsatte frist, jf. kodeksens artikel 108.

| q) | når den person, der skylder et import- eller eksportafgiftsbeløb, undlader at betale dette inden for den fastsatte frist, jf. kodeksens artikel 108 |
| --- | --- |

q)

når den person, der skylder et import- eller eksportafgiftsbeløb, undlader at betale dette inden for den fastsatte frist, jf. kodeksens artikel 108

| qa
  ) | når en økonomisk operatør efter en anmodning fra toldmyndighederne ikke leverer de fornødne dokumenter og oplysninger i en passende form og inden for et rimeligt tidsrum og yder al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af toldformaliteterne eller gennemførelsen af toldkontrollen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 1 |
| --- | --- |

qa
  )

når en økonomisk operatør efter en anmodning fra toldmyndighederne ikke leverer de fornødne dokumenter og oplysninger i en passende form og inden for et rimeligt tidsrum og yder al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af toldformaliteterne eller gennemførelsen af toldkontrollen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 1

| qb) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1 |
| --- | --- |

qb)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1

| qc) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter, at disse myndigheder har truffet en afgørelse, som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2 |
| --- | --- |

qc)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter, at disse myndigheder har truffet en afgørelse, som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2

| qd) | når den person, der er ansvarlig for proceduren for EU-forsendelse, undlader at frembyde varerne i intakt stand på bestemmelsestoldstedet, jf. artikel 233, stk. 1, litra a) |
| --- | --- |

qd)

når den person, der er ansvarlig for proceduren for EU-forsendelse, undlader at frembyde varerne i intakt stand på bestemmelsestoldstedet, jf. artikel 233, stk. 1, litra a)

| qe) | når varer losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, uden toldmyndighedernes tilladelse eller på steder, som ikke er anvist eller godkendt af disse myndigheder, jf. kodeksens artikel 140 |
| --- | --- |

qe)

når varer losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, uden toldmyndighedernes tilladelse eller på steder, som ikke er anvist eller godkendt af disse myndigheder, jf. kodeksens artikel 140

| qf) | når varer opbevares i lagerfaciliteter til midlertidig opbevaring eller toldoplag uden bevilling fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 147 og 148 |
| --- | --- |

qf)

når varer opbevares i lagerfaciliteter til midlertidig opbevaring eller toldoplag uden bevilling fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 147 og 148

| qg) | når bevillingshaveren eller den person, der er ansvarlig for proceduren, undlader at opfylde de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, jf. toldkodeksens artikel 242, stk. 1, litra a) og b) |
| --- | --- |

qg)

når bevillingshaveren eller den person, der er ansvarlig for proceduren, undlader at opfylde de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, jf. toldkodeksens artikel 242, stk. 1, litra a) og b)

| qh) | når de pligtige oplysninger eller dokumenter, der forelægges toldmyndighederne, er falske, jf. kodeksens artikel 15 eller 163 |
| --- | --- |

qh)

når de pligtige oplysninger eller dokumenter, der forelægges toldmyndighederne, er falske, jf. kodeksens artikel 15 eller 163

| qi) | når en økonomisk operatør ved hjælp af urigtige eller ufuldstændige erklæringer eller ukorrekte eller andre ugyldige dokumenter forsøger at opnå tilladelse fra toldmyndighederne:









  i) | til at blive autoriseret økonomisk operatør, jf. kodeksens artikel 38 |
| --- | --- | --- |

qi)

i)

til at blive autoriseret økonomisk operatør, jf. kodeksens artikel 38

| ii) | til at anvende en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166 |
| --- | --- |

ii)

til at anvende en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166

| iii) | til at anvende andre toldforenklinger, jf. kodeksens artikel 177, 179, 182 eller 185 eller |
| --- | --- |

iii)

til at anvende andre toldforenklinger, jf. kodeksens artikel 177, 179, 182 eller 185 eller

| iv) | til at henføre varer under særlige procedurer, jf. kodeksens artikel 211 |
| --- | --- |

iv)

til at henføre varer under særlige procedurer, jf. kodeksens artikel 211

| qj) | når varer ikke frembydes for toldmyndighederne ved indførelse eller udpassage til eller fra Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 139, 245 eller artikel 267, stk. 2 |
| --- | --- |

qj)

| qk) | når varer forædles i et toldoplag uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 241 |
| --- | --- |

qk)

| ql) | når der erhverves eller opbevares varer, som er indblandet i en af de toldovertrædelser, der er omhandlet i denne artikels nr. qd) og qj). |
| --- | --- |

ql)

Ændring 20

Forslag til direktiv

Artikel 4

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 4 | udgår |
| Toldovertrædelser som følge af forsømmelighed | |
| Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser, hvor de skyldes forsømmelighed: | |
| a) | når en økonomisk operatør med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149 |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 4

udgår

Toldovertrædelser som følge af forsømmelighed

Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser, hvor de skyldes forsømmelighed:

a)

når en økonomisk operatør med ansvar for ikke-EU-varer, som er under midlertidig opbevaring, undlader at henføre disse varer under en toldprocedure eller reeksportere dem inden for fristen, jf. kodeksens artikel 149

| b) | når en økonomisk operatør ikke yder al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af toldformaliteterne eller gennemførelsen af toldkontrollen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 1 |
| --- | --- |

b)

når en økonomisk operatør ikke yder al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af toldformaliteterne eller gennemførelsen af toldkontrollen, jf. kodeksens artikel 15, stk. 1

| c) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1 |
| --- | --- |

c)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1

| d) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter afgørelsen er truffet af disse myndigheder, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2 |
| --- | --- |

d)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter afgørelsen er truffet af disse myndigheder, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2

| e) | når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, som føres ind i Unionens toldområde, for toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 139 |
| --- | --- |

e)

når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, som føres ind i Unionens toldområde, for toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 139

| f) | når den person, der er ansvarlig for proceduren for EU-forsendelse, undlader at frembyde varerne i intakt stand på bestemmelsestoldstedet, jf. artikel 233, stk. 1, litra a) |
| --- | --- |

f)

når den person, der er ansvarlig for proceduren for EU-forsendelse, undlader at frembyde varerne i intakt stand på bestemmelsestoldstedet, jf. artikel 233, stk. 1, litra a)

| g) | når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, der anbringes i en frizone, for toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 245 |
| --- | --- |

g)

når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, der anbringes i en frizone, for toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 245

| h) | når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, der føres ud af Unionens toldområde, for toldmyndighederne ved udpassage, jf. kodeksens artikel 267, stk. 2 |
| --- | --- |

h)

når en økonomisk operatør undlader at frembyde de varer, der føres ud af Unionens toldområde, for toldmyndighederne ved udpassage, jf. kodeksens artikel 267, stk. 2

| i) | når varer losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, uden toldmyndighedernes tilladelse eller på steder, som ikke er anvist eller godkendt af disse myndigheder, jf. kodeksens artikel 140 |
| --- | --- |

i)

når varer losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, uden toldmyndighedernes tilladelse eller på steder, som ikke er anvist eller godkendt af disse myndigheder, jf. kodeksens artikel 140

| j) | når varer opbevares i lagerfaciliteter til midlertidig opbevaring eller toldoplag uden bevilling fra toldmyndighederne, jf. artikel 147 og 148 |
| --- | --- |

j)

når varer opbevares i lagerfaciliteter til midlertidig opbevaring eller toldoplag uden bevilling fra toldmyndighederne, jf. artikel 147 og 148

| k) | når bevillingshaveren eller den person, der er ansvarlig for proceduren, undlader at opfylde de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, jf. toldkodeksens artikel 242, stk. 1, litra a) og b). |
| --- | --- |

k)

når bevillingshaveren eller den person, der er ansvarlig for proceduren, undlader at opfylde de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, jf. toldkodeksens artikel 242, stk. 1, litra a) og b).

Ændring 21

Forslag til direktiv

Artikel 5

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 5 | udgår |
| Forsætlige toldovertrædelser | |
| Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser, hvor de er forsætlige: | |
| a) | når de pligtige oplysninger eller dokumenter, der forelægges toldmyndighederne, er falske, jf. kodeksens artikel 15 eller 163 |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 5

udgår

Forsætlige toldovertrædelser

Medlemsstaterne påser, at følgende handlinger og undladelser betragtes som toldovertrædelser, hvor de er forsætlige:

a)

når de pligtige oplysninger eller dokumenter, der forelægges toldmyndighederne, er falske, jf. kodeksens artikel 15 eller 163

| b) | når en økonomisk operatør ved hjælp af falske erklæringer eller alle andre uretmæssige midler forsøger at opnå tilladelse fra toldmyndighederne:










  i) | til at blive autoriseret økonomisk operatør, jf. kodeksens artikel 38 |
| --- | --- | --- |

b)

når en økonomisk operatør ved hjælp af falske erklæringer eller alle andre uretmæssige midler forsøger at opnå tilladelse fra toldmyndighederne:

i)

til at blive autoriseret økonomisk operatør, jf. kodeksens artikel 38

| ii) | til at anvende en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166 |
| --- | --- |

ii)

til at anvende en forenklet angivelse, jf. kodeksens artikel 166

| iii) | til at anvende andre toldforenklinger, jf. kodeksens artikel 177, 179, 182 og 185 |
| --- | --- |

iii)

til at anvende andre toldforenklinger, jf. kodeksens artikel 177, 179, 182 og 185

| iv) | til at henføre varer under særlige procedurer, jf. kodeksens artikel 211 |
| --- | --- |

iv)

til at henføre varer under særlige procedurer, jf. kodeksens artikel 211

| c) | når varer ikke frembydes for toldmyndighederne ved indførelse eller udpassage til eller fra Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 139, 245 eller artikel 267, stk. 2 |
| --- | --- |

c)

når varer ikke frembydes for toldmyndighederne ved indførelse eller udpassage til eller fra Unionens toldområde, jf. kodeksens artikel 139, 245 eller artikel 267, stk. 2

| d) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1 |
| --- | --- |

d)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke opfylder de forpligtelser, der følger af den pågældende afgørelse, jf. kodeksens artikel 23, stk. 1

| e) | når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter afgørelsen er truffet af disse myndigheder, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2 |
| --- | --- |

e)

når indehaveren af en afgørelse om anvendelse af toldlovgivningen ikke straks underretter toldmyndighederne om alle forhold, der opstår efter afgørelsen er truffet af disse myndigheder, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af denne, jf. kodeksens artikel 23, stk. 2

| f) | når varer forædles i et toldoplag uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 241 |
| --- | --- |

f)

når varer forædles i et toldoplag uden tilladelse fra toldmyndighederne, jf. kodeksens artikel 241

| g) | når der erhverves eller opbevares varer, som er indblandet i en af toldovertrædelserne i artikel 4, litra f), og nærværende artikels litra c). |
| --- | --- |

g)

når der erhverves eller opbevares varer, som er indblandet i en af toldovertrædelserne i artikel 4, litra f), og nærværende artikels litra c).

Ændring 22

Forslag til direktiv

Artikel 6

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 6 | Artikel 6 |
| Anstiftelse, medvirken og tilskyndelse samt forsøg | Anstiftelse, medvirken og tilskyndelse samt forsøg |
| 1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at anstiftelse af, medvirken og tilskyndelse til en handling eller undladelse, som omhandles i 
  artikel 5
  , udgør en toldovertrædelse. | 1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at anstiftelse af, medvirken og tilskyndelse til en handling eller undladelse, som omhandles i 
  artikel 8b, stk. 2
  , udgør en toldovertrædelse. |
| 2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forsøg på de handlinger og undladelser, som omhandles i 
  artikel 5, litra b) og c)
  , udgør toldovertrædelser. | 2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forsøg på de handlinger og undladelser, som omhandles i 
  artikel 3, litra qi) eller qj)
  , udgør toldovertrædelser. |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 6

Artikel 6

Anstiftelse, medvirken og tilskyndelse samt forsøg

Anstiftelse, medvirken og tilskyndelse samt forsøg

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at anstiftelse af, medvirken og tilskyndelse til en handling eller undladelse, som omhandles i 
  artikel 5
  , udgør en toldovertrædelse.

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at anstiftelse af, medvirken og tilskyndelse til en handling eller undladelse, som omhandles i 
  artikel 8b, stk. 2
  , udgør en toldovertrædelse.

2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forsøg på de handlinger og undladelser, som omhandles i 
  artikel 5, litra b) og c)
  , udgør toldovertrædelser.

2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forsøg på de handlinger og undladelser, som omhandles i 
  artikel 3, litra qi) eller qj)
  , udgør toldovertrædelser.

Ændring 23

Forslag til direktiv

Artikel 7

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 7 | Artikel 7 |
| Fejl begået af toldmyndighederne | Fejl begået af toldmyndighederne |
| De handlinger og undladelser, som omhandles i artikel 3
  til
  6, betragtes ikke som toldovertrædelser, når de skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side. | De handlinger og undladelser, som omhandles i artikel 3
  og
  6, betragtes ikke som toldovertrædelser, når de skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side
  , jf. artikel 119 i toldkodeksen, og toldmyndighederne har erstatningsansvar, hvis fejl forårsager skade
  . |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 7

Artikel 7

Fejl begået af toldmyndighederne

Fejl begået af toldmyndighederne

De handlinger og undladelser, som omhandles i artikel 3
  til
  6, betragtes ikke som toldovertrædelser, når de skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side.

De handlinger og undladelser, som omhandles i artikel 3
  og
  6, betragtes ikke som toldovertrædelser, når de skyldes en fejl fra toldmyndighedernes side
  , jf. artikel 119 i toldkodeksen, og toldmyndighederne har erstatningsansvar, hvis fejl forårsager skade
  .

Ændring 24

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 1 — indledning

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 1.   Medlemsstaterne sikrer, at juridiske personer drages til ansvar for toldovertrædelser, som for at skaffe dem vinding begås af en person, der handler enten på egen hånd eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person på et af følgende grundlag: | 1.   Medlemsstaterne sikrer, at juridiske personer drages til ansvar for toldovertrædelser,
  jf. artikel 3 og 6
  som for at skaffe dem vinding begås af en person, der handler enten på egen hånd eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person på et af følgende grundlag: |

Kommissionens forslag

Ændring

1.   Medlemsstaterne sikrer, at juridiske personer drages til ansvar for toldovertrædelser, som for at skaffe dem vinding begås af en person, der handler enten på egen hånd eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person på et af følgende grundlag:

1.   Medlemsstaterne sikrer, at juridiske personer drages til ansvar for toldovertrædelser,
  jf. artikel 3 og 6
  som for at skaffe dem vinding begås af en person, der handler enten på egen hånd eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person på et af følgende grundlag:

Ændring 25

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 2

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| 2.   Medlemsstaterne sikrer ligeledes, at juridiske personer kan drages til ansvar, når manglende tilsyn eller kontrol fra en af de i stk. 1 omhandlede personers side har gjort det muligt for en person, der er underlagt den i stk. 1 omhandlede persons myndighed, at begå en toldovertrædelse for den juridiske persons vindings skyld. | (Vedrører ikke den danske tekst) |

Kommissionens forslag

Ændring

2.   Medlemsstaterne sikrer ligeledes, at juridiske personer kan drages til ansvar, når manglende tilsyn eller kontrol fra en af de i stk. 1 omhandlede personers side har gjort det muligt for en person, der er underlagt den i stk. 1 omhandlede persons myndighed, at begå en toldovertrædelse for den juridiske persons vindings skyld.

(Vedrører ikke den danske tekst)

Ændring 26

Forslag til direktiv

Artikel 8 — stk. 3 a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | 3a.
     
  I dette direktivs forstand forstås ved »juridisk person« enhver enhed, der i henhold til gældende lov har status som juridisk person, med undtagelse af statslige eller offentlige organer, der udøver statsmyndighed, og offentlige internationale organisationer. |

Kommissionens forslag

Ændring

3a.
     
  I dette direktivs forstand forstås ved »juridisk person« enhver enhed, der i henhold til gældende lov har status som juridisk person, med undtagelse af statslige eller offentlige organer, der udøver statsmyndighed, og offentlige internationale organisationer.

Ændring 27

Forslag til direktiv

Artikel 8 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 8a |
| | Faktorer, som skal tages i betragtning ved vurderingen af, om der er tale om en mindre overtrædelse |
| | 1.
     
  Ved fastslåelse af, hvorvidt der foreligger en mindre overtrædelse, jf. artikel 3, sikrer medlemsstaterne fra procedurens begyndelse, det vil sige under vurderingen af, om en toldovertrædelse er blevet begået, at deres kompetente myndigheder tager højde for alle relevante omstændigheder, som kan gøres gældende, herunder følgende: |
| | a) | overtrædelsen er begået som følge af forsømmelighed |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 8a

Faktorer, som skal tages i betragtning ved vurderingen af, om der er tale om en mindre overtrædelse

1.
     
  Ved fastslåelse af, hvorvidt der foreligger en mindre overtrædelse, jf. artikel 3, sikrer medlemsstaterne fra procedurens begyndelse, det vil sige under vurderingen af, om en toldovertrædelse er blevet begået, at deres kompetente myndigheder tager højde for alle relevante omstændigheder, som kan gøres gældende, herunder følgende:

a)

overtrædelsen er begået som følge af forsømmelighed

| b) | de pågældende varer er ikke omfattet af de forbud eller restriktioner, som omhandles i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, eller artikel 267, stk. 3, litra e) |
| --- | --- |

b)

de pågældende varer er ikke omfattet af de forbud eller restriktioner, som omhandles i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, eller artikel 267, stk. 3, litra e)

| c) | overtrædelsen har ingen eller kun begrænset indvirkning på det beløb, der skal betales i told |
| --- | --- |

c)

overtrædelsen har ingen eller kun begrænset indvirkning på det beløb, der skal betales i told

| d) | den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, har samarbejdet effektivt med den kompetente myndighed under proceduren |
| --- | --- |

d)

den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, har samarbejdet effektivt med den kompetente myndighed under proceduren

| e) | den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, bekender frivilligt overtrædelsen, forudsat at denne endnu ikke er genstand for en undersøgelse, som den ansvarlige person har kendskab til |
| --- | --- |

e)

den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, bekender frivilligt overtrædelsen, forudsat at denne endnu ikke er genstand for en undersøgelse, som den ansvarlige person har kendskab til

| f) | personen med ansvar for overtrædelsen kan påvise, at vedkommende gør en stor indsats for at overholde Unionens toldlovgivning ved at sikre et højt kontrolniveau for sine aktiviteter, f.eks. via en efterlevelsesordning |
| --- | --- |

f)

personen med ansvar for overtrædelsen kan påvise, at vedkommende gør en stor indsats for at overholde Unionens toldlovgivning ved at sikre et højt kontrolniveau for sine aktiviteter, f.eks. via en efterlevelsesordning

| g) | personen med ansvar for overtrædelsen er en lille eller mellemstor virksomhed, der ikke har tidligere erfaring med toldspørgsmål. |
| --- | --- |

g)

personen med ansvar for overtrædelsen er en lille eller mellemstor virksomhed, der ikke har tidligere erfaring med toldspørgsmål.

2.
     
  De kompetente myndigheder anser kun en overtrædelse som mindre, hvis der ikke findes nogen skærpende faktor i forbindelse med overtrædelsen som omhandlet i artikel 8b.

Ændring 28

Forslag til direktiv

Artikel 8 b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 8b |
| | Faktorer, som skal tages i betragtning ved vurderingen af, om der er tale om en alvorlig overtrædelse |
| | 1.
     
  Ved vurdering af, hvorvidt en overtrædelse, jf. artikel 3 eller 6 er alvorlig, sikrer medlemsstaterne fra procedurens begyndelse, det vil sige under vurderingen af, om en toldovertrædelse er blevet begået, at de kompetente myndigheder tager højde for enhver af følgende omstændigheder, som kan gøres gældende: |
| | a) | overtrædelsen er begået forsætligt |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 8b

Faktorer, som skal tages i betragtning ved vurderingen af, om der er tale om en alvorlig overtrædelse

1.
     
  Ved vurdering af, hvorvidt en overtrædelse, jf. artikel 3 eller 6 er alvorlig, sikrer medlemsstaterne fra procedurens begyndelse, det vil sige under vurderingen af, om en toldovertrædelse er blevet begået, at de kompetente myndigheder tager højde for enhver af følgende omstændigheder, som kan gøres gældende:

a)

overtrædelsen er begået forsætligt

| b) | overtrædelsen fandt sted over et længere tidsrum, hvad der afspejler forsætlig videreførelse |
| --- | --- |

b)

overtrædelsen fandt sted over et længere tidsrum, hvad der afspejler forsætlig videreførelse

| c) | en tilsvarende eller tilknyttet overtrædelse fortsætter eller gentages, det vil sige begås mere end én gang |
| --- | --- |

c)

en tilsvarende eller tilknyttet overtrædelse fortsætter eller gentages, det vil sige begås mere end én gang

| d) | overtrædelsen har betydelig indvirkning på omfanget af import- eller eksporttold, der unddrages |
| --- | --- |

d)

overtrædelsen har betydelig indvirkning på omfanget af import- eller eksporttold, der unddrages

| e) | de pågældende varer er omfattet af de forbud eller restriktioner, som er omhandlet i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, og artikel 267, stk. 3, litra e) |
| --- | --- |

e)

de pågældende varer er omfattet af de forbud eller restriktioner, som er omhandlet i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, og artikel 267, stk. 3, litra e)

| f) | den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, nægter at samarbejde eller samarbejde fuldt ud med den kompetente myndighed |
| --- | --- |

f)

den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, nægter at samarbejde eller samarbejde fuldt ud med den kompetente myndighed

| g) | den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, har før begået overtrædelser. |
| --- | --- |

g)

den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, har før begået overtrædelser.

2.
     
  De overtrædelser, der er omhandlet i artikel 3, litra f), g), p), qi) og qj), udgør i kraft af deres art alvorlige overtrædelser.

Ændring 29

Forslag til direktiv

Artikel 9

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 9 | Artikel 9 |
| Sanktioner
  for
  de i artikel 3 omhandlede
  toldovertrædelser | Ikke-strafferetlige sanktioner
  for toldovertrædelser |
| Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3, pålægges sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser: | 1.
     Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3
  og betragtes som mindre alvorlige i henhold til artikel 8a
  , pålægges
  ikke-strafferetlige
  sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning,
  foruden at de unddragne toldafgifter inddrives
  , inden for følgende grænser: |
| a) | hvis toldovertrædelsen
  vedrører bestemte varer
  , pålægges en bødestraf på
  1 til 5 %
  af
  varernes værdi |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 9

Artikel 9

Sanktioner
  for
  de i artikel 3 omhandlede
  toldovertrædelser

Ikke-strafferetlige sanktioner
  for toldovertrædelser

Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3, pålægges sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser:

1.
     Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3
  og betragtes som mindre alvorlige i henhold til artikel 8a
  , pålægges
  ikke-strafferetlige
  sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning,
  foruden at de unddragne toldafgifter inddrives
  , inden for følgende grænser:

a)

hvis toldovertrædelsen
  vedrører bestemte varer
  , pålægges en bødestraf på
  1 til 5 %
  af
  varernes værdi

| a) | hvis toldovertrædelsen
  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på
  op til 70 %
  af
  det unddragne afgiftsbeløb |
| --- | --- |

a)

hvis toldovertrædelsen
  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på
  op til 70 %
  af
  det unddragne afgiftsbeløb

| b) | hvis toldovertrædelsen ikke
  vedrører bestemte varer
  , pålægges en bødestraf på
  150
  til 7 500  EUR. |
| --- | --- |

b)

hvis toldovertrædelsen ikke
  vedrører bestemte varer
  , pålægges en bødestraf på
  150
  til 7 500  EUR.

| b) | hvis toldovertrædelsen ikke
  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på
  op
  til 7 500 EUR. |
| --- | --- |

b)

hvis toldovertrædelsen ikke
  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på
  op
  til 7 500 EUR.

2.
     
  Medlemsstaterne sikrer ved fastsættelse af det sanktionsniveau, der pålægges inden for grænserne af stk. 1 i denne artikel, at alle relevante omstændigheder opstillet i artikel 8a tages i betragtning.

Ændring 30

Forslag til direktiv

Artikel 10

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 10 | udgår |
| Sanktioner for de i artikel 4 omhandlede toldovertrædelser | |
| Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 4, pålægges sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser: | |
| a) | hvis toldovertrædelsen vedrører bestemte varer, pålægges en bødestraf på op til 15 % af varernes værdi |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 10

udgår

Sanktioner for de i artikel 4 omhandlede toldovertrædelser

Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 4, pålægges sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser:

a)

hvis toldovertrædelsen vedrører bestemte varer, pålægges en bødestraf på op til 15 % af varernes værdi

| b) | hvis toldovertrædelsen ikke vedrører bestemte varer, pålægges en bødestraf på op til 22 500 EUR. |
| --- | --- |

b)

hvis toldovertrædelsen ikke vedrører bestemte varer, pålægges en bødestraf på op til 22 500 EUR.

Ændring 31

Forslag til direktiv

Artikel 11

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 11 | Artikel 11 |
| Sanktioner
  for
  de i artikel 5 og 6 omhandlede
  toldovertrædelser | Ikke-strafferetlige sanktioner
  for toldovertrædelser |
| Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i 
  artikel 5 og
  6, pålægges sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser: | 1.
     Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i 
  artikel 3 og
  6
  og betragtes som alvorlige i henhold til artikel 8b
  , pålægges
  ikke-strafferetlige
  sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning,
  foruden at inddrive de unddragne toldafgifter,
  inden for følgende grænser: |
| a) | hvis toldovertrædelsen
  vedrører bestemte varer
  , pålægges en bødestraf på
  op til 30 %
  af
  varernes værdi |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 11

Artikel 11

Sanktioner
  for
  de i artikel 5 og 6 omhandlede
  toldovertrædelser

Ikke-strafferetlige sanktioner
  for toldovertrædelser

Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i 
  artikel 5 og
  6, pålægges sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, inden for følgende grænser:

1.
     Medlemsstaterne sikrer, at der for de toldovertrædelser, som omhandles i 
  artikel 3 og
  6
  og betragtes som alvorlige i henhold til artikel 8b
  , pålægges
  ikke-strafferetlige
  sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning,
  foruden at inddrive de unddragne toldafgifter,
  inden for følgende grænser:

a)

hvis toldovertrædelsen
  vedrører bestemte varer
  , pålægges en bødestraf på
  op til 30 %
  af
  varernes værdi

| a) | hvis toldovertrædelsen
  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på
  mellem 70 % og 140 %
  af
  det unddragne afgiftsbeløb
  ; |
| --- | --- |

a)

hvis toldovertrædelsen
  har tilknytning til det unddragne afgiftsbeløb
  , pålægges en bødestraf på
  mellem 70 % og 140 %
  af
  det unddragne afgiftsbeløb
  ;

| aa) | hvis toldovertrædelsen ikke er knyttet til unddragne afgiftsbeløb, men til varernes værdi, pålægges en bødestraf på mellem 15 % og 30 % af varernes værdi |
| --- | --- |

aa)

hvis toldovertrædelsen ikke er knyttet til unddragne afgiftsbeløb, men til varernes værdi, pålægges en bødestraf på mellem 15 % og 30 % af varernes værdi

| b) | hvis toldovertrædelsen
  ikke vedrører bestemte varer
  , pålægges en bødestraf på op til 45 000 EUR. |
| --- | --- |

b)

hvis toldovertrædelsen
  ikke vedrører bestemte varer
  , pålægges en bødestraf på op til 45 000 EUR.

| b) | hvis toldovertrædelsen
  hverken er knyttet til de unddragne afgiftsbeløb eller varernes værdi
  , pålægges en bødestraf på
  mellem 7 500 EUR og
  45 000  EUR. |
| --- | --- |

b)

hvis toldovertrædelsen
  hverken er knyttet til de unddragne afgiftsbeløb eller varernes værdi
  , pålægges en bødestraf på
  mellem 7 500 EUR og
  45 000  EUR.

2.
     
  Ved fastsættelse af sanktionsniveauet inden for de grænser, der er fastsat i denne artikels stk. 1, sikrer medlemsstaterne, at alle relevante omstændigheder som opstillet i artikel 8a og 8b, stk. 1, tages i betragtning.

Ændring 32

Forslag til direktiv

Artikel 11 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 11a |
| | Ikke-strafferetlige sanktioner for toldovertrædelser |
| | 1.
     
  Medlemsstaterne kan, foruden de sanktioner der er anført i artikel 11, i overensstemmelse med kodeksen pålægge følgende ikke-økonomiske sanktioner i tilfælde af alvorlig overtrædelse: |
| | a) | permanent eller midlertidig konfiskering af varerne; |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 11a

Ikke-strafferetlige sanktioner for toldovertrædelser

1.
     
  Medlemsstaterne kan, foruden de sanktioner der er anført i artikel 11, i overensstemmelse med kodeksen pålægge følgende ikke-økonomiske sanktioner i tilfælde af alvorlig overtrædelse:

a)

permanent eller midlertidig konfiskering af varerne;

| b) | suspendering af tildelte licenser. |
| --- | --- |

b)

suspendering af tildelte licenser.

2.
     
  Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med kodeksen bestemmelse om, at beslutninger om at tillade status af autoriseret økonomisk operatør kan tilbagekaldes i tilfælde af en alvorlig eller gentagen overtrædelse af toldlovgivningen.

Ændring 33

Forslag til direktiv

Artikel 11 b (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 11b |
| | Gennemgang |
| | 1.
     
  Størrelsen af de gældende bøder i henhold til artikel 9 og 11 tages op til revision af Kommissionen sammen med medlemsstaternes kompetente myndigheder fem år efter [datoen for dette direktivs ikrafttrædelse]. Formålet med revisionsproceduren er at sikre, at størrelsen af de bøder, der pålægges i henhold til toldunionen, ligger tættere op ad hinanden, således at funktionen heraf kan harmoniseres. |
| | 2.
     
  Kommissionen offentliggør hvert år nærmere oplysninger om de sanktioner, der er pålagt af medlemsstaterne for de toldovertrædelser, som er omhandlet i artikel 3 og 6. |
| | 3.
     
  Medlemsstaterne sikrer overholdelse af toldlovgivningen som defineret i artikel 5, nr. 2), i forordning (EU) nr. 952/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012

   (3)

  . |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 11b

Gennemgang

1.
     
  Størrelsen af de gældende bøder i henhold til artikel 9 og 11 tages op til revision af Kommissionen sammen med medlemsstaternes kompetente myndigheder fem år efter [datoen for dette direktivs ikrafttrædelse]. Formålet med revisionsproceduren er at sikre, at størrelsen af de bøder, der pålægges i henhold til toldunionen, ligger tættere op ad hinanden, således at funktionen heraf kan harmoniseres.

2.
     
  Kommissionen offentliggør hvert år nærmere oplysninger om de sanktioner, der er pålagt af medlemsstaterne for de toldovertrædelser, som er omhandlet i artikel 3 og 6.

3.
     
  Medlemsstaterne sikrer overholdelse af toldlovgivningen som defineret i artikel 5, nr. 2), i forordning (EU) nr. 952/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012

   (3)

  .

Ændring 34

Forslag til direktiv

Artikel 11 c (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 11c |
| | Forlig |
| | Medlemsstaterne drager omsorg for, at der er mulighed for at løse sagen ved forlig, således at de kompetente myndigheder kan indgå en aftale med personen med ansvar for overtrædelsen med henblik på at løse en sag om toldovertrædelse som alternativ til at indlede eller videreføre en retsforfølgelse, idet den pågældende person til gengæld accepterer en sanktionspålægning til umiddelbar implementering. |
| | Såfremt der er anlagt sag, kan de kompetente myndigheder imidlertid kun indgå forlig med retsmyndighedens samtykke. |
| | Kommissionen udstikker retningslinjer for forligsprocedurer for at sikre, at en person med ansvar for en overtrædelse får mulighed for at indgå forlig i overensstemmelse med princippet om ligebehandling på gennemsigtig vis, og at ethvert forlig omfatter offentliggørelse af udfaldet af proceduren. |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 11c

Forlig

Medlemsstaterne drager omsorg for, at der er mulighed for at løse sagen ved forlig, således at de kompetente myndigheder kan indgå en aftale med personen med ansvar for overtrædelsen med henblik på at løse en sag om toldovertrædelse som alternativ til at indlede eller videreføre en retsforfølgelse, idet den pågældende person til gengæld accepterer en sanktionspålægning til umiddelbar implementering.

Såfremt der er anlagt sag, kan de kompetente myndigheder imidlertid kun indgå forlig med retsmyndighedens samtykke.

Kommissionen udstikker retningslinjer for forligsprocedurer for at sikre, at en person med ansvar for en overtrædelse får mulighed for at indgå forlig i overensstemmelse med princippet om ligebehandling på gennemsigtig vis, og at ethvert forlig omfatter offentliggørelse af udfaldet af proceduren.

Ændring 35

Forslag til direktiv

Artikel 12

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 12 | udgår |
| De kompetente myndigheders effektive anvendelse af sanktioner og udøvelse af beføjelser til at pålægge sanktioner | |
| Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder ved valget af typen og niveauet af sanktioner for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3 til 6, tager højde for alle relevante omstændigheder, herunder i givet fald: | |
| a) | overtrædelsens alvor og varighed |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 12

udgår

De kompetente myndigheders effektive anvendelse af sanktioner og udøvelse af beføjelser til at pålægge sanktioner

Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder ved valget af typen og niveauet af sanktioner for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3 til 6, tager højde for alle relevante omstændigheder, herunder i givet fald:

a)

overtrædelsens alvor og varighed

| b) | det forhold, at den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, er en autoriseret økonomisk operatør |
| --- | --- |

b)

det forhold, at den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, er en autoriseret økonomisk operatør

| c) | størrelsen af det unddragne import- eller eksportafgiftsbeløb |
| --- | --- |

c)

størrelsen af det unddragne import- eller eksportafgiftsbeløb

| d) | det forhold, at de pågældende varer er omfattet af de forbud eller restriktioner, som omhandles i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, og artikel 267, stk. 3, litra e), eller udgør en risiko for den offentlige sikkerhed |
| --- | --- |

d)

det forhold, at de pågældende varer er omfattet af de forbud eller restriktioner, som omhandles i kodeksens artikel 134, stk. 1, andet led, og artikel 267, stk. 3, litra e), eller udgør en risiko for den offentlige sikkerhed

| e) | viljen hos den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, til at samarbejde med den kompetente myndighed |
| --- | --- |

e)

viljen hos den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, til at samarbejde med den kompetente myndighed

| f) | tidligere overtrædelser begået af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen. |
| --- | --- |

f)

tidligere overtrædelser begået af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen.

Ændring 36

Forslag til direktiv

Artikel 12 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 12a |
| | Efterlevelse |
| | Medlemsstaterne sikrer, at retningslinjer og publikationer om (fortsat) overholdelse af Unionens toldlovgivning gøres tilgængelige for interesserede parter i lettilgængelig, letforståelig og opdateret form. |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 12a

Efterlevelse

Medlemsstaterne sikrer, at retningslinjer og publikationer om (fortsat) overholdelse af Unionens toldlovgivning gøres tilgængelige for interesserede parter i lettilgængelig, letforståelig og opdateret form.

Ændring 37

Forslag til direktiv

Artikel 13

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 13 | Artikel 13 |
| Forældelse | Forældelse |
| 1.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for retsforfølgelse for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3
  til
  6, er på fire år, og at
  fristen
  løber fra den dag, hvor toldovertrædelsen blev begået. | 1.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for
  indledning af
  retsforfølgelse for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3
  og
  6, er på tre år, og at
  den
  løber fra den dag, hvor toldovertrædelsen blev begået. |
| 2.   Medlemsstaterne sikrer i tilfælde af fortsatte eller gentagne toldovertrædelser, at forældelsesfristen løber fra den dag, hvor den handling eller undladelse, som udgør toldovertrædelsen, ophører. | 2.   Medlemsstaterne sikrer i tilfælde af fortsatte eller gentagne toldovertrædelser, at forældelsesfristen løber fra den dag, hvor den handling eller undladelse, som udgør toldovertrædelsen, ophører. |
| 3.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen afbrydes af enhver handling fra den kompetente myndigheds side, som den pågældende person gøres bekendt med, og som vedrører undersøgelse eller retsforfølgelse i forbindelse med den samme toldovertrædelse. Forældelsesfristen løber fra den dag, hvor afbrydelsen
  finder sted
  . | 3.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen afbrydes af enhver handling fra den kompetente myndigheds side, som den pågældende person gøres bekendt med, og som vedrører undersøgelse eller retsforfølgelse i forbindelse med den samme toldovertrædelse
  eller ved en handling på vegne af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen
  . Forældelsesfristen løber
  igen
  fra den dag, hvor afbrydelsen
  ophører
  . |
| 4.   Medlemsstaterne sikrer, at anlæggelse eller videreførelse af sager vedrørende de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3
  til
  6,
  ikke er mulig
  efter en periode på otte år regnet fra den dag, som omhandles i stk. 1 eller 2. | 4.   Medlemsstaterne sikrer,
  medmindre andet gælder i henhold til artikel 14, stk. 2,
  at anlæggelse eller videreførelse af sager vedrørende de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3
  eller
  6,
  er omfattet af forældelsesfrist uanset afbrydelse under forløbet som omhandlet i denne artikels stk. 3,
  efter en periode på otte år regnet fra den dag, som omhandles i stk. 1 eller 2
  i denne artikel
  . |
| 5.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for håndhævelsen af en afgørelse om pålæggelse af en sanktion er tre år. Denne periode løber fra den dag, hvor denne afgørelse bliver endelig. | 5.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for håndhævelsen af en afgørelse om pålæggelse af en sanktion er tre år. Denne periode løber fra den dag, hvor denne afgørelse bliver endelig. |
| 6.   Medlemsstaterne fastlægger de sager, hvor de i stk. 1, 4 og 5 fastlagte forældelsesfrister suspenderes. | 6.   Medlemsstaterne fastlægger de sager, hvor de i stk. 1, 4 og 5 fastlagte forældelsesfrister suspenderes. |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 13

Artikel 13

Forældelse

Forældelse

1.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for retsforfølgelse for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3
  til
  6, er på fire år, og at
  fristen
  løber fra den dag, hvor toldovertrædelsen blev begået.

1.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for
  indledning af
  retsforfølgelse for de toldovertrædelser, som omhandles i artikel 3
  og
  6, er på tre år, og at
  den
  løber fra den dag, hvor toldovertrædelsen blev begået.

2.   Medlemsstaterne sikrer i tilfælde af fortsatte eller gentagne toldovertrædelser, at forældelsesfristen løber fra den dag, hvor den handling eller undladelse, som udgør toldovertrædelsen, ophører.

2.   Medlemsstaterne sikrer i tilfælde af fortsatte eller gentagne toldovertrædelser, at forældelsesfristen løber fra den dag, hvor den handling eller undladelse, som udgør toldovertrædelsen, ophører.

3.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen afbrydes af enhver handling fra den kompetente myndigheds side, som den pågældende person gøres bekendt med, og som vedrører undersøgelse eller retsforfølgelse i forbindelse med den samme toldovertrædelse. Forældelsesfristen løber fra den dag, hvor afbrydelsen
  finder sted
  .

3.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen afbrydes af enhver handling fra den kompetente myndigheds side, som den pågældende person gøres bekendt med, og som vedrører undersøgelse eller retsforfølgelse i forbindelse med den samme toldovertrædelse
  eller ved en handling på vegne af den person, der er ansvarlig for overtrædelsen
  . Forældelsesfristen løber
  igen
  fra den dag, hvor afbrydelsen
  ophører
  .

4.   Medlemsstaterne sikrer, at anlæggelse eller videreførelse af sager vedrørende de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3
  til
  6,
  ikke er mulig
  efter en periode på otte år regnet fra den dag, som omhandles i stk. 1 eller 2.

4.   Medlemsstaterne sikrer,
  medmindre andet gælder i henhold til artikel 14, stk. 2,
  at anlæggelse eller videreførelse af sager vedrørende de toldovertrædelser, der omhandles i artikel 3
  eller
  6,
  er omfattet af forældelsesfrist uanset afbrydelse under forløbet som omhandlet i denne artikels stk. 3,
  efter en periode på otte år regnet fra den dag, som omhandles i stk. 1 eller 2
  i denne artikel
  .

5.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for håndhævelsen af en afgørelse om pålæggelse af en sanktion er tre år. Denne periode løber fra den dag, hvor denne afgørelse bliver endelig.

5.   Medlemsstaterne sikrer, at forældelsesfristen for håndhævelsen af en afgørelse om pålæggelse af en sanktion er tre år. Denne periode løber fra den dag, hvor denne afgørelse bliver endelig.

6.   Medlemsstaterne fastlægger de sager, hvor de i stk. 1, 4 og 5 fastlagte forældelsesfrister suspenderes.

6.   Medlemsstaterne fastlægger de sager, hvor de i stk. 1, 4 og 5 fastlagte forældelsesfrister suspenderes.

Ændring 38

Forslag til direktiv

Artikel 16 — stk. 1

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Medlemsstaterne samarbejder og udveksler alle oplysninger, der er nødvendige for sager vedrørende en handling eller undladelse, som udgør en i artikel 3
  til
  6 omhandlet toldovertrædelse, navnlig
  hvis
  mere end en medlemsstat har påbegyndt en sag mod den samme person for samme forhold. | Medlemsstaterne samarbejder og udveksler alle oplysninger, der er nødvendige for sager vedrørende en handling eller undladelse, som udgør en i artikel 3
  og
  6 omhandlet toldovertrædelse, navnlig
  i sager hvor
  mere end en medlemsstat har påbegyndt en sag mod den samme person for samme forhold. 
  Formålet med samarbejdet mellem medlemsstaterne er at øge effektiviteten af toldkontrollen med varer og harmonisere procedurerne inden for Unionen. |

Kommissionens forslag

Ændring

Medlemsstaterne samarbejder og udveksler alle oplysninger, der er nødvendige for sager vedrørende en handling eller undladelse, som udgør en i artikel 3
  til
  6 omhandlet toldovertrædelse, navnlig
  hvis
  mere end en medlemsstat har påbegyndt en sag mod den samme person for samme forhold.

Medlemsstaterne samarbejder og udveksler alle oplysninger, der er nødvendige for sager vedrørende en handling eller undladelse, som udgør en i artikel 3
  og
  6 omhandlet toldovertrædelse, navnlig
  i sager hvor
  mere end en medlemsstat har påbegyndt en sag mod den samme person for samme forhold. 
  Formålet med samarbejdet mellem medlemsstaterne er at øge effektiviteten af toldkontrollen med varer og harmonisere procedurerne inden for Unionen.

Ændring 39

Forslag til direktiv

Artikel 16 — stk. 1 a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Kommissionen overvåger samarbejdet mellem medlemsstaterne om indførelse af nøgleresultatindikatorer for toldkontrol og -sanktioner, udbredelse af bedste praksis og samordning af uddannelsen af toldere. |

Kommissionens forslag

Ændring

Kommissionen overvåger samarbejdet mellem medlemsstaterne om indførelse af nøgleresultatindikatorer for toldkontrol og -sanktioner, udbredelse af bedste praksis og samordning af uddannelsen af toldere.

Ændring 40

Forslag til direktiv

Artikel 17

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| Artikel 17 | Artikel 17 |
| Beslaglæggelse | Beslaglæggelse |
| Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har mulighed for midlertidigt at beslaglægge alle varer, transportmidler eller alle andre værktøjer, der benyttes til at begå de i artikel 3
  til
  6 omhandlede toldovertrædelser. | Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har mulighed for midlertidigt at beslaglægge alle varer, transportmidler eller andre værktøjer, der benyttes til at begå de i artikel 3
  og
  6 omhandlede toldovertrædelser.
  Hvis en medlemsstat efter pålægning af en sanktion permanent beslaglægger sådanne varer, kan den vælge at destruere, genanvende eller genbruge varerne, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt. |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 17

Artikel 17

Beslaglæggelse

Beslaglæggelse

Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har mulighed for midlertidigt at beslaglægge alle varer, transportmidler eller alle andre værktøjer, der benyttes til at begå de i artikel 3
  til
  6 omhandlede toldovertrædelser.

Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har mulighed for midlertidigt at beslaglægge alle varer, transportmidler eller andre værktøjer, der benyttes til at begå de i artikel 3
  og
  6 omhandlede toldovertrædelser.
  Hvis en medlemsstat efter pålægning af en sanktion permanent beslaglægger sådanne varer, kan den vælge at destruere, genanvende eller genbruge varerne, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.

Ændring 41

Forslag til direktiv

Artikel 18 — stk. 1 a (nyt)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Europa-Kommissionen skal senest den 31. december 2017 fremlægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de andre elementer i håndhævelsen af Unionens toldlovgivning, herunder tilsyn, kontrol og undersøgelse. Denne kan om nødvendigt ledsages af et lovforslag til komplettering af dette direktiv. |

Kommissionens forslag

Ændring

Europa-Kommissionen skal senest den 31. december 2017 fremlægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de andre elementer i håndhævelsen af Unionens toldlovgivning, herunder tilsyn, kontrol og undersøgelse. Denne kan om nødvendigt ledsages af et lovforslag til komplettering af dette direktiv.

Ændring 42

Forslag til direktiv

Artikel 18 a (ny)

| Kommissionens forslag | Ændring |
| --- | --- |
| | Artikel 18a |
| | Indberetning fra medlemsstaterne |
| | Medlemsstaterne sender Kommissionen statistikker vedrørende overtrædelser, som viser, hvilke sanktioner der er pålagt som følge af overtrædelserne, for at gøre det muligt for Kommissionen at vurdere anvendelsen af dette direktiv. De pågældende statistikker skal fremsendes en gang om året efter dette direktivs ikrafttræden. Kommissionen kan bruge de modtagne oplysninger ved revision af dette direktiv for at sikre bedre tilnærmelse af de nationale sanktionssystemer. |

Kommissionens forslag

Ændring

Artikel 18a

Indberetning fra medlemsstaterne

Medlemsstaterne sender Kommissionen statistikker vedrørende overtrædelser, som viser, hvilke sanktioner der er pålagt som følge af overtrædelserne, for at gøre det muligt for Kommissionen at vurdere anvendelsen af dette direktiv. De pågældende statistikker skal fremsendes en gang om året efter dette direktivs ikrafttræden. Kommissionen kan bruge de modtagne oplysninger ved revision af dette direktiv for at sikre bedre tilnærmelse af de nationale sanktionssystemer.

---

(1)  Efter vedtagelsen af ændringerne blev sagen henvist til fornyet udvalgsbehandling, jf. forretningsordenens artikel 61, stk. 2, andet afsnit (A8-0239/2016).

(2)  
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).

(3)  
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 af 25. oktober 2012 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 (EUT L 303 af 31.10.2012, s. 1).

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/297 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/297

---

P8_TA(2016)0401

Forslag til ændringsbudget nr. 3/2016: Institutionernes sikkerhed

Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 3/2016 for regnskabsåret 2016: Institutionernes sikkerhed (12600/2016 — C8-0409/2016 — 2016/2121(BUD))

(2018/C 215/56)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til artikel 106A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 106A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1), særlig artikel 41, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1), særlig artikel 41,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2016, endeligt vedtaget den 25. november 2015 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2016, endeligt vedtaget den 25. november 2015 (2),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (3),

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (4),

| — | der henviser til forslag til ændringsbudget nr. 3/2016, vedtaget af Kommissionen den 30. juni 2016 (COM(2016)0310), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til ændringsbudget nr. 3/2016, vedtaget af Kommissionen den 30. juni 2016 (COM(2016)0310),

| — | der henviser til Rådets holdning til forslag til ændringsbudget nr. 3/2016, vedtaget af Rådet den 11. oktober 2016 og fremsendt til Europa-Parlamentet samme dag (12600/2016 — C8-0409/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets holdning til forslag til ændringsbudget nr. 3/2016, vedtaget af Rådet den 11. oktober 2016 og fremsendt til Europa-Parlamentet samme dag (12600/2016 — C8-0409/2016),

| — | der henviser til skrivelsen fra Parlamentets formand til Kommissionens formand af 7. juni 2016, særlig stk. 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelsen fra Parlamentets formand til Kommissionens formand af 7. juni 2016, særlig stk. 3,

| — | der henviser til sin udtalelse om anvendelsen af punkt 27 i den interinstitutionelle aftale, som er en del af de fælles konklusioner, der blev opnået enighed om i forligsproceduren i forbindelse med 2016-budgettet den 14. november 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin udtalelse om anvendelsen af punkt 27 i den interinstitutionelle aftale, som er en del af de fælles konklusioner, der blev opnået enighed om i forligsproceduren i forbindelse med 2016-budgettet den 14. november 2015,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 88 og 91, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 88 og 91,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0295/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0295/2016),

| A. | der henviser til, at de nylige terrorangreb har fået EU-institutionerne til at gennemgå deres sikkerhedsbehov og identificere behovet for yderligere midler i 2016; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at de nylige terrorangreb har fået EU-institutionerne til at gennemgå deres sikkerhedsbehov og identificere behovet for yderligere midler i 2016;

| B. | der henviser til, at det i forslaget til ændringsbudget nr. 3/2016 derfor foreslås at øge sikkerhedsbudgettet med et beløb på i alt 15,8 mio. EUR i Europaskolerne, Europa-Parlamentet, Europa-Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og EU-Udenrigstjenesten; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at det i forslaget til ændringsbudget nr. 3/2016 derfor foreslås at øge sikkerhedsbudgettet med et beløb på i alt 15,8 mio. EUR i Europaskolerne, Europa-Parlamentet, Europa-Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og EU-Udenrigstjenesten;

| C. | der henviser til, at forslaget til ændringsbudget nr. 3/2016 især sigter mod at oprette 35 ekstra faste stillinger til rekruttering af flere sikkerhedsmedarbejdere i Europa-Parlamentet; der henviser til, at disse stillinger bør fastholdes i 2017-budgettet og bør være undtaget for målet om at reducere personalet med 5 %, da der er tale om en ny aktivitet; der henviser til, at Parlamentet fuldt ud står inde for sin udtalelse om reduktion af personalet med 5 %, der er vedføjet som bilag til de fælles konklusioner om 2016-budgettet; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at forslaget til ændringsbudget nr. 3/2016 især sigter mod at oprette 35 ekstra faste stillinger til rekruttering af flere sikkerhedsmedarbejdere i Europa-Parlamentet; der henviser til, at disse stillinger bør fastholdes i 2017-budgettet og bør være undtaget for målet om at reducere personalet med 5 %, da der er tale om en ny aktivitet; der henviser til, at Parlamentet fuldt ud står inde for sin udtalelse om reduktion af personalet med 5 %, der er vedføjet som bilag til de fælles konklusioner om 2016-budgettet;

| 1. | noterer sig forslaget til ændringsbudget nr. 3/2016 som forelagt af Kommissionen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | godkender Rådets holdning til forslag til ændringsbudget nr. 3/2016; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand at fastslå, at ændringsbudget nr. 3/2016 er endeligt vedtaget, og drage omsorg for, at det offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, Revisionsretten samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

(2)  EUT L 48 af 24.2.2016.

(3)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(4)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

---

Onsdag den 26. oktober 2016

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/299 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/299

---

P8_TA(2016)0410

Ikkeindsigelse mod en delegeret retsakt: reguleringsmæssige tekniske standarder for risikoreduktionsteknikker med hensyn til visse OTC-derivataftaler

Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod Kommissionens delegerede forordning af 4. oktober 2016 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for risikoreduktionsteknikker med hensyn til OTC-derivataftaler, der ikke cleares af en central modpart (C(2016)06329 — 2016/2930(DEA))

(2018/C 215/57)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens delegerede forordning (C(2016)06329), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens delegerede forordning (C(2016)06329),

| — | der henviser til Kommissionens skrivelse af 4. oktober 2016, hvori den anmoder Parlamentet om at erklære, at det ikke vil gøre indsigelse mod den delegerede forordning, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens skrivelse af 4. oktober 2016, hvori den anmoder Parlamentet om at erklære, at det ikke vil gøre indsigelse mod den delegerede forordning,

| — | der henviser til skrivelse af 13. oktober 2016 fra Økonomi- og Valutaudvalget til Udvalgsformandskonferencens formand, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse af 13. oktober 2016 fra Økonomi- og Valutaudvalget til Udvalgsformandskonferencens formand,

| — | der henviser til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1) (forordningen om europæisk markedsinfrastruktur — EMIR), særlig artikel 11, stk. 15, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1) (forordningen om europæisk markedsinfrastruktur — EMIR), særlig artikel 11, stk. 15,

| — | der henviser til artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF (2), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/79/EF (3) og i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF (2), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/79/EF (3) og i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (4),

| — | der henviser til udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, forelagt den 8. marts 2016 af de europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er — Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) i henhold til artikel 11, stk. 15, i forordning (EU) nr. 648/2012, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, forelagt den 8. marts 2016 af de europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er — Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) i henhold til artikel 11, stk. 15, i forordning (EU) nr. 648/2012,

| — | der henviser til henstilling til afgørelse fra Økonomi- og Valutaudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling til afgørelse fra Økonomi- og Valutaudvalget,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 6, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 6,

| — | der henviser til, at der ikke er gjort indsigelse inden for den frist, der er fastsat i forretningsordenens artikel 105, stk. 6, tredje og fjerde led, og som udløb den 25. oktober 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at der ikke er gjort indsigelse inden for den frist, der er fastsat i forretningsordenens artikel 105, stk. 6, tredje og fjerde led, og som udløb den 25. oktober 2016,

| A. | der henviser til, at EMIR-forordningen fastsætter clearing- og bilaterale risikostyringskrav til over-the-counter (»OTC«)-derivataftaler, indberetningskrav for derivataftaler og ensartede krav til, hvorledes centrale modparter (»CCP'er«) og transaktionsregistre udøver deres aktiviteter; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at EMIR-forordningen fastsætter clearing- og bilaterale risikostyringskrav til over-the-counter (»OTC«)-derivataftaler, indberetningskrav for derivataftaler og ensartede krav til, hvorledes centrale modparter (»CCP'er«) og transaktionsregistre udøver deres aktiviteter;

| B. | der henviser til, at ESA'erne i henhold til artikel 11, stk. 15, i EMIR skal udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som præciserer risikostyringsprocedurerne, herunder de niveauer og typen af sikkerhedsstillelse og adskillelsesordninger, der er nødvendige for at overholde artikel 11, stk. 3, i EMIR, de procedurer for modparterne og de relevante kompetente myndigheder, der skal følges, når undtagelser anvendes i henhold til artikel 11, stk. 6-10, i EMIR samt de anvendelige kriterier, der er omhandlet i artikel 11, stk. 5-10, i EMIR, herunder navnlig, hvad der skal betragtes som praktiske eller retlige hindringer for umiddelbar overførsel af kapitalgrundlag eller tilbagebetaling af forpligtelser mellem modparterne; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at ESA'erne i henhold til artikel 11, stk. 15, i EMIR skal udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som præciserer risikostyringsprocedurerne, herunder de niveauer og typen af sikkerhedsstillelse og adskillelsesordninger, der er nødvendige for at overholde artikel 11, stk. 3, i EMIR, de procedurer for modparterne og de relevante kompetente myndigheder, der skal følges, når undtagelser anvendes i henhold til artikel 11, stk. 6-10, i EMIR samt de anvendelige kriterier, der er omhandlet i artikel 11, stk. 5-10, i EMIR, herunder navnlig, hvad der skal betragtes som praktiske eller retlige hindringer for umiddelbar overførsel af kapitalgrundlag eller tilbagebetaling af forpligtelser mellem modparterne;

| C. | der henviser til, at Kommissionen i artikel 11, stk. 15, i EMIR tillægges beføjelse til at vedtage disse reguleringsmæssige tekniske standarder, afhængig af modpartens retlige form, i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010 (EBA-forordningen), forordning (EU) nr. 1094/2010 (EIOPA-forordningen) eller forordning (EU) nr. 1095/2010 (ESMA-forordningen); |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Kommissionen i artikel 11, stk. 15, i EMIR tillægges beføjelse til at vedtage disse reguleringsmæssige tekniske standarder, afhængig af modpartens retlige form, i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010 (EBA-forordningen), forordning (EU) nr. 1094/2010 (EIOPA-forordningen) eller forordning (EU) nr. 1095/2010 (ESMA-forordningen);

| D. | der henviser til, at Baselkomitéen for Banktilsyn (BCBS) og Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) frigav deres fælles ramme for marginkrav for ikke-centralt clearede derivater i september 2013 og efterfølgende reviderede den i marts 2015; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Baselkomitéen for Banktilsyn (BCBS) og Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) frigav deres fælles ramme for marginkrav for ikke-centralt clearede derivater i september 2013 og efterfølgende reviderede den i marts 2015;

| E. | der henviser til, at ESA'erne forelagde udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen den 8. marts 2016; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at ESA'erne forelagde udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen den 8. marts 2016;

| F. | der henviser til, at Kommissionen den 28. juli 2016 meddelte ESA'erne, at den påtænkte at godkende udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, dog med forbehold af en række ændringer i henhold til artikel 10, stk. 1, i henholdsvis EBA-, EIOPA- og ESMA-forordningen; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Kommissionen den 28. juli 2016 meddelte ESA'erne, at den påtænkte at godkende udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, dog med forbehold af en række ændringer i henhold til artikel 10, stk. 1, i henholdsvis EBA-, EIOPA- og ESMA-forordningen;

| G. | der henviser til, at ESA'erne den 8. september 2016 forelagde Kommissionen en formel udtalelse i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, i henholdsvis EBA-, EIOPA- og ESMA-forordningen sammen med et revideret udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at ESA'erne den 8. september 2016 forelagde Kommissionen en formel udtalelse i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, i henholdsvis EBA-, EIOPA- og ESMA-forordningen sammen med et revideret udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder;

| H. | der henviser til, at Kommissionen den 4. oktober 2016 vedtog den delegerede forordning; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Kommissionen den 4. oktober 2016 vedtog den delegerede forordning;

| I. | der henviser til, at den delegerede forordning kun kan træde i kraft, hvis hverken Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse ved udløbet af deres frist herfor, eller hvis Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at den delegerede forordning kun kan træde i kraft, hvis hverken Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse ved udløbet af deres frist herfor, eller hvis Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse;

| J. | der henviser til, at indsigelsesfristen i henhold til artikel 13, stk. 1, i henholdsvis EBA-, EIOPA- og ESMA-forordningen er tre måneder fra meddelelsen af de reguleringsmæssige tekniske standarder; der henviser til, at indsigelsesfristen derfor udløber den 4. januar 2017; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at indsigelsesfristen i henhold til artikel 13, stk. 1, i henholdsvis EBA-, EIOPA- og ESMA-forordningen er tre måneder fra meddelelsen af de reguleringsmæssige tekniske standarder; der henviser til, at indsigelsesfristen derfor udløber den 4. januar 2017;

| K. | der henviser til, at tidsplanen for gennemførelsen af marginkrav for ikke-centralt clearede derivater er aftalt på internationalt plan (BCBS og IOSCO); der henviser til, at Unionen, selv om det ikke lykkedes for den at overholde den aftalte frist for den første fase af gennemførelsen, som var den 1. september 2016, stadig kan nå at få sine regler på plads inden udløbet af den anden frist den 1. marts 2017, hvor et stort antal finansielle modparter og ikke-finansielle koncerner skal begynde at udveksle marginer; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at tidsplanen for gennemførelsen af marginkrav for ikke-centralt clearede derivater er aftalt på internationalt plan (BCBS og IOSCO); der henviser til, at Unionen, selv om det ikke lykkedes for den at overholde den aftalte frist for den første fase af gennemførelsen, som var den 1. september 2016, stadig kan nå at få sine regler på plads inden udløbet af den anden frist den 1. marts 2017, hvor et stort antal finansielle modparter og ikke-finansielle koncerner skal begynde at udveksle marginer;

| L. | der finder, at en forhåndsmeddelelse om ikke-indsigelse derfor bør afgives så hurtigt som muligt for at sætte Unionen i stand til at opfylde sine internationale forpligtelser og for at give modparterne tilstrækkelig god tid til at forberede sig på de nye krav; der henviser til, at en sådan tilgang vil bidrage til at skabe retssikkerhed for markedsdeltagerne i både Unionen og tredjelande så hurtigt som muligt; |
| --- | --- |

L.

der finder, at en forhåndsmeddelelse om ikke-indsigelse derfor bør afgives så hurtigt som muligt for at sætte Unionen i stand til at opfylde sine internationale forpligtelser og for at give modparterne tilstrækkelig god tid til at forberede sig på de nye krav; der henviser til, at en sådan tilgang vil bidrage til at skabe retssikkerhed for markedsdeltagerne i både Unionen og tredjelande så hurtigt som muligt;

| 1. | erklærer, at det ikke gør indsigelse mod den delegerede forordning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  EUT L 201 af 27.7.2012, s. 1.

(2)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 12.

(3)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 48.

(4)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 84.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/301 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/301

---

P8_TA(2016)0411

Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017 — alle sektioner

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017 (11900/2016 — C8-0373/2016 — 2016/2047(BUD))

(2018/C 215/58)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til artikel 106A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 106A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2014/335/EU, Euratom af 26. maj 2014 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2014/335/EU, Euratom af 26. maj 2014 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (2),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (3),

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (4) (IIA), |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (4) (IIA),

| — | der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om midtvejsgennemgang/midtvejsrevision af flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (COM(2016)0603), |
| --- | --- |

—

der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om midtvejsgennemgang/midtvejsrevision af flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (COM(2016)0603),

| — | der henviser til sin beslutning af 9. marts 2016 om de generelle retningslinjer for udarbejdelse af budgettet for 2017, Sektion III — Kommissionen (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 9. marts 2016 om de generelle retningslinjer for udarbejdelse af budgettet for 2017, Sektion III — Kommissionen (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 14. april 2016 om overslag over Europa-Parlamentets indtægter og udgifter for regnskabsåret 2017 (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 14. april 2016 om overslag over Europa-Parlamentets indtægter og udgifter for regnskabsåret 2017 (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 6. juli 2016 om forberedelse af revisionen af den flerårige finansielle ramme 2014-2020 efter valget: Parlamentets input forud for Kommissionens forslag (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 6. juli 2016 om forberedelse af revisionen af den flerårige finansielle ramme 2014-2020 efter valget: Parlamentets input forud for Kommissionens forslag (7),

| — | der henviser til forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017, vedtaget af Kommissionen den 18. juli 2016 (COM(2016)0300), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017, vedtaget af Kommissionen den 18. juli 2016 (COM(2016)0300),

| — | der henviser til Rådets holdning til forslaget til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017, vedtaget af Rådet den 12. september 2016 og fremsendt til Europa-Parlamentet den 14. september 2016 (11900/2016 — C8-0373/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets holdning til forslaget til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017, vedtaget af Rådet den 12. september 2016 og fremsendt til Europa-Parlamentet den 14. september 2016 (11900/2016 — C8-0373/2016),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 88, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 88,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A8-0287/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A8-0287/2016),

| A. | der henviser til, at der i en situation, hvor ressourcerne er knappe, bør lægges større vægt på nødvendigheden af at overholde budgetdisciplinen og anvende de finansielle midler effektivt; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at der i en situation, hvor ressourcerne er knappe, bør lægges større vægt på nødvendigheden af at overholde budgetdisciplinen og anvende de finansielle midler effektivt;

| B. | der henviser til, at den i artikel 318 i TEUF fastsatte dialog mellem Parlamentet og Kommissionen bør fremme en resultatorienteret kultur i Kommissionen, herunder øget gennemsigtighed og styrket ansvarlighed; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at den i artikel 318 i TEUF fastsatte dialog mellem Parlamentet og Kommissionen bør fremme en resultatorienteret kultur i Kommissionen, herunder øget gennemsigtighed og styrket ansvarlighed;

Sektion III

Generel oversigt

| 1. | understreger, at budgettet for 2017 skal ses i en bredere kontekst med midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme (FFR); understreger behovet for at sikre en balance mellem langsigtede prioriteter og nye udfordringer og understreger derfor, at budgettet for 2017 skal være i overensstemmelse med Europa 2020-målene, som udgør dets primære rettesnor og overordnede prioritet; |
| --- | --- |

1.

| 2. | gentager sin faste overbevisning om, at i den særlige nuværende situation er initiativer, såsom suspendering af ESI-fondene af Kommissionen som fastsat i artikel 23, stk. 15, i forordning (EU) nr. 1303/2013 (forordningen om fælles bestemmelser) (8), ikke kun urimelige og uforholdsmæssige, men også politisk uholdbare; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger, at Parlamentets behandling af 2017-budgettet fuldt ud afspejler de politiske prioriteter, som blev vedtaget af et overvældende flertal i dets ovennævnte beslutning af 9. marts 2016 om de generelle retningslinjer og dets ovennævnte beslutning af 6. juli 2016 om forberedelse af revisionen af den flerårige finansielle ramme 2014-2020 efter valget: Parlamentets input forud for Kommissionens forslag; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at fred og stabilitet er grundlæggende værdier, som skal opretholdes af Unionen; mener, at Langfredagsaftalen, der har vist sig at være afgørende for fred og forsoning i Nordirland, skal beskyttes; understreger, at der er behov for særlige foranstaltninger for at sikre støtte til de regioner, der især bliver berørt i tilfælde af en forhandlet udtræden af Unionen efter påberåbelsen af Det Forenede Kongerige af TEU artikel 50, og i overensstemmelse med den udtrykte vilje fra landets borgere; |
| --- | --- |

4.

| 5. | fremhæver, at Unionen for øjeblikket står over for en række alvorlige nødsituationer og nye udfordringer, som ikke kunne forudses på det tidspunkt, da FFR 2014-2020 blev udarbejdet; er overbevist om, at de øgede finansielle midler skal findes i Unionens budget med henblik på at håndtere de politiske udfordringer og give Unionen mulighed for at komme med svar og effektivt reagere på disse kriser så hurtigt som overhovedet muligt og som en prioritet; mener, at der derfor er brug for et stærkt politisk engagement for at sikre nye bevillinger i 2017 og indtil udgangen af programmeringsperioden; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger behovet for, at 2017-budgettet opfylder behovene som følge af migrationsudfordringen og den langsomme økonomiske vækst efter den økonomiske krise; bemærker, at der bør tilføres flere midler til forskning og infrastrukturprojekter samt til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløsheden; |
| --- | --- |

6.

| 7. | minder om, at selv om Parlamentet straks godkendte den supplerende finansiering, der er nødvendig for at imødegå de nuværende flygtninge- og migrationsudfordringer, samtidig med at støtten til mål for bæredygtig udvikling videreføres, har det altid fastholdt, at denne udfordring ikke bør have forrang for andre vigtige EU-politikker, navnlig skabelse af anstændig kvalitetsbeskæftigelse og udvikling af virksomheder og iværksætterkultur for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst; bemærker, at loftet for udgiftsområde 3 er helt utilstrækkeligt til at sørge for tilstrækkelige midler til de nuværende migrations- og flygtningeudfordringers interne dimension og insisterer på behovet for at vedtage en omfattende og menneskerettighedsbaseret tilgang, der knytter migration til udvikling, og garanterer integrationen af vandrende arbejdstagere og asylansøgere og flygtninge samt prioriterede programmer, såsom kulturprogrammer; understreger, at Kommissionen med henblik på at sikre den nødvendige yderligere finansiering på dette område foreslog en hidtil uset ressource for FFR's særlige instrumenter, herunder den fulde anvendelse af fleksibilitetsinstrumentet samt den betydelige mobilisering af den »sidste udvej«-margen til uforudsete udgifter, i budgetforslaget for 2017 (BF), hvilket blev godkendt af Rådet; |
| --- | --- |

7.

| 8. | gentager sin holdning om, at anmodninger om yderligere midler til at håndtere den nuværende migrations- og flygtningeudfordring ikke bør godkendes på bekostning af Unionens eksisterende optræden udadtil, herunder dens udviklingspolitik; gentager, at oprettelsen af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet, trustfonde og andre ad hoc-instrumenter ikke kan finansieres ved hjælp af nedskæringer i andre eksisterende instrumenter; er bekymret over, hvorvidt oprettelsen af ad hoc-instrumenter uden for Unionens budget kan true budgettets enhed og omgå budgetproceduren, som kræver Europa-Parlamentets deltagelse og kontrol; sætter i høj grad spørgsmålstegn ved, hvorvidt loftet for udgiftsområde 4 (Et globalt Europa) er tilstrækkeligt som en bæredygtig og effektiv reaktion på de nuværende eksterne udfordringer, herunder de nuværende migrations- og flygtningeudfordringer; |
| --- | --- |

8.

| 9. | gentager sin overbevisning om, at Unionens budget bør finde metoder til finansiering af nye initiativer, som ikke er på bekostning af eksisterende EU-programmer og -politikker, og opfordrer til identificering af bæredygtige måder til at finansiere nye initiativer; er bekymret over, at den forberedende foranstaltning vedrørende forsvarsforskning, som vil udgøre 80 mio. EUR i løbet af de næste tre år, vil blive nedskåret i FFR's nuværende budget; er overbevist om, at der med et allerede underfinansieret EU-budget også er behov for yderligere finansielt input fra medlemsstaterne til en yderligere indsats med hensyn til aktioner, administrationsudgifter, forberedende foranstaltninger og pilotprojekter i forbindelse med den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik; mener, at medlemsstaterne bør anvende den nuværende midtvejsgennemgang/-revision af FFR til dette formål; understreger behovet for at klarlægge den langsigtede finansiering af fælles forsvarsforskning; |
| --- | --- |

9.

| 10. | minder om, at Unionen har ratificeret COP 21-aftalen og er nødt til at afsætte en del af sine finansielle midler til at opfylde sine internationale forpligtelser; bemærker, at det ifølge overslaget for indtægter og udgifter for regnskabsåret 2017 forventesop, at 19,2 % af budgettets udgifter anvendes til dette formål; opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at fortsætte denne tilgang for at anvende målet på 20 % i overensstemmelse med Kommissionens forpligtelse til at integrere klimaindsatsen i den nuværende FFR; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer Kommissionen til — under 2017-budgettet og med tilstrækkelige bevillinger — at fremlægge et initiativ, der sigter mod at tildele vouchers til offentlig transport til unge europæere, der er udvalgt på grundlag af en konkurrence; mener, at et centralt mål for et sådant initiativ ville være at vurdere gennemførligheden og de potentielle virkninger af en mere generel mobilitetsordning, især for unge, øge kommunikationen med EU's unge og fremme lige muligheder; |
| --- | --- |

11.

| 12. | forkaster alle de nedskæringer, som Rådet har foreslået til BF; forstår ikke ræsonnementet bag de foreslåede nedskæringer og anfægter Rådets erklærede hensigt om at genskabe kunstige margener i nogle udgiftsområder såsom underudgiftsområde 1a (Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse) og udgiftsområde 4 (Et globalt Europa), navnlig da disse margener under alle omstændigheder ville være for begrænsede til uforudsete omstændigheder eller kriser; |
| --- | --- |

12.

| 13. | bemærker, at Rådets i sin behandling ikke formåede at forudse den faktiske gennemførelse af Unionens budget de seneste fem år, og at der i lyset af alle ændringsbudgetter har været behov for betydeligt flere midler i hvert af de endelige budgetter; opfordrer derfor Rådet til at tilpasse sin holdning i Forligsudvalget med henblik på straks fra starten at sikre tilstrækkelige bevillinger til 2017-budgettet; |
| --- | --- |

13.

| 14. | meddeler, at Parlamentet for tilstrækkeligt at finansiere disse presserende behov og i lyset af de meget stramme FFR-lofter i 2017 vil finansiere forhøjelser over niveauet i BF ved at gøre brug af alle disponible margener og i øget omfang at anvende margenen til uforudsete udgifter; |
| --- | --- |

14.

| 15. | kompenserer fuldt ud for alle de nedskæringer, der er relateret til Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI), i Connecting Europe-faciliteten (CEF) og Horisont 2020 for samlet 1 240 mio. EUR i forpligtelser i 2017 via nye bevillinger, der skal tilvejebringes via midtvejsrevisionen af FFR; insisterer på behovet for at skabe et effektivt svar på ungdomsarbejdsløsheden i hele Unionen; forhøjer derfor ungdomsbeskæftigelsesinitiativet med yderligere 1 500 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger for at sikre dets fortsættelse; mener, at der bør træffes afgørelse om tilstrækkelige yderligere midler til disse vigtige EU-programmer inden for rammerne af midtvejsrevisionen af FFR; |
| --- | --- |

15.

| 16. | forventer, at Rådet vil være enig i denne tilgang, og at det ikke vil være vanskeligt at nå frem til en aftale under forligsmødet, som gør det muligt for Unionen at tage udfordringen op og reagere effektivt på de kommende udfordringer; |
| --- | --- |

16.

| 17. | fastsætter de samlede bevillinger for 2017 til 160,7 mia. EUR og 136,8 mia. EUR i henholdsvis forpligtelses- og betalingsbevillinger; |
| --- | --- |

17.

Udgiftsområde 1a — Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse

| 18. | bemærker, at underudgiftsområde 1a igen vil være betydeligt berørt af Rådets behandling, idet 52 % af Rådets samlede nedskæringer henhører under dette udgiftsområde; stiller derfor spørgsmålstegn ved, hvordan Rådets politiske prioritet af arbejdspladser og vækst afspejles i denne behandling; |
| --- | --- |

18.

| 19. | er stærkt uenig i disse nedskæringer i et udgiftsområde, der symboliserer den europæiske merværdi og skaber mere vækst og flere arbejdspladser til borgerne; beslutter derfor at omvende samtlige af Rådets nedskæringer; |
| --- | --- |

19.

| 20. | beslutter fuldt ud at genopføre den oprindelige profil for budgetposterne for Horisont 2020 og CEF forud for EFSI, inden de blev nedskåret for at finansiere EFSI-garantifonden, for at opfylde den forpligtelse, som blev indgået i juni 2015, for at minimere den budgetmæssige indvirkning af EFSI's oprettelse på budgetposterne for Horisont 2020 og CEF i forbindelse med den årlige budgetprocedure; understreger betydningen af Unionens største program for forskning og innovation, Horisont 2020, som omdanner gode idéer til produkter og tjenesteydelser og således fremmer vækst og beskæftigelse; kræver tilsvarende yderligere forpligtelsesbevillinger på 1,24 mia. EUR ud over BF; forventer en samlet aftale om dette presserende spørgsmål, der skal nås inden for rammerne af midtvejsrevisionen af FFR; påpeger, at EFSI bør forbedres for fuldt ud at være effektiv ved at sikre, at additionalitetsprincippet overholdes ved at forbedre de geografiske og sektorielle balancer og ved at forbedre gennemsigtigheden i beslutningsprocessen; |
| --- | --- |

20.

| 21. | beslutter i overensstemmelse med sine fortsatte prioriteter for arbejdspladser og vækst og efter en nøje vurdering af deres absorptionskapacitet at foreslå nogle udvalgte forhøjelser over niveauet i BF til Cosme-, Progress-, Marie Curie-programmerne, Det Europæiske Forskningsråd, Eures- og Erasmus+-programmerne; bemærker, at disse forhøjelser vil kunne finansieres inden for dette underudgiftsområdes disponible margen; |
| --- | --- |

21.

| 22. | forhøjer derfor niveauet af forpligtelsesbevillinger til underudgiftsområde 1a over niveauet i BF med 45 mio. EUR (undtagen EFSI, pilotprojekter og forberedende foranstaltninger); |
| --- | --- |

22.

Underudgiftsområde 1b — Økonomisk, social og territorial samhørighed

| 23. | understreger, at ca. en tredjedel af Unionens årlige budget er rettet mod økonomisk, social og territorial samhørighed; understreger, at samhørighedspolitikken er Unionens vigtigste investeringspolitik og et redskab til at mindske ulighederne mellem alle Unionens regioner, og at den spiller en vigtig rolle i gennemførelsen af Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst; |
| --- | --- |

23.

| 24. | tager afstand fra Rådets foreslåede nedskæring af forpligtelsesbevillingerne med 3 mio. EUR og mere vigtigt af betalingsbevillingerne med 199 mio. EUR for så vidt angår underudgiftsområde 1b, herunder budgetposterne for støtte; opfordrer Rådet til at redegøre for, hvordan disse nedskæringer er forenelige med dets målsætning om at afsætte »de bevillinger, der er nødvendige, for at de nye programmer kan gennemføres gnidningsløst i det fjerde år af den flerårige finansielle ramme for 2014-2020«; minder om, at det niveau af betalinger, som Kommissionen har foreslået under dette udgiftsområde allerede er 23,5 % lavere end i 2016-budgettet; understreger i denne forbindelse, at enhver yderligere nedskæring i betalinger ikke kan retfærdiggøres eller accepteres; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer til en evaluering af virkningerne af Unionens politikker på grundlag af konsekvensanalyser med henblik på at fastslå, i hvilket omfang de formåede bl.a. at mindske økonomiske uligheder, udvikle konkurrencedygtige og diversificerede regionale økonomier og fremme bæredygtig vækst og beskæftigelse; |
| --- | --- |

25.

| 26. | er foruroliget over de betydelige forsinkelser i gennemførelsen af cyklussen for de europæiske struktur- og investeringsfonde, som forventes at have en betydelig negativ indvirkning på den rettidige opnåelse af resultater på stedet, men som også risikerer at føre til en dannelse af et nyt efterslæb af ubetalte regninger i den anden halvdel af den nuværende FFR; opfordrer indtrængende medlemsstaterne så hurtigt som muligt til at udpege de resterende forvaltnings-, betalings- og attesteringsmyndigheder og behandle alle andre årsager til forsinkelser i programmernes gennemførelse; noterer sig Kommissionens forslag til øget forenkling på dette område og mener, at medlemsstaterne snarest bør gøre alt for at sikre, at programmerne fuldt ud iværksættes; opfordrer derfor til øget synergi og komplementaritet mellem offentlige investeringspolitikker i medlemsstaternes budgetter og Unionens budget og dem, der er rettet mod at fremme vækst og bæredygtig jobskabelse, der er Unionens hjørnesten; |
| --- | --- |

26.

| 27. | noterer sig Kommissionens forslag om oprettelse af »støtteprogrammet for strukturreformer« med en finansieringsramme på 142 800 000 EUR og understreger, at disse midler bør tildeles med henblik på at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed; |
| --- | --- |

27.

| 28. | beklager, at Kommissionen ikke har foreslået nogen forpligtelsesbevillinger til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i 2017 som følge af dets fremrykning i 2014-2015; gentager sin kraftige støtte til fortsættelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet; beslutter som et første skridt og i overensstemmelse med forordningen om Den Europæiske Socialfond (9), der gør en sådan fortsættelse mulig, at forhøje ungdomsbeskæftigelsesinitiativet med 1 500 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger og 500 mio. EUR i betalingsbevillinger for at tilvejebringe et effektivt svar på ungdomsarbejdsløsheden ved at trække på erfaringerne fra resultaterne af Kommissionens evaluering af gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet; bemærker, at der i overensstemmelse med Parlamentets anmodninger bør nås frem til en samlet aftale om den tilstrækkelige yderligere finansiering af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i den resterede del af denne programmeringsperiode i forbindelse med den kommende midtvejsrevision af FFR; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at gøre deres yderste for at fremskynde gennemførelsen af initiativet i praksis til direkte gavn for unge europæere; |
| --- | --- |

28.

| 29. | beslutter at genopføre BF i både forpligtelser og betalinger for de budgetposter, der er nedskåret af Rådet; forhøjer forpligtelsesbevillingerne til underudgiftsområde 1b med 1 500 mio. EUR og betalingsbevillingerne med 500 mio. EUR over niveauet i BF til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og med 4 mio. EUR i forpligtelser og 2 mio. EUR i betalinger til Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede og overskrider dermed det nuværende loft for forpligtelser med 1,57 mia. EUR; |
| --- | --- |

29.

| 30. | understreger, at underudgiftsområde 1b står for den største andel af de nuværende uindfriede forpligtelser (UF), som udgjorde 1,57 mia. EUR i begyndelsen af september 2016, og som risikerer at bringe gennemførelsen af nye programmer i fare; |
| --- | --- |

30.

| 31. | understreger det vigtige bidrag, som samhørighedspolitikken leverer med hensyn til den effektive gennemførelse af kønsbudgettering; opfordrer Kommissionen til at støtte foranstaltninger til oprettelse af passende instrumenter med henblik på at opnå ligestilling mellem kønnene, såsom incitamentsstrukturer ved at anvende strukturfondene for at tilskynde til kønsbudgettering ud fra et ligestillingsperspektiv på nationalt plan; |
| --- | --- |

31.

Udgiftsområde 2 — Bæredygtig vækst: Naturressourcer

| 32. | bemærker, at Rådet nedskar udgiftsområde 2 med 179,5 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger og 198 mio. EUR i betalingsbevillinger på budgetposter vedrørende administrativ støtte, budgetposter vedrørende operationel teknisk bistand (som f.eks. Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og Life-programmet), aktionsposter under Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), som er afgørende for at bevare landbruget i levende områder, og decentraliserede agenturer; bemærker, at de største nedskæringer vedrører udvikling af landdistrikter; mener, at ændringsskrivelsen fortsat bør være grundlaget for enhver pålidelig revision af bevillingerne til Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL); genopfører i overensstemmelse hermed niveauet fra BF; |
| --- | --- |

32.

| 33. | mener, at Unionens budget skal prioritere initiativer, der kan fremme skabelsen af en virkelig grønnere økonomi; |
| --- | --- |

33.

| 34. | imødeser ændringsskrivelsen om nødhjælpspakken navnlig for mejerisektoren og beslutter at udtrykke sin kraftige støtte til landbrugssektoren i Unionen; forhøjer derfor bevillingerne med 600 mio. EUR over niveauet i BF med henblik på at imødegå virkningerne af krisen i mejerisektoren og konsekvenserne af den russiske embargo på mælkesektoren; |
| --- | --- |

34.

| 35. | glæder sig over de bevillinger, der er afsat til forskning og innovation vedrørende landbruget inden for rammerne af Horisont 2020, for at sikre tilstrækkelige forsyninger af sikre fødevarer af høj kvalitet og andre biobaserede produkter; fremhæver behovet for at prioritere projekter, der involverer primærproducenter; |
| --- | --- |

35.

| 36. | gentager, at bevillinger under den fælles landbrugspolitik ikke må anvendes til at støtte avl eller opdræt af tyre til tyrefægtningsaktiviteter; opfordrer indtrængende Kommissionen til snarest muligt at forelægge de nødvendige lovgivningsmæssige ændringer for at opfylde denne anmodning, som allerede fremgik af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2016; |
| --- | --- |

36.

| 37. | understreger, at gennemførelsen af den nye fælles fiskeripolitik indebærer et paradigmeskift inden for fiskeriforvaltning for såvel medlemsstaterne som for fiskere, og minder i denne forbindelse om de vanskeligheder, der er opstået i tidligere regnskabsår, hvor bevillingerne blev skåret ned; |
| --- | --- |

37.

| 38. | beklager imidlertid på denne baggrund, at LIFE-programmet igen i år med et samlet beløb på 493,7 mio. EUR kun udgør 0,3 % af hele BF, men glæder sig samtidig over forhøjelsen på 30,9 mio. EUR i LIFE-programmet i forpligtelser i BF; |
| --- | --- |

38.

| 39. | fremhæver de tidligere problemer, der skyldtes manglende betalingsbevillinger til LIFE-programmet, hvilket hindrede og forsinkede dets korrekte gennemførelse; |
| --- | --- |

39.

| 40. | beslutter i overensstemmelse med Europa 2020-målene og med sine internationale forpligtelser til at bekæmpe klimaændringerne, at foreslå en forhøjelse over niveauet i BF til LIFE+-programmet; |
| --- | --- |

40.

| 41. | forhøjer derfor forpligtelsesbevillingerne med 619,8 mio. EUR og betalingsbevillingerne med 611,3 mio. EUR (undtagen pilotprojekter og forberedende foranstaltninger), hvilket efterlader en margen på 19,4 mio. EUR under loftet for forpligtelser under udgiftsområde 2; |
| --- | --- |

41.

Udgiftsområde 3 — Sikkerhed og medborgerskab

| 42. | understreger, at Parlamentet fortsætter med sætte den aktuelle migrationsudfordring øverst på sin dagsorden; glæder sig over Kommissionens forslag om yderligere 1,8 mia. EUR mere end, hvad der oprindeligt var programmeret for 2017 til imødegåelse af migrationsudfordringen i Unionen; bemærker, at de store afvigelser fra den oprindelige programmering taler for en opadgående justering af loftet for udgiftsområde 3; understreger, at Kommissionen foreslår hovedsagelig at finansiere disse forhøjelser via anvendelse af fleksibilitetsinstrumentet (530 mio. EUR og dermed fuldt ud udnytte de midler, der er til rådighed for dette år) og margenen til uforudsete udgifter (på 1 160 mio. EUR); anmoder ikke om yderligere forhøjelser til migrationsrelaterede politikker i betragtning af det hidtil usete høje niveau af midler til migrationsrelaterede udgifter (i alt 5,2 mia. EUR i 2017 i udgiftsområde 3 og 4 og anvendelse af Den Europæiske Udviklingsfond) og af forslagene om anvendelse af fleksibilitetsinstrumentet; vil samtidig modsætte sig ethvert forsøg på at reducere bevillingerne til Unionens foranstaltninger på dette område; |
| --- | --- |

42.

| 43. | gentager, at budgetfleksibiliteten har sine begrænsninger og kun kan være en løsning på kort sigt; er stærkt overbevist om, at et fremadrettet og modigt svar over for disse langsigtede flygtninge- og migrationsudfordringer, der omfatter hele kontinentet, og som ikke viser nogen tegn på at aftage, vil være en opadgående justering af loftet for udgiftsområde 3; mener, at alle de seneste budgetbeslutninger for at sikre nye bevillinger på dette område rent faktisk har vist, at der er behov for en revision af dette loft; |
| --- | --- |

43.

| 44. | glæder sig i forbindelse med de aktuelle sikkerheds- og migrationsudfordringer over forhøjelsen af bevillingerne til Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden (1,6 mia. EUR) og Fonden for Intern Sikkerhed (0,7 mia. EUR); mener, at denne forhøjelse af Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden øger behovet for at sikre en retfærdig og gennemsigtig fordeling af de årlige midler mellem fondenes forskellige programmer og målsætninger og gør det lettere at gennemskue, hvordan de finansielle midler vil blive anvendt; |
| --- | --- |

44.

| 45. | bemærker, at et nyt instrument for nødhjælp i Unionen blev vedtaget den 15. marts 2016 med et vejledende rammebeløb på 700 mio. EUR over tre år (2016-2018) og allerede har ført til umiddelbare praktiske resultater i form af nødhjælpsforanstaltninger som reaktion på de humanitære behov blandt et stort antal flygtninge og migranter, der ankommer til medlemsstaterne; gentager dog sin holdning om, at en mere bæredygtig lovgivnings- og budgetmæssig ramme bør overvejes i fremtiden for at give mulighed for, at den humanitære bistand kan mobiliseres inden for Unionen; insisterer på, at der føres en regelmæssig dialog med Kommissionen om dette instruments funktion og finansiering nu og i fremtiden, som baseres på fuld gennemsigtighed af oplysninger og konsekvensanalyser; |
| --- | --- |

45.

| 46. | anmoder om midler til yderligere personale til Europol i lyset af stigende trusselsniveauer i flere medlemsstater, de deraf følgende udfordringer for migrationsstyring og bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet og behovet for en koordineret europæisk reaktion med det formål at etablere en 24/7-enhed til terrorbekæmpelse, der forsyner medlemsstaternes kompetente myndigheder med efterretningssvar; mener, at en sådan forhøjelse også vil bidrage til at forbedre bekæmpelsen af menneskehandel (med særlig fokus på uledsagede mindreårige), bekæmpelsen af cyberkriminalitet (ansatte til det nye EC3) og at styrke de menneskelige ressourcer på de italienske og græske hotspots; minder om, at Europol i øjeblikket kun råder over tre ansatte, der alene skal udstationeres til otte permanente og yderligere ikke-permanente hotspots i Italien; mener, at dette tal er for lavt til, at Europol bliver i stand til at varetage sine opgaver i forbindelse med bekæmpelse af menneskehandel, terrorisme og andre former for grov grænseoverskridende kriminalitet; |
| --- | --- |

46.

| 47. | glæder sig over oprettelsen af en ny budgetpost, der skal yde støtte til terrorofre; støtter, at der stilles midler til rådighed med henblik på at imødekomme ofrenes overordnede behov, herunder fysiske behandlinger, psykosociale tjenester og finansiel støtte; mener, at uskyldige terrorofres behov alt for ofte enten glemmes eller betragtes som sekundære, når der foreslås foranstaltninger til bekæmpelse af terrortruslen; |
| --- | --- |

47.

| 48. | fordømmer Rådets nedskæringer for samlet 24,3 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger i adskillige programmer på områderne kultur, medier, medborgerskab, grundlæggende rettigheder og offentlig sundhed; mener, at Rådet sender et negativt signal ved at nedskære kulturprogrammer for at frigøre midler til de nuværende flygtninge- og migrationsudfordringer; beklager, at mange af disse nedskæringer forekommer at være vilkårlige og tilsidesætter fremragende udnyttelsesgrader; er af den opfattelse, at selv små nedskæringer risikerer at bringe opfyldelsen af programmernes resultater og en gnidningsløs gennemførelse af EU-foranstaltninger i fare; genopfører derfor alle poster til BF-niveauet; |
| --- | --- |

48.

| 49. | insisterer på behovet for at forhøje finansieringen af en række foranstaltninger under programmerne Et Kreativt Europa og Europa for Borgerne, som længe har været underfinansieret; er meget overbevist om, at disse programmer er mere relevante end nogensinde både med hensyn til at øge bidraget fra de kulturelle og kreative sektorer til jobskabelse og vækst og at fremme borgernes aktive deltagelse i Unionens politiske beslutningstagning og gennemførelse; forstår ikke, hvordan Rådet kan begrunde reduktionen af finansieringen til SMV'er i de kulturelle og kreative sektorer, når garantifaciliteten for de kulturelle og kreative sektorer, for hvilke finansieringen allerede var blevet udskudt, først lige er blevet lanceret i juni 2016 og udgør et fremragende eksempel på en innovativ løsning på et betydeligt markedssvigt ved at opbygge kapacitet og tilbyde beskyttelse mod kreditrisikoen for finansielle formidlere, der tilbyder lån i de kulturelle og kreative sektorer; |
| --- | --- |

49.

| 50. | understreger, at Unionens programmer inden for kultur, uddannelse, ungdom og medborgerskab repræsenterer en klar europæisk merværdi, additionalitet og synergier med integrationspolitikkerne for indvandrere og flygtninge; opfordrer derfor EU-institutionerne til at reagere med passende stigninger i finansieringen af programmer, der forvaltes direkte, som f.eks. Et Kreativt Europa, og i de relevante budgetposter i struktur- og investeringsfondene; |
| --- | --- |

50.

| 51. | bemærker, at det er nødvendigt at afsætte de nødvendige budgetgarantier til forberedelsen af gennemførelsen af det europæiske år for kulturarv i 2018; |
| --- | --- |

51.

| 52. | minder om, at EU-civilbeskyttelsesmekanismen udgør en hjørnesten i Unionens solidaritet; understreger, at Unionen spiller en katalysatorrolle i forbindelse med at støtte, koordinere eller supplere medlemsstaternes tiltag inden for forebyggelse, beredskab og reaktion i forbindelse med katastrofer; bemærker den beskedne stigning i forpligtelserne til dette program; |
| --- | --- |

52.

| 53. | glæder sig over oprettelsen af en budgetpost til en europæisk eftersøgnings- og redningsfond, som skal omfatte eftersøgnings- og redningsaktiviteter, som gennemføres af medlemsstaterne og koordineres på EU-plan, navnlig i Middelhavet; er af den opfattelse, at oprettelsen af en særlig fond er en mere hensigtsmæssig løsning end løbende at øge budgettet for Frontex eller den nyligt oprettede europæiske grænse- og kystvagt; |
| --- | --- |

53.

| 54. | glæder sig over oprettelsen af en budgetpost til at støtte det europæiske borgerinitiativ (ECI), som er et nyt instrument, der tager sigte på at inddrage borgerne i Unionens beslutningsproces og bidrage til en uddybning af det europæiske demokrati; er af den opfattelse, at niveauet for forpligtelsesbevillinger som foreslået i BF er for lavt; beslutter at forhøje denne budgetpost; |
| --- | --- |

54.

| 55. | glæder sig over den øgede finansiering til kommunikation i Kommissionens repræsentationer, borgerdialoger og partnerskabsaktioner med bevillinger for 2017, som udgør 17,036 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger og 14,6 mio. EUR i betalingsbevillinger, da disse vedrører initiativer med henblik på at nå ud til Europas borgere, vinde deres tillid og fremme deres forståelse af Unionens politik og aktiviteter; |
| --- | --- |

55.

| 56. | understreger, at det er nødvendigt at tildele sekretariatet for det fælles åbenhedsregister tilstrækkelige og hensigtsmæssige administrative og økonomiske ressourcer, så det kan varetage sine opgaver efter vedtagelsen af den nye interinstitutionelle aftale om åbenhedsregisteret; |
| --- | --- |

56.

| 57. | bemærker, at dets behandling (undtagen pilotprojekter og forberedende foranstaltninger), overstiger loftet for udgiftsområde 3 med 71,28 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger, samtidig med at betalingsbevillingerne forhøjes med 1 857,7 mio. EUR; foreslår i betragtning af den manglende margen allerede i BF at finansiere disse forhøjelser under loftet, samtidig med at margenen til uforudsete udgifter mobiliseres for en række væsentlige migrationsrelaterede udgiftsposter; |
| --- | --- |

57.

Udgiftsområde 4 — Et globalt Europa

| 58. | noterer sig, at Unionens udenrigspolitik i lyset af de fortsatte flygtninge- og migrationsudfordringer står over for stadigt stigende finansieringsbehov, der langt overstiger omfanget af det nuværende udgiftsområde 4; sætter derfor kraftigt spørgsmålstegn ved, om lofterne for udgiftsområde 4 er tilstrækkelige til at sørge for tilstrækkelige midler til migrations- og flygtningeudfordringernes eksterne dimension; beklager, at Kommissionen i sit BF med henblik på at finansiere nye initiativer såsom faciliteten for flygtninge i Tyrkiet valgte at nedskære andre programmer som f.eks. instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde og instrumentet, der bidrager til stabilitet og fred; understreger, at dette ikke bør ske på bekostning af politikker på andre områder; beslutter derfor i vid udstrækning at afbøde en overflytning af betydelige finansielle midler fra to instrumenter, som blandt andet behandler de grundlæggende årsager til migrationsstrømmene; minder om, at det primære mål med Unionens udviklingspolitik stadig skal være nedbringelse af fattigdom; beklager, at bevillingerne til humanitær bistand og til Middelhavsdelen af det europæiske naboskabsinstrument (ENI) ligger under dem, der blev godkendt i 2016-budgettet til trods for deres åbenbare relevans med hensyn til at imødegå det store antal eksterne udfordringer; beklager de ubegrundede nedskæringer, som Rådet har foretaget; |
| --- | --- |

58.

| 59. | beslutter derfor at ophæve alle Rådets nedskæringer i udgiftsområde 4; beslutter endvidere at genopføre niveauerne fra 2016 for ENI's Middelhavsposter og for humanitær bistand; beslutter desuden at begrænse Kommissionens nedskæringer i DCI og instrumentet, der bidrager til stabilitet og fred; anser det for afgørende at bevare Unionens centrale rolle og niveauet af den finansielle støtte for at støtte fredsprocessen i Mellemøsten, Den Palæstinensiske Myndighed og UNRWA samt ENI's budgetposter vedrørende det østlige partnerskab; understreger betydningen af det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder; |
| --- | --- |

59.

| 60. | beslutter at forhøje den makrofinansielle bistand, som var blevet væsentligt reduceret i forhold til 2016; mener, at der er behov for et højere finansieringsniveau end det foreslåede for at sikre, at alle fremtidige anmodninger om lån kan imødekommes; |
| --- | --- |

60.

| 61. | giver sin fulde støtte til faciliteten for flygtninge i Tyrkiet og foreslår at fremrykke en del af bidraget fra Unionens budget, der var planlagt i 2017, til 2016 på grund af landets gode gennemførelsesresultater og de store margener, der stadig er til rådighed i 2016-budgettet; opfordrer derfor til en styrkelse af IPA II med 400 mio. EUR ved hjælp af et ændringsbudget for 2016 og ved at mobilisere margenen til uforudsete udgifter i overensstemmelse hermed; opfører det samme beløb i reserven i 2017-budgettet, indtil der foreligger en samlet aftale om en alternativ finansiering for faciliteten for flygtninge i Tyrkiet, der vil lette det hidtil usete pres på andre eksterne finansieringsinstrumenter; |
| --- | --- |

61.

| 62. | bemærker med bekymring, at til trods for deres aktuelle karakter og betydelige størrelse er EU's trustfonde samt faciliteten for flygtninge i Tyrkiet er praktisk talt usynlige i Unionens budget; opfordrer til, at de integreres på en måde, der er mere gennemsigtig og i højere grad tager hensyn til enheden af Unionens budget og budgetmyndighedens beføjelser, og opretter nye budgetposter til dette formål; opfordrer ligeledes Kommissionen til at fremlægge bevis på, at anvendelsen af finansieringsinstrumenter under trustfonde ikke medfører, at bevillinger omfordeles fra målene i deres oprindelige retsgrundlag; bemærker, at målet om at mobilisere nationale bidrag til Unionens budget hidtil notorisk er slået fejl; understreger i den henseende, at Parlamentet i forbindelse med fremtidige anmodninger om bidrag fra EU-budgettet til trustfonde, kun vil acceptere dem, når medlemsstaterne har stillet et tilsvarende beløb til rådighed; opfordrer derfor medlemsstaterne til at leve op til deres tilsagn snarest muligt; |
| --- | --- |

62.

| 63. | bemærker, at garantifonden for aktioner i forhold til tredjeland, der dækker misligholdelser på lån og lånegarantier, der er ydet til tredjelande eller til projekter i tredjelande, ifølge Kommissionens beretning om garantier, der er dækket af det almindelige budget (COM(2016)0576), har yderligere finansielle behov for at nå målbeløbet, hvilket efterfølgende førte til en tilførsel på 228,04 mio. EUR, der er opført på BF; er bekymret over, at disse behov yderligere lægger pres på de allerede meget stramme lofter under udgiftsområde 4; |
| --- | --- |

63.

| 64. | glæder sig over Kommissionens budgetmæssige forslag i forbindelse med den nye migrationspartnerskabsramme og den eksterne investeringsplan; udtrykker imidlertid betænkelighed ved oprettelsen af potentielle nye »satellitter« uden for Unionens budget; gentager behovet for at bevare fuld parlamentarisk kontrol over Unionens budget; fastholder på det kraftigste respekten for princippet om budgettets enhed; er overbevist om, at den nye prioritet ikke bør finansieres på bekostning af eksisterende EU-projekter; mener, at yderligere fleksibilitet bør mobiliseres for at etablere en ambitiøs ramme for at fremme investeringer i Afrika og EU's nabolande, der udstyret med tilstrækkelige, nye bevillinger; |
| --- | --- |

64.

| 65. | gentager sin anmodning om, at budgetposten for EU's særlige repræsentanter overføres fra FUSP-budgettet til EU-Udenrigstjenestens budget på en budgetneutral måde for yderligere at konsolidere Unionens diplomatiske aktiviteter; |
| --- | --- |

65.

| 66. | forhøjer derfor forpligtelsesbevillingerne til udgiftsområde 4 over niveauet i BF med 499,67 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger og 493,2 mio. EUR i betalingsbevillinger (eksklusive pilotprojekter og forberedende foranstaltninger samt inklusive overførslen af EU's særlige repræsentanter til EU-Udenrigstjenestens budget); |
| --- | --- |

66.

| 67. | finder det nødvendigt at forhøje bevillingerne til budgetposten vedrørende det tyrkisk-cypriotiske samfund (+ 3 mio. EUR) med det formål at bidrage afgørende til fortsættelse og intensivering af Komitéen for Forsvundne Personer på Cyperns opgave og at støtte det fælles Tekniske Udvalg om Kulturarv og derved fremme tillid og forsoning mellem de to samfund; |
| --- | --- |

67.

Udgiftsområde 5 — Administration andre budgetposter — administrations- og støtteudgifter til forskning

| 68. | mener, at Rådets nedskæringer er ubegrundede og skadelige og genopfører BF for alle Kommissionens administrationsudgifter, herunder administrations- og støtteudgifter til forskning i udgiftsområde 1-4; |
| --- | --- |

68.

| 69. | beslutter i lyset af de seneste afsløringer og for at genvinde EU-borgernes tillid og EU-institutionernes troværdighed at opføre 20 % af bevillingerne af overgangsgodtgørelser til tidligere medlemmer i reserven, indtil Kommissionen håndhæver en skærpet adfærdskodeks for kommissærer for at forhindre interessekonflikter og svingdørsproblemer; |
| --- | --- |

69.

| 70. | mener, at interinstitutionelt administrativt samarbejde er en kilde til effektivitet, kapacitet og ressourcer, idet knowhow, kapacitet og ressourcer, der er udviklet til en institution, kan stilles til rådighed for andre; anmoder derfor om, at der etableres en ordning, der begrænser de administrative byrder til et nødvendigt minimum, sikrer en passende kvalitet af tjenester, giver den hovedansvarlige institution de nødvendige budgetmidler og tilskynder til samarbejde mellem de andre institutioner ved at begrænse deres andel til de marginale omkostninger som følge af samarbejdet og således tilnærme beslutningerne om forsvarlig økonomisk forvaltning i institutionerne til den overordnede forsvarlige økonomiske forvaltning af budgettet; |
| --- | --- |

70.

Agenturer

| 71. | støtter generelt Kommissionens overslag over agenturernes budgetbehov; konstaterer, at Kommissionen allerede betydeligt har reduceret de fleste agenturers oprindelige anmodninger; mener derfor, at enhver yderligere nedskæring, som Rådet har foreslået, vil bringe agenturernes tilfredsstillende funktion i fare og ikke give dem mulighed for at udføre de opgaver, som de er blevet pålagt; |
| --- | --- |

71.

| 72. | glæder sig over forhøjelsen af budgettet for de effektive RIA-agenturer, navnlig dem der beskæftiger sig med migration og sikkerhed; understreger, at disse agenturer skal tildeles tilstrækkelige midler (herunder til investeringer i nye teknologier) og personale, når deres mandater udvides; |
| --- | --- |

72.

| 73. | mener, at nogle af disse forhøjelser i forbindelse med de aktuelle udfordringer på sikkerhedsområdet og i betragtning af behovet for en koordineret europæisk reaktion ikke er tilstrækkelige og beslutter at øge bevillingerne til Den Europæiske Politienhed (Europol), Den Europæiske Enhed for Retligt Samarbejde, Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA) og Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA); |
| --- | --- |

73.

| 74. | understreger navnlig behovet for tilstrækkelige menneskelige og materielle ressourcer til Europols nyligt oprettede europæiske center for terrorbekæmpelse, EC3 og IRU, herunder med hensyn til fælles operationel planlægning og trusselsvurdering med henblik på at styrke en koordineret tilgang mellem medlemsstaterne til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, cyberkriminalitet og internetrelateret kriminalitet, terrorisme og anden grov kriminalitet; anmoder om yderligere midler til fælles efterforskningshold; |
| --- | --- |

74.

| 75. | minder om den planlagte forbedring og interoperabilitet af de forskellige RIA-informationssystemer, som Kommissionen bebudede i sin meddelelse af 6. april 2016 om »Den fremtidige ramme for stærkere og mere intelligente informationssystemer til grænseforvaltning og den indre sikkerhed«; opfordrer indtrængende til, at man forudser behovet for tilstrækkelige ressourcer til de tekniske løsninger, der skal gennemføres hurtigt og effektivt; |
| --- | --- |

75.

| 76. | glæder sig over opførelsen af de nødvendige midler på 2017-budgettet for på lang sigt at støtte en omdannelse af Frontex til et europæisk agentur for grænse- og kystbevogtning og omdannelsen af EASO til et fuldt udbygget asylagentur; understreger, at det — selv om midlerne til den europæiske grænse- og kystvagt anses for at være tilstrækkelige på nuværende tidspunkt — vil være nødvendigt at overvåge agenturets operationelle ressourcer og personale nøje i fremtiden med henblik på at sikre, at det ikke sakker agterud; |
| --- | --- |

76.

| 77. | beslutter desuden i lyset af den forværrede humanitære situation i EU's sydlige nabolande, det stigende antal asylansøgere og hovedsagelig som følge af hensigten om at styrke dets mandat at forhøje budgetbevillingerne for 2016 til Det Europæiske Asylstøttekontor; |
| --- | --- |

77.

| 78. | gentager sin uenighed i Kommissionens og Rådets tilgang til agenturernes personale og ændrer derfor et betydeligt antal stillingsfortegnelser; understreger på ny, at de enkelte agenturer bør nedskære 5 % af stillingerne over fem år som aftalt i IIA, men at de nye stillinger, der er nødvendige for at udføre supplerende opgaver som følge af nye politikker og ny lovgivning siden 2013, nødvendigvis skal ledsages af yderligere ressourcer og ikke medregnes i IIA's personalereduktionsmål; understreger derfor igen sin modstand mod idéen om en omfordelingspulje mellem agenturerne, men bekræfter sin åbenhed over for at frigøre stillinger som et middel til at opnå effektivitetsgevinster for agenturerne gennem øget administrativt samarbejde eller sågar sammenlægninger, hvor det er hensigtsmæssigt, og ved at samle visse funktioner enten hos Kommissionen eller et andet agentur; |
| --- | --- |

78.

| 79. | understreger, at betydelige drifts- og personalemæssige besparelser kunne opnås, hvis de agenturer, der har aktiviteter i mere end ét sted (ENISA, eu-LISA, ERA) var begrænset til kun ét hjemsted; er af den opfattelse, at de disse agenturers nuværende driftsmæssige behov gør det muligt at gennemføre en sådan ændring; understreger, at flytningen af Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds (EBA) væk fra London og dens sammenlægning med mindst en af de to andre tilsynsmyndigheder kunne føre til betydelige besparelser i udgifterne til de to agenturer; opfordrer Kommissionen til at fremsætte et forslag i denne henseende; |
| --- | --- |

79.

Pilotprojekter og forberedende foranstaltninger

| 80. | beslutter efter at have foretaget en omhyggelig undersøgelse af pilotprojekterne og de forberedende foranstaltninger, der er blevet indsendt, og på baggrund af de igangværendes succes, med undtagelse af de initiativer, der allerede er omfattet af eksisterende retsgrundlag, og under fuld hensyntagen til Kommissionens vurdering af projekternes gennemførlighed, at vedtage en kompromispakke, der består af et begrænset antal pilotprojekter og forberedende foranstaltninger, også i lyset af de begrænsende disponible margener og lofterne for pilotprojekter og forberedende foranstaltninger; |
| --- | --- |

80.

Særlige instrumenter

| 81. | minder om betydningen af nødhjælpsreserven (EAR) som en hurtig reaktion på specifikke nødhjælpsbehov i tredjelande som følge af uforudsete begivenheder og sin tidligere opfordring til en betydelig forhøjelse dens finansieringsramme som led i revisionen af FFR; bemærker, at dens meget hurtige forbrug i 2016, hvilket formodentlig vil opbruge alle dens muligheder for fremførsel, er et tegn på, at dette særlige instrument vil vise sig at være helt utilstrækkeligt til at dække alle yderligere behov i 2017; forhøjer derfor dens betalingsbevillinger for at nå en årlig tildeling på 1 mia. EUR, indtil der er truffet afgørelse om den årlige tildeling til EAR, der skal træffes i forbindelse med midtvejsrevisionen af FFR; |
| --- | --- |

81.

| 82. | genopfører BF for reserven til Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen og Den Europæiske Unions Solidaritetsfond for at lette mobiliseringen af disse særlige instrumenter; |
| --- | --- |

82.

Betalinger

| 83. | er bekymret over den betydelige nedgang i betalingsbevillingerne i BF sammenlignet med 2016-budgettet; bemærker, at dette viser, at der er forsinkelser i gennemførelsen, som ikke kun er bekymrende for gennemførelsen af Unionens politikker, men også indebærer en risiko for et efterslæb af ubetalte regninger ved udgangen af den nuværende programmeringsperiode; mener, at dette spørgsmål bør behandles som led i revisionen af FFR; beklager desuden Rådets nedskæringer i betalinger på trods af de store disponible margener under lofterne; |
| --- | --- |

83.

| 84. | understreger, at der efter Parlamentets anmodning er opnået enighed om en betalingsplan med henblik på at nedbringe efterslæbet af udestående betalingskrav i forbindelse med samhørighedspolitikken for perioden 2007-2013 til et »normalt« niveau på 2 mia. EUR ved udgangen af 2016; påpeger, at der ved udgangen af 2015 blev identificeret ubetalte regninger for mindst 8,2 mia. EUR i forbindelse med samhørighedspolitikken for perioden 2007-2013 — et tal der forventes at falde til under 2 mia. EUR ved udgangen af 2016; mener, at de tre institutioner bør udarbejde og nå til enighed om en fælles, bindende betalingsplan for 2016-2020; insisterer på, at en sådan ny betalingsplan bør være baseret på forsvarlig økonomisk forvaltning og fastlægge en klar strategi for opfyldelse af alle betalingsbehov inden for alle udgiftsområder til og med udløbet af den nuværende FFR og på at undgå et »skjult efterslæb«, som skyldes en kunstig opbremsning i gennemførelsen af visse flerårige programmer og andre afbødende foranstaltninger, såsom nedbringelse af forfinansieringen; |
| --- | --- |

84.

| 85. | beslutter at genopføre BF i betalinger for alle budgetposter, som Rådet har nedskåret, og forhøjer betalingsbevillingerne for alle de budgetposter, der er ændret i forpligtelsesbevillinger; |
| --- | --- |

85.

Resultatbaseret budgettering

| 86. | minder om, at Parlamentet i sin beslutning af 3. juli 2013 om den integrerede struktur for intern kontrol (10) delte Revisionsrettens synspunkt om, at det er meningsløst at forsøge at måle resultaterne, hvis der ikke budgetteres på grundlag af resultatindikatorer (11), og opfordrer til, at der udarbejdes resultatbaserede offentlige budgetteringsmodeller, hvor hver enkelt budgetpost ledsages af mål og resultater, der skal måles ved hjælp af resultatindikatorer; |
| --- | --- |

86.

| 87. | glæder sig over programredegørelserne for aktionsudgifterne, som er knyttet til BF, eftersom disse giver delvist svar på Parlamentets anmodning vedrørende mål, output og indikatorer; bemærker, at disse redegørelser supplerer den sædvanlige aktivitetsbaserede budgetmetode med nogle resultatdata; |
| --- | --- |

87.

| 88. | insisterer på, at Kommissionens generaldirektører med henblik på at forenkle Kommissionens interne forvaltningsværktøjer bør holde fast ved de politiske målsætninger og indikatorer, der er indeholdt i programredegørelserne for aktionsudgifterne, når de vedtager deres forvaltningsplaner og årlige aktivitetsrapporter, og at Kommissionen bør udarbejde sin evalueringsrapport i henhold til artikel 318 i TEUF på dette grundlag; |
| --- | --- |

88.

Øvrige sektioner

Sektion I — Europa-Parlamentet

| 89. | fastholder uændret det samlede niveau for sit budget for 2017, således som det blev vedtaget på plenarmødet den 14. april 2016, på 1 900 873 000 EUR; inkorporerer de budgetneutrale tekniske tilpasninger med henblik på at afspejle sine seneste afgørelser i budgettet og frigiver reserven for budgetposten for »transport af medlemmer, andre personer og varer«; |
| --- | --- |

89.

| 90. | godkender ændringerne i sin stillingsfortegnelse og de tilsvarende budgetmæssige bevillinger med henblik på at dække det yderligere behov i de politiske grupper; kompenserer fuldt ud for disse forhøjelser ved at nedskære bevillingerne i reserven til uforudsete udgifter og budgetposten for indretning af lokaler; |
| --- | --- |

90.

| 91. | minder om sin politiske beslutning om at fritage de politiske grupper fra personalenedskæringen på 5 %, således som det har understreget det i sine beslutninger om budgettet for 2014 (12), 2015 (13) og 2016 (14); |
| --- | --- |

91.

| 92. | reducerer stillingsfortegnelsen for sit generalsekretariat (15) for 2017 med 60 stillinger (1 % personalereduktionsmålet) i overensstemmelse med aftalen af 14. november 2015, der blev indgået med Rådet om Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2016; minder om, at de budgetmæssige konsekvenser af denne foranstaltning allerede var medregnet i overslagene; |
| --- | --- |

92.

| 93. | reducerer yderligere sin stillingsfortegnelse med 20 stillinger for at afspejle afslutningen af overførslen af stillinger i samarbejdsaftalen med Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget; understreger, at da disse stillinger ikke var opført på budgettet, skal der ikke reduceres nogen bevillinger på Parlamentets budget; |
| --- | --- |

93.

| 94. | opfordrer generalsekretærerne for Europa-Parlamentet, Regionsudvalget og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg til at arbejde sammen om mulige yderligere ordninger for at dele backoffice-funktioner og -tjenesteydelser mellem de tre institutioner; opfordrer generalsekretærerne til også at iværksætte en undersøgelse af, hvorvidt der også kan foretages synergier i backoffice-funktioner og -tjenesteydelser mellem Parlamentet, Kommissionen og Rådet; |
| --- | --- |

94.

| 95. | fastholder i sin stillingsfortegnelse for 2017 de 35 nye stillinger, som der anmodes om i FÆB nr. 3/2016 til styrkelsen af sikkerheden i institutionerne; undtager disse stillinger fra målet om en reduktion af personalet med 5 %, da de svarer til nye aktiviteter til Parlamentet; |
| --- | --- |

95.

| 96. | gentager, at gennemførelsen af målet om en reduktion af personalet ikke bør bringe Parlamentets funktion og udøvelsen af dets centrale beføjelser i fare eller forringe den lovgivningsmæssige topkvalitet eller kvaliteten af arbejdsvilkårene for medlemmer og personale; |
| --- | --- |

96.

| 97. | konkluderer i lyset af de mange problemer i forbindelse med dette års interne budgetprocedure, at den revision af kapitel 9 og relevante dele af andre kapitler i dets forretningsorden er uundgåelig for at nå det, som Parlamentet opfordrede til i sin beslutning af 14. april 2016 om overslag over Parlamentets indtægter og udgifter for regnskabsåret 2017, dvs. at »alle relevante oplysninger for så vidt angår budgetproceduren bør forelægges for medlemmerne af Præsidiet og Budgetudvalget på alle trin i proceduren på en rettidig og forståelig måde og med de fornødne detaljer og oversigter, således at Præsidiet, Budgetudvalget og de politiske grupper kan føre reelle drøftelser og basere deres beslutninger på et samlet billede af status for Parlamentets budget og dets behov«; |
| --- | --- |

97.

| 98. | kræver i henhold til punkt 15 i sin ovennævnte beslutning af 14. april 2016 om overslag over Europa-Parlamentets indtægter og udgifter for regnskabsåret 2017, at metoden til opstilling af Parlamentets budget på grundlag af nuværende behov og ikke på grundlag af et koefficientsystem anvendes første gang under budgetproceduren for regnskabsåret 2018; |
| --- | --- |

98.

| 99. | minder om, at administrationen er forpligtet til at forelægge en mellem- og langsigtet budgetplanlægning, herunder en klar sondring mellem investeringer og driftsudgifter i forbindelse med institutionens funktion, herunder de lovbestemte tvungne forpligtelser; forventer derfor, at det foreløbige forslag til budgetoverslag for 2018 vil blive forelagt i samme format; |
| --- | --- |

99.

| 100. | minder om Fox-Häfner-betænkningen (16) fra 2013, hvori man anslog omkostningerne ved Parlamentets geografiske spredning til at ligge mellem 156 mio. EUR og 204 mio. EUR, hvilket svarer til 10 % af Parlamentets budget; bemærker konklusionen om, at 78 % af alle tjenesterejser foretaget af Parlamentets vedtægtsomfattede personale forekommer som en direkte følge af dets geografiske spredning; fremhæver, at det i betænkningen også anslås, at den miljømæssige påvirkning af den geografiske spredning er på mellem 11 000 og 19 000 ton i CO2-emissioner; gentager offentlighedens negative opfattelse, som skyldes denne spredning, og opfordrer derfor til en køreplan for ét enkelt hjemsted og en nedskæring af de relevante budgetposter; |
| --- | --- |

100.

| 101. | beklager, at den mellem- og langsigtede strategi for Parlamentets bygninger trods mange opfordringer fra Budgetudvalget ikke foreligger med henblik på kvalificerede drøftelser i udvalget; |
| --- | --- |

101.

Sektion IV — Domstolen

| 102. | beklager, at Rådet har hævet den faste nedskæringssats fra 2,5 % til 3,8 %, hvilket svarer til en nedskæring på 3,4 mio. EUR og er i modstrid med Domstolens meget høje besættelsesgrad for stillinger (98 % ved udgangen af 2015); justerer derfor den faste nedskæringssats til niveauet i BF, der gør det muligt for Domstolen at udføre sine opgaver på et tidspunkt med en konstant stigning i dens sagsmængde; |
| --- | --- |

102.

| 103. | beslutter desuden at genopføre BF for yderligere seks budgetposter, der er nedskåret af Rådet i afsnit I og II i Domstolens budget, der især kraftigt vil påvirke Domstolens prioriteter på sprog- og sikkerhedsområdet; |
| --- | --- |

103.

| 104. | udtrykker sin utilfredshed med den ensidige erklæring af Rådet og det tilhørende tillæg om personalereduktionen på 5 % i Rådets holdning til budgetforslaget for 2017, i henhold til hvilken Domstolen stadig er nødt til at reducere sin stillingsfortegnelse med 19 stillinger; understreger, at disse 19 stillinger svarer til de 12 og 7 stillinger, som behørigt blev tildelt af Parlamentet og Rådet i budgetprocedurerne for 2015 og 2016 til dækning af yderligere behov, og insisterer derfor på, at disse 19 stillinger ikke bør gives tilbage, da Domstolen allerede behørigt har opfyldt sit krav om reduktion af personalet med 5 % ved at fjerne 98 stillinger i perioden 2013-2017; |
| --- | --- |

104.

Sektion V — Revisionsretten

| 105. | genopfører den faste nedskæringssats til dens oprindelige niveau på 2,6 % for at sikre, at Revisionsretten kan opfylde sine behov med hensyn til stillingsfortegnelsen; |
| --- | --- |

105.

| 106. | genopfører yderligere fem budgetposter, der er nedskåret af Rådet, for at Revisionsretten kan gennemføre sit arbejdsprogram og levere de planlagte revisionsrapporter; |
| --- | --- |

106.

| 107. | genopfører delvist BF i forbindelse med tre budgetposter i overensstemmelse med forslagene til besparelser, som Revisionsretten selv har påpeget; |
| --- | --- |

107.

Sektion VI — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

| 108. | genopfører den faste nedskæringssats til dens oprindelige niveau på 4,5 % for at sikre, at Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg kan opfylde sine behov og klare den fortsatte personalereduktion i forbindelse med samarbejdsaftalen mellem Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget fra februar 2014; |
| --- | --- |

108.

| 109. | genopfører de 12 stillinger og de dertil knyttede bevillinger, som Kommissionen har nedskåret i BF i overensstemmelse med den ovennævnte samarbejdsaftale, hvilket afspejler det faktiske antal stillinger, der er overført fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg til Parlamentet; |
| --- | --- |

109.

| 110. | beslutter desuden at tilpasse budgetposten vedrørende supplerende ydelser til oversættelsestjenesten til det niveau, som institutionen selv har vurderet, og derved delvist at kompensere for overførslen af 36 stillinger fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg til Parlamentet i overensstemmelse med den ovennævnte samarbejdsaftale; |
| --- | --- |

110.

Sektion VII — Regionsudvalget

| 111. | genopfører de otte stillinger og de dertil knyttede bevillinger, som Kommissionen har nedskåret i BF i overensstemmelse med den ovennævnte samarbejdsaftale, hvilket afspejler det faktiske antal stillinger, der er overført fra Regionsudvalget til Parlamentet; |
| --- | --- |

111.

| 112. | genopfører endvidere de bevillinger, som Kommissionen har nedskåret i sit BF, og som er knyttet til kontorudgifter og IT-godtgørelse til Regionsudvalgets medlemmer til det niveau, som Regionsudvalget har vurderet, for at sikre tilstrækkelig finansiering af kontorudgifter og IT-godtgørelse til Regionsudvalgets medlemmer; |
| --- | --- |

112.

| 113. | beklager nedskæringerne i budgetposten »Indretning af lokaler«, som Kommissionen foretog i sit BF, og beslutter at genopføre budgetposten til det niveau, som Regionsudvalget selv har vurderet, for at imødekomme det øgede behov for sikkerhed, at holde bygningerne i god stand og i overensstemmelse med gældende lovkrav og at forbedre energieffektiviteten; |
| --- | --- |

113.

| 114. | genopfører endelig bevillingerne til de politiske gruppers kommunikationsaktiviteter, som blev nedjusteret af Kommissionen i BF, for at sikre tilstrækkelige midler til kommunikationsaktiviteterne i Regionsudvalgets politiske grupper; |
| --- | --- |

114.

Sektion VIII — Den Europæiske Ombudsmand

| 115. | konstaterer, at Rådet har nedskåret BF for Ombudsmanden med 195 000 EUR; understreger, at denne nedskæring vil udgøre en urimelig byrde for Ombudsmandens meget begrænsede budget og vil have alvorlige virkninger for institutionens kapacitet til at betjene EU-borgerne effektivt; genopfører derfor alle de budgetposter, som Rådet har nedskåret, for at gøre det muligt for Ombudsmanden at opfylde sit mandat og sine forpligtelser; |
| --- | --- |

115.

Sektion IX — Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse

| 116. | konstaterer med beklagelse, at Rådet har nedskåret BF for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse med 395 000 EUR; påpeger, at dette står i skarp kontrast til den yderligere opgave, som Parlamentet og Rådet har pålagt institutionen, og vil skade institutionens kapacitet til at betjene EU-institutionerne effektivt; genopfører derfor alle de budgetposter, som Rådet har nedskåret, for at gøre det muligt for Den Tilsynsførende for Databeskyttelse at opfylde sine forpligtelser og tilsagn; |
| --- | --- |

116.

Sektion X — Tjenesten for EU's Optræden Udadtil

| 117. | genopfører alle de budgetposter, der er nedskåret af Rådet; |
| --- | --- |

117.

| 118. | beslutter endvidere at oprette en budgetpost for Kapaciteten for Strategisk Kommunikation i overensstemmelse med Det Europæiske Råds konklusioner fra marts 2015 og forsyne EU-Udenrigstjenesten med tilstrækkeligt personale og tilstrækkelige redskaber for at imødegå udfordringen med misinformation fra tredjelande og ikke-statslige aktører; |
| --- | --- |

118.

| 119. | glæder sig over de skriftlige tilsagn fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om at behandle de eksisterende skævheder i EU-Udenrigstjenestens personale med hensyn til andelen af diplomater fra medlemsstaterne og EU's vedtægtsmæssigt ansatte personale i visse stillinger og at forelægge en revision af EU-Udenrigstjenestens personalepolitik i løbet af 2017; opfordrer Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at orientere Parlamentet om de foranstaltninger, der er truffet, senest inden foråret 2017 forud for begyndelsen af den næste budgetprocedure; |
| --- | --- |

119.

o

o o

| 120. | er overbevist om, at Unionens budget kan bidrage til effektivt at imødegå ikke blot konsekvenserne, men også de grundlæggende årsager til de kriser, som Unionen står over for; mener dog, at uforudsete begivenheder med en EU-dimension bør bekæmpes ved en fælles indsats og ved at afsætte yderligere midler på EU-plan snarere end ved at drage tidligere forpligtelser i tvivl eller ved at vende tilbage til illusionen om rent nationale løsninger; understreger derfor, at bestemmelserne om fleksibilitet skal gøre det muligt at sikre en sådan fælles og hurtig reaktion og bør udnyttes fuldt ud for at opveje de stramme begrænsninger af lofterne i FFR; |
| --- | --- |

120.

| 121. | pålægger sin formand at sende denne beslutning, ledsaget af ændringerne til budgetforslaget, til Rådet, Kommissionen, de øvrige institutioner og de berørte organer samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

121.

---

(1)  EUT L 168 af 7.6.2014, s. 105.

(2)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

(3)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(4)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0080.

(6)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0132.

(7)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0309.

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1304/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 470).

(10)  EUT C 75 af 26.2.2016, s. 100.

(11)  Bidrag fra Kersti Kaljulaid under høringen om den integrerede struktur for intern kontrol, der blev afholdt af CONT den 22. april 2013.

(12)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0437.

(13)  Vedtagne tekster, P8_TA(2014)0036.

(14)  Vedtagne tekster, P8_TA(2015)0376.

(15)  Da der blev truffet en politisk afgørelse om at udelade de politiske grupper fra beregningen, anvendes denne reduktion på Generalsekretariatets del af stillingsfortegnelsen.

(16)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0498.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/316 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/316

---

P8_TA(2016)0413

Mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen efter en ansøgning fra Estland — EGF/2016/003 EE/mineralolie og kemikalier

Europa-Parlamentets beslutning af 26. oktober 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (ansøgning fra Estland — EGF/2016/003 EE/mineralolie og kemikalier) (COM(2016)0622 — C8-0389/2016 — 2016/2235(BUD))

(2018/C 215/59)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0622 — C8-0389/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2016)0622 — C8-0389/2016),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1) (EGF-forordningen), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1) (EGF-forordningen),

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12,

| — | der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3) (IIA af 2. december 2013) særlig punkt 13, |
| --- | --- |

—

der henviser til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3) (IIA af 2. december 2013) særlig punkt 13,

| — | der henviser til trepartsproceduren, jf. punkt 13 i IIA af 2. december 2013, |
| --- | --- |

—

der henviser til trepartsproceduren, jf. punkt 13 i IIA af 2. december 2013,

| — | der henviser til skrivelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender,

| — | der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Regionaludviklingsudvalget,

| — | der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0314/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A8-0314/2016),

| A. | der henviser til, at Unionen har oprettet lovgivnings- og budgetmæssige instrumenter, der skal yde supplerende støtte til arbejdstagere, der er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene eller den globale finansielle og økonomiske krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Unionen har oprettet lovgivnings- og budgetmæssige instrumenter, der skal yde supplerende støtte til arbejdstagere, der er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene eller den globale finansielle og økonomiske krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet;

| B. | der henviser til, at Unionens økonomiske støtte til afskedigede arbejdstagere bør være dynamisk og stilles til rådighed så hurtigt og effektivt som muligt i overensstemmelse med den fælleserklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, der blev vedtaget under samrådsmødet den 17. juli 2008, og under behørig hensyntagen til IIA af 2. december 2013 i forbindelse med vedtagelsen af afgørelser om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Unionens økonomiske støtte til afskedigede arbejdstagere bør være dynamisk og stilles til rådighed så hurtigt og effektivt som muligt i overensstemmelse med den fælleserklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, der blev vedtaget under samrådsmødet den 17. juli 2008, og under behørig hensyntagen til IIA af 2. december 2013 i forbindelse med vedtagelsen af afgørelser om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF);

| C. | der henviser til, at vedtagelsen af EGF-forordningen afspejler den aftale, der er indgået mellem Parlamentet og Rådet om at genindføre kriseanvendelseskriteriet, fastlægge Unionens økonomiske støtte til 60 % af de samlede anslåede omkostninger ved de foreslåede foranstaltninger, øge effektiviteten af behandlingen af EGF-ansøgninger i Kommissionen og af Parlamentet og Rådet ved at forkorte perioden for vurdering og godkendelse, udvide omfanget af støtteberettigede aktioner og modtagere ved at inkludere selvstændige og unge og yde støtte til incitamenter til virksomhedsetablering; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at vedtagelsen af EGF-forordningen afspejler den aftale, der er indgået mellem Parlamentet og Rådet om at genindføre kriseanvendelseskriteriet, fastlægge Unionens økonomiske støtte til 60 % af de samlede anslåede omkostninger ved de foreslåede foranstaltninger, øge effektiviteten af behandlingen af EGF-ansøgninger i Kommissionen og af Parlamentet og Rådet ved at forkorte perioden for vurdering og godkendelse, udvide omfanget af støtteberettigede aktioner og modtagere ved at inkludere selvstændige og unge og yde støtte til incitamenter til virksomhedsetablering;

| D. | der henviser til, at Estland har indgivet ansøgning EGF/2016/003 EE/mineralolie og kemikalier om økonomisk EGF-støtte som følge af afskedigelser i den økonomiske sektor, som er klassificeret under NACE rev. 2, hovedgruppe 19 (Fremstilling af koks og raffinerede mineralolieprodukter) og hovedgruppe 20 (Fremstilling af kemikalier og kemiske produkter); der henviser til, at Estland er ikke opdelt i henhold til nomenklaturen for statistiske regionale enheder i NUTS-2 regioner, og at 800 af de afskedigede arbejdstagere ud af de 1 550 afskedigede arbejdstagere, som er berettiget til EGF-støtte, forventes at deltage i foranstaltningerne; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Estland har indgivet ansøgning EGF/2016/003 EE/mineralolie og kemikalier om økonomisk EGF-støtte som følge af afskedigelser i den økonomiske sektor, som er klassificeret under NACE rev. 2, hovedgruppe 19 (Fremstilling af koks og raffinerede mineralolieprodukter) og hovedgruppe 20 (Fremstilling af kemikalier og kemiske produkter); der henviser til, at Estland er ikke opdelt i henhold til nomenklaturen for statistiske regionale enheder i NUTS-2 regioner, og at 800 af de afskedigede arbejdstagere ud af de 1 550 afskedigede arbejdstagere, som er berettiget til EGF-støtte, forventes at deltage i foranstaltningerne;

| E. | der henviser til, at ansøgningen er indgivet i medfør af interventionskriteriet i artikel 4, stk. 2, i EGF-forordningen, der fraviger kriterierne i artikel 4, stk. 1, litra b), i nævnte forordning, som forudsætter mindst 500 arbejdstagere, der afskediges over en periode på ni måneder, i virksomheder, der er aktive inden for den samme økonomiske sektor i en hovedgruppe i NACE rev. 2, og som befinder sig i en region eller to sammenhængende regioner på NUTS 2-niveau i en medlemsstat; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at ansøgningen er indgivet i medfør af interventionskriteriet i artikel 4, stk. 2, i EGF-forordningen, der fraviger kriterierne i artikel 4, stk. 1, litra b), i nævnte forordning, som forudsætter mindst 500 arbejdstagere, der afskediges over en periode på ni måneder, i virksomheder, der er aktive inden for den samme økonomiske sektor i en hovedgruppe i NACE rev. 2, og som befinder sig i en region eller to sammenhængende regioner på NUTS 2-niveau i en medlemsstat;

| F. | der henviser til, at Eesti Energia AS, Nitrofert AS og Viru Keemia Grupp AS stillet over for den seneste uro på det globale oliemarked, den generelle svækkelse af Europas internationale handelsmæssige position inden for gødningsstoffer (til fordel for Kinas producenter) og regioner med lave gaspriser uden for Europa har lukket fabrikker eller reduceret produktionen, hvilket resulterede i en kollektiv opsigelse af arbejdskontrakter; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Eesti Energia AS, Nitrofert AS og Viru Keemia Grupp AS stillet over for den seneste uro på det globale oliemarked, den generelle svækkelse af Europas internationale handelsmæssige position inden for gødningsstoffer (til fordel for Kinas producenter) og regioner med lave gaspriser uden for Europa har lukket fabrikker eller reduceret produktionen, hvilket resulterede i en kollektiv opsigelse af arbejdskontrakter;

| G. | der henviser til, at Estland besluttede at kombinere afskedigelserne i én regional ansøgning, da afskedigelserne blev foretaget samme sted inden for samme tidsramme og omfattede afskedigede arbejdstagere med stort set samme baggrund; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at Estland besluttede at kombinere afskedigelserne i én regional ansøgning, da afskedigelserne blev foretaget samme sted inden for samme tidsramme og omfattede afskedigede arbejdstagere med stort set samme baggrund;

| 1. | er enig med Kommissionen i, at betingelserne i artikel 4, stk. 2, i EGF-forordningen er opfyldt, og at Estland derfor er berettiget til en økonomisk støtte på 1 131 358 EUR i henhold til nævnte forordning, hvilket svarer til 60 % af de samlede omkostninger på 1 885 597 EUR til de individualiserede tilbud, der består af støtte til formelle studier i form af betaling af udgifter til uddannelse, godtgørelse af uddannelsesomkostninger for arbejdsgivere, arbejdsmarkedsuddannelse, jobtræning, gældsrådgivning, psykologhjælp, studiestøtte i forbindelse med deltagelse i formelle studier samt stipendium og tilskud til transport og ophold i forbindelse med sprogundervisning i estisk; |
| --- | --- |

1.

| 2. | glæder sig over denne første EGF-ansøgning fra Estland; mener, at EGF især kan være et særdeles værdifuldt redskab til at hjælpe arbejdstagere fra lande med små økonomier og mere sårbare EU-økonomier; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bemærker, at Kommissionen har overholdt fristen på 12 uger fra modtagelsen af den behørigt udfyldte ansøgning fra de estiske myndigheder den 6. juli 2016 og til færdigbehandlingen den 28. september 2016 af sin vurdering af, om ansøgningen opfylder betingelserne for at yde økonomisk støtte, og at Kommissionen samme dag meddelte Parlamentet vurderingen; |
| --- | --- |

3.

| 4. | bemærker, at Unionen som den førende producent af kemiske produkter gradvist har mistet sin førerposition til Kina, som øgede sin andel fra 9 % til næsten 35 % i samme periode; minder om, at produktionen af mineralske gødningsstoffer er yderst energiintensiv (gaspriserne udgør op til 80 % af de samlede produktionsomkostninger); bemærker, at den estiske eksport af mineralske brændselsstoffer på grund af faldende oliepriser faldt med 25 % i de første to måneder af 2016 sammenlignet med samme periode året før; bemærker, at en høj koncentration af industrier i Estland er afhængige af olie- og gaspriser; |
| --- | --- |

4.

| 5. | påpeger, at virkningen af afskedigelserne på den lokale og regionale økonomi og på beskæftigelsen forventes at være betydelig; |
| --- | --- |

5.

| 6. | glæder sig over Estlands beslutning om at kombinere to økonomiske sektorer i én regional ansøgning, eftersom afskedigelserne fandt sted i samme region, hvilket således vil reducere den administrative byrde og gøre det muligt at tilrettelægge fælles foranstaltninger for afskedigede arbejdstagere i begge sektorer; |
| --- | --- |

6.

| 7. | glæder sig over, at der er blevet udarbejdet en regional udviklingsstrategi, som er beskrevet i handlingsplanen for Ida-Virumaa for perioden 2015-2020 (4), hvori logistik og turisme anses for potentielle væksterhverv; anerkender, at infrastrukturprojekter er blevet lanceret for at fremme væksten og for at danne basis for diversificering af den økonomiske struktur; |
| --- | --- |

7.

| 8. | bemærker, at det forholdsvis lave antal af afskedigede arbejdstagere, der forventes at deltage i foranstaltningerne (800 ud af 1 550), kan forklares med ønsket om at rette foranstaltningerne mod de mest sårbare arbejdstagere på arbejdsmarkedet og også med den omstændighed, at visse arbejdstagere havde meddelt, at de ikke havde mulighed for at deltage i de foranstaltninger, som Estland havde planlagt; noterer sig den forholdsvis høje procentdel af ikke-EU-borgere (63,3 %) blandt de personer, der er tiltænkt støtte; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at EGF-samfinansierede individualiserede tilbud til de afskedigede arbejdstagere omfatter betaling af udgifter til uddannelse, godtgørelse af uddannelsesomkostninger for arbejdsgivere, arbejdsmarkedsuddannelse, sprogundervisning i estisk, jobtræning og rådgivning; noterer sig, at Estland har leveret de ønskede oplysninger om aktioner, der er obligatoriske for den berørte virksomhed i medfør af national lov eller kollektive overenskomster, og har bekræftet, at den økonomiske EGF-støtte ikke erstatter sådanne aktioner; |
| --- | --- |

9.

| 10. | bemærker, at Estland desuden har erklæret, at den koordinerede pakke af foranstaltninger er forenelig med overgangen til en ressourceeffektiv og bæredygtig økonomi og har stort potentiale for at fremme en sådan økonomi, hvilket er i overensstemmelse med EGF-forordningens artikel 7; |
| --- | --- |

10.

| 11. | glæder sig over de høringer med interessenter, herunder fagforeninger, arbejdsgiverforeninger, virksomheder og offentlige arbejdsformidlinger, som fandt sted på nationalt og regionalt plan, for at udarbejde den koordinerede pakke af individualiserede tilbud; |
| --- | --- |

11.

| 12. | bemærker, at aktioner under EGF-forordningens artikel 7, stk. 4, nemlig forberedende arbejde, forvaltning, oplysning og offentlig omtale samt kontrol og rapporteringsaktiviteter, udgør en forholdsvis høj andel af de samlede omkostninger (7,7 %); |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om vigtigheden af at forbedre alle arbejdstageres beskæftigelsesegnethed ved hjælp af tilpassede uddannelsestilbud og anerkendelse af færdigheder og kompetencer opnået gennem hele arbejdstagerens arbejdsliv; forventer, at uddannelsestilbuddene i den samordnede pakke ikke blot skræddersys til de afskedigede arbejdstageres behov, men også til det faktiske erhvervsklima; |
| --- | --- |

13.

| 14. | bemærker, at indkomststøtteforanstaltningerne vil udgøre 27,25 % af den samlede pakke af individualiserede foranstaltninger, hvilket er under det maksimum på 35 %, der er fastsat i EGF-forordningen; noterer sig endvidere, at disse foranstaltninger er betinget af, at de modtagere, der er tiltænkt støtte, deltager aktivt i jobsøgnings- eller uddannelsesaktiviteter; |
| --- | --- |

14.

| 15. | bemærker, at udgifter til teknisk bistand udgør en relativt høj procentdel af de samlede omkostninger; mener, at dette er berettiget i betragtning af, at det er Estlands første EGF-ansøgning; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger, at Estland bekræfter, at de støtteberettigede aktioner ikke modtager støtte fra andre EU-finansieringsinstrumenter; gentager sin opfordring til Kommissionen om at fremlægge en sammenlignende vurdering af disse oplysninger i sine årsberetninger for at sikre fuld overholdelse af de eksisterende forordninger og sikre, at der ikke kan finde nogen overlapning sted mellem EU-finansierede tjenester; |
| --- | --- |

16.

| 17. | bemærker, at disse aktioner blev udarbejdet i overensstemmelse med de behov, der er identificeret i Estlands regionale udviklingsstrategi, og at de er forenelige med overgangen til en ressourceeffektiv og bæredygtig økonomi; |
| --- | --- |

17.

| 18. | anmoder Kommissionen om at sikre aktindsigt i dokumenter vedrørende EGF-sager; |
| --- | --- |

18.

| 19. | godkender den afgørelse, der er vedføjet denne beslutning; |
| --- | --- |

19.

| 20. | pålægger sin formand at undertegne denne afgørelse sammen med Rådets formand og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

20.

| 21. | pålægger sin formand at sende denne beslutning sammen med bilaget til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

21.

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

(2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

(4)  https://www.siseministeerium.ee/sites/default/files/dokumendid/Arengukavad/ida-virumaa_tegevuskava_2015-2020_26.02.15.pdf

---

BILAG

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (efter en ansøgning fra Estland — EGF/2016/003 EE/mineralolie og kemikalier)

(Teksten i bilaget gengives ikke her, eftersom det svarer til den endelige retsakt, afgørelse (EU) 2016/2099.)

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/320 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/320

---

P8_TA(2016)0414

Tilgængeligheden af offentlige organers websteder og mobilapplikationer ***II

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilgængeligheden af offentlige organers websteder og mobilapplikationer (09389/1/2016 — C8-0360/2016 — 2012/0340(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: andenbehandling)

(2018/C 215/60)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (09389/1/2016 — C8-0360/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (09389/1/2016 — C8-0360/2016),

| — | der henviser til udtalelse af 22. maj 2013 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse af 22. maj 2013 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

| — | efter høring af Regionsudvalget, |
| --- | --- |

—

efter høring af Regionsudvalget,

| — | der henviser til sin holdning ved førstebehandling (2) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2012)0721), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning ved førstebehandling (2) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2012)0721),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 76, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 76,

| — | der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse (A8-0269/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse (A8-0269/2016),

| 1. | godkender Rådets førstebehandlingsholdning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | konstaterer, at retsakten er vedtaget i overensstemmelse med Rådets holdning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand sammen med Rådets formand at undertegne retsakten, jf. artikel 297, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin generalsekretær at undertegne retsakten, efter at det er kontrolleret, at alle procedurer er behørigt afsluttet, og efter aftale med Rådets generalsekretær at foranledige, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  EUT C 271 af 19.9.2013, s. 116.

(2)  Vedtagne tekster af 26.2.2014, P7_TA(2014)0158.

---

| 19.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/321 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/321

---

P8_TA(2016)0415

Beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere ***II

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 26. oktober 2016 om Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere og om ændring af forordning (EU) nr. 228/2013, (EU) nr. 652/2014 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1143/2014 og om ophævelse af Rådets direktiv 69/464/EØF, 74/647/EØF, 93/85/EØF, 98/57/EF, 2000/29/EF, 2006/91/EF og 2007/33/EF (08795/2/2016 — C8-0364/2016 — 2013/0141(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: andenbehandling)

(2018/C 215/61)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (08795/2/2016 — C8-0364/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets førstebehandlingsholdning (08795/2/2016 — C8-0364/2016),

| — | der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af det østrigske Forbundsråd, om, at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet, |
| --- | --- |

—

der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af det østrigske Forbundsråd, om, at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet,

| — | der henviser til udtalelse af 10. december 2013 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse af 10. december 2013 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

| — | efter høring af Regionsudvalget, |
| --- | --- |

—

efter høring af Regionsudvalget,

| — | der henviser til sin holdning ved førstebehandling (2) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0267), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning ved førstebehandling (2) til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2013)0267),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 76, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 76,

| — | der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A8-0293/2016), |
| --- | --- |

—

der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A8-0293/2016),

| 1. | godkender Rådets førstebehandlingsholdning; |
| --- | --- |

1.

| 2. | konstaterer, at retsakten er vedtaget i overensstemmelse med Rådets holdning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pålægger sin formand sammen med Rådets formand at undertegne retsakten, jf. artikel 297, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin generalsekretær at undertegne retsakten, efter at det er kontrolleret, at alle procedurer er behørigt afsluttet, og efter aftale med Rådets generalsekretær at foranledige, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  EUT C 170 af 5.6.2014, s. 104.

(2)  Vedtagne tekster af 15.4.2014, P7_TA(2014)0382.

---