# Službeni list C 213/2018

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 213 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 61.18. lipnja 2018. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 213

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 61.18. lipnja 2018.

---

| Sadržaj | Stranica |
| --- | --- |
| | IV.   Obavijesti |
| | OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
| | Europska komisija |
| 2018/C 213/01 | Obavijest Komisije: Smjernice o zahtjevima za hidroenergiju u odnosu na zakonodavstvo EU-a o prirodi | 1 |
| 2018/C 213/02 | Obavijest Komisije: Infrastruktura za prijenos energije i zakonodavstvo EU-a o prirodi | 62 |

Sadržaj

Stranica

IV.   Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Europska komisija

2018/C 213/01

Obavijest Komisije: Smjernice o zahtjevima za hidroenergiju u odnosu na zakonodavstvo EU-a o prirodi

1

2018/C 213/02

Obavijest Komisije: Infrastruktura za prijenos energije i zakonodavstvo EU-a o prirodi

62

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

IV. Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Europska komisija

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 213/1

---

Obavijest Komisije: „Smjernice o zahtjevima za hidroenergiju u odnosu na zakonodavstvo EU-a o prirodi”

(2018/C 213/01)

U ovom dokumentu navedeno je stajalište Europske komisije i kao takav nije pravno obvezujući.

Europska komisija, svibanj 2018.

Kataloški br. ...

Umnožavanje je dopušteno uz navođenje izvora.

Dokument je pripremljen uz pomoć N2K GROUP EEIG – Ecosystems LTD, Bruxelles i Beleco, Češka.

SADRŽAJ

| Svrha dokumenta | 3 |
| --- | --- |

| 1. | Pregled politike i zakonodavnog okvira EU-a | 4 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Direktiva o pticama i Direktiva o staništima | 4 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Okvirna direktiva o vodama | 6 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Koordinacija između Okvirne direktive o vodama i dviju direktiva o prirodi | 6 |
| --- | --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Direktiva o poplavama | 8 |
| --- | --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Direktive o strateškoj procjeni okoliša i o procjeni utjecaja na okoliš | 9 |
| --- | --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Odnos između strateške procjene okoliša, procjene utjecaja na okoliš i članka 6. stavka 3. Direktive o staništima | 10 |
| --- | --- | --- |

1.6.

| 2. | Slatkovodni ekosustavi i hidroenergija u EU-u | 10 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Stanje riječnih i jezerskih ekosustava EU-a | 10 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Prijetnje europskim slatkovodnim ekosustavima i pritisci na njih | 12 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Učinci hidroelektrana na slatkovodne ekosustave | 14 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Kumulativni učinci | 19 |
| --- | --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Razlikovanje znatnih od neznatnih učinaka | 21 |
| --- | --- | --- |

2.5.

| 3. | Primjeri dobre prakse u ublažavanju učinaka i primjeni mjera ekološke obnove na hidroenergiju | 23 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Težnja najboljem mogućem ekološkom stanju rijeka u kontekstu hidroenergije | 23 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Postupanje s postojećim hidroelektranama koje negativno utječu na područja mreže Natura 2000 | 24 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Uvođenje ekoloških mjera ublažavanja i obnove | 25 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Primjeri dobre prakse u ublažavanju i/ili ekološkoj obnovi | 29 |
| --- | --- | --- |

3.4.

| 4. | Dobra praksa u primjeni integriranog planskog pristupa hidroenergiji | 36 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Koristi integriranog planiranja | 36 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Integrirani nacionalni ili regionalni hidroenergetski planovi | 40 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Karte osjetljivosti divljih vrsta i određivanje zona | 41 |
| --- | --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Rano savjetovanje | 44 |
| --- | --- | --- |

4.4.

| 5. | Postupak ocjene na temelju Direktive o staništima | 46 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Uvod | 46 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Kada je potreban postupak iz članka 6.? | 46 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Postupak korak po korak | 47 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Iznimke na temelju članka 6. stavka 4. | 57 |
| --- | --- | --- |

5.4.

| Pokrate | 61 |
| --- | --- |

SVRHA DOKUMENTA

U ovom se dokumentu nude smjernice i predstavlja niz praktičnih studija slučaja o načinu rada hidroelektrana koji je usklađen sa zahtjevima iz Direktive o staništima i Direktive o pticama. Analiziraju se vrste učinaka koji se mogu javiti kao posljedica rada hidroelektrana te se na nizu praktičnih primjera ilustrira kako se u različitim uvjetima mogu izbjeći ili barem smanjiti učinci hidroenergije.

Općenitije, svrha je dokumenta potaknuti sinergije između politika i prakse u EU-u u području energije, prirode i vode kako bi se ciljevi EU-a ostvarili na usklađeniji i, kad je god moguće, uzajamno dopunjujući način.

Poglavlje 1. nudi pregled političkog i zakonodavnog okvira EU-a za hidroenergiju u EU-u. Daje se sažetak ključnih odredbi Direktive o staništima i Direktive o pticama i objašnjava njihova povezanost s Okvirnom direktivom o vodama, Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš i Direktivom o strateškoj procjeni okoliša.

U poglavlju 2. govori se o općenito lošem stanju riječnih i jezerskih ekosustava EU-a te o povezanim glavnim prijetnjama i pritiscima, nakon čega se analizira niz učinaka hidroenergije na slatkovodne ekosustave uz posebno naglašavanje važnosti mogućih kumulativnih učinaka.

Opstanak brojnih divljih europskih životinjskih i biljnih vrsta, uključujući oko 400 slatkovodnih vrsta zaštićenih na temelju Direktive o pticama i Direktive o staništima, ovisi o riječnim i jezerskim ekosustavima. Međutim, većina europskih rijeka danas je u jako narušenom stanju i pod izrazitim pritiskom zbog niza društveno-gospodarskih djelatnosti (uključujući proizvodnju hidroenergije).

Posljednja izvješća o stanju okoliša (1) ukazuju na to da je potrebno još puno raditi na ispunjavanju ciljeva iz Okvirne direktive o vodama i dviju direktiva o prirodi. Jedini je način da se to postigne da prioritet ne bude samo sprečavanje daljnjeg pogoršanja stanja rijeka, nego i aktivna obnova njihova ekološkog stanja te barem djelomično uklanjanje povezanih pritisaka i prijetnji.

U poglavlju 3. istražuju se načini na koji se to može postići te daju primjeri dobre prakse povezane s ekološkom obnovom diljem EU-a.

U poglavlju 4. posebna se pozornost posvećuje potrebi za strateškim planiranjem i izradi integriranijih hidroenergetskih planova i projekata u kojima se ekološki zahtjevi povezani s rijekama uključuju u ranu fazu postupka planiranja te koji, kad je god moguće, uključuju mjere za poboljšanje ekološkog stanja rijeka.

U dokumentu se dalje detaljno opisuje postupak (poglavlje 5.) koji treba slijediti pri ocjenjivanju prihvatljivosti hidroenergetskog plana ili projekta na temelju članka 6. Direktive o staništima. Pojašnjavaju se ključni aspekti tog postupka odobrenja i njegova povezanost s drugim procjenama okoliša u EU-u. Iskustva uvijek iznova pokazuju da su problemi s postupkom odobrenja iz članka 6. često uzrokovani lošom kvalitetom i nepotpunošću ocjena prihvatljivosti.

Smjernice su prvenstveno namijenjene nadležnim tijelima, nositeljima projekata i savjetnicima. Interesantan bi mogao biti i nevladinim organizacijama te drugim dionicima iz sektora hidroenergije. Ovaj je dokument napisan uz savjetovanje s nadležnim tijelima država članica i nizom ključnih dionika i interesnih skupina jer su svi oni dali vrijedne povratne informacije o brojnim nacrtima.

Dokument je usklađen s tekstom Direktive o pticama i Direktive o staništima, ali i sa širim načelima na kojima se temelji politika EU-a u području okoliša i hidroenergije. Postupci dobre prakse i predložene metodologije nisu obvezujući u svojoj namjeri, nego se na taj način nastoje dati korisni savjeti, ideje i prijedlozi koji se temelje na raspravama s predstavnicima industrije, nacionalnim i međunarodnim tijelima, nevladinim organizacijama, znanstvenim stručnjacima i drugim dionicima.

U ovom se dokumentu samo iznose stajališta Komisije i kao takav nije pravno obvezujući. Zadaća je Suda Europske unije da osigura konačno tumačenje direktiva EU-a. Kad je god primjereno, navedena je postojeća europska sudska praksa. Ovaj je vodič stoga najbolje čitati zajedno s postojećim općim smjernicama i relevantnim presudama Suda EU-a koje se odnose na dvije direktive. (2)

1.   POLITIČKI I ZAKONODAVNI OKVIR EU-a

Hidroenergija ima važnu ulogu u provedbi Direktive o obnovljivoj energiji (3) te u doprinosu energetskim ciljevima EU-a za razdoblje od 2020. do 2030. Kao i sve djelatnosti povezane s vodom, i hidroelektrane moraju poštovati zahtjeve zakonodavstva EU-a u području okoliša, koji su uvedeni radi zaštite i obnove europskih rijeka i jezera. Ti pravni zahtjevi utvrđeni su u Okvirnoj direktivi o vodama, Direktivi o poplavama, Direktivi o pticama, Direktivi o staništima te direktivama o procjeni okoliša (Direktiva o procjeni utjecaja na okoliš i Direktiva o strateškoj procjeni okoliša).

U ovom se poglavlju predstavljaju neke od ključnih odredbi tih zakonodavnih akata EU-a koji su važni za hidroenergiju. Naglasak je na dvjema direktivama o prirodi jer je priroda glavna tema dokumenta.

1.1.   Direktive o pticama i staništima

Europske rijeke važan su izvor biološke raznolikosti i važan dio naše bogate kulturne baštine. Međutim, tijekom desetljeća pretrpjele su velike promjene. Zbog toga su smanjene njihova otpornost i sposobnost da odgovore na potrebe prirode i divljih vrsta. Većina rijeka sad je u narušenom stanju i potrebna im je obnova.

Prepoznavši alarmantan gubitak biološke raznolikosti u Europi čelnici država i vlada EU-a zadali su si ambiciozan cilj da zaustave i smanje taj gubitak do 2020. U svibnju 2011. Komisija je donijela strategiju EU-a o biološkoj raznolikosti do 2020. (4) kojom se utvrđuje okvir politike u svrhu ostvarenja tog cilja. U travnju 2017. pokrenula je novi akcijski plan (5) kako bi brzo poboljšala provedbu direktiva o pticama i staništima u praksi te ubrzala napredak u postizanju cilja zaustavljanja i smanjenja gubitka biološke raznolikosti i usluga ekosustava do 2020.

Direktiva o pticama i Direktiva o staništima temelj su politike EU-a o prirodi i biološkoj raznolikosti. One omogućuju svim državama članicama EU-a da surađuju u okviru zajedničkog zakonodavnog okvira na očuvanju najugroženijih, najranjivijih i najvrednijih vrsta i staništa Europe u cijelom njihovom prirodnom arealu u EU-u, neovisno o političkim i upravnim ograničenjima.

Opći je cilj tih dviju direktiva osigurati održavanje i obnovu povoljnog stanja očuvanosti (6)
  vrsta i stanišnih tipova zaštićenih tim direktivama na cijelom njihovom prirodnom arealu u EU-u.

Taj se cilj definira u pozitivnom smislu, tako da je usmjeren na povoljno stanje koje treba postići i održavati. Stoga se njime zahtijeva više od samog izbjegavanja pogoršanja.

| Definicija povoljnog stanja očuvanosti na temelju Direktive o staništima

  Članak 1.

  Stanje očuvanosti prirodnog staništa znači zbroj utjecaja koji djeluju na prirodno stanište i njegove tipične vrste koji bi mogli ugroziti njegovu dugoročnu prirodnu rasprostranjenost, strukturu i funkcije kao i dugoročni opstanak njegovih tipičnih vrsta na području EU-a.
  Stanje očuvanosti prirodnog staništa smatra se „povoljnim” kad:






  — | njegov prirodni areal i područja koja pokriva u tom arealu stabilni su ili u porastu, |
| --- | --- |

Definicija povoljnog stanja očuvanosti na temelju Direktive o staništima

Članak 1.

Stanje očuvanosti prirodnog staništa znači zbroj utjecaja koji djeluju na prirodno stanište i njegove tipične vrste koji bi mogli ugroziti njegovu dugoročnu prirodnu rasprostranjenost, strukturu i funkcije kao i dugoročni opstanak njegovih tipičnih vrsta na području EU-a.

Stanje očuvanosti prirodnog staništa smatra se „povoljnim” kad:

—

njegov prirodni areal i područja koja pokriva u tom arealu stabilni su ili u porastu,

| — | postoje specifična struktura i funkcije potrebne za njegovo dugoročno održavanje i vjerojatno će postojati u predvidivoj budućnosti i |
| --- | --- |

—

postoje specifična struktura i funkcije potrebne za njegovo dugoročno održavanje i vjerojatno će postojati u predvidivoj budućnosti i

| — | stanje očuvanosti njegovih tipičnih vrsta je povoljno. |
| --- | --- |

—

stanje očuvanosti njegovih tipičnih vrsta je povoljno.

Stanje očuvanosti vrste znači zbroj utjecaja koji djeluju na tu vrstu, a koji bi mogli ugroziti njezinu dugoročnu rasprostranjenost i brojnost populacija na području EU-a.

Stanje očuvanosti smatra se „povoljnim” kad:

| — | podaci o dinamici populacije određene vrste ukazuju na to da će se ona dugoročno održati kao vitalna sastavnica svojeg prirodnog staništa, |
| --- | --- |

—

podaci o dinamici populacije određene vrste ukazuju na to da će se ona dugoročno održati kao vitalna sastavnica svojeg prirodnog staništa,

| — | prirodni areal vrste ne smanjuje se niti je vjerojatno da će se smanjiti u predvidivoj budućnosti i |
| --- | --- |

—

prirodni areal vrste ne smanjuje se niti je vjerojatno da će se smanjiti u predvidivoj budućnosti i

| — | postoji, a vjerojatno će i dalje postojati, dovoljno veliko stanište na kojemu će se populacije vrste dugoročno održati. |
| --- | --- |

—

postoji, a vjerojatno će i dalje postojati, dovoljno veliko stanište na kojemu će se populacije vrste dugoročno održati.

U svrhu postizanja tog cilja direktivama EU-a o prirodi od država članica zahtijeva se da prvenstveno provedu dvije glavne vrste mjera:

| — | određivanje i očuvanje ključnih područja za zaštitu vrsta i stanišnih tipova navedenih u prilozima I. i II. Direktivi o staništima i Prilogu I. Direktivi o pticama te za zaštitu svih uobičajenih ptica selica. Ta područja čine mrežu Natura 2000 na području EU-a koja trenutačno sadržava više od 27 500 područja. Jezerski i riječni ekosustavi pokrivaju oko 4 % ukupne površine područja mreže Natura 2000 (Europska agencija za okoliš, 2010., za EU 27), |
| --- | --- |

—

određivanje i očuvanje ključnih područja za zaštitu vrsta i stanišnih tipova navedenih u prilozima I. i II. Direktivi o staništima i Prilogu I. Direktivi o pticama te za zaštitu svih uobičajenih ptica selica. Ta područja čine mrežu Natura 2000 na području EU-a koja trenutačno sadržava više od 27 500 područja. Jezerski i riječni ekosustavi pokrivaju oko 4 % ukupne površine područja mreže Natura 2000 (Europska agencija za okoliš, 2010., za EU 27),

| — | utvrđivanje režima zaštite vrsta za sve europske divlje vrste ptica i druge vrste navedene u Prilogu IV. Direktivi o staništima. Te se mjere primjenjuju u cijelom prirodnom arealu vrsta unutar EU-a, tj. unutar i izvan zaštićenih područja kao što je Natura 2000. |
| --- | --- |

—

utvrđivanje režima zaštite vrsta za sve europske divlje vrste ptica i druge vrste navedene u Prilogu IV. Direktivi o staništima. Te se mjere primjenjuju u cijelom prirodnom arealu vrsta unutar EU-a, tj. unutar i izvan zaštićenih područja kao što je Natura 2000.

Odredbe o zaštiti područja mreže Natura 2000

Zaštita područja mreže Natura 2000 i upravljanje tim područjima uređeni su odredbama članka 6. Direktive o staništima, kojim se ujedno utvrđuje veza između očuvanja područja i drugog korištenja zemljišta na tom području i oko njega, poput proizvodnje hidroenergije (7).

Članak 6. obuhvaća dvije vrste mjera.

| — | Prva se odnosi na upravljanje očuvanjem svih područja mreže Natura 2000 i određivanjem ciljeva očuvanja za ta područja. Države članice moraju:






  a) | izraditi i provesti pozitivne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II. koji su prisutni na tim područjima (članak 6. stavak 1.) te |
| --- | --- | --- |

—

Prva se odnosi na upravljanje očuvanjem svih područja mreže Natura 2000 i određivanjem ciljeva očuvanja za ta područja. Države članice moraju:

a)

izraditi i provesti pozitivne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II. koji su prisutni na tim područjima (članak 6. stavak 1.) te

| b) | poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se izbjeglo pogoršanje stanja stanišnih tipova i staništa vrsta ili bilo kakvo znatno uznemiravanje prisutnih vrsta (članak 6. stavak 2.). |
| --- | --- |

b)

poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se izbjeglo pogoršanje stanja stanišnih tipova i staništa vrsta ili bilo kakvo znatno uznemiravanje prisutnih vrsta (članak 6. stavak 2.).

U Direktivi o staništima izrada planova upravljanja mrežom Natura 2000 preporučuje se kao otvoren i transparentan način za utvrđivanje potrebnih mjera očuvanja za područja mreže Natura 2000. Ti su planovi koristan alat za određivanje ciljeva očuvanja te pomažu u oblikovanju zajedničkog stajališta svih dionika i interesnih skupina o rješenjima za upravljanje određenim područjem. Ujedno su mehanizam za integraciju mjera očuvanja za mrežu Natura 2000 u širi program mjera iz Okvirne direktive o vodama.

| — | Druga vrsta mjera (uređena člankom 6. stavkom 3.) odnosi se na postupak ocjene za svaki plan ili projekt koji bi mogao utjecati na jedno od područja mreže Natura 2000 ili više njih (vidjeti poglavlje 5. za sve pojedinosti). U načelu, propisano je da svaki plan ili projekt koji bi mogao znatno utjecati na područje mreže Natura 2000 mora biti predmetom ocjene prihvatljivosti kako bi se ti učinci detaljno ispitali uzimajući u obzir posebne ciljeve očuvanja za to područje.
  Nadležno tijelo može pristati na plan ili projekt samo ako je na temelju rezultata ocjene prihvatljivosti utvrdilo da plan ili projekt neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja. Važno je napomenuti da je dužnost dokazati nepostojanje (a ne prisutnost) znatnih negativnih učinaka.
  U iznimnim okolnostima može se primijeniti odstupanje (članak 6. stavak 4.) kako bi se odobrio plan ili projekt koji negativno utječe na cjelovitost područja mreže Natura 2000 ako se može dokazati da nema drugih rješenja koja su manje štetna i ako se smatra da je plan ili projekt potreban zbog imperativnih razloga od prevladavajućeg javnog interesa. U tim slučajevima trebat će osigurati primjerene kompenzacijske mjere kako bi se osigurala zaštita sveukupne koherentnosti mreže Natura 2000.
  Važno je napomenuti da postupak ocjene u skladu s Direktivom o staništima nije jednak postupku predviđenom u skladu s Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš ili Direktivom o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš (8) ili člankom 4. stavkom 7. Okvirne direktive o vodama, iako bi ih u idealnom slučaju trebalo međusobno integrirati ili barem koordinirati. |
| --- | --- |

—

Druga vrsta mjera (uređena člankom 6. stavkom 3.) odnosi se na postupak ocjene za svaki plan ili projekt koji bi mogao utjecati na jedno od područja mreže Natura 2000 ili više njih (vidjeti poglavlje 5. za sve pojedinosti). U načelu, propisano je da svaki plan ili projekt koji bi mogao znatno utjecati na područje mreže Natura 2000 mora biti predmetom ocjene prihvatljivosti kako bi se ti učinci detaljno ispitali uzimajući u obzir posebne ciljeve očuvanja za to područje.

Nadležno tijelo može pristati na plan ili projekt samo ako je na temelju rezultata ocjene prihvatljivosti utvrdilo da plan ili projekt neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja. Važno je napomenuti da je dužnost dokazati nepostojanje (a ne prisutnost) znatnih negativnih učinaka.

U iznimnim okolnostima može se primijeniti odstupanje (članak 6. stavak 4.) kako bi se odobrio plan ili projekt koji negativno utječe na cjelovitost područja mreže Natura 2000 ako se može dokazati da nema drugih rješenja koja su manje štetna i ako se smatra da je plan ili projekt potreban zbog imperativnih razloga od prevladavajućeg javnog interesa. U tim slučajevima trebat će osigurati primjerene kompenzacijske mjere kako bi se osigurala zaštita sveukupne koherentnosti mreže Natura 2000.

Važno je napomenuti da postupak ocjene u skladu s Direktivom o staništima nije jednak postupku predviđenom u skladu s Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš ili Direktivom o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš (8) ili člankom 4. stavkom 7. Okvirne direktive o vodama, iako bi ih u idealnom slučaju trebalo međusobno integrirati ili barem koordinirati.

Odredbe o zaštiti vrsta

Druga skupina odredaba direktiva o prirodi odnosi se na zaštitu određenih vrsta u cijelom njihovom prirodnom arealu u EU-u, neovisno o tome nalaze li se na područjima mreže Natura 2000 ili izvan njih. Mjere za zaštitu vrsta primjenjuju se na vrste iz Priloga IV. Direktivi o staništima te na sve vrste divljih ptica u EU-u. Točne odredbe utvrđene su u članku 5. Direktive o pticama i člancima 12. (za životinje) i 13. (za biljke) Direktive o staništima.

Kad je riječ o tim vrstama, države članice u načelu moraju zabraniti:

| — | njihovo namjerno uznemiravanje tijekom razmnožavanja, podizanja mladunčadi, hibernacije i migracije |
| --- | --- |

—

njihovo namjerno uznemiravanje tijekom razmnožavanja, podizanja mladunčadi, hibernacije i migracije

| — | oštećivanje ili uništavanje lokaliteta za razmnožavanje ili odmor |
| --- | --- |

—

oštećivanje ili uništavanje lokaliteta za razmnožavanje ili odmor

| — | namjerno uništavanje gnijezda ili jaja ili vađenje s korijenom ili uništavanje zaštićenih biljaka. |
| --- | --- |

—

namjerno uništavanje gnijezda ili jaja ili vađenje s korijenom ili uništavanje zaštićenih biljaka.

Odstupanja od odredaba o zaštiti vrsta dopuštena su samo u ograničenim slučajevima (npr. radi sprečavanja ozbiljnih šteta na usjevima te šteta povezanih sa stokom ili u interesu javnog zdravlja i sigurnosti) ako ne postoji ni jedno drugo zadovoljavajuće rješenje i ako posljedice tih odstupanja nisu u suprotnosti s općim ciljevima direktiva. Uvjeti za primjenu odstupanja utvrđeni su člankom 9. Direktive o pticama i člankom 16. Direktive o staništima (9).

Odredbe o zaštiti vrsta izrazito su relevantne za hidroenergetske objekte koji rade i izvan područja mreže Natura 2000. Svrha je tih odredaba osigurati da se uslijed novih razvojnih projekata ne unište lokaliteti za razmnožavanje i odmor divljih ptica ili vrsta navedenih u Prilogu IV. Direktivi o staništima osim ako su od nadležnih tijela zatražili odstupanje u skladu s odredbama direktiva. Ta odredba može biti osobito važna za hidroelektranu koja se nalazi na rijeci koja udomljava migratorne vrste, kao što su ptice selice ili migratorne ribe (npr. atlantska jesetra Acipenser sturio ili vretenac veliki Zingel asper, oboje navedeni u Prilogu IV. Direktivi o staništima).

1.2.   Okvirna direktiva o vodama

Okvirnom direktivom o vodama utvrđuje se okvir za zaštitu kopnenih površinskih voda (rijeke i jezera), prijelaznih voda (estuariji), obalnih voda i podzemnih voda te za održivo upravljanje tim vodama. Svrha je osigurati da do 2015. sva vodna tijela u načelu budu u „dobrom stanju” (osim znatno promijenjenih ili umjetnih vodnih tijela, za koje je cilj postići dobar ekološki potencijal). Kao i direktivama o prirodi, i Okvirnom direktivom o vodama zahtijeva se više od samog sprečavanja daljnjeg pogoršanja vodnih tijela te kopnenih ekosustava i močvarnih područja koji izravno ovise o vodnom ekosustavu.

Radi lakšeg postizanja tog cilja Okvirnom direktivom o vodama od država članica zahtijeva se da utvrde plan upravljanja riječnim slivom za svako vodno područje. Direktivom se predviđa ciklički postupak u kojem se planovi upravljanja riječnim slivom izrađuju, provode i revidiraju svakih šest godina.

1.3.   Koordinacija između Okvirne direktive o vodama i dviju direktiva o prirodi

Okvirna direktiva o vodama i dvije direktive o prirodi usko su povezane jer se svima njima nastoji zaštiti i obnoviti europske slatkovodne ekosustave. Stoga bi ih se trebalo koordinirano provoditi kako bi se osigurala njihova primjena na integrirani način. U nastavku su istaknute neke od ključnih dodirnih točaka između Okvirne direktive o vodama i dviju direktiva o prirodi koje su posebno važne za hidroelektrane, preuzete iz Komisijinih najčešćih pitanja o poveznicama između Okvirne direktive o vodama i direktiva o prirodi (10).

Posebni ciljevi Okvirne direktive o vodama i direktiva o prirodi

Okvirna direktiva o vodama i direktive o prirodi primjenjuju se, barem djelomično, na isti okoliš te im se ciljevi osiguravanja sprečavanja pogoršanja stanja rijeka i poboljšanja stanja vodnih ekosustava uglavnom preklapaju. Međutim, iako su sveukupni ciljevi slični, njihovi se specifični ciljevi unatoč uskoj međusobnoj povezanosti ipak razlikuju.

Okvirnom direktivom o vodama nastoji se zaštititi sve površinske i podzemne vode te poboljšati njihovo stanje kako bi se ostvarilo dobro stanje ili potencijal te izbjeglo njegovo pogoršanje. S druge se strane direktivama o pticama i staništima nastoji zaštititi, održati i obnoviti određene vrste i stanišne tipove kako bi ih se dovelo u povoljno stanje očuvanosti u njihovu prirodnom arealu unutar EU-a.

Postizanjem dobrog ekološkog stanja na temelju Okvirne direktive o vodama obično se pomaže ostvariti ciljeve očuvanja staništa i vrsta koji ovise o vodi u okviru mreže Natura 2000, i obrnuto. Međutim, zahtjev „dobrog ekološkog stanja” odnosi se na vodna tijela, a povoljno stanje očuvanosti na određene stanišne tipove i vrste.

Postizanje dobrog ekološkog stanja stoga nije nužno dovoljno za postizanje povoljnog stanja očuvanosti, čak i ako bi se za sva vodna tijela postiglo dobro ekološko stanje. Stoga može biti potrebno provesti dodatne mjere očuvanja kako bi se postigli ciljevi očuvanosti područja mreže Natura 2000 za vrste i stanišne tipove za koje je ono određeno.

To se izričito navodi u Okvirnoj direktivi o vodama. U članku 4. stavku 2. navodi se da „kada se na određeno vodno tijelo odnosi više od jednog cilja [...],
  primjenjuje se onaj stroži
  ”. Na primjer, ako je područje mreže Natura 2000 određeno za vidre ili riječne bisernice, može biti potrebno regulirati prelov čak i ako to nije potrebno za postizanje dobrog ekološkog stanja na temelju Okvirne direktive o vodama.

Te bi dodatne zahtjeve u idealnom slučaju trebalo uključiti u plan upravljanja riječnim slivom iz Okvirne direktive o vodama, ili barem na njih upućivati u tom planu, putem posebnih odredaba u pogledu zaštićenih područja kako bi se osigurala usklađenost (i izbjegle proturječnosti) između mjera iz Okvirne direktive o vodama i mjera za mrežu Natura 2000 (vidjeti članak 4. stavak 1. točku (c)).

Znatno promijenjena vodna tijela ili umjetna vodna tijela i mreža Natura 2000

U skladu s člankom 4. stavkom 3. Okvirne direktive o vodama, neka vodna tijela čije su fizičke značajke u znatnoj mjeri promijenjene ljudskim aktivnostima može se odrediti znatno promijenjenim vodnim tijelima pod uvjetom da ispunjuju odredbe iz članka 4. stavka 3. (11) Vodna tijela koja su stvorena ljudskom aktivnošću na mjestu na kojem prije nije postojalo vodno tijelo (npr. akumulacijsko jezero koje je stvorio čovjek ili umjetni plovidbeni kanal) može se odrediti umjetnim vodnim tijelima.

Na znatno promijenjena vodna tijela i umjetna vodna tijela primjenjuje se cilj „dobrog ekološkog potencijala” iz Okvirne direktive o vodama (umjesto dobrog ekološkog stanja) ako zahtjevi za manje stroge ciljeve kao što je „umjereni ekološki potencijal” nisu primjenjivi. To konkretno znači najbolji izvedivi ekološki uvjet koji je u skladu s legitimnom upotrebom koja je činila osnovu za njegovo određivanje znatno promijenjenim vodnim tijelom ili umjetnim vodnim tijelom (12).

I znatno promijenjeno vodno tijelo ili umjetno vodno tijelo može se odrediti područjem mreže Natura 2000 ako se u njemu nalazi vrsta ili stanišni tip naveden u Prilogu I. Direktivi o pticama ili prilozima II. ili III. Direktivi o staništima. U takvim će slučajevima biti potrebno provoditi prikladne mjere očuvanja i za tu vrstu ili stanište, u skladu s ciljevima očuvanja tog područja. I u tom slučaju te mjere mogu biti strože od onih koje su potrebne za postizanje „dobrog ekološkog potencijala”. Te bi mjere trebalo integrirati i u planove upravljanja riječnim slivovima iz Okvirne direktive o vodama s pomoću posebnih odredaba o zaštićenim područjima (vidjeti članak 4. stavak 1. točku (c) u vezi s člankom 4. stavkom 2.).

Ocjenjivanje novih razvojnih projekata na temelju Okvirne direktive o vodama

Jednako kao direktive o prirodi Okvirna direktiva o vodama sadržava posebne odredbe za ocjenjivanje novih razvojnih projekata na vodnim tijelima. Prema članku 4. stavku 7. Okvirne direktive o vodama, tijela mogu odobriti izuzeća za nove izmjene i održive ljudske aktivnosti razvoja koje dovode do pogoršanja stanja vodnog tijela ili kojima se sprečava postizanje dobrog ekološkog stanja ili potencijala, ili, pod određenim uvjetima, dobrog stanja podzemnih voda. To može uključivati i nove razvojne projekte povezane s hidroenergijom (13).

Ako razvojni projekt potencijalno utječe i na cilj iz Okvirne direktive o vodama i na područje mreže Natura 2000, moraju se provesti i postupak na temelju članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama i postupak ocjene područja mreže Natura 2000 na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima (u idealnom slučaju na koordiniran i integriran način). Svaki je od njih usmjeren na različite pravne aspekte: jednim će se ocijeniti je li vjerojatno da se projektom ugroze primarni ciljevi Okvirne direktive o vodama, a drugim hoće li projekt imati negativan utjecaj na cjelovitost područja Natura 2000. Međutim, time se ne sprečava koordinacija određenih aspekata ocjene, npr. istraživanjima i savjetovanjima.

U Okvirnoj direktivi o vodama jasno se navodi da se razvojni projekt ne može pokrenuti ako nije u skladu s drugim zakonodavstvom EU-a o okolišu. Drugim riječima, ako se projektom ne ugrožavaju ciljevi iz Okvirne direktive o vodama, ali se negativno utječe na cjelovitost područja mreže Natura 2000, ne može se odobriti na temelju Okvirne direktive o vodama osim ako je prihvaćeno i izuzeće na temelju članka 6. stavka 4. Direktive o staništima. Pojašnjenje o primjeni članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama, o izuzećima od okolišnih ciljeva, uključujući povezanost s direktivama o prirodi, dano je u smjernicama zajedničke provedbene strategije br. 36 o članku 4. stavku 7. Okvirne direktive o vodama koje su potvrđene 2017. (14)

| Očuvanje riječne bisernice u riječnim podslivovima u Irskoj

  Riječna bisernica Margaritifera margaritifera jedan je od najdugovječnijih beskralješnjaka na Zemlji. Zahvaljujući svojem složenom životnom ciklusu i potrebi za čistim tekućicama koje se nalaze u gotovo izvornom prirodnom stanju, ona služi kao ključna biološka indikatorska vrsta za kvalitetu riječnih ekosustava. Vrsta je zaštićena na temelju Direktive EU-a o staništima, ali se nalazi u nepovoljnom stanju očuvanosti diljem Irske. Sedimentacija ili sedimentacija uz obogaćivanje hranjivim tvarima utvrđeni su kao glavni razlozi tog stanja.
  Nacionalno zakonodavstvo za potporu postizanju povoljnog stanja očuvanosti riječne bisernice razvijeno je 2009. U tom su zakonodavstvu utvrđeni obvezni ciljevi kvalitete okoliša za staništa riječne bisernice unutar područja mreže Natura 2000. Njime se zahtijeva i priprema planova upravljanja riječnim podslivovima uz program mjera. Svrha je tih planova bilo rješavanje problema koji se javljaju u cijelom slivnom području i doprinose opadanju brojnosti vrste. Format koji se upotrebljavao preslika je onoga iz planova upravljanja riječnim slivovima na temelju Okvirne direktive o vodama kako bi planovi upravljanja riječnim podslivovima mogli kasnije funkcionirati pod okriljem planova upravljanja riječnim slivovima.
  U Irskoj je uska povezanost direktiva o staništima i o pticama te Okvirne direktive o vodama bila istaknuta u ranoj fazi. Nacionalna skupina za tehničku koordinaciju za Okvirnu direktivu o vodama uspostavila je 2009. pododbor, nacionalnu radnu skupinu za očuvanje, kako bi radio na razvoju aspekata očuvanja prirode Okvirne direktive o vodama. Osnovni cilj radne skupine bio je osigurati da taj razvoj aspekata očuvanja prirode Okvirne direktive o vodama u Irskoj bude dobro koordiniran i dobije potporu te da se olakša djelotvorna komunikacija između uključenih relevantnih vladinih agencija.
  U vezi s planovima riječnih podslivova za riječnu bisernicu skupina je imala ključnu ulogu u poboljšanju i daljnjem razvoju nacionalnog skupa standardnih mjera u slivu za riječnu bisernicu koje su praktične, funkcionalne i troškovno učinkovite. Pregledala je i planove kako bi se zajamčila njihova praktičnost i djelotvornost te odredila nedostatke u politikama i smjernicama koji bi otežavali njihovu provedbu.
  http://www.wfdireland.ie/docs/5_FreshwaterPearlMusselPlans/
  http://kerrylife.ie
  http://www.environ.ie/en/Environment/Water/WaterQuality/WaterFrameworkDirective/ |
| --- |

Očuvanje riječne bisernice u riječnim podslivovima u Irskoj

Riječna bisernica Margaritifera margaritifera jedan je od najdugovječnijih beskralješnjaka na Zemlji. Zahvaljujući svojem složenom životnom ciklusu i potrebi za čistim tekućicama koje se nalaze u gotovo izvornom prirodnom stanju, ona služi kao ključna biološka indikatorska vrsta za kvalitetu riječnih ekosustava. Vrsta je zaštićena na temelju Direktive EU-a o staništima, ali se nalazi u nepovoljnom stanju očuvanosti diljem Irske. Sedimentacija ili sedimentacija uz obogaćivanje hranjivim tvarima utvrđeni su kao glavni razlozi tog stanja.

Nacionalno zakonodavstvo za potporu postizanju povoljnog stanja očuvanosti riječne bisernice razvijeno je 2009. U tom su zakonodavstvu utvrđeni obvezni ciljevi kvalitete okoliša za staništa riječne bisernice unutar područja mreže Natura 2000. Njime se zahtijeva i priprema planova upravljanja riječnim podslivovima uz program mjera. Svrha je tih planova bilo rješavanje problema koji se javljaju u cijelom slivnom području i doprinose opadanju brojnosti vrste. Format koji se upotrebljavao preslika je onoga iz planova upravljanja riječnim slivovima na temelju Okvirne direktive o vodama kako bi planovi upravljanja riječnim podslivovima mogli kasnije funkcionirati pod okriljem planova upravljanja riječnim slivovima.

U Irskoj je uska povezanost direktiva o staništima i o pticama te Okvirne direktive o vodama bila istaknuta u ranoj fazi. Nacionalna skupina za tehničku koordinaciju za Okvirnu direktivu o vodama uspostavila je 2009. pododbor, nacionalnu radnu skupinu za očuvanje, kako bi radio na razvoju aspekata očuvanja prirode Okvirne direktive o vodama. Osnovni cilj radne skupine bio je osigurati da taj razvoj aspekata očuvanja prirode Okvirne direktive o vodama u Irskoj bude dobro koordiniran i dobije potporu te da se olakša djelotvorna komunikacija između uključenih relevantnih vladinih agencija.

U vezi s planovima riječnih podslivova za riječnu bisernicu skupina je imala ključnu ulogu u poboljšanju i daljnjem razvoju nacionalnog skupa standardnih mjera u slivu za riječnu bisernicu koje su praktične, funkcionalne i troškovno učinkovite. Pregledala je i planove kako bi se zajamčila njihova praktičnost i djelotvornost te odredila nedostatke u politikama i smjernicama koji bi otežavali njihovu provedbu.

http://www.wfdireland.ie/docs/5_FreshwaterPearlMusselPlans/

http://kerrylife.ie

http://www.environ.ie/en/Environment/Water/WaterQuality/WaterFrameworkDirective/

1.4.   Direktiva o poplavama

Direktiva 2007/60/EZ donesena je u studenome 2007. Njome se uspostavlja okvir za procjenu rizika od poplava i upravljanja njime te se od država članica zahtijeva da izrade:

| — | karte opasnosti od poplava i karte rizika od poplava na kojima su prikazana utvrđena područja rizika od poplava po riječnom slivu (ili drugoj dogovorenoj jedinici područja upravljanja). Na tim bi kartama trebale biti prikazane i negativne posljedice povezane s različitim vrstama poplava, uključujući informacije o potencijalnim izvorima onečišćenja okoliša kao posljedice poplava, te zaštićena područja poput područja mreže Natura 2000 u tim područjima (rok u prosincu 2013.); |
| --- | --- |

—

karte opasnosti od poplava i karte rizika od poplava na kojima su prikazana utvrđena područja rizika od poplava po riječnom slivu (ili drugoj dogovorenoj jedinici područja upravljanja). Na tim bi kartama trebale biti prikazane i negativne posljedice povezane s različitim vrstama poplava, uključujući informacije o potencijalnim izvorima onečišćenja okoliša kao posljedice poplava, te zaštićena područja poput područja mreže Natura 2000 u tim područjima (rok u prosincu 2013.);

| — | planove upravljanja poplavnim rizicima za upravljanje potencijalnim negativnim posljedicama poplava i njihovo smanjenje. Ti bi planovi trebali uključivati prioritetne skupove mjera kojima se razmatraju svi aspekti upravljanja poplavnim rizicima, od sprečavanja i zaštite do pripravnosti, uzimajući u obzir značajke određenog riječnog sliva ili podsliva (rok u prosincu 2015.). |
| --- | --- |

—

planove upravljanja poplavnim rizicima za upravljanje potencijalnim negativnim posljedicama poplava i njihovo smanjenje. Ti bi planovi trebali uključivati prioritetne skupove mjera kojima se razmatraju svi aspekti upravljanja poplavnim rizicima, od sprečavanja i zaštite do pripravnosti, uzimajući u obzir značajke određenog riječnog sliva ili podsliva (rok u prosincu 2015.).

Aktivnosti na temelju Direktive o poplavama moraju biti u skladu sa zahtjevima direktiva o prirodi. Na primjer, ako postoji rizik da mjera obrane od poplave utječe na jedno ili više područja mreže Natura 2000, i pri njezinoj se primjeni mora slijediti postupak iz članka 6. Direktive o staništima te bi se trebala izvršiti ocjena prihvatljivosti kako bi se ocijenili potencijalni učinci plana ili projekta na cjelovitost područja mreže Natura 2000.

1.5.   Direktive o strateškoj procjeni okoliša i o procjeni utjecaja na okoliš

Direktiva o strateškoj procjeni okoliša

Direktivom 2001/42/EZ o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš („Direktiva o strateškoj procjeni okoliša”) nastoji se pružiti visoka razina zaštite okoliša. To se nastoji napraviti osiguravanjem da se posljedice određenih planova i programa na okoliš utvrde, procijene i uzmu u obzir tijekom njihove pripreme te prije donošenja.

Strateška procjena okoliša obvezna je za niz planova i programa kojima se utvrđuje okvir budućeg odobrenja za razvoj projekata navedenih u Direktivi o procjeni utjecaja na okoliš. Obvezna je i za sve planove ili programe za koje je zbog njihova vjerojatnog značajnog utjecaja na područja mreže Natura 2000 potrebna ocjena na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima.

U okviru postupka strateške procjene okoliša od država se članica zahtijeva da pripreme izvješće o okolišu u kojemu se procjenjuju vjerojatni značajni učinci planova i programa na okoliš te učinci svih razumnih alternativnih rješenja. Osim toga, moraju se savjetovati s tijelima koja će zbog specifičnih nadležnosti u području okoliša vjerojatno biti zainteresirana za učinke planova i programa koji se provode na okoliš (tj. tijela u području okoliša) te s javnošću.

Savjetovanje bi trebalo biti pravovremeno i djelotvorno, čime se tijelima u području okoliša i javnosti omogućuje izražavanje mišljenja o nacrtu plana ili programa i o priloženom izvješću o okolišu prije donošenja plana ili programa. Namjera je da postupak razvoja strateške procjene okoliša bude koordiniran s razvojem plana što dovodi do uključivanja razmatranja u pogledu okoliša u završnu verziju tog plana.

Naposljetku se strateškom procjenom okoliša potiče i integriraniji i učinkovitiji pristup prostornom planiranju u kojem se okoliš, uključujući razmatranja u pogledu biološke raznolikosti, uzima u obzir puno ranije u postupku planiranja i na razini koja je više strateški usmjerena. To bi trebalo dovesti do smanjenog broja konflikata u kasnijoj fazi na razini pojedinačnih projekata. Time se omogućuje i prikladniji odabir lokacije budućih razvojnih projekata, dalje od područja potencijalnog konflikta kao što su područja mreže Natura 2000.

Direktiva o procjeni utjecaja na okoliš

Dok je postupak strateške procjene okoliša predviđen za planove i programe, Direktiva 2011/92/EU o procjeni utjecaja na okoliš, kako je izmijenjena Direktivom 2014/52/EU (koja se uobičajeno naziva „Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš”), predviđena je za individualne javne i privatne projekte. Stoga bi odobrenje za razvoj projekta (15) koji će vjerojatno imati značajne učinke na okoliš trebalo dati tek nakon što se procijene njegovi vjerojatni učinci na okoliš.

U Direktivi o procjeni utjecaja na okoliš razlikuju se projekti za koje je potrebna obvezna procjena utjecaja na okoliš („projekti iz Priloga I.” (16)) i projekti za koje države članice moraju odrediti je li vjerojatno da će imati značajne učinke („projekti iz Priloga II.). To se provodi postupkom „pregledavanja” u kojemu se uzimaju u obzir kriteriji iz Priloga III. Direktivi. Većina postrojenja za proizvodnju hidroenergije su projekti iz Priloga II. (17)

1.6.   Odnos između strateške procjene okoliša, procjene utjecaja na okoliš i članka 6. stavka 3. Direktive o staništima

Prema Direktivi o procjeni utjecaja na okoliš (kako je izmijenjena Direktivom 2014/52/EU), trebalo bi poduzeti koordinirani i/ili zajednički postupak ako je potrebna ocjena/procjena projekta na temelju Direktive o procjeni utjecaja na okoliš i direktiva o prirodi. Komisija je izdala smjernice o uspostavi svih koordiniranih i/ili zajedničkih postupaka za projekte (18) koje je potrebno paralelno ocijeniti/procijeniti na temelju direktiva o procjeni utjecaja na okoliš, o staništima i o pticama, Okvirne direktive o vodama te Direktive o industrijskim emisijama.

U okviru koordiniranog postupka države članice moraju koordinirati različite individualne ocjene/procjene utjecaja određenog projekta na okoliš, koje su propisane relevantnim zakonodavstvom Unije, imenovanjem tijela za tu svrhu. U okviru zajedničkog postupka države članice moraju omogućiti jedinstvenu ocjenu/procjenu utjecaja određenog projekta na okoliš, koja je propisana relevantnim zakonodavstvom Unije.

Ocjena prihvatljivosti na temelju zakonodavstva EU-a o prirodi trebala bi svejedno ostati dio sveobuhvatnog izvješća o okolišu koji se može jasno razlikovati i koji je prepoznatljiv. To je zato što se ocjenom prihvatljivosti na temelju Direktive o staništima mjere različiti aspekti prirodnog okoliša te se u njoj upotrebljavaju drukčiji kriteriji za određivanje „važnosti” od onih u procjeni utjecaja na okoliš i strateškoj procjeni okoliša. U procjeni utjecaja na okoliš i strateškoj procjeni okoliša razmatraju se svi aspekti okoliša, uključujući biološku raznolikost, a ocjena na temelju direktiva o prirodi posebno je usmjerena na moguće učinke na vrste i stanišne tipove za koje je određeno područje mreže Natura 2000.

Postoji i razlika s obzirom na ishod svake ocjene/procjene. Procjenama na temelju direktiva o procjeni utjecaja na okoliš i o strateškoj procjeni okoliša utvrđuju se postupovni zahtjevi, ali se ne uspostavljaju obvezni standardi u pogledu okoliša. Ishod ocjene na temelju Direktive o staništima s druge je strane odmah obvezujući za nadležno tijelo te uvjetuje njegovu konačnu odluku.

Drugim riječima, ako se ocjenom prihvatljivosti ne može utvrditi da plan ili projekt neće negativno utjecati na cjelovitost područja mreže Natura 2000, tijelo ne može pristati na plan ili projekt u tom obliku osim ako su, u iznimnim uvjetima, ispunjeni uvjeti za postupak odstupanja na temelju članka 6. stavka 4.

Ako je potrebno napraviti ocjenu na temelju Direktive o staništima, Sud Europske unije pojasnio je da bi se Direktiva o strateškoj procjeni okoliša neovisno o tome primjenjivala za planove i programe (19).

| Smjernice „Pojednostavnjenje postupaka procjene utjecaja na okoliš za projekte od zajedničkog interesa u području energetske infrastrukture”

  Kao i ostali razvojni projekti, hidroenergija podliježe nizu postupaka procjene okoliša. Komisija je izdala smjernice za pojednostavnjenje tih različitih postupaka, posebno za projekte od zajedničkog interesa na temelju Uredbe o TEN-E-u, uz istodobno osiguravanje najviše razine zaštite okoliša u skladu sa zakonodavstvom EU-a u području okoliša.
  U smjernicama Komisije iznosi se niz preporuka koje su, iako su osmišljene imajući u vidu projekte od zajedničkog interesa, relevantne i za sve druge planove ili projekte u području energije, uključujući hidroenergetske razvojne projekte. Preporuke su posebno usmjerene na:






  — | rano planiranje, izradu planova djelovanja i utvrđivanje opsega procjena, |
| --- | --- |

Smjernice „Pojednostavnjenje postupaka procjene utjecaja na okoliš za projekte od zajedničkog interesa u području energetske infrastrukture”

Kao i ostali razvojni projekti, hidroenergija podliježe nizu postupaka procjene okoliša. Komisija je izdala smjernice za pojednostavnjenje tih različitih postupaka, posebno za projekte od zajedničkog interesa na temelju Uredbe o TEN-E-u, uz istodobno osiguravanje najviše razine zaštite okoliša u skladu sa zakonodavstvom EU-a u području okoliša.

U smjernicama Komisije iznosi se niz preporuka koje su, iako su osmišljene imajući u vidu projekte od zajedničkog interesa, relevantne i za sve druge planove ili projekte u području energije, uključujući hidroenergetske razvojne projekte. Preporuke su posebno usmjerene na:

—

rano planiranje, izradu planova djelovanja i utvrđivanje opsega procjena,

| — | rano i djelotvorno integriranje procjena okoliša i drugih zahtjeva u području okoliša, |
| --- | --- |

—

rano i djelotvorno integriranje procjena okoliša i drugih zahtjeva u području okoliša,

| — | postupovnu koordinaciju i rokove, |
| --- | --- |

—

postupovnu koordinaciju i rokove,

| — | prikupljanje podataka, razmjenu podataka i kontrolu kvalitete, |
| --- | --- |

—

prikupljanje podataka, razmjenu podataka i kontrolu kvalitete,

| — | prekograničnu suradnju te |
| --- | --- |

—

prekograničnu suradnju te

| — | rano i djelotvorno sudjelovanje javnosti. |
| --- | --- |

—

rano i djelotvorno sudjelovanje javnosti.

http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/PCI_guidance.pdf

2.   SLATKOVODNI EKOSUSTAVI I HIDROENERGIJA U EU-u

2.1.   Stanje riječnih i jezerskih ekosustava EU-a

Strukturna složenost i izrazito dinamična narav rijeka i jezera čine ih iznimno bogatim ekosustavima koji životno važnom vodom opskrbljuju velike dijelove obližnjeg krajolika. Osim što su sami po sebi vrijedna staništa, oni djeluju i kao ključni ekološki koridori te potiču širenje i migracije vrsta na velike udaljenosti. Zaslužni su i za razvoj bogatog mozaika međusobno povezanih močvarnih područja ovisnih o vodi kao što su poplavne šume, močvare, cretovi i vlažne livade, koji pak pridonose dodatnom povećanju njihove biološke raznolikosti.

Opstanak brojnih divljih europskih životinjskih i biljnih vrsta, uključujući oko 400 slatkovodnih vrsta zaštićenih na temelju Direktive o pticama i Direktive o staništima, ovisi o riječnim i jezerskim ekosustavima. Rijeke i jezera pokrivaju oko 4 % kopnenih površina mreže Natura 2000 (otprilike 31 560 km2, odnosno područje veće od Belgije) koje su određene za vrste kao što su atlantski losos Salmo salar, vidra Lutra lutra, vodomar Alcedo atthis, primorski rak Austropotamobius pallipes i mala lisanka Unio crassus, kao i za stanišne tipove kao što su vodni tokovi od ravničarske do planinske razine, aluvijalne šume, vlažne livade, vlažni travnjaci i cretovi.

K tome, rijeke su i ključni multifunkcijski resurs za europsko gospodarstvo i društveno blagostanje jer služe brojnim sektorima i isporučuju društvu mnoštvo važnih roba i usluga. Međutim, njihovo je intenzivno iskorištavanje u zadnjih 150 godina rezultiralo golemim pritiskom na taj vrijedni izvor, zbog čega je samo neznatan broj velikih rijeka u potpuno prirodnom stanju. Osim što su izložene različitim stupnjevima onečišćenja i velikom opterećenju hranjivim tvarima, što je rezultiralo znatnim pogoršanjem kvalitete vode, mnogim je rijekama uvelike izmijenjena hidromorfologija, prirodna dinamika toka i ekološka povezanost.

U Izvješću o stanju okoliša u Europi (20) Europske agencije za okoliš iz 2015. navedeno je da u više od polovine europskih rijeka i jezera nije postignuto dobro ekološko stanje ili dobar ekološki potencijal. Dobro ili vrlo dobro ekološko stanje zabilježeno je 2009. samo u 43 % površinskih vodnih tijela. Nije se očekivalo znatno poboljšanje stanja do 2015. – očekivalo se da će dobro ili vrlo dobro ekološko stanje biti ostvareno u samo 53 % vodnih tijela. To je daleko od ciljeva utvrđenih u Okvirnoj direktivi o vodama.

Kad je riječ o zaštićenim slatkovodnim vrstama i staništima u EU-u, stanje je još ozbiljnije. Prema najnovijem izvješću Komisije o stanju prirode u pogledu stanja očuvanosti staništa i vrsta zaštićenih dvjema direktivama o prirodi u razdoblju 2007.–2012. (21), stanje gotovo tri četvrtine slatkovodnih vrsta (74 %) i slatkovodnih stanišnih tipova (73 %) bilo je nepovoljno – neodgovarajuće ili nepovoljno – loše. Povoljno stanje imalo je samo 17 % staništa i 16 % vrsta.

Stanje očuvanosti

Stanje očuvanosti

(a) vrste (5615 procjena)

(b) staništa (94 procjene)

povoljno

nepoznato

nepovoljno – neodgovarajuće

nepovoljno – loše

Stanje očuvanosti i kretanja za vrste (a) i staništa (b) (prema Direktivi o staništima) povezane s riječnim i jezerskim ekosustavima. Izvor: EEA, 2015b, izvješća i procjene u skladu s člankom 17.

Opće loše stanje europskih rijeka znatan je razlog za zabrinutost. Očito je da su mnoge europske rijeke u izrazito lošem stanju te da je potrebno još mnogo raditi na ispunjavanju ciljeva iz Okvirne direktive o vodama i dviju direktiva o prirodi. Jedini je način da se to postigne da prioritet ne bude samo sprečavanje daljnjeg pogoršanja stanja rijeka, nego i aktivna obnova njihova ekološkog stanja.

2.2.   Prijetnje europskim slatkovodnim ekosustavima i pritisci na njih

Vodna su tijela pod pritiscima zbog niza aktivnosti. Posebno su velik učinak imali hidromorfološki pritisci, koji utječu na više od 40 % rijeka i vodnih tijela prijelaznih voda. Na temelju prve klasifikacije riječnih slivova u skladu s Okvirnom direktivom o vodama (22) većina je država članica EU-a navela da najveći pritisci proizlaze iz urbanizacije, obrane od poplava, proizvodnje energije uključujući hidroenergiju, plovidbe unutarnjim plovnim putovima, regulacije rijeka i isušivanja zemljišta za poljoprivredu te da oni u najvećoj mjeri utječu na hidromorfološko stanje vodnih tijela.

Pritisci na rijeke

Utjecaji na rijeke

bez pritisaka (22)

bez utjecaja (19)

točkasti izvori (22)

obogaćivanje organskim tvarima (16)

raspršeni izvori (22)

obogaćivanje hranjivim tvarima (19)

onečišćenje (18)

zahvaćanje vode (19)

zakiseljavanje (10)

hidromorfologija (22)

izmijenjena staništa (16)

drugi pritisci (19)

drugi utjecaji (14)

Postotak vodnih tijela

Postotak vodnih tijela

Znatni pritisci (lijevo) i utjecaji (desno) na rijeke: broj obuhvaćenih država članica naveden je u zagradama (Europske vode – procjena stanja i pritisaka 2012.)

Kad je riječ o prijetnjama i pritiscima na slatkovodna tijela u okviru mreže Natura 2000, u Izvješću o stanju prirode „promjene stanja vodnih tijela” utvrđene su kao najčešće prijetnje i pritisci.

Slika 4.37. Deset najčešćih (% učestalosti) prijavljenih pritisaka i prijetnji za vrste (prema Direktivi o staništima) povezane s riječnim i jezerskim ekosustavima

J02 promjene stanja vodnih tijela

J03 druge promjene u ekosustavima

H01 onečišćenje površinskih voda

I01 invazivne strane vrste

A02 promjene metoda obrađivanja zemljišta

K03 međuvrsni odnosi faune

F02 ribolov i izlov vodnih resursa

A07 upotreba „pesticida” u poljoprivredi

D01 ceste, željeznice i staze

K02 sukcesija vegetacije/biocenotička evolucija

Pritisci

Prijetnje

Izvješće o stanju prirode, EEA, 2015.

| Hidroenergija u EU-u

  U EU-u je 2011. evidentirano otprilike 23 000 hidroenergetskih postrojenja. Od toga su 91 % mala postrojenja (manja od 10 MWH) koja proizvode otprilike 13 % ukupne električne energije proizvedene iz hidroenergije. S druge strane, velike hidroelektrane čine samo 9 % svih hidroenergetskih postrojenja, ali generiraju oko 87 % ukupne električne energije proizvedene iz hidroenergije (23).
  Hidroenergetska postrojenja često su iz tehničkih razloga smještena u planinskim predjelima, no imaju znatne dalekosežne učinke na velike i male rijeke i jezera u različitim regijama. U manjim rijekama čak i blago smanjenje toka ili mala promjena prirodnih ekoloških uvjeta može imati velike negativne utjecaje na rijeku.
  Najčešće se koriste sljedeće vrste hidroenergetskih postrojenja: | Protočne hidroelektrane.
  U protočnim hidroelektranama proizvodnja električne energije temelji se na postojećem protoku i padu rijeke. U toj se vrsti postrojenja za proizvodnju električne energije upotrebljava prirodni protok vodotoka. Nije predviđeno akumuliranje vode za kasniju upotrebu. Tom tipu najčešće pripadaju male hidroelektrane, no ima i takvih velikih hidroelektrana. |
| --- | --- |

Hidroenergija u EU-u

U EU-u je 2011. evidentirano otprilike 23 000 hidroenergetskih postrojenja. Od toga su 91 % mala postrojenja (manja od 10 MWH) koja proizvode otprilike 13 % ukupne električne energije proizvedene iz hidroenergije. S druge strane, velike hidroelektrane čine samo 9 % svih hidroenergetskih postrojenja, ali generiraju oko 87 % ukupne električne energije proizvedene iz hidroenergije (23).

Hidroenergetska postrojenja često su iz tehničkih razloga smještena u planinskim predjelima, no imaju znatne dalekosežne učinke na velike i male rijeke i jezera u različitim regijama. U manjim rijekama čak i blago smanjenje toka ili mala promjena prirodnih ekoloških uvjeta može imati velike negativne utjecaje na rijeku.

Najčešće se koriste sljedeće vrste hidroenergetskih postrojenja:

Protočne hidroelektrane.
  U protočnim hidroelektranama proizvodnja električne energije temelji se na postojećem protoku i padu rijeke. U toj se vrsti postrojenja za proizvodnju električne energije upotrebljava prirodni protok vodotoka. Nije predviđeno akumuliranje vode za kasniju upotrebu. Tom tipu najčešće pripadaju male hidroelektrane, no ima i takvih velikih hidroelektrana.

| | Akumulacijsko-protočna hidroenergetska postrojenja:
  akumulacijsko jezero omogućuje akumuliranje vode tijekom razdoblja slabe potražnje i njezino ispuštanje tijekom vršnih razdoblja. Proizvodni kapacitet stoga manje ovisi o raspoloživom protoku. Akumulacijska jezera mogu sadržavati dnevnu, sezonsku ili godišnju količinu vode te tako omogućuju hidroelektrani da zadovolji vršnu potražnju za električnom energijom i olakšavaju integraciju varijabilne proizvodnje energije iz obnovljivih izvora, npr. iz energije vjetra, u energetski sustav. |
| --- | --- |

Akumulacijsko-protočna hidroenergetska postrojenja:
  akumulacijsko jezero omogućuje akumuliranje vode tijekom razdoblja slabe potražnje i njezino ispuštanje tijekom vršnih razdoblja. Proizvodni kapacitet stoga manje ovisi o raspoloživom protoku. Akumulacijska jezera mogu sadržavati dnevnu, sezonsku ili godišnju količinu vode te tako omogućuju hidroelektrani da zadovolji vršnu potražnju za električnom energijom i olakšavaju integraciju varijabilne proizvodnje energije iz obnovljivih izvora, npr. iz energije vjetra, u energetski sustav.

| | Akumulacijske hidroelektrane
  . Klasična akumulacijska hidroelektrana ima akumulacijsko jezero dovoljne veličine za akumuliranje vode tijekom sušnih i kišnih razdoblja. Voda se akumulira iza brane i raspoloživa je za postrojenje u potrebnim količinama i razdobljima. Takvo se postrojenje može učinkovito upotrebljavati cijele godine, bilo za osnovno opterećenje ili prema potrebi za vršno opterećenje. |
| --- | --- |

Akumulacijske hidroelektrane
  . Klasična akumulacijska hidroelektrana ima akumulacijsko jezero dovoljne veličine za akumuliranje vode tijekom sušnih i kišnih razdoblja. Voda se akumulira iza brane i raspoloživa je za postrojenje u potrebnim količinama i razdobljima. Takvo se postrojenje može učinkovito upotrebljavati cijele godine, bilo za osnovno opterećenje ili prema potrebi za vršno opterećenje.

| | Reverzibilne hidroelektrane
  . Ta se postrojenja temelje na akumulacijskim jezerima na različitim nadmorskim visinama, zbog čega mogu proizvoditi dodatnu električnu energiju tijekom razdoblja visoke potražnje. Voda se crpi u gornje akumulacijsko jezero u vrijeme slabije potražnje i ispušta kroz turbine kad je potražnja visoka. Reverzibilne hidroelektrane nisu isključene iz Direktiva o energiji iz obnovljivih izvora, ali ne uzimaju se u obzir za statističke podatke o energiji iz obnovljivih izvora. |
| --- | --- |

Reverzibilne hidroelektrane
  . Ta se postrojenja temelje na akumulacijskim jezerima na različitim nadmorskim visinama, zbog čega mogu proizvoditi dodatnu električnu energiju tijekom razdoblja visoke potražnje. Voda se crpi u gornje akumulacijsko jezero u vrijeme slabije potražnje i ispušta kroz turbine kad je potražnja visoka. Reverzibilne hidroelektrane nisu isključene iz Direktiva o energiji iz obnovljivih izvora, ali ne uzimaju se u obzir za statističke podatke o energiji iz obnovljivih izvora.

2.3.   Učinci hidroelektrana na slatkovodne ekosustave

Učinci hidroenergetskog postrojenja na vrste i stanišne tipove zaštićene dvjema direktivama EU-a o prirodi znatno se razlikuju od lokacije do lokacije. Oni ovise o značajkama rijeke, njezinu fizičkom i ekološkom stanju (je li već pogoršano ili još netaknuto, je li rijeka velika ili mala, planinska ili nizinska itd.), kao i o tipu i veličini hidroenergetskog postrojenja te vrstama i staništima za koje je područje određeno. Stoga je potrebno sagledavati svako pojedinačno postrojenje zasebno.

Učinci mogu nastati u bilo kojoj fazi radnog ciklusa hidroenergetskog postrojenja, od same izgradnje do rekonstrukcije ili stavljanja izvan upotrebe te pri svakodnevnom radu i upravljanju. Oni mogu prouzročiti gubitak, propadanje i fragmentaciju prirodnih staništa i populacija vrsta čiji opstanak ovisi o tim staništima. Važnost gubitka ovisi o razmjerima učinaka, kao i o rijetkosti i ranjivosti zahvaćenih staništa i vrsta.

U ostatku ovog poglavlja prikazan je raspon učinaka koje hidroenergetska postrojenja mogu imati na staništa i vrste obuhvaćene direktivama EU-a o prirodi. Ako su operateri svjesni vrsta učinaka i razumiju složenost riječnih ekosustava, moći će lakše osigurati da njihove aktivnosti budu u skladu sa zahtjevima Okvirne direktive o vodama i direktiva o prirodi. Lakše će prepoznati i moguća rješenja korisna za sve kojima će se, gdje je to moguće, pomoći poboljšati stanje rijeka.

Promjene morfologije rijeke i riječnih staništa

Svaka fizička promjena vodnih tijela utjecat će na uobičajene hidrološke procese i narušiti ekološku neprekinutost (24) slatkovodnih sustava uzdužno i poprečno, na primjer odvajanjem rijeka od okolnih inundacija i močvara ili retencioniranjem vode oko hidroelektrana.

Najočitiji je oblik gubitka staništa izravno fizičko uništenje samih staništa uzvodno ili nizvodno ili u okolnom području (npr. zaposjedanje zemljišta, plavljenje, uklanjanje obalne vegetacije ili fizičkih struktura u rijeci). Međutim, i bez zaposjedanja zemljišta narušavanje prirodnih hidromorfoloških procesa može rezultirati narušavanjem ili izmjenom biotičkih i abiotičkih uvjeta koji su ključni za strukturu i funkcioniranje staništa. Uz to, to može dovesti i do naseljavanja invazivnih vrsta u degradirana staništa koje bi na kraju mogle istisnuti prirodnu faunu.

Prepreke za migraciju i širenje zaštićenih vrsta

Rijeke, jezera i obalni pojas imaju važnu ulogu u širenju i migraciji slatkovodnih vrsta te u lokalnom kretanju između različitih područja za hranjenje, razmnožavanje, odmor i gniježđenje. Oni djeluju kao ključni ekološki koridori ili orijentiri u krajoliku. Sve prepreke slobodnom kretanju uzvodno ili nizvodno, koliko god bile malene, mogu imati važne posljedice za opstanak tih vrsta.

| Raspon utjecaja različitih hidroenergetskih postrojenja

  Izvor: Veronika Koller-Kreimel |
| --- |

Image

Image

Image

Raspon utjecaja različitih hidroenergetskih postrojenja

Izvor: Veronika Koller-Kreimel

Hidroenergetska postrojenja mogu izravno i neizravno narušiti ili spriječiti migraciju i širenje vrsta. Najočitiji su primjer brane i akumulacijska jezera koji su fizičke prepreke za migraciju riba jer sprečavaju ribe da plivaju rijekom uzvodno ili nizvodno. To ima važne posljedice za opstanak velikog niza slatkovodnih vrsta te rezultira fragmentiranjem, izolacijom i na kraju nestankom nekih populacija slatkovodnih riba.

Učinak prepreke izrazito je ozbiljan ako u dionici rijeke ima više prepreka. Čak i zbog vrlo malenih građevina ili fizičkih prepreka rijeke brzo mogu postati neprohodne. I umjetni kanali mogu djelovati kao prepreke za kretanje vrsta jer presijecaju i tako fragmentiraju kopnena staništa. Njima se mogu stvoriti i umjetne veze između slivnih područja zbog kojih se može povećati širenje neautohtonih vrsta na štetu autohtonih vrsta.

Iako su uzvodna i nizvodna migracija važne za sve vrste riba, neprekinutost je posebno važna za dijadromne vrste. Uzvodna je migracija najvažnija za populacije anadromnih riba i vrsta paklare, kao što su Salmo salar, morske paklare Petromyzon marinus i Lampetra fluviatilis ili neke jesetre poput Acipenser sturio, zbog njihove potrebe za periodičkom (optimalno godišnjom) migracijom na velike udaljenosti. Nizvodne migracije ključne su za njihovu mlađ i za odrasle jedinke katadromnih riba poput jegulje Anguilla anguilla, koja je zaštićena Uredbom o jeguljama (25).

Narušavanje dinamike nanosa

Nanos je prirodni dio vodnih ekosustava i ključan je za njihovo hidrološko, geomorfološko i ekološko funkcioniranje. Nanos tvori razna staništa koja izravno i neizravno omogućuju život velikog niza vrsta. U prirodnim se uvjetima nanos (uglavnom šljunak) stalno pronosi nizvodno, čime se održava ekološka struktura i funkcija rijeka. Poprečne građevine poput preljeva i brana obično narušavaju prirodnu dinamiku nanosa.

Velika akumulacijska jezera mogu zarobiti više od 90 % dolaznog nanosa, što može rezultirati povećanom erozijom korita i obala nizvodno, kao i lokalnim uništenjem važnih hidromorfoloških struktura poput šljunčanih prudova. Radovi na održavanju preljeva i brana koji uključuju periodično ispiranje nanosa (posebice ljeti u vrijeme nestašica vode) mogu također štetno utjecati na staništa i vrste ako ih se ne izvodi pozorno.

Uzvodno od brane u akumulacijskom jezeru ili u retencijama smanjenje kapaciteta pronosa nanosa uzrokuje nakupljanje nanosa, što može negativno utjecati i na vrste i na staništa, npr. pospješivanjem rasta algi i drugog vodenog korova koji istiskuju zaštićene vrste. Akumuliranje šljunka i drugih muljevitih nanosa u koritu ili u vodenom stupcu može biti posebno štetno za litofilne vrste, kao što je lipljan Thymallus thymallus, koje ta područja koriste kao mrijestilište, za riječnu bisernicu Margaritifera margaritifera i malu lisanku Unio crassus. To je štetno i za vrste ptica kao što su kulici i žalari koji koriste suhe šljunčare za gniježđenje.

| Uklanjanje prepreka u vodnom području rijeke Dunava

  Proizvodnja električne energije u hidroelektranama uzrok je otprilike 45 % prekida kontinuiteta rijeka i staništa u vodnom području rijeke Dunava. Ukupno 1 688 prepreka nalazi se u rijekama u vodnom području čiji su slivovi veći od 4 000 km. Od toga 600 prepreka su brane/preljevi, 729 regulacijski pragovi, a 359 ih je klasificirano kao druge vrste prekida. Navedeno je da je njih 756 trenutačno opremljeno funkcionalnim konstrukcijama za pomoć migraciji riba. Od 2009. ukupno 932 prekida kontinuiteta (55 %) otežavala su migraciju riba te su trenutačno klasificirani kao znatni pritisci. Prema najnovijem Planu upravljanja vodnim područjem rijeke Dunava, podunavske zemlje planiraju do 2021. znatno smanjiti prekide kontinuiteta branama.



  Vodno područje rijeke Dunava: prekidi kontinuiteta rijeka i staništa – trenutačno stanje 2015. (gornja karta), očekivana poboljšanja do 2021. (donja karta)

  Izvor: Plan upravljanja vodnim područjem rijeke Dunava
  https://www.icpdr.org/main/management-plans-danube-river-basin-published |
| --- |

Uklanjanje prepreka u vodnom području rijeke Dunava

Proizvodnja električne energije u hidroelektranama uzrok je otprilike 45 % prekida kontinuiteta rijeka i staništa u vodnom području rijeke Dunava. Ukupno 1 688 prepreka nalazi se u rijekama u vodnom području čiji su slivovi veći od 4 000 km. Od toga 600 prepreka su brane/preljevi, 729 regulacijski pragovi, a 359 ih je klasificirano kao druge vrste prekida. Navedeno je da je njih 756 trenutačno opremljeno funkcionalnim konstrukcijama za pomoć migraciji riba. Od 2009. ukupno 932 prekida kontinuiteta (55 %) otežavala su migraciju riba te su trenutačno klasificirani kao znatni pritisci. Prema najnovijem Planu upravljanja vodnim područjem rijeke Dunava, podunavske zemlje planiraju do 2021. znatno smanjiti prekide kontinuiteta branama.

Image

Vodno područje rijeke Dunava: prekidi kontinuiteta rijeka i staništa – trenutačno stanje 2015. (gornja karta), očekivana poboljšanja do 2021. (donja karta)

Izvor: Plan upravljanja vodnim područjem rijeke Dunava

https://www.icpdr.org/main/management-plans-danube-river-basin-published

Promjene režima ekološki prihvatljivog protoka

Ekološki prihvatljiv protok ključan je mehanizam za održavanje osnovnih procesa zdravih riječnih ekosustava o kojima ovise zaštićene vrste i staništa EU-a i za osiguravanje dobrog ekološkog stanja vodnih tijela (26). Promjene ekološki prihvatljivog protoka mogu ugroziti ili smanjiti razmjere vodnog staništa, kao i njegovu povezanost s obalnim staništima.

Na primjer, premali protok može imati široki raspon negativnih učinaka, uključujući isušivanje područja za mriještenje vrsta riba i paklara ili sprečavanje razvoja ribljih jaja i mlađi. Može biti otežana i migracija u osiromašeni uzvodni tok, bilo zbog prepreka uslijed niskog protoka ili zbog nedostatnog poticanja riba na migraciju.

Nedostatni protoci u izvornom koritu mogu prouzročiti i pregrijavanje i nedovoljnu oksigenaciju vode (kako je prethodno opisano). To stvara neprikladne uvjete za život širokog niza vrsta kao što su ribe, riječni rakovi i paklare, školjkaši i vretenca koji ovise o staništima tekućica.

Promjene režima protoka zbog rada vršnih hidroelektrana

Velike oscilacije protoka mogu uzrokovati goleme štete i vrstama i njihovim staništima, pogotovo u malim rijekama. Nagla promjena protoka izlaže stresu organizme koji žive u zahvaćenim dijelovima vodotoka, posebice one koji se ne mogu nositi s naglim promjenama vodostaja, kao što su riblja mlađ i drugi spori ili statični organizmi (pogotovo biljne vrste). Režim nagle promjene protoka utječe i na ponašanje plijena zaštićenih vrsta te posljedično utječe na njihovo fizičko stanje.

Image

Učinci nagle promjene protoka posebno su izraženi u osjetljivim razdobljima (npr. razdobljima suše ili mraza) te su sve važniji s obzirom na klimatske promjene. Druga je štetna posljedica hidroelektrana koje rade samo u vrijeme vršne potražnje često znatno različita (mnogo niža) temperatura vode ispuštene tijekom razdoblja vršne potražnje. Vrste koje su prilagođene uobičajenim temperaturama vode ne mogu preživjeti nagle promjene koje traju nekoliko sati dnevno.

Promjene ciklusa sezonskog plavljenja

Ponekad se poduzimaju mjere za regulaciju korita vodotoka kako bi se bolje kontrolirao protok vode. Intervencije za regulaciju protoka mogu rezultirati narušavanjem ciklusa sezonskog plavljenja te nekad prouzročiti potpuni nestanak ciljanih tipova staništa i vrsta povezanih s tim ciklusima. Primjeri zahvaćenih staništa su aluvijalne šume, retencije, rukavci i mrtvaje te vrste povezane s njima.

| RIPEAK – ISTRAŽIVAČKI PROJEKT EU-a: Reakcije obalnih šuma na nagli porast vodostaja: prema održivom upravljanju hidroenergijom

  Nagla promjena protoka podrazumijeva kratkoročne promjene protoka koje se odvijaju tijekom dana a uzrokuje ih paljenje ili gašenje hidroturbina za proizvodnju električne energije ovisno o varijacijama potražnje na tržištu. Posljedično se mijenjaju uzvodna i nizvodna hidrologija rijeka, hidraulički parametri, kvaliteta vode, morfologija rijeka te sam riječni ekosustav. Znanstvene studije o učincima nagle promjene protoka rijetke su, a većina ih je usmjerena na riblju faunu. Štoviše, nema studija o obalnoj vegetaciji.
  Nagla promjena protoka može izazvati i neuspješno novačenje obalnih vrsta i stoga utječe na održavanje obalnih populacija. Stoga će možda biti moguće definirati naglu promjenu protoka na temelju analize klijanja sjemenja i uspješnosti sadnica, odnosno povezanih reakcija vegetacije koje će omogućiti da se kvantificiraju, koreliraju i predvide biološke reakcije na naglu promjenu protoka. Takvi su odnosi ključni za objektivno definiranje graničnih vrijednosti koje pak pomažu u svođenju ekoloških učinaka proizvodnje električne energije u hidroelektranama na najmanju moguću mjeru bez znatnih gubitaka proizvodnje.
  Cilj je tog projekta istražiti održivo upravljanje rijekama koje se koriste za proizvodnju električne energije u hidroelektranama. Planirane su aktivnosti temeljito proučavanje literature, serijske analize protoka, terenski pokusi i računalno modeliranje. Očekuje se da će proizvodi projekta biti: 1. novi hidrološki i ekološki mjerni podaci (tj. podaci povezani s obalnom vegetacijom) za mjerenje utjecaja nagle promjene protoka, 2. novi hidrološko-ekološki modeli za kvantificiranje tih učinaka i 3. nove učinkovite mjere za održivo upravljanje branama hidroelektrana.
  http://www.emg.umu.se/english/research/research-projects/responses-of-riparian-forests-to-hydropeaking/ |
| --- |

RIPEAK – ISTRAŽIVAČKI PROJEKT EU-a: Reakcije obalnih šuma na nagli porast vodostaja: prema održivom upravljanju hidroenergijom

Nagla promjena protoka podrazumijeva kratkoročne promjene protoka koje se odvijaju tijekom dana a uzrokuje ih paljenje ili gašenje hidroturbina za proizvodnju električne energije ovisno o varijacijama potražnje na tržištu. Posljedično se mijenjaju uzvodna i nizvodna hidrologija rijeka, hidraulički parametri, kvaliteta vode, morfologija rijeka te sam riječni ekosustav. Znanstvene studije o učincima nagle promjene protoka rijetke su, a većina ih je usmjerena na riblju faunu. Štoviše, nema studija o obalnoj vegetaciji.

Nagla promjena protoka može izazvati i neuspješno novačenje obalnih vrsta i stoga utječe na održavanje obalnih populacija. Stoga će možda biti moguće definirati naglu promjenu protoka na temelju analize klijanja sjemenja i uspješnosti sadnica, odnosno povezanih reakcija vegetacije koje će omogućiti da se kvantificiraju, koreliraju i predvide biološke reakcije na naglu promjenu protoka. Takvi su odnosi ključni za objektivno definiranje graničnih vrijednosti koje pak pomažu u svođenju ekoloških učinaka proizvodnje električne energije u hidroelektranama na najmanju moguću mjeru bez znatnih gubitaka proizvodnje.

Cilj je tog projekta istražiti održivo upravljanje rijekama koje se koriste za proizvodnju električne energije u hidroelektranama. Planirane su aktivnosti temeljito proučavanje literature, serijske analize protoka, terenski pokusi i računalno modeliranje. Očekuje se da će proizvodi projekta biti: 1. novi hidrološki i ekološki mjerni podaci (tj. podaci povezani s obalnom vegetacijom) za mjerenje utjecaja nagle promjene protoka, 2. novi hidrološko-ekološki modeli za kvantificiranje tih učinaka i 3. nove učinkovite mjere za održivo upravljanje branama hidroelektrana.

http://www.emg.umu.se/english/research/research-projects/responses-of-riparian-forests-to-hydropeaking/

Promjene u kemijskom sastavu i temperaturi vode

Brane mogu temeljito promijeniti kemijsku kvalitetu, mineralni sastav i pH rijeke uzvodno i nizvodno, primjerice akumuliranjem onečišćujućih tvari u nanosu. Sve te promjene utječu na sastav prisutnih biljnih i životinjskih zajednica. Na organizme utječu i promjene temperature vode i povezane promjene koncentracije kisika. Akumulacijska jezera mogu uzrokovati bitan porast, ali i pad temperature, ako se voda zahvaća s dna.

Ozljeđivanje i usmrćivanje pojedinih životinja

Ribe i druge vrste koje prolaze kroz hidroelektranu mogu biti ozlijeđene ili usmrćene. Hidroelektrana može uzrokovati (27):

| — | ozljede zbog fizičkog kontakta sa skretnom lopaticom, rotorom ili kućištem turbine, |
| --- | --- |

—

ozljede zbog fizičkog kontakta sa skretnom lopaticom, rotorom ili kućištem turbine,

| — | oštećenja zbog fluktuacije pritiska tijekom prolaska kroz turbinu, |
| --- | --- |

—

oštećenja zbog fluktuacije pritiska tijekom prolaska kroz turbinu,

| — | zaglavljivanje u ulazne rešetke ili ozljede koje uzrokuju strojevi za čišćenje, |
| --- | --- |

—

zaglavljivanje u ulazne rešetke ili ozljede koje uzrokuju strojevi za čišćenje,

| — | ozljede koje uzrokuju brzi protok i konstrukcija preljeva brane, |
| --- | --- |

—

ozljede koje uzrokuju brzi protok i konstrukcija preljeva brane,

| — | podložnost grabežljivcima zbog dezorijentiranosti. |
| --- | --- |

—

podložnost grabežljivcima zbog dezorijentiranosti.

Stopa smrtnosti može varirati od 0 do 100 % unutar jedne hidroelektrane (28). Mnogo toga ovisi o prisutnoj vrsti ribe i tipu hidroenergetskog postrojenja te primijenjenim mjerama za ublažavanje. Stopa smrtnosti u turbinama raste proporcionalno brzini i broju lopatica rotora te smanjenju udaljenosti između lopatica (Kaplan). Smrtnost može biti 100 % kad ribe prolaze kroz turbine u visokotlačnim postrojenjima (npr. postrojenja s Peltonovom turbinom).

Raseljavanje i uznemiravanje

Radovi na regulaciji rijeka mogu uzrokovati uznemiravanje određenih vrsta i omesti njihove životne cikluse unutar i izvan područja mreže Natura 2000, posebice u slučaju bentičke faune i flore koje ovise o dobroj kvaliteti vode. To može utjecati na sposobnost vrste da se razmnožava, hrani, odmara, rasprši ili migrira.

Ako uznemiravanje dosegne visoke razine, ono može rezultirati istjerivanjem vrste iz tog područja i stoga gubitkom staništa ili neuspješnijim opstankom i/ili razmnožavanjem. U slučaju rijetkih i ugroženih vrsta čak i malo ili privremeno uznemiravanje može imati ozbiljne posljedice za njihov dugoročni opstanak u regiji. Takve situacije nisu u skladu s odredbama o zaštiti vrsta iz dviju direktiva o prirodi.

Učinci na kopnene vrste i staništa

Hidroelektrane mogu utjecati ne samo na slatkovodne vrste i staništa nego i na kopnene vrste i staništa. I ti se učinci mogu pokazati u svako doba, primjerice tijekom izgradnje, stavljanja izvan pogona ili rekonstrukcije hidroelektrane. Učinke može prouzročiti i povezana infrastruktura kao što su pristupne ceste, cjevovodi ili strujni vodovi namijenjeni za spajanje hidroenergetskog postrojenja u električnu mrežu.

Uz gubitak, propadanje ili fragmentiranje zahvaćenih staništa te strukture mogu prouzročiti smrt ili znatno uznemiravanje kopnenih vrsta. Primjerice, ptice mogu udariti o dalekovod i stradati, a redoviti promet na pristupnim cestama može znatno uznemiravati njihova gnjezdišta. Ti učinci mogu biti izrazito važni ako su hidroelektrana i povezana infrastruktura smješteni duž migracijskih ruta, u uskim dolinama s liticama koje upotrebljavaju ptice grabljivice ili u blizini močvara važnih za ptice.

2.4.   Kumulativni učinci

Kako je navedeno u Izvješću o stanju prirode Europske agencije za okoliš, stanje većine europskih rijeka je pogoršano, a mnoge su dosegle točku zasićenja te ne mogu više primiti nikakve nove razvojne projekte ni aktivnosti bez dodatnog znatnog pogoršanja stanja rijeke. Stoga treba posebnu pozornost pridati procjeni mogućih kumulativnih učinaka svih novih aktivnosti, uključujući aktivnosti povezane s hidroelektranama, na rijekama općenito, a posebice na područjima mreže Natura 2000.

Procjena kumulativnih učinaka posebice je važna za rijeke koje su gotovo u prirodnom stanju, posebice za male rijeke koje su osjetljive na sve hidromorfološke promjene. Čak i jedno ili dva manja postrojenja mogu uzrokovati neprihvatljivo velike učinke koji se kose s pravnim zahtjevima iz Okvirne direktive o vodama i dviju direktiva o prirodi.

Pri ocjeni kumulativnih učinaka trebalo bi razmotriti sve hidroelektrane i ostale razvojne projekte u slivnom području, bez obzira na to nalaze li se u područjima mreže Natura 2000 ili izvan njih. Neki hidroenergetski projekt sam za sebe ne mora imati znatan učinak, ali ako se njegov učinak doda učincima drugih postojećih aktivnosti ili odobrenih projekata, njihovi kombinirani učinci mogli bi biti znatni.

Kumulativni učinci obično se pokazuju postupno. Stoga je bitno razmotriti sve planove ili projekte tijekom procjene. To podrazumijeva sve planove i projekte koji su već odobreni ali nisu još provedeni ili dovršeni, kao i sve postojeće pritiske i prijetnje. U tom bi kontekstu mogle biti korisne informacije sadržane u planovima upravljanja riječnim slivovima na temelju Okvirne direktive o vodama te u planovima upravljanja područjima mreže Natura 2000.

Važno je naglasiti i da već odobreni plan ili projekt ne podrazumijeva prihvaćanje drugih planova ili projekata koji bi mogli biti predloženi u budućnosti. Na primjer, ako izgradnja hidroelektrane ne izaziva znatne učinke i stoga bude odobrena, to odobrenje ne podrazumijeva da će se odobriti izgradnja drugih hidroelektrana u budućnosti. Naprotiv, odobrenje tog projekta može značiti da će rijeka dosegnuti svoj kapacitet te neće moći podnijeti nikakve nove projekte, bez obzira na njihovu veličinu.

Osim toga, procjena kumulativnih i kombiniranih učinaka nije ograničena na procjenu sličnih tipova planova ili projekata iz istog sektora. Svi drugi tipovi planova ili projekata koji bi, u kombinaciji s planom ili projektom koji se procjenjuje, mogli imati znatan učinak trebali bi biti uzeti u obzir u procjeni. Potencijalne kumulativne učinke trebalo bi procijeniti primjenom pouzdanih polaznih podataka, a ne bi se trebalo oslanjati samo na kvalitativne kriterije. Oni bi trebali biti procijenjeni kao integralni dio sveukupne procjene, a ne kao „primisao” na kraju postupka procjene.

Na kraju, pri kumulativnoj procjeni trebalo bi razmotriti i postojeću infrastrukturu na rijeci (tzv. „prethodno opterećenje”) (29). Na primjer, ako se planira novi projekt s novom turbinom, njegov se učinak mora procijeniti u odnosu na postojeću hidroelektranu čak i ako je ona stara nekoliko desetljeća. Ako bi kumulativni učinci bili znatni, novi će projekt biti odbijen.

| Preporuke za male hidroelektrane, Njemačka savezna agencija za okoliš

  U Njemačkoj je već iskorišteno otprilike 80 % upotrebljivog hidroenergetskog potencijala. I tehnološki je potencijal bio većinom iskorišten. To se odrazilo u relativno niskoj stopi raspoložive potpore za korištenje hidroenergije u programima potpore. Preostali se iskoristivi potencijal stoga uglavnom odnosi na male, prethodno neregulirane i gotovo netaknute vode. No, mogući štetni ekološki učinci na nekolicinu preostalih malih, netaknutih vodotoka u Njemačkoj vjerojatno će biti znatni.
  I makroekonomska analiza troškova i koristi pokazala je da bi ekonomski troškovi mogli biti znatni u usporedbi s koristima. Što je kapacitet postrojenja manji a vodotok prirodniji, to je analiza troškova i koristi nepovoljnija. Ekonomske procjene pokazuju da su, posebice u malim hidroelektranama kapaciteta do 100 kW, u sva tri slučaja, tj. pri izgradnji, modernizaciji i ponovnom stavljanju u pogon, troškovi proizvodnje energije viši od stopa plaćanja u skladu sa Zakonom o obnovljivoj energiji. Stoga u mnogim slučajevima, čak i u povoljnim okolnostima, proizvodnja električne energije teško može biti ekonomična.

  Ekonomska razmatranja pokazuju da subvencije za pokrivanje operativnih troškova malih hidroelektrana – posebice postrojenja kapaciteta manjeg od 100 kW – uzrokuju velike makroekonomske troškove za izbjegavanje emisija CO
  2
  . S obzirom na kontekst negativnih ekoloških učinaka, daljnje iskorištavanje potencijala malih hidroelektrana nije prioritet za zaštitu klime.
  Imajući na umu prevladavajuće pravne odredbe i zahtjeve iz Okvirne direktive o vodama, iznesene su sljedeće preporuke:






  — | zbog njihove veće učinkovitosti većim hidroelektranama općenito treba dati prednost u odnosu na mala i mikropostrojenja za sekundarnu upotrebu na vodama na kojima su već izgrađeni objekti i koje su već pregrađene. Pri razvoju hidroenergetskih kapaciteta pozornost treba posvetiti njihovoj optimizaciji, |
| --- | --- |

Preporuke za male hidroelektrane, Njemačka savezna agencija za okoliš

U Njemačkoj je već iskorišteno otprilike 80 % upotrebljivog hidroenergetskog potencijala. I tehnološki je potencijal bio većinom iskorišten. To se odrazilo u relativno niskoj stopi raspoložive potpore za korištenje hidroenergije u programima potpore. Preostali se iskoristivi potencijal stoga uglavnom odnosi na male, prethodno neregulirane i gotovo netaknute vode. No, mogući štetni ekološki učinci na nekolicinu preostalih malih, netaknutih vodotoka u Njemačkoj vjerojatno će biti znatni.

I makroekonomska analiza troškova i koristi pokazala je da bi ekonomski troškovi mogli biti znatni u usporedbi s koristima. Što je kapacitet postrojenja manji a vodotok prirodniji, to je analiza troškova i koristi nepovoljnija. Ekonomske procjene pokazuju da su, posebice u malim hidroelektranama kapaciteta do 100 kW, u sva tri slučaja, tj. pri izgradnji, modernizaciji i ponovnom stavljanju u pogon, troškovi proizvodnje energije viši od stopa plaćanja u skladu sa Zakonom o obnovljivoj energiji. Stoga u mnogim slučajevima, čak i u povoljnim okolnostima, proizvodnja električne energije teško može biti ekonomična.

Ekonomska razmatranja pokazuju da subvencije za pokrivanje operativnih troškova malih hidroelektrana – posebice postrojenja kapaciteta manjeg od 100 kW – uzrokuju velike makroekonomske troškove za izbjegavanje emisija CO
  2
  . S obzirom na kontekst negativnih ekoloških učinaka, daljnje iskorištavanje potencijala malih hidroelektrana nije prioritet za zaštitu klime.

Imajući na umu prevladavajuće pravne odredbe i zahtjeve iz Okvirne direktive o vodama, iznesene su sljedeće preporuke:

—

zbog njihove veće učinkovitosti većim hidroelektranama općenito treba dati prednost u odnosu na mala i mikropostrojenja za sekundarnu upotrebu na vodama na kojima su već izgrađeni objekti i koje su već pregrađene. Pri razvoju hidroenergetskih kapaciteta pozornost treba posvetiti njihovoj optimizaciji,

| — | kod gotovo netaknutih vodotoka ili vodotoka koje se planira renaturalizirati treba isključiti iskorištavanje hidroenergije, |
| --- | --- |

—

kod gotovo netaknutih vodotoka ili vodotoka koje se planira renaturalizirati treba isključiti iskorištavanje hidroenergije,

| — | izgradnja i reaktivacija malih hidroelektrana nije problematična na postojećim preljevima koji se ne mogu srušiti, posebice ako se istodobno mogu ostvariti ekološka poboljšanja, primjerice ponovna uspostava slobodnog prolaza, |
| --- | --- |

—

izgradnja i reaktivacija malih hidroelektrana nije problematična na postojećim preljevima koji se ne mogu srušiti, posebice ako se istodobno mogu ostvariti ekološka poboljšanja, primjerice ponovna uspostava slobodnog prolaza,

| — | pri reaktivaciji postrojenja koja su trenutačno izvan funkcije te obnovi vodnih prava treba pozornije razmotriti zahtjeve za zaštitu voda i propisane uvjete (primjerice, funkcionalne riblje staze, strukturno zajamčen minimalni dinamični protok, zabrana bujičnih poplava nizvodno od brana), |
| --- | --- |

—

pri reaktivaciji postrojenja koja su trenutačno izvan funkcije te obnovi vodnih prava treba pozornije razmotriti zahtjeve za zaštitu voda i propisane uvjete (primjerice, funkcionalne riblje staze, strukturno zajamčen minimalni dinamični protok, zabrana bujičnih poplava nizvodno od brana),

| — | kod novih postrojenja treba izbjegavati pregrađivanje vodnog tijela radi njegova skretanja. Treba odabrati građevinske metode za skretanje korištene vode na način da se očuvaju slobodan prolaz i karakter vodotoka (npr. bočni dovod vode s derivacijskom građevinom u vodnom tijelu). Treba propisati zahtjeve u pogledu minimalnog protoka i mjera za izbjegavanje ozljeđivanja riba u turbinama. Treba zabraniti bujične poplave nizvodno od brana. |
| --- | --- |

—

kod novih postrojenja treba izbjegavati pregrađivanje vodnog tijela radi njegova skretanja. Treba odabrati građevinske metode za skretanje korištene vode na način da se očuvaju slobodan prolaz i karakter vodotoka (npr. bočni dovod vode s derivacijskom građevinom u vodnom tijelu). Treba propisati zahtjeve u pogledu minimalnog protoka i mjera za izbjegavanje ozljeđivanja riba u turbinama. Treba zabraniti bujične poplave nizvodno od brana.

Izvadak iz: Hidroelektrane kao izvor energije iz obnovljivih izvora – pravni i ekološki aspekti – Umweltbundesamt, studeni 2003. http://www.umweltbundesamt.de/sites/default/files/medien/publikation/long/2544.pdf

2.5.   Razlikovanje znatnih od neznatnih učinaka

Prvi je korak svake procjene utjecaja utvrđivanje raspona učinaka koje bi hidroenergetski razvojni plan ili projekt mogao imati na vrste i staništa. Zatim treba odrediti je li učinak znatan ili neznatan s obzirom na ciljeve očuvanja područja mreže Natura 2000. Jasno je da procjenu važnosti učinka treba provoditi za svaki projekt zasebno, u funkciji vrsta i staništa relevantnih za područje te u funkciji točnih značajki samog projekta i na temelju pouzdanog stručnog znanja (vidjeti poglavlje 5.).

Gubitak nekoliko jedinki za neke vrste može biti beznačajan, ali za druge vrste može imati ozbiljne posljedice. Veličina populacije, distribucija, raspon, reproduktivna strategija i životni vijek utječu na važnost učinaka, a to će se razlikovati od područja do područja mreže Natura 2000, čak i ako su određena za istu vrstu. U obzir treba uzeti i međusobnu povezanost učinaka. Na primjer, zaposjedanje zemljišta samo za sebe ne mora biti bitno za određenu vrstu, no ako se tome pridodaju znatni prekidi prirodnih tokova rijeka, učinak može postati znatan.

Procjena važnosti utjecaja treba se razmotriti i s obzirom na odgovarajući geografski opseg. Za migracijske vrste koje prelaze vrlo velike udaljenosti (kao što je atlantski losos Salmo salar) utjecaj na određenom području može imati posljedice za vrstu na mnogo većem geografskom području (riječni sliv). I u pogledu stalnih vrsta koje raspolažu velikim područjima ili različito upotrebljavaju staništa možda bi svejedno trebalo razmotriti moguće utjecaje na regionalnoj, a ne na lokalnoj razini.

Za određivanje je li izgledan znatan učinak ključni su i ciljevi očuvanja područja mreže Natura 2000. To je potvrđeno u točki 49. presude Suda Europske unije u predmetu Waddenzee (30):...kad postoji opasnost da plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za to upravljanje može ugroziti ciljeve njegovog očuvanja, treba smatrati da on može na značajan način utjecati na to područje. Ocjena te opasnosti mora se izvršiti osobito s obzirom na karakteristike i posebne uvjete okoliša područja na koje se odnosi taj plan ili projekt.

Ocjena prihvatljivosti mora se temeljiti na najboljim raspoloživim podacima. Za to bi možda trebalo prije provedbe projekta provesti ciljana terenska istraživanja ili programe praćenja. Ulagatelji to moraju predvidjeti u svojim planovima i osigurati da relevantni podaci iz biološkog i hidrološkog praćenja uključuju informacije o svim važnim aspektima (životni ciklus i sezonska varijabilnost). Takve studije nekad treba provoditi više godina prije nego što se u dostatnoj mjeri evidentira životni ciklus dotičnih vrsta i stanišnih tipova (za pojedinosti vidjeti poglavlje 5.).

| Smjernice za određivanje graničnih vrijednosti važnosti u Njemačkoj

  U Njemačkoj, kao i drugdje, zbog visoke je razine subjektivnosti bilo teško procijeniti važnost učinaka na ciljane značajke mreže Natura 2000, što je temelj za ocjenu prihvatljivosti. Zbog toga nadležna tijela često nisu imala pouzdane znanstvene temelje potrebne za potkrepljivanje odluka o tome treba li odobriti neki plan ili projekt ili ne. Tako su odluke mogle biti pravno osporene. Kako bi riješila taj problem i osigurala ujednačeniji i dosljedniji pristup pri ocjenjivanju važnosti utjecaja u praksi, Njemačka savezna agencija za zaštitu prirode (BfN) ugovorila je istraživački projekt izrade znanstveno provjerenih pravila i konvencija za sve stanišne tipove i vrste navedene u direktivama o pticama i staništima koje se pojavljuju u Njemačkoj (31). Rezultat je dokument sa smjernicama objavljen 2007.
  Polazna je pretpostavka smjernica da svaki trajni gubitak stanišnih tipova i staništa za vrste na području mreže Natura 2000 treba smatrati znatnim učinkom. Međutim, pod određenim uvjetima određena se razina gubitka može smatrati neznantnom za neke stanišne tipove i vrste. Smjernice sadržavaju znanstveno usuglašene granične vrijednosti i mjerila za utvrđivanje važnosti koji se temelje na kvantitativnim i funkcijskim aspektima, a ne samo na kvantitativnim kriterijima.
  Stoga, da bi se učinak smatrao neznatnim trebaju biti ispunjeni svi sljedeći zahtjevi:






  — | specifične značajke dotičnog staništa/staništa za vrste ili ključnih staništa tipične vrste moraju ostati nepromijenjene, |
| --- | --- |

Smjernice za određivanje graničnih vrijednosti važnosti u Njemačkoj

U Njemačkoj, kao i drugdje, zbog visoke je razine subjektivnosti bilo teško procijeniti važnost učinaka na ciljane značajke mreže Natura 2000, što je temelj za ocjenu prihvatljivosti. Zbog toga nadležna tijela često nisu imala pouzdane znanstvene temelje potrebne za potkrepljivanje odluka o tome treba li odobriti neki plan ili projekt ili ne. Tako su odluke mogle biti pravno osporene. Kako bi riješila taj problem i osigurala ujednačeniji i dosljedniji pristup pri ocjenjivanju važnosti utjecaja u praksi, Njemačka savezna agencija za zaštitu prirode (BfN) ugovorila je istraživački projekt izrade znanstveno provjerenih pravila i konvencija za sve stanišne tipove i vrste navedene u direktivama o pticama i staništima koje se pojavljuju u Njemačkoj (31). Rezultat je dokument sa smjernicama objavljen 2007.

Polazna je pretpostavka smjernica da svaki trajni gubitak stanišnih tipova i staništa za vrste na području mreže Natura 2000 treba smatrati znatnim učinkom. Međutim, pod određenim uvjetima određena se razina gubitka može smatrati neznantnom za neke stanišne tipove i vrste. Smjernice sadržavaju znanstveno usuglašene granične vrijednosti i mjerila za utvrđivanje važnosti koji se temelje na kvantitativnim i funkcijskim aspektima, a ne samo na kvantitativnim kriterijima.

Stoga, da bi se učinak smatrao neznatnim trebaju biti ispunjeni svi sljedeći zahtjevi:

—

specifične značajke dotičnog staništa/staništa za vrste ili ključnih staništa tipične vrste moraju ostati nepromijenjene,

| — | nisu premašene orijentacijske vrijednosti „kvantitativno – potpuni gubitak područja”, |
| --- | --- |

—

nisu premašene orijentacijske vrijednosti „kvantitativno – potpuni gubitak područja”,

| — | nisu premašene dopunske vrijednosti „kvantitativno – potpuni gubitak područja” od 1 %, |
| --- | --- |

—

nisu premašene dopunske vrijednosti „kvantitativno – potpuni gubitak područja” od 1 %,

| — | kumulativni učinci s drugim projektima ne premašuju prethodno navedene granične vrijednosti i |
| --- | --- |

—

kumulativni učinci s drugim projektima ne premašuju prethodno navedene granične vrijednosti i

| — | nema kumulativnih učinaka s drugim čimbenicima. |
| --- | --- |

—

nema kumulativnih učinaka s drugim čimbenicima.

Za drugu alineju razvijeno je sedam razreda veličine za staništa i osam za vrste s razmjerima u kojima su utvrđene granične vrijednosti za svaki stanišni tip/vrstu; određene su tri razine graničnih vrijednosti za svaki razred. U praksi to znači da za 21 od ukupno 91 stanišnog tipa koji su prisutni u Njemačkoj nije prihvatljiv nikakav gubitak, dok se za ostala staništa određeni gubitak može smatrati neznatnim ako je u odgovarajućim razmjerima u skladu s razredom i pripadajućim razmjerima. Kad je riječ o 53 vrste iz Priloga II., za njih 16 nisu utvrđene provizorne granične vrijednosti, kao ni za 20 od 98 vrsta iz Direktive o pticama. Drugim riječima, nikakav utjecaj ne bi bio prihvatljiv. Svi su ti zaključci/brojke/granične vrijednosti zamišljeni samo kao smjernice. To znači da svakoj ocjeni prihvatljivosti i dalje treba pristupiti zasebno.

Poslije objave dokument sa smjernicama uspješno je ispitan na njemačkim sudovima i sada se primjenjuje diljem države.

http://www.bfn.de/0306_ffhvp.html

| Ljestvice koje upotrebljavaju stručnjaci licencirani za ocjenu prihvatljivosti u Češkoj

  Praktično je pitanje ljestvica za ocjenu važnosti učinaka tijekom ocjene prihvatljivosti. Propisa nema, no na temelju dugogodišnjeg praktičnog iskustva predloženo je da stručnjaci zakonski licencirani za provođenje ocjena prihvatljivosti u Češkoj upotrebljavaju ljestvicu u nastavku (32). Važnost utjecaja treba ocijeniti u skladu sa svakom ciljanom značajkom dotičnog područja. Ako je utjecaj na samo jednu od ciljanih značajki ocijenjen s „–2”, to automatski znači da je integritet područja pod štetnim utjecajem i da za taj projekt ne smije biti izdana dozvola u postupku iz članka 6. stavka 3.








  Vrijednost | Pojam | Opis | Primjeri |
| --- | --- | --- | --- |
| –2 | znatan štetni utjecaj | Znatan štetni utjecaj.


  Isključena provedba plana/projekta.

  Znatno narušavanje ili uništenje staništa ili populacije vrste ili njihova znatnog dijela: znatno narušavanje ekoloških potreba staništa ili vrsta; znatan utjecaj na stanište ili prirodni razvoj vrste. U određenim uvjetima utjecaj se može smanjiti provedbom mjera ublažavanja. | Ometanje migracijskih ruta do mrijestilišta anadromnih vrsta.
  Uništenje staništa plavljenjem zbog nove brane.
  Hidrološke promjene zbog derivacije koje znatno utječu na populaciju. |
| –1 | umjeren štetni utjecaj | Ograničen/umjeren/neznatan štetni utjecaj. Nije isključena provedba plana/projekta.

  Umjeren negativni utjecaj na stanište ili populaciju vrste; umjereno narušavanje ekoloških potreba staništa ili vrsta; marginalan utjecaj na stanište ili prirodni razvoj vrste.
  Moguće je uklanjanje utjecaja primjenom mjera ublažavanja, no njihova se primjena ne može propisati, osim ako je nacionalnim zakonodavstvom propisano drukčije. | Modernizacija – upotreba tehnologije sigurnije za ribe, izgradnja ribljih prolaza na postojećim preprekama.
  Utjecaj na marginalne dijelove populacije.
  Utjecaj na stanište koje je uobičajeno u okolnom području. |
| 0 | nikakav utjecaj | Plan/projekt nema vidljivog utjecaja. | Izvan područja pojavljivanja. |
| +1 | umjeren pozitivni utjecaj | Umjeren povoljni utjecaj na stanište ili populaciju vrste; umjereno poboljšanje ekoloških potreba staništa ili vrsta; umjeren povoljni utjecaj na stanište ili na prirodni razvoj vrste. | Rekonstrukcija vršne hidroelektrane u protočnu hidroelektranu bez preljeva ili brane. |
| +2 | znatan pozitivni utjecaj | Znatan povoljni utjecaj na stanište ili populaciju vrste; znatno poboljšanje ekoloških potreba staništa ili vrsta, znatan povoljni utjecaj na stanište ili na prirodni razvoj vrste. | Rušenje hidroelektrane. |

Ljestvice koje upotrebljavaju stručnjaci licencirani za ocjenu prihvatljivosti u Češkoj

Praktično je pitanje ljestvica za ocjenu važnosti učinaka tijekom ocjene prihvatljivosti. Propisa nema, no na temelju dugogodišnjeg praktičnog iskustva predloženo je da stručnjaci zakonski licencirani za provođenje ocjena prihvatljivosti u Češkoj upotrebljavaju ljestvicu u nastavku (32). Važnost utjecaja treba ocijeniti u skladu sa svakom ciljanom značajkom dotičnog područja. Ako je utjecaj na samo jednu od ciljanih značajki ocijenjen s „–2”, to automatski znači da je integritet područja pod štetnim utjecajem i da za taj projekt ne smije biti izdana dozvola u postupku iz članka 6. stavka 3.

Vrijednost

Pojam

Opis

Primjeri

–2

znatan štetni utjecaj

Znatan štetni utjecaj.

Isključena provedba plana/projekta.

Znatno narušavanje ili uništenje staništa ili populacije vrste ili njihova znatnog dijela: znatno narušavanje ekoloških potreba staništa ili vrsta; znatan utjecaj na stanište ili prirodni razvoj vrste. U određenim uvjetima utjecaj se može smanjiti provedbom mjera ublažavanja.

Ometanje migracijskih ruta do mrijestilišta anadromnih vrsta.

Uništenje staništa plavljenjem zbog nove brane.

Hidrološke promjene zbog derivacije koje znatno utječu na populaciju.

–1

umjeren štetni utjecaj

Ograničen/umjeren/neznatan štetni utjecaj. Nije isključena provedba plana/projekta.

Umjeren negativni utjecaj na stanište ili populaciju vrste; umjereno narušavanje ekoloških potreba staništa ili vrsta; marginalan utjecaj na stanište ili prirodni razvoj vrste.

Moguće je uklanjanje utjecaja primjenom mjera ublažavanja, no njihova se primjena ne može propisati, osim ako je nacionalnim zakonodavstvom propisano drukčije.

Modernizacija – upotreba tehnologije sigurnije za ribe, izgradnja ribljih prolaza na postojećim preprekama.

Utjecaj na marginalne dijelove populacije.

Utjecaj na stanište koje je uobičajeno u okolnom području.

0

nikakav utjecaj

Plan/projekt nema vidljivog utjecaja.

Izvan područja pojavljivanja.

+1

umjeren pozitivni utjecaj

Umjeren povoljni utjecaj na stanište ili populaciju vrste; umjereno poboljšanje ekoloških potreba staništa ili vrsta; umjeren povoljni utjecaj na stanište ili na prirodni razvoj vrste.

Rekonstrukcija vršne hidroelektrane u protočnu hidroelektranu bez preljeva ili brane.

+2

znatan pozitivni utjecaj

Znatan povoljni utjecaj na stanište ili populaciju vrste; znatno poboljšanje ekoloških potreba staništa ili vrsta, znatan povoljni utjecaj na stanište ili na prirodni razvoj vrste.

Rušenje hidroelektrane.

3.   PRIMJERI DOBRE PRAKSE U UBLAŽAVANJU UČINAKA I PRIMJENI MJERA EKOLOŠKE OBNOVE NA HIDROENERGIJU

3.1.   Težnja najboljem mogućem ekološkom stanju rijeka u kontekstu hidroenergije

Kao što je navedeno u prethodnom poglavlju, tek je nekolicina velikih europskih rijeka i dalje u relativno prirodnom stanju jer su tijekom godina fizički izmijenjene iz niza razloga, među ostalim radi proizvodnje hidroenergije. Modernizacija postojećih hidroelektrana stoga bi trebala imati prednost pred izgradnjom novih s ciljem poboljšanja njihova ekološkog otiska.

Mogu se poduzeti razne mjere za ublažavanje negativnih učinaka hidroelektrana na riječne ekosustave te staništa i vrste u okruženju te za unaprjeđenje njihova stanja očuvanosti, što je vrlo važan korak u ispunjavanju ciljeva iz Okvirne direktive o vodama i dviju direktiva o prirodi.

Usto, trebalo bi istražiti mogućnosti stavljanja izvan upotrebe neučinkovitih ili zastarjelih postrojenja te njihova potpuna uklanjanja iz riječnog sustava. Treba istaknuti da je prema Okvirnoj direktivi o vodama obnova dobrog ekološkog stanja standardna mjera koju treba poduzeti ako je vodno tijelo degradirano zbog postojećeg postrojenja. Znatne fizičke modifikacije dopuštene su samo ako služe zakonitoj svrsi koja se ne može postići drugim boljim ekološkim opcijama (vidjeti članak 4. stavak 3. Okvirne direktive o vodama za više pojedinosti o zahtjevima za proglašavanje vodnog tijela umjetnim ili znatno promijenjenim i povezane smjernice).

Mogućnosti tehničke nadogradnje hidroenergetskih postrojenja i uvođenja mjera ekološke obnove treba ocijeniti na pojedinačnoj osnovi uzimajući u obzir njihove kumulativne učinke. Koji će se tip ekoloških mjera provesti uvelike će ovisiti o lokalnim okolnostima, kao što su stanje rijeke, drugi postojeći pritisci duž rijeke i već postojeći objekti te tipovi prisutnih vrsta i staništa.

3.2.   Postupanje s postojećim hidroelektranama koje negativno utječu na područja mreže Natura 2000

Postojeći hidroenergetski objekti koji su locirani na područjima mreže Natura 2000 ili u njihovoj blizini ili imaju negativne učinke na ta područja moraju u svakom trenutku poštovati odredbe članka 6. stavka 2. Direktive o staništima. Konkretno, člankom 6. stavkom 2. propisuje se obveza da se stanje područja ne smije pogoršati u odnosu na stanje u kakvom je bilo kad je prvi put određeno područjem mreže Natura 2000. To znači da bi države članice trebale poduzeti sve potrebne mjere za koje je razumno očekivati da ih poduzmu kako bi osigurale da nije došlo do pogoršanja staništa i/ili znatnog uznemiravanja vrsta.

Drugim riječima, države članice zakonski su obvezne:

| — | istražiti prijetnje i pritiske zbog prisustva hidroenergetskih objekata na vrste i stanišne tipove za koje je područje određeno te |
| --- | --- |

—

istražiti prijetnje i pritiske zbog prisustva hidroenergetskih objekata na vrste i stanišne tipove za koje je područje određeno te

| — | poduzeti potrebne korektivne mjere ako ti postojeći pritisci uzrokuju smanjenje ili propadanje prisutnih vrsta i staništa. |
| --- | --- |

—

poduzeti potrebne korektivne mjere ako ti postojeći pritisci uzrokuju smanjenje ili propadanje prisutnih vrsta i staništa.

Europski sud potvrdio je taj uvjet u predmetu Owenduff (C-117/00) (33), u kojem je presudio da je došlo do povrede članka 6. stavka 2. jer nisu donesene mjere za sprečavanje pogoršanja staništa vrsta za koje je određeno područje posebne zaštite. U nekolicini predmeta Suda EU-a (34) dodatno je pojašnjen tip sustava pravne zaštite koji treba uspostaviti za potrebe članka 4. stavaka 1. i 2. Direktive o pticama i članka 6. stavka 2. Direktive o staništima. Posebno je istaknuta potreba da pravni režim bude konkretan, povezan i potpun te da može osigurati održivo upravljanje i učinkovitu zaštitu predmetnih područja (C-293/07).

Sud je utvrdio povrede u predmetima u kojima je postojeći sustav „preopćenit i ne obuhvaća konkretno područje posebne zaštite ili vrste koje na njemu žive” (C-166/04), provedene mjere su „djelomične, izolirane mjere, pri čemu se tek nekima promiče očuvanje predmetnih populacija ptica pa stoga ne tvore koherentnu cjelinu” (C-418/04) ili područja posebne zaštite podliježu „heterogenim pravnim sustavima u kojima se područjima posebne zaštite ne jamči dovoljna zaštita” (C-293/07). Sud je smatrao i da isključivo administrativne ili dobrovoljne mjere nisu dovoljne za potrebe članka 6. stavka 2. (C-96/98).

Treba napomenuti da se, kad je riječ o područjima mreže Natura 2000, člankom 6. stavkom 1. Direktive o staništima zahtijeva i da države članice utvrde mjere za očuvanje koje odgovaraju ekološkim zahtjevima stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II. koji su prisutni na tim područjima. To znači da hidroenergetska postrojenja moraju ispunjavati i sve ambicioznije ciljeve očuvanja pored ciljeva o nepogoršanju iz članka 6. stavka 2. Usto, trebaju biti obuhvaćena programom mjera u okviru plana upravljanja riječnim slivom.

Iako nisu obvezna, Direktivom o staništima tijela nadležna za prirodu potiču se da u razradi planova upravljanja područjima mreže Natura 2000 usko surađuju s lokalnim dionicima i vlasnicima zemljišta kojih se to može ticati kako bi utvrdili prijetnje i pritiske za svako područje mreže Natura 2000 i zajednički utvrdili koje je mjere očuvanja potrebno provesti.

Nužna je dobra komunikacija operatera hidroelektrana s tijelima nadležnima za planove upravljanja, što može dovesti do uvrštavanja mjera koje mogu korisne i za ciljeve očuvanja i za rad hidroelektrana.

3.3.   Uvođenje ekoloških mjera ublažavanja i obnove

Može se uvesti niz mjera i za postojeće i za nove hidroelektrane kako bi se smanjili njihovi ekološki učinci (35). Tim se mjerama mogu ublažiti mogući učinci prije nego što do njih dođe ili popraviti već nastala šteta, a mogu uključivati:

| — | obnovu kontinuiteta rijeke i migracije riba, primjerice uklanjanjem starih ili zastarjelih struktura ili izgradnjom ribljih staza, |
| --- | --- |

—

obnovu kontinuiteta rijeke i migracije riba, primjerice uklanjanjem starih ili zastarjelih struktura ili izgradnjom ribljih staza,

| — | smanjenje smrtnosti riba, primjerice ugradnjom zaštitnih rešetki na ulazu u turbinu i postavljanjem posebno prilagođenih turbina, |
| --- | --- |

—

smanjenje smrtnosti riba, primjerice ugradnjom zaštitnih rešetki na ulazu u turbinu i postavljanjem posebno prilagođenih turbina,

| — | obnovu odgovarajućeg varijabilnog ekološki prihvatljivog protoka (uključujući ublažavanje niskog protoka, dinamični protok, protok riba i brze promjene protoka) i dinamike nanosa kojom se poboljšavaju struktura i funkcioniranje slatkovodnih staništa. |
| --- | --- |

—

obnovu odgovarajućeg varijabilnog ekološki prihvatljivog protoka (uključujući ublažavanje niskog protoka, dinamični protok, protok riba i brze promjene protoka) i dinamike nanosa kojom se poboljšavaju struktura i funkcioniranje slatkovodnih staništa.

Može se uvesti i širok raspon mjera za aktivnu obnovu, ponovno povezivanje ili ponovnu uspostavu vrijednih prirodnih riječnih staništa i staništa za rijetke i ugrožene vrste radi stvaranja neto pozitivnog doprinosa poboljšanju ekološkog stanja rijeke u skladu s ciljevima Okvirne direktive o vodama i direktiva o prirodi. Odabir vrste mjere uvelike će ovisiti o ekološkom stanju predmetnog vodnog tijela, vrsti prisutnog hidroenergetskog objekta, drugim pritiscima i prijetnjama te ukupnom trošku i mogućnosti unapređenja učinkovitosti i proizvodnog kapaciteta hidroenergetskog objekta.

Nakon provedbe mjera trebalo bi uspostaviti sustave za praćenje kako bi se zajamčio njihov željeni učinak te, ako to nije slučaj, trebalo bi provesti korektivne mjere za uklanjanje nedostataka.

| Razlike između ublažavanja, kompenzacije i ekološke obnove


  Mjere ublažavanja izravno su povezane s vjerojatnim učincima i dio su projekta ili ih nadležno tijelo uvodi kao uvjet za odobravanje plana ili projekta. Temelje se na načelu predostrožnosti, a njihova je svrha uklanjanje vjerojatnih negativnih učinaka, njihovo sprečavanje ili smanjivanje na razinu na kojoj neće negativno utjecati na cjelovitost područja. Na datum donošenja odluke o odobravanju provedbe projekta, mjerama ublažavanja u okviru projekta mora se osigurati da sa znanstvenog gledišta ne postoji nikakva razumna sumnja o nepostojanju štetnih učinaka na cjelovitost područja u pitanju (36).

  Kompenzacijskim mjerama nastoji se nadoknaditi šteta koju može uzrokovati projekt. Kompenzacijske mjere mogu se uzeti u obzir na temelju članka 6. stavka 4. samo ako je plan ili projekt prihvaćen kao potreban zbog imperativnih razloga od prevladavajućeg javnog interesa i ako ne postoje alternative (vidjeti odjeljak 5.).
  Mjere ekološke obnove nisu nužno povezane s procjenom utjecaja na okoliš, a njihova je svrha dati neto pozitivan doprinos poboljšanju ekološkog stanja već degradirane rijeke u skladu s ciljevima Okvirne direktive o vodama i direktivama o prirodi. |
| --- |

Razlike između ublažavanja, kompenzacije i ekološke obnove

Mjere ublažavanja izravno su povezane s vjerojatnim učincima i dio su projekta ili ih nadležno tijelo uvodi kao uvjet za odobravanje plana ili projekta. Temelje se na načelu predostrožnosti, a njihova je svrha uklanjanje vjerojatnih negativnih učinaka, njihovo sprečavanje ili smanjivanje na razinu na kojoj neće negativno utjecati na cjelovitost područja. Na datum donošenja odluke o odobravanju provedbe projekta, mjerama ublažavanja u okviru projekta mora se osigurati da sa znanstvenog gledišta ne postoji nikakva razumna sumnja o nepostojanju štetnih učinaka na cjelovitost područja u pitanju (36).

Kompenzacijskim mjerama nastoji se nadoknaditi šteta koju može uzrokovati projekt. Kompenzacijske mjere mogu se uzeti u obzir na temelju članka 6. stavka 4. samo ako je plan ili projekt prihvaćen kao potreban zbog imperativnih razloga od prevladavajućeg javnog interesa i ako ne postoje alternative (vidjeti odjeljak 5.).

Mjere ekološke obnove nisu nužno povezane s procjenom utjecaja na okoliš, a njihova je svrha dati neto pozitivan doprinos poboljšanju ekološkog stanja već degradirane rijeke u skladu s ciljevima Okvirne direktive o vodama i direktivama o prirodi.

Tablica

Pregled najčešćih mjera za ublažavanje zadržavanja vode

| Hidromorfološke izmjene | Glavni ekološki utjecaj | Ublažavanje ... | Moguće mjere ublažavanja |
| --- | --- | --- | --- |
| Smanjen ili prekinut kontinuitet rijeke za uzvodnu migraciju riba | Ribe: odsustvo populacija migratornih riba i drugih riječnih riba ili smanjenje njihove brojnosti | prekinutog uzvodnog kontinuiteta za ribe | — | rampa |

Hidromorfološke izmjene

Glavni ekološki utjecaj

Ublažavanje ...

Moguće mjere ublažavanja

Smanjen ili prekinut kontinuitet rijeke za uzvodnu migraciju riba

Ribe: odsustvo populacija migratornih riba i drugih riječnih riba ili smanjenje njihove brojnosti

prekinutog uzvodnog kontinuiteta za ribe

—

rampa

| — | riblja staza |
| --- | --- |

—

riblja staza

| — | obilazni kanal |
| --- | --- |

—

obilazni kanal

Smanjen ili prekinut kontinuitet rijeke za nizvodnu migraciju riba

Ribe: odsustvo populacija migratornih riba i drugih riječnih riba ili smanjenje njihove brojnosti

prekinutog nizvodnog kontinuiteta za ribe

| — | turbine koje su manje štetne za ribe |
| --- | --- |

—

turbine koje su manje štetne za ribe

| — | zaštitne rešetke za ribe |
| --- | --- |

—

zaštitne rešetke za ribe

| — | obilazni kanal |
| --- | --- |

—

obilazni kanal

| — | riblja staza |
| --- | --- |

—

riblja staza

Umjetni iznimno nizak protok ili produljeni nizak protok

Smanjena brojnost biljnih i životinjskih vrsta.

Promjene sastava biljnih i životinjskih vrsta.

niskog protoka

| — | omogućivanje dodatnog protoka |
| --- | --- |

—

omogućivanje dodatnog protoka

| — | promjene riječne morfologije |
| --- | --- |

—

promjene riječne morfologije

Gubitak ili smanjenje protoka tako da nije dovoljan da potakne i održi migraciju riba

Odsustvo ili manja brojnost migratornih riba

otežanog protoka riba

omogućivanje protoka riba

Gubitak, smanjenje ili odsustvo varijabilnog protoka koji bi bio dovoljan za ispiranje

Promjena ili smanjena brojnost ribljih vrsta i vrsta beskralježnjaka

varijabilnog protoka

| — | pasivna varijabilnost protoka |
| --- | --- |

—

pasivna varijabilnost protoka

| — | aktivna varijabilnost protoka |
| --- | --- |

—

aktivna varijabilnost protoka

Brze promjene protoka (uključujući naglu promjenu protoka)

Smanjena brojnost biljnih i životinjskih vrsta zbog nasukavanja i ispiranja

brzih promjena protoka

| — | kompenzacijski bazen(i) (unutarnji) |
| --- | --- |

—

kompenzacijski bazen(i) (unutarnji)

| — | premještanje odvodne građevine hidroelektrane |
| --- | --- |

—

premještanje odvodne građevine hidroelektrane

| — | smanjenje stope protoka |
| --- | --- |

—

smanjenje stope protoka

| — | modifikacija riječne morfologije |
| --- | --- |

—

modifikacija riječne morfologije

| — | kompenzacijski bazeni (vanjski) |
| --- | --- |

—

kompenzacijski bazeni (vanjski)

Promjena općih fizikalno-kemijskih uvjeta te uzvodnog i nizvodnog toka (npr. temperatura, superzasićenje itd.)

Promjene sastava ili rasta makrozajednica beskralježnjaka i ribe ili smrtnost ribe

fizikalno-kemijskih promjena

| — | fleksibilni zahvat |
| --- | --- |

—

fleksibilni zahvat

| — | višestruki zahvati |
| --- | --- |

—

višestruki zahvati

| — | upravljanje razinom akumulacijskog jezera |
| --- | --- |

—

upravljanje razinom akumulacijskog jezera

Poremećaj ili smanjenje kontinuiteta rijeke za nanos, što dovodi do promjena u sastavu supstrata

Smanjena brojnost riba i beskralježnjaka te promjene u sastavu vrsta

promjena nanosa

| — | mehaničko razbijanje površine riječnog korita |
| --- | --- |

—

mehaničko razbijanje površine riječnog korita

| — | uklanjanje nanosa |
| --- | --- |

—

uklanjanje nanosa

| — | ponovno unošenje nanosa (zahvati) |
| --- | --- |

—

ponovno unošenje nanosa (zahvati)

| — | ponovno unošenje nanosa (akumulacijska jezera) |
| --- | --- |

—

ponovno unošenje nanosa (akumulacijska jezera)

| — | obnova procesa lateralne erozije |
| --- | --- |

—

obnova procesa lateralne erozije

| — | uvođenje mobilizirajućeg protoka |
| --- | --- |

—

uvođenje mobilizirajućeg protoka

Umjetne izrazite promjene razine jezera, smanjenje kvalitete i opsega staništa plitkih voda i obalne zone

Smanjena brojnost biljnih i životinjskih vrsta.

Promjene u sastavu vrsta.

promjena razine jezera

| — | smanjenje crpljenja |
| --- | --- |

—

smanjenje crpljenja

| — | povećanje ulaznog toka |
| --- | --- |

—

povećanje ulaznog toka

| — | stvaranje zaljeva |
| --- | --- |

—

stvaranje zaljeva

| — | upravljanje staništima obalne zone/plitkih voda |
| --- | --- |

—

upravljanje staništima obalne zone/plitkih voda

| — | povezivanje s pritocima |
| --- | --- |

—

povezivanje s pritocima

| — | umjetni plutajući otoci |
| --- | --- |

—

umjetni plutajući otoci

Isušena obala i smanjeni protok rijeke – rijeka nalik bari

Promjene sastava biljnih i životinjskih vrsta (npr. pogodovanje vrstama koje ne podnose uznemiravanje/vrstama voda stajaćica)

rijeka nalik bari (akumulacija)

| — | obilazni kanal |
| --- | --- |

—

obilazni kanal

| — | smanjenje razine skladištenja |
| --- | --- |

—

smanjenje razine skladištenja

| — | poboljšanja staništa u koritu |
| --- | --- |

—

poboljšanja staništa u koritu

| — | ponovno lateralno povezivanje |
| --- | --- |

—

ponovno lateralno povezivanje

Izvor: Prilagođeno iz tablice 3. izvješća radne skupine ECOSTAT o zajedničkom razumijevanju primjene mjera ublažavanja za postizanje dobrog ekološkog potencijala za znatno promijenjena vodna tijela, 2. dio: Utjecaj zadržavanja vode (37)

U hidroenergetskim objektima posebna se pozornost često posvećuje nizu potencijalnih tehnika koje se mogu primijeniti za obnovu ili olakšavanje uzvodnog ili nizvodnog kretanja riba i druge vodene faune u riječnim sustavima. Riječ je o grani znanosti koja se kontinuirano razvija i u kojoj se redovito testiraju i ponovno ocjenjuju brojne tehnike i inovativna rješenja. Međutim, to nije rješenje za sve probleme.

Brojni su primjeri konstrukcija za pomoć migraciji riba koje su postavljene kao takozvana mjera ublažavanja, ali za koje se ispostavilo da su nedjelotvorne ili čak štetne za populacije riba kojima su trebale pomoći. Razlog je možda taj što su uređaji bili loše osmišljeni i neprikladni za tu namjenu ili nisu uzimali u obzir kumulativne učinke već postojećih prepreka na rijeci. Možda nisu bili ispunjeni ni uvjeti za održavanje takvih konstrukcija ili upravljanje njima ili nije postojao sustav praćenja na temelju kojega bi se provjeravalo služi li konstrukcija svrsi za koju je postavljena.

Zato je važno osigurati ne samo da su riblja staza ili prilagođena turbina izgrađene u skladu s najnovijim spoznajama u predmetnom sektoru i trenutačnom najboljom praksom, nego i da je uspostavljen dobar sustav praćenja za dobivanje povratnih informacija o njihovoj djelotvornosti. U načelu, praćenje bi trebalo dokazati da konstrukcija svim riječnim vrstama omogućuje ulazak na stazu te da ih velika većina (npr. 85 %) može izaći živa.

Kad je riječ o ribljim stazama, gdje god je to moguće treba se opredijeliti za stazu što više nalik prirodnoj jer su takve riblje staze u pravilu djelotvornije. Odabir najprikladnije vrste riblje staze (npr. staza s vertikalnim prorezima, obilazni kanal, kamena rampa, lift) uvelike ovisi o lokalnim uvjetima (visina barijere, narav struje, upotrebljivost okolnih područja itd.) pa je potrebno pažljivo proučiti svaki pojedini slučaj.

Isto tako, utjecaj turbina na ribe obično je znatan, ali ponekad ga je moguće umanjiti određenim prilagodbama konstrukcije turbina i njihova načina rada. Međutim, takve prilagođene turbine dosad se nisu pokazale jamstvom da ni jedna riba neće stradati niti da sama turbina više nije prepreka migraciji. I tu je potrebno ocjenjivanje i praćenje djelotvornosti na pojedinačnoj osnovi.

Planiranje ribljih staza ili prilagođenih turbina trebalo bi ovisiti i o ocjeni kumulativnog učinka barijera u širem riječnom sustavu. Izgradnja jedne riblje staze duž rijeke s puno barijera moglo bi biti skupo i neučinkovito. Stoga je važno strateški promotriti sve barijere na određenoj rijeci kako bi se donijela odluka o najboljoj korektivnoj mjeri.

Najzad, iznimno je važno donijeti plan za redovito održavanje svih novih konstrukcija. Mnoge riblje staze i turbine neće biti srednjoročno i dugoročno djelotvorne ako se ne održavaju dovoljno redovito.

| Kad se riblja staza smatra odgovarajućom mjerom ublažavanja?


  Zaključci iz presude Suda EU-a u predmetu 142/16 o elektrani na ugljen u Moorburgu

  Elektrana na ugljen u Moorburgu nalazi se u hamburškoj luci na južnoj obali južnog toka rijeke Labe. Riječ je o migracijskoj ruti za određene vrste riba s popisa u Prilogu II. Direktivi o staništima te ona kao takva ima važnu ulogu u nizu područja mreže Natura 2000 uzvodno od preljeva Geesthacht (Njemačka) čiji ciljevi očuvanja obuhvaćaju navedene vrste. Ta se područja nalaze na udaljenosti od oko 600 km od elektrane. Preljev Geesthacht smješten je na dionici rijeke Labe između elektrane u Moorburgu i područja mreže Natura 2000.
  Prije nego što je 30. rujna 2008. izdano odobrenje za izgradnju elektrane u Moorburgu, na temelju njemačkog zakonodavstva o vodama provedena je procjena utjecaja na okoliš. Tom je procjenom zaključeno da je izdavanje odobrenja spojivo s ciljevima za očuvanje područja mreže Natura 2000 jer je operater pristao izgraditi drugu riblju stazu na otprilike 30 km od elektrane, pored preljeva Geesthacht. Stoga je postojala namjera da se nadoknadi šteta za ribu usmrćenu tijekom rada mehanizma za hlađenje, kojim se iz rijeke povlače velike količine vode radi hlađenja elektrane u Moorburgu („riblja staza”). Usto, na temelju procjene utjecaja predviđeno je višefazno praćenje radi provjere djelotvornosti riblje staze. Komisija je smatrala da je nadležno tijelo riblju stazu pogrešno klasificiralo kao mjeru ublažavanja.
  Zaključci Suda:

  „Kako bi se uvjerila da projekt izgradnje elektrane u Moorburgu neće negativno utjecati na cjelovitost predmetnih područja Natura 2000, na njemačkim je tijelima da uzmu u obzir zaštitne mjere uključene u taj projekt. U tom pogledu, stalna je sudska praksa da primjena načela opreznosti u okviru provedbe članka 6. stavka 3. Direktive o staništima zahtijeva od nadležnog tijela da uzme u obzir

  zaštitne mjere uključene u navedeni projekt koje imaju za cilj izbjegavanje ili smanjenje mogućih neposredno prouzročenih štetnih učinaka, kako bi se osiguralo da projekt ne utječe negativno na cjelovitost zaštićenog područja

  ([...] C-521/12, C-387/15 i C-388/15 [...]).


  U ovom slučaju, valja navesti da iz spisa podnesenog Sudu proizlazi da [...] Taj prijelaz za ribe omogućio bi povećanje fonda migrirajućih riba, pružajući tim vrstama mogućnost da brže dospiju do svojih područja razmnožavanja na srednjem i gornjem toku Labe. Povećanje ribljeg fonda nadoknadilo bi gubitke blizu elektrane u Moorburgu i na taj način ne bi postojao značajan utjecaj na ciljeve očuvanja područja Natura 2000 smještenih uzvodno od te elektrane.


  Međutim, iz procjene utjecaja proizlazi da ona ne sadrži konačna utvrđenja o učinkovitosti prijelaza za ribe, nego

  samo navodi da bi se ta učinkovitost potvrdila tek nakon više godina praćenja.



  Prema tome, razvidno je da u trenutku izdavanja odobrenja, iako je bio namijenjen smanjenju neposredno prouzročenog značajnog utjecaja na područja Natura 2000 uzvodno od elektrane u Moorburgu, prijelaz za ribe

  nije mogao zajamčiti,

  zajedno s drugim mjerama navedenima u točki 35. ove presude,

  da ne postoji nikakva razumna sumnja

  o tome da navedena elektrana neće negativno utjecati na cjelovitost područja, u smislu članka 6. stavka 3. Direktive o staništima.


  Što se tiče predviđanja na kojima se temeljila procjena utjecaja, valja navesti da je Republika Njemačka podatke utvrđene za godine 2011. do 2014. podnijela nakon izdavanja odobrenja od 30. rujna 2008.


  U tom pogledu, valja podsjetiti da

  upravo na datum donošenja odluke kojom se odobrava provedba projekta ne smije postojati nikakva sumnja sa znanstvenog gledišta

  što se tiče nepostojanja štetnih učinaka na cjelovitost područja u pitanju (presuda od 26. listopada 2006., Komisija/Portugal, C-239/04, EU:C:2006:665, t. 24. i navedena sudska praksa).”

  Komisija je navela i da je grad Hamburg izdao odobrenje za elektranu u Moorburgu ne uzevši u procjeni utjecaja u obzir moguće kumulativne učinke povezane s učincima reverzibilne elektrane u Geesthachtu, koja je otvorena 1958. i nema uspostavljene posebne mehanizme za zaštitu riba. Prema mišljenju Komisije nebitno je to što je reverzibilna elektrana u Geesthachtu izgrađena prije roka za prenošenje Direktive o staništima jer odredbe članka 6. stavka 3. te direktive nisu ograničene na planove i projekte odobrene ili izvršene nakon isteka tog roka.

  Zaključci Suda

  Člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima od nacionalnih tijela zahtijeva se da u okviru ispitivanja kumulativnih učinaka uzmu u obzir sve projekte koji bi, zajedno s projektom za koji se traži odobrenje, mogli imati značajan utjecaj na zaštićeno područje s obzirom na ciljeve te direktive, neovisno o tome što ti projekti datiraju od prije prenošenja navedene direktive.
  Naime, projekti koji mogu, poput reverzibilne elektrane u Geesthachtu, zajedno s projektom koji je predmet procjene utjecaja uključivati pogoršanje ili uznemiravanje koje može imati utjecaj na migrirajuće ribe u rijeci, a slijedom toga i pogoršanje predmetnog područja, s obzirom na ciljeve Direktive o staništima, ne mogu se isključiti iz ocjene utjecaja na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima.
  http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16 |
| --- |

Kad se riblja staza smatra odgovarajućom mjerom ublažavanja?

Zaključci iz presude Suda EU-a u predmetu 142/16 o elektrani na ugljen u Moorburgu

Elektrana na ugljen u Moorburgu nalazi se u hamburškoj luci na južnoj obali južnog toka rijeke Labe. Riječ je o migracijskoj ruti za određene vrste riba s popisa u Prilogu II. Direktivi o staništima te ona kao takva ima važnu ulogu u nizu područja mreže Natura 2000 uzvodno od preljeva Geesthacht (Njemačka) čiji ciljevi očuvanja obuhvaćaju navedene vrste. Ta se područja nalaze na udaljenosti od oko 600 km od elektrane. Preljev Geesthacht smješten je na dionici rijeke Labe između elektrane u Moorburgu i područja mreže Natura 2000.

Prije nego što je 30. rujna 2008. izdano odobrenje za izgradnju elektrane u Moorburgu, na temelju njemačkog zakonodavstva o vodama provedena je procjena utjecaja na okoliš. Tom je procjenom zaključeno da je izdavanje odobrenja spojivo s ciljevima za očuvanje područja mreže Natura 2000 jer je operater pristao izgraditi drugu riblju stazu na otprilike 30 km od elektrane, pored preljeva Geesthacht. Stoga je postojala namjera da se nadoknadi šteta za ribu usmrćenu tijekom rada mehanizma za hlađenje, kojim se iz rijeke povlače velike količine vode radi hlađenja elektrane u Moorburgu („riblja staza”). Usto, na temelju procjene utjecaja predviđeno je višefazno praćenje radi provjere djelotvornosti riblje staze. Komisija je smatrala da je nadležno tijelo riblju stazu pogrešno klasificiralo kao mjeru ublažavanja.

Zaključci Suda:

„Kako bi se uvjerila da projekt izgradnje elektrane u Moorburgu neće negativno utjecati na cjelovitost predmetnih područja Natura 2000, na njemačkim je tijelima da uzmu u obzir zaštitne mjere uključene u taj projekt. U tom pogledu, stalna je sudska praksa da primjena načela opreznosti u okviru provedbe članka 6. stavka 3. Direktive o staništima zahtijeva od nadležnog tijela da uzme u obzir

  zaštitne mjere uključene u navedeni projekt koje imaju za cilj izbjegavanje ili smanjenje mogućih neposredno prouzročenih štetnih učinaka, kako bi se osiguralo da projekt ne utječe negativno na cjelovitost zaštićenog područja

  ([...] C-521/12, C-387/15 i C-388/15 [...]).

U ovom slučaju, valja navesti da iz spisa podnesenog Sudu proizlazi da [...] Taj prijelaz za ribe omogućio bi povećanje fonda migrirajućih riba, pružajući tim vrstama mogućnost da brže dospiju do svojih područja razmnožavanja na srednjem i gornjem toku Labe. Povećanje ribljeg fonda nadoknadilo bi gubitke blizu elektrane u Moorburgu i na taj način ne bi postojao značajan utjecaj na ciljeve očuvanja područja Natura 2000 smještenih uzvodno od te elektrane.

Međutim, iz procjene utjecaja proizlazi da ona ne sadrži konačna utvrđenja o učinkovitosti prijelaza za ribe, nego

  samo navodi da bi se ta učinkovitost potvrdila tek nakon više godina praćenja.

Prema tome, razvidno je da u trenutku izdavanja odobrenja, iako je bio namijenjen smanjenju neposredno prouzročenog značajnog utjecaja na područja Natura 2000 uzvodno od elektrane u Moorburgu, prijelaz za ribe

  nije mogao zajamčiti,

  zajedno s drugim mjerama navedenima u točki 35. ove presude,

  da ne postoji nikakva razumna sumnja

  o tome da navedena elektrana neće negativno utjecati na cjelovitost područja, u smislu članka 6. stavka 3. Direktive o staništima.

Što se tiče predviđanja na kojima se temeljila procjena utjecaja, valja navesti da je Republika Njemačka podatke utvrđene za godine 2011. do 2014. podnijela nakon izdavanja odobrenja od 30. rujna 2008.

U tom pogledu, valja podsjetiti da

  upravo na datum donošenja odluke kojom se odobrava provedba projekta ne smije postojati nikakva sumnja sa znanstvenog gledišta

  što se tiče nepostojanja štetnih učinaka na cjelovitost područja u pitanju (presuda od 26. listopada 2006., Komisija/Portugal, C-239/04, EU:C:2006:665, t. 24. i navedena sudska praksa).”

Komisija je navela i da je grad Hamburg izdao odobrenje za elektranu u Moorburgu ne uzevši u procjeni utjecaja u obzir moguće kumulativne učinke povezane s učincima reverzibilne elektrane u Geesthachtu, koja je otvorena 1958. i nema uspostavljene posebne mehanizme za zaštitu riba. Prema mišljenju Komisije nebitno je to što je reverzibilna elektrana u Geesthachtu izgrađena prije roka za prenošenje Direktive o staništima jer odredbe članka 6. stavka 3. te direktive nisu ograničene na planove i projekte odobrene ili izvršene nakon isteka tog roka.

Zaključci Suda

Zaključci Suda

Člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima od nacionalnih tijela zahtijeva se da u okviru ispitivanja kumulativnih učinaka uzmu u obzir sve projekte koji bi, zajedno s projektom za koji se traži odobrenje, mogli imati značajan utjecaj na zaštićeno područje s obzirom na ciljeve te direktive, neovisno o tome što ti projekti datiraju od prije prenošenja navedene direktive.

projekti datiraju od prije prenošenja navedene direktive

Naime, projekti koji mogu, poput reverzibilne elektrane u Geesthachtu, zajedno s projektom koji je predmet procjene utjecaja uključivati pogoršanje ili uznemiravanje koje može imati utjecaj na migrirajuće ribe u rijeci, a slijedom toga i pogoršanje predmetnog područja, s obzirom na ciljeve Direktive o staništima, ne mogu se isključiti iz ocjene utjecaja na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima.

ne mogu se isključiti iz ocjene utjecaja na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima

http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16

| Tehnički dokument Međunarodne komisije za zaštitu Dunava Mjere za osiguravanje migracije riba na transverzalnim strukturama

  Svrha je dokumenta informirati podunavske zemlje o postojećim tehničkim rješenjima za obnovu kontinuiteta rijeke radi migracije riba. Razmotrene su sve trenutačno dostupne smjernice za gornji dio sliva Dunava. Njihova je usporedba pokazala da su opća struktura i sadržaj smjernica u načelu usklađeni te da se u većini slučajeva javljaju tek manja odstupanja. Budući da je većina smjernica dostupna samo na njemačkom jeziku, u tom se dokumentu najvažnije činjenice iznose na engleskom jeziku.
  https://www.icpdr.org/main/practical-advice-building-fish-migration-aids |
| --- |

Tehnički dokument Međunarodne komisije za zaštitu Dunava Mjere za osiguravanje migracije riba na transverzalnim strukturama

Tehnički dokument Međunarodne komisije za zaštitu Dunava Mjere za osiguravanje migracije riba na transverzalnim strukturama

Svrha je dokumenta informirati podunavske zemlje o postojećim tehničkim rješenjima za obnovu kontinuiteta rijeke radi migracije riba. Razmotrene su sve trenutačno dostupne smjernice za gornji dio sliva Dunava. Njihova je usporedba pokazala da su opća struktura i sadržaj smjernica u načelu usklađeni te da se u većini slučajeva javljaju tek manja odstupanja. Budući da je većina smjernica dostupna samo na njemačkom jeziku, u tom se dokumentu najvažnije činjenice iznose na engleskom jeziku.

https://www.icpdr.org/main/practical-advice-building-fish-migration-aids

3.4.   Primjeri dobre prakse u ublažavanju i/ili ekološkoj obnovi

Primjeri dobre prakse u ublažavanju i/ili ekološkoj obnovi

Sljedeći primjeri dobre prakse pokazuju kako su u nizu različitih situacija hidroenergetska postrojenja uvela razne vrste mjera ublažavanja i/ili ekološke obnove.

| Upravljanje slatkovodnim područjima mreže Natura 2000, uz poseban osvrt na hidroenergiju i posebna područja očuvanja na rijekama.

  Natural England državna je agencija koja pruža savjete o zaštićenim područjima u Engleskoj, uključujući područja mreže Natura 2000. Njezin pristup donošenju odluka o zaštićenim slatkovodnim područjima prvenstveno se temelji na staništima, ali vodi se računa i o vrstama. Ciljevi se temelje na prirodnoj funkciji ekosustava te, kad god je to moguće, očuvanju slatkovodnih vrsta kao karakterističnih elemenata prirodnih ekosustava.
  Na obilježja zaštićenog slatkovodnog staništa gleda se kao na jednu cjelinu: riječno stanište (primjerice, stanišni tip H3260 iz Priloga II: Direktivi o staništima: Vodni tokovi s vegetacijom Ranunculion i Callitricho-Batrachion) obuhvaća cijeli riječni koridor, što uključuje i sve male biotope na tom koridoru. Ključni elementi prirodne funkcije staništa (režim protoka, prirodna morfologija, sedimentacijski režim, kemijski sastav vode te odsustvo izravnih bioloških pritisaka kao što su alohtone vrste) sastavni su dio utvrđenih ciljeva za stanište. Ciljne razine prirodnosti za te elemente utvrđene su u smjernicama Ujedinjene Kraljevine za zaštićena područja. Niz mjera zaštite i obnove usmjeren je na učinke tih elemenata prirodne funkcije.
  Taj pristup uvelike sliči načelima utvrđivanja ciljeva ekološkog stanja iz Okvirne direktive o vodama, ali se razlikuje u smislu razine predostrožnosti koja se primjenjuje na postupak odlučivanja, razine ambicije u zaštiti prirodnog funkcioniranja i u uklanjanju postojeće štete te u smislu razine razmatranja učinaka na prirodnu funkciju ekosustava. Pristup je u skladu i s načelima prilagodbe slatkovodnih ekosustava klimatskim promjenama, prema kojima je naglasak na obnovi prirodne funkcije.
  Engleska mreža površinskih voda (uključujući slatkovodna posebna područja očuvanja) obuhvaća tisuće struktura na koritu, koje znatno utječu na prirodnu funkciju riječnih i jezerskih ekosustava. Neke od tih struktura velike su strukture sa znatnim ekološkim učincima, dok su druge manje i brojne te stvaraju bitne kumulativne učinke. Mnoge su povezane s postojećim dozvolama za zahvaćanje vode, koje se mogu ili ne moraju koristiti. Pojedine su strukture izgrađene za proizvodnju hidroenergije, dok se mnoge mogu prilagoditi.

  Izrađeni su planovi obnove za uklanjanje fizičkih promjena riječnih posebnih područja očuvanja kad god je to izvedivo, a cilj je obnova prirodne funkcije staništa. Riječ je o ambicioznom i dugoročnom programu pokrenutom prije deset godina (Wheeldon et al., 2015.). Postoje i programi za smanjenje pritiska zahvaćanja vode i onečišćenja te za rješavanje problema alohtonih vrsta.

  S engleskim vodnim regulatorom (Agencija za okoliš) izrađena je zajednička izjava regulatora o hidroenergiji radi utvrđivanja postupaka donošenja odluka koje se odnose na zaštićena područja. Time se priznaje potreba za predostrožnošću u području okoliša, primjerenim razmatranjem kumulativnih učinaka te odlukama koje se temelje na posebnim ciljevima očuvanja područja i povezanim planovima obnove.
  Ako se prema planu obnove riječnih staništa mreže Natura 2000 smatra da je struktura u koritu nepomična ili da će biti potrebno dugo vrijeme da se ona ukloni, otvara se mogućnost proizvodnje hidroenergije (trajne ili privremene). Ipak, takvu bi strukturu trebalo prilagoditi da se u najvećoj mogućoj mjeri umanji njezin utjecaj na prirodnu funkciju staništa te da se postignu ciljne vrijednosti za prirodni režim protoka (uključujući ograničenja zbog kumulativne površine vodom osiromašenih dionica rijeke koje su rezultat zahvaćanja vode). S obzirom na ciljeve u pogledu zaštićenih slatkovodnih područja u Engleskoj te predostrožnosti i ambicije u odnosu na obnovu prirodne funkcije staništa, slatkovodna staništa mreže Natura 2000 nisu u prirodnom fokusu za razvoj hidroenergije. Iako bi zbog određenih lokalnih uvjeta hidroenergija mogla biti u skladu s ciljevima mreže Natura 2000, ozbiljnije prilike nalaze se izvan skupa zaštićenih područja u široj mreži površinskih voda.
  Ako je posebno važno razviti hidroenergiju na području mreže Natura 2000, ali se to kosi s ciljevima očuvanja, moguće je pozvati se na prevladavajući javni interes. Međutim, izglednije je da će isplativija biti druga rješenja koja se temelje na drugim oblicima energije iz obnovljivih izvora s manjim utjecajem na očuvanje prirode.
  http://publications.naturalengland.org.uk/publication/5478339747774464?category=5605910663659520 |
| --- |

Upravljanje slatkovodnim područjima mreže Natura 2000, uz poseban osvrt na hidroenergiju i posebna područja očuvanja na rijekama.

Upravljanje slatkovodnim područjima mreže Natura 2000, uz poseban osvrt na hidroenergiju i posebna područja očuvanja na rijekama.

Natural England državna je agencija koja pruža savjete o zaštićenim područjima u Engleskoj, uključujući područja mreže Natura 2000. Njezin pristup donošenju odluka o zaštićenim slatkovodnim područjima prvenstveno se temelji na staništima, ali vodi se računa i o vrstama. Ciljevi se temelje na prirodnoj funkciji ekosustava te, kad god je to moguće, očuvanju slatkovodnih vrsta kao karakterističnih elemenata prirodnih ekosustava.

Na obilježja zaštićenog slatkovodnog staništa gleda se kao na jednu cjelinu: riječno stanište (primjerice, stanišni tip H3260 iz Priloga II: Direktivi o staništima: Vodni tokovi s vegetacijom Ranunculion i Callitricho-Batrachion) obuhvaća cijeli riječni koridor, što uključuje i sve male biotope na tom koridoru. Ključni elementi prirodne funkcije staništa (režim protoka, prirodna morfologija, sedimentacijski režim, kemijski sastav vode te odsustvo izravnih bioloških pritisaka kao što su alohtone vrste) sastavni su dio utvrđenih ciljeva za stanište. Ciljne razine prirodnosti za te elemente utvrđene su u smjernicama Ujedinjene Kraljevine za zaštićena područja. Niz mjera zaštite i obnove usmjeren je na učinke tih elemenata prirodne funkcije.

Ranunculion

Callitricho-Batrachion

smjernicama Ujedinjene Kraljevine za zaštićena područja

Taj pristup uvelike sliči načelima utvrđivanja ciljeva ekološkog stanja iz Okvirne direktive o vodama, ali se razlikuje u smislu razine predostrožnosti koja se primjenjuje na postupak odlučivanja, razine ambicije u zaštiti prirodnog funkcioniranja i u uklanjanju postojeće štete te u smislu razine razmatranja učinaka na prirodnu funkciju ekosustava. Pristup je u skladu i s načelima prilagodbe slatkovodnih ekosustava klimatskim promjenama, prema kojima je naglasak na obnovi prirodne funkcije.

Engleska mreža površinskih voda (uključujući slatkovodna posebna područja očuvanja) obuhvaća tisuće struktura na koritu, koje znatno utječu na prirodnu funkciju riječnih i jezerskih ekosustava. Neke od tih struktura velike su strukture sa znatnim ekološkim učincima, dok su druge manje i brojne te stvaraju bitne kumulativne učinke. Mnoge su povezane s postojećim dozvolama za zahvaćanje vode, koje se mogu ili ne moraju koristiti. Pojedine su strukture izgrađene za proizvodnju hidroenergije, dok se mnoge mogu prilagoditi.

Izrađeni su planovi obnove za uklanjanje fizičkih promjena riječnih posebnih područja očuvanja kad god je to izvedivo, a cilj je obnova prirodne funkcije staništa. Riječ je o ambicioznom i dugoročnom programu pokrenutom prije deset godina (Wheeldon et al., 2015.). Postoje i programi za smanjenje pritiska zahvaćanja vode i onečišćenja te za rješavanje problema alohtonih vrsta.

Izrađeni su planovi obnove za uklanjanje fizičkih promjena riječnih posebnih područja očuvanja kad god je to izvedivo, a cilj je obnova prirodne funkcije staništa. Riječ je o ambicioznom i dugoročnom programu pokrenutom prije deset godina (Wheeldon et al., 2015.

S engleskim vodnim regulatorom (Agencija za okoliš) izrađena je zajednička izjava regulatora o hidroenergiji radi utvrđivanja postupaka donošenja odluka koje se odnose na zaštićena područja. Time se priznaje potreba za predostrožnošću u području okoliša, primjerenim razmatranjem kumulativnih učinaka te odlukama koje se temelje na posebnim ciljevima očuvanja područja i povezanim planovima obnove.

Ako se prema planu obnove riječnih staništa mreže Natura 2000 smatra da je struktura u koritu nepomična ili da će biti potrebno dugo vrijeme da se ona ukloni, otvara se mogućnost proizvodnje hidroenergije (trajne ili privremene). Ipak, takvu bi strukturu trebalo prilagoditi da se u najvećoj mogućoj mjeri umanji njezin utjecaj na prirodnu funkciju staništa te da se postignu ciljne vrijednosti za prirodni režim protoka (uključujući ograničenja zbog kumulativne površine vodom osiromašenih dionica rijeke koje su rezultat zahvaćanja vode). S obzirom na ciljeve u pogledu zaštićenih slatkovodnih područja u Engleskoj te predostrožnosti i ambicije u odnosu na obnovu prirodne funkcije staništa, slatkovodna staništa mreže Natura 2000 nisu u prirodnom fokusu za razvoj hidroenergije. Iako bi zbog određenih lokalnih uvjeta hidroenergija mogla biti u skladu s ciljevima mreže Natura 2000, ozbiljnije prilike nalaze se izvan skupa zaštićenih područja u široj mreži površinskih voda.

Ako je posebno važno razviti hidroenergiju na području mreže Natura 2000, ali se to kosi s ciljevima očuvanja, moguće je pozvati se na prevladavajući javni interes. Međutim, izglednije je da će isplativija biti druga rješenja koja se temelje na drugim oblicima energije iz obnovljivih izvora s manjim utjecajem na očuvanje prirode.

http://publications.naturalengland.org.uk/publication/5478339747774464?category=5605910663659520

| Kontrolirana ispuštanja poplavne vode iz hidroelektrana na rijeci Ebro (Španjolska)

  Kontrolirano plavljenje u Španjolskoj zakonito je od 2008. Otad je izvršen niz poplava sredozemnih rijeka. Primjerice, od 2002. u donjem toku rijeke Ebro (sjeveroistočna Španjolska) proračunavaju se stope kontroliranog plavljenja te se ispušta voda iz brana koje reguliraju tok rijeke (brane Mequinenza-Ribarroja-Flix).
  Glavni cilj tih plavljenja bio je kontrolirati populacije makrofita te pospješiti aktivnost nanosa u koritu (Tena et al., 2013.). Brane su izgrađene između 1948. i 1969., a ukupni kapacitet skladištenja iznosi oko 1 700 hm3. Akumulacijski sustav izgrađen je imajući u vidu nekoliko ciljeva: proizvodnju hidroenergije, opskrbu vodom (uključujući opskrbu nizvodne nuklearne elektrane) i obranu od poplava.
  Ispuštanjem poplavne vode preko brana upravljao je hidroenergetski operater (Endesa Generación S.A.) uz nadzor tijela nadležnog za sliv rijeke Ebro. Hidroenergetski operateri, tijela nadležna za vode i znanstvena zajednica 2002. su postigli dogovor o poticanju ispuštanja poplavne vode. Kontrolirana plavljenja otad se provode redovito – dvaput godišnje (ujesen i u proljeće). Obujam ispuštene poplavne vode u pravilu je iznosio 36 hm3 tijekom 16 sati, uz vršni protok od 900 do 1 300 m3/s (svako ispuštanje).
  Koncept tih plavljenja i njihovi nizvodni učinci proučavani su i analizirani u nekoliko studija (Batalla et al., 2006.; Batalla i Vericat, 2009.; Tena et al., 2013.). Usto, izračunan je i analiziran trošak ispuštanja te se pokazalo da je trošak izazivanja umjetnih poplava jednakovrijedan malom dijelu energije isporučene na tržište i ukupnog godišnjeg prihoda (0,17 % za dva godišnja kontrolirana plavljenja) (Gómez et al., 2014.).


  Literatura


  Gómez, C.M., Pérez-Blanco, C.D., i Batalla, R.J. 2014. Tradeoffs in river restoration: Flushing flows vs hydropower generation in the Lower Ebro River, Španjolska. Journal of Hydrology 518: str. 130.–139. |
| --- |

Kontrolirana ispuštanja poplavne vode iz hidroelektrana na rijeci Ebro (Španjolska)

Kontrolirana ispuštanja poplavne vode iz hidroelektrana na rijeci Ebro (Španjolska)

Kontrolirano plavljenje u Španjolskoj zakonito je od 2008. Otad je izvršen niz poplava sredozemnih rijeka. Primjerice, od 2002. u donjem toku rijeke Ebro (sjeveroistočna Španjolska) proračunavaju se stope kontroliranog plavljenja te se ispušta voda iz brana koje reguliraju tok rijeke (brane Mequinenza-Ribarroja-Flix).

Glavni cilj tih plavljenja bio je kontrolirati populacije makrofita te pospješiti aktivnost nanosa u koritu (Tena et al., 2013.). Brane su izgrađene između 1948. i 1969., a ukupni kapacitet skladištenja iznosi oko 1 700 hm3. Akumulacijski sustav izgrađen je imajući u vidu nekoliko ciljeva: proizvodnju hidroenergije, opskrbu vodom (uključujući opskrbu nizvodne nuklearne elektrane) i obranu od poplava.

et al.

3

Ispuštanjem poplavne vode preko brana upravljao je hidroenergetski operater (Endesa Generación S.A.) uz nadzor tijela nadležnog za sliv rijeke Ebro. Hidroenergetski operateri, tijela nadležna za vode i znanstvena zajednica 2002. su postigli dogovor o poticanju ispuštanja poplavne vode. Kontrolirana plavljenja otad se provode redovito – dvaput godišnje (ujesen i u proljeće). Obujam ispuštene poplavne vode u pravilu je iznosio 36 hm3 tijekom 16 sati, uz vršni protok od 900 do 1 300 m3/s (svako ispuštanje).

3

3

Koncept tih plavljenja i njihovi nizvodni učinci proučavani su i analizirani u nekoliko studija (Batalla et al., 2006.; Batalla i Vericat, 2009.; Tena et al., 2013.). Usto, izračunan je i analiziran trošak ispuštanja te se pokazalo da je trošak izazivanja umjetnih poplava jednakovrijedan malom dijelu energije isporučene na tržište i ukupnog godišnjeg prihoda (0,17 % za dva godišnja kontrolirana plavljenja) (Gómez et al., 2014.).

et al.

et al.

et al.

Literatura

Literatura

Gómez, C.M., Pérez-Blanco, C.D., i Batalla, R.J. 2014. Tradeoffs in river restoration: Flushing flows vs hydropower generation in the Lower Ebro River, Španjolska. Journal of Hydrology 518: str. 130.–139.

Journal of Hydrology

| Nacionalna okvirna strategija za migratorne ribe u Francuskoj

  U francuskim rijekama obitava jedanaest vrsta dijadromnih riba selica koje migriraju na duge udaljenosti od mora do slatke vode kako bi dovršile svoj složeni životni ciklus. Mnoge od njih, primjerice jesetra, losos, velika lojka i riječna paklara, zaštićene su na temelju Direktive EU-a o staništima. Međutim, usprkos poduzetim nastojanjima da se te vrste očuvaju, one su i dalje u nepovoljnom položaju u Francuskoj i drugdje u EU-u.
  Uvidjevši razmjer problema s kojima se suočavaju predmetne vrste u Francuskoj, 2010. Ministarstvo za ekologiju i održivi razvoj donijelo je nacionalnu strategiju za očuvanje vrsta migratornih riba. Zamišljena je kao okvirna strategija u razvoju, u kojoj se iznosi niz općih ciljeva koji se vremenom mogu prilagoditi ovisno o sposobnosti vrsta za oporavak.
  S obzirom na to da su razne uprave i dionici uključeni u očuvanje, upotrebu i oporavak tih migratornih riba ili se oni na njih mogu odnositi, od samog se početka u razvoj strategije nastojalo uključiti sve relevantne aktere, zbog čega su oni podržali doneseni opći pristup i bili spremni doprinijeti provedbi strategije. Ministarstvo održivog razvoja strategiju je službeno donijelo 2010., a podržale su je sve uključene strane.
  U nekoliko planova upravljanja riječnim slivom u Francuskoj (tzv. Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux, SDAGE) predlažu se brojne mjere za poboljšanje stanja prisutnih migratornih vrsta, kako je definirano u nacionalnoj strategiji.
  I nacionalni plan za obnovu kontinuiteta rijeke, donesen 2010., ima važnu ulogu u provedbi nacionalne strategije za migratorne vrste. Obuhvaća pet stupova:






  — | izradu nacionalnog popisa60 000 prepreka s ozbiljnim posljedicama za funkcioniranje vodnog ekosustava, |
| --- | --- |

Nacionalna okvirna strategija za migratorne ribe u Francuskoj

Nacionalna okvirna strategija za migratorne ribe u Francuskoj

U francuskim rijekama obitava jedanaest vrsta dijadromnih riba selica koje migriraju na duge udaljenosti od mora do slatke vode kako bi dovršile svoj složeni životni ciklus. Mnoge od njih, primjerice jesetra, losos, velika lojka i riječna paklara, zaštićene su na temelju Direktive EU-a o staništima. Međutim, usprkos poduzetim nastojanjima da se te vrste očuvaju, one su i dalje u nepovoljnom položaju u Francuskoj i drugdje u EU-u.

Uvidjevši razmjer problema s kojima se suočavaju predmetne vrste u Francuskoj, 2010. Ministarstvo za ekologiju i održivi razvoj donijelo je nacionalnu strategiju za očuvanje vrsta migratornih riba. Zamišljena je kao okvirna strategija u razvoju, u kojoj se iznosi niz općih ciljeva koji se vremenom mogu prilagoditi ovisno o sposobnosti vrsta za oporavak.

nacionalnu strategiju za očuvanje vrsta migratornih riba

S obzirom na to da su razne uprave i dionici uključeni u očuvanje, upotrebu i oporavak tih migratornih riba ili se oni na njih mogu odnositi, od samog se početka u razvoj strategije nastojalo uključiti sve relevantne aktere, zbog čega su oni podržali doneseni opći pristup i bili spremni doprinijeti provedbi strategije. Ministarstvo održivog razvoja strategiju je službeno donijelo 2010., a podržale su je sve uključene strane.

u razvoj strategije nastojalo uključiti sve relevantne aktere

U nekoliko planova upravljanja riječnim slivom u Francuskoj (tzv. Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux, SDAGE) predlažu se brojne mjere za poboljšanje stanja prisutnih migratornih vrsta, kako je definirano u nacionalnoj strategiji.

Schémas directeurs d'amenagement et de gestion des eaux,

I nacionalni plan za obnovu kontinuiteta rijeke, donesen 2010., ima važnu ulogu u provedbi nacionalne strategije za migratorne vrste. Obuhvaća pet stupova:

nacionalni plan za obnovu kontinuiteta rijeke

—

izradu nacionalnog popisa60 000 prepreka s ozbiljnim posljedicama za funkcioniranje vodnog ekosustava,

nacionalnog popisa

| — | definiranje prioritetnih područja za interveniranje na razini svakoga od riječnih slivova (u skladu s Plan Grenelle za zelenu i plavu infrastrukturu), |
| --- | --- |

—

definiranje prioritetnih područja za interveniranje na razini svakoga od riječnih slivova (u skladu s Plan Grenelle za zelenu i plavu infrastrukturu),

definiranje prioritetnih područja

Plan Grenelle

| — | reviziju programa agencija nadležnih za vode radi stavljanja na raspolaganje potrebnih sredstava za radove na obnovi u prioritetnim područjima, |
| --- | --- |

—

reviziju programa agencija nadležnih za vode radi stavljanja na raspolaganje potrebnih sredstava za radove na obnovi u prioritetnim područjima,

stavljanja na raspolaganje potrebnih sredstava za radove na obnovi

| — | mobilizaciju usluga vodne policije u okviru višegodišnjeg programa nadzora nad preprekama koje najviše ometaju migraciju riba, |
| --- | --- |

—

mobilizaciju usluga vodne policije u okviru višegodišnjeg programa nadzora nad preprekama koje najviše ometaju migraciju riba,

mobilizaciju usluga vodne policije

| — | ocjenjivanje ekoloških koristi mjera obnove i osiguravanje pomnog praćenja njihovih učinaka. |
| --- | --- |

—

ocjenjivanje ekoloških koristi mjera obnove i osiguravanje pomnog praćenja njihovih učinaka.

ocjenjivanje ekoloških koristi

Referenciel des obstables a L'ecoulement: une cartographe nationale des obstacles sur les cours d'eau: http://www.eaufrance.fr/referentiel-des-obstacles-a-l

Referenciel des obstables a L'ecoulement: une cartographe nationale des obstacles sur les cours d'eau:

| Obnova povezanosti rijeka u Austriji

  U austrijskom planu upravljanja riječnim slivom navodi se da je izostanak longitudinalnog i lateralnog kontinuiteta jedan od glavnih pritisaka na domaće rijeke. Utvrđuje se da je dobro ekološko stanje u skladu s Okvirnom direktivom o vodama ostvarivo jedino ako se omoguće migracije vodenih vrsta i pronos nanosa od izvora do ušća rijeke te od rijeke do njezinih močvarnih područja. Nadalje, povezanost rijeka ključna je za oporavak vrsta i staništa zaštićenih na temelju dviju direktiva o prirodi.
  Stoga je obnova longitudinalnog kontinuuma jedan od primarnih ciljeva plana upravljanja. Prioritetna područja za uklanjanje migracijskih prepreka utvrđena su 2009. i otad je proveden niz projekata riječne obnove. Nekoliko ih je sufinancirano u okviru EU-ova programa LIFE. Tako se osiguralo da se provedenim mjerama obnove poboljšava ne samo povezanost rijeka za potrebe Okvirne direktive o vodama i migratornih riba, nego i opći stupanj očuvanosti brojnih riječnih područja mreže Natura 2000.
  Ta su nastojanja dosegla novu razinu 2011. pokretanjem važnog projekta LIFE+ u cilju provedbe brojnih mjera na austrijskom dijelu Dunava. Projekt „LIFE+ Network Danube”dosad je najveći projekt te vrste u Austriji, s ukupnim proračunom od 25 milijuna EUR. Projektom upravlja VERBUND, vodeće austrijsko elektroenergetsko poduzeće, uz potporu Saveznog ministarstva okoliša i ribolovnih udruženja. Cilj je dodatno poboljšati dobre rezultate iz prethodnih projekata LIFE na Dunavu, zahvaljujući kojima je 20 km rijeka Melk, Pielach i Ybbs postalo prohodno za ribe selice.
  U okviru projekta provest će se niz različitih mjera u gornjem toku Dunava radi poboljšanja općeg ekološkog stanja i stanja očuvanosti 17 vrsta riba iz Direktive o staništima. Izgradit će se ekološke stepenaste oaze između četiri velika područja mreže Natura 2000 duž te rijeke, što bi također trebalo poboljšati njihovo opće stanje očuvanosti.
  Konkretno, u projektu „Network Danube”na pet najvećih protočnih hidroelektrana na austrijskom dijelu Dunava primijenit će se brojne ekološke mjere za obnovu neprekinutih, prirodnih migracijskih putova riba (najmanje 22 km). Usto, iznova će se stvoriti važna šljunčana staništa (šljunčane obale, šljunčani otoci) u akumulacijskim jezerima tih pet hidroelektrana te obnoviti 500 m riječnih rukavaca duž Dunava. Taj će proces uključivati i obranu od poplave.
  Na regionalnoj razini trenutačno se raspravlja o pojedinačnim projektima, koji će se prije provedbe dostaviti nadležnim tijelima na odobrenje. Jedan od njih, obilazni kanal uz hidroelektranu Ottensheim-Wilhering, dosad je najdulja austrijska riblja staza. Obilazni kanal duljine 14,2 km izgradit će se na rijekama Innbach i Aschach i stajat će oko 8 milijuna EUR.

  VERBUND-ov je krajnji cilj da Dunav cijelim svojom tokom kroz Austriju (oko 352 km) do 2027. postane prohodan za ribe.

  http://www.life-netzwerk-donau.at/de/ |
| --- |

Obnova povezanosti rijeka u Austriji

Obnova povezanosti rijeka u Austriji

U austrijskom planu upravljanja riječnim slivom navodi se da je izostanak longitudinalnog i lateralnog kontinuiteta jedan od glavnih pritisaka na domaće rijeke. Utvrđuje se da je dobro ekološko stanje u skladu s Okvirnom direktivom o vodama ostvarivo jedino ako se omoguće migracije vodenih vrsta i pronos nanosa od izvora do ušća rijeke te od rijeke do njezinih močvarnih područja. Nadalje, povezanost rijeka ključna je za oporavak vrsta i staništa zaštićenih na temelju dviju direktiva o prirodi.

izostanak longitudinalnog i lateralnog kontinuiteta jedan od glavnih pritisaka

Stoga je obnova longitudinalnog kontinuuma jedan od primarnih ciljeva plana upravljanja. Prioritetna područja za uklanjanje migracijskih prepreka utvrđena su 2009. i otad je proveden niz projekata riječne obnove. Nekoliko ih je sufinancirano u okviru EU-ova programa LIFE. Tako se osiguralo da se provedenim mjerama obnove poboljšava ne samo povezanost rijeka za potrebe Okvirne direktive o vodama i migratornih riba, nego i opći stupanj očuvanosti brojnih riječnih područja mreže Natura 2000.

Prioritetna područja za uklanjanje migracijskih prepreka utvrđena su 2009. i otad je proveden niz projekata riječne obnove.

Ta su nastojanja dosegla novu razinu 2011. pokretanjem važnog projekta LIFE+ u cilju provedbe brojnih mjera na austrijskom dijelu Dunava. Projekt „LIFE+ Network Danube”dosad je najveći projekt te vrste u Austriji, s ukupnim proračunom od 25 milijuna EUR. Projektom upravlja VERBUND, vodeće austrijsko elektroenergetsko poduzeće, uz potporu Saveznog ministarstva okoliša i ribolovnih udruženja. Cilj je dodatno poboljšati dobre rezultate iz prethodnih projekata LIFE na Dunavu, zahvaljujući kojima je 20 km rijeka Melk, Pielach i Ybbs postalo prohodno za ribe selice.

dosad je najveći projekt te vrste u Austriji, s ukupnim proračunom od 25 milijuna EUR.

U okviru projekta provest će se niz različitih mjera u gornjem toku Dunava radi poboljšanja općeg ekološkog stanja i stanja očuvanosti 17 vrsta riba iz Direktive o staništima. Izgradit će se ekološke stepenaste oaze između četiri velika područja mreže Natura 2000 duž te rijeke, što bi također trebalo poboljšati njihovo opće stanje očuvanosti.

Izgradit će se ekološke stepenaste oaze

Konkretno, u projektu „Network Danube”na pet najvećih protočnih hidroelektrana na austrijskom dijelu Dunava primijenit će se brojne ekološke mjere za obnovu neprekinutih, prirodnih migracijskih putova riba (najmanje 22 km). Usto, iznova će se stvoriti važna šljunčana staništa (šljunčane obale, šljunčani otoci) u akumulacijskim jezerima tih pet hidroelektrana te obnoviti 500 m riječnih rukavaca duž Dunava. Taj će proces uključivati i obranu od poplave.

na pet najvećih protočnih hidroelektrana na austrijskom dijelu Dunava

obnovu neprekinutih, prirodnih migracijskih putova riba (najmanje 22 km)

iznova će se stvoriti važna šljunčana staništa

obnoviti 500 m riječnih rukavaca

Na regionalnoj razini trenutačno se raspravlja o pojedinačnim projektima, koji će se prije provedbe dostaviti nadležnim tijelima na odobrenje. Jedan od njih, obilazni kanal uz hidroelektranu Ottensheim-Wilhering, dosad je najdulja austrijska riblja staza. Obilazni kanal duljine 14,2 km izgradit će se na rijekama Innbach i Aschach i stajat će oko 8 milijuna EUR.

dosad je najdulja austrijska riblja staza

VERBUND-ov je krajnji cilj da Dunav cijelim svojom tokom kroz Austriju (oko 352 km) do 2027. postane prohodan za ribe.

VERBUND-ov je krajnji cilj da Dunav cijelim svojom tokom kroz Austriju (oko 352 km) do 2027. postane prohodan za ribe.

http://www.life-netzwerk-donau.at/de/

| Prioriteti hidromorfološke obnove u Austriji

  Hidromorfološki pritisci, kao što su zahvaćanje vode, akumulacije i ispuštanja, utječu na velik dio austrijskih vodnih tijela. Oni su glavni razlog što dvije trećine rijeka nije u dobrom ekološkom stanju prema Okvirnoj direktivi o vodama (BMLFUW 2014.). U nacrtu posljednjeg austrijskog plana upravljanja riječnim slivom, objavljenom 2015., kao prioritet je određeno poboljšanje hidromorfologije austrijskih rijeka. Naglašena je potreba za opsežnim programima revitalizacije okoliša radi poboljšanja riječne strukture i pomaganja oporavka ugroženih reofilnih ribljih vrsta. Obnova dinamičnih poplavnih područja i njihovih zona nanosa pomoći će ne samo u poboljšanju ekološkog stanja rijeke na temelju Okvirne direktive o vodama, nego i u poboljšanju stupnja očuvanosti područjâ mreže Natura 2000 te prisutnih vrsta i staništa.



  Gornji tok rijeke Mure smatra se prioritetnim područjem pa je na njemu provedeno nekoliko većih projekata obnove, često sufinanciranih iz EU-ova programa LIFE (38). Zahvaljujući tim projektima stvorene su nove riječne strukture, a meandri su ponovno povezani s Murom. Djelomično su uklonjeni umjetni nasipi u ukupnoj duljini od 4,7 km. Tako je na više od 90 km rijeke stvoren nesmetan prolaz za ribe.
  Rad na sedam novih dionica rijeke nastavlja se u okviru drugog projekta iz programa LIFE. Ipak, još treba pronaći način da se usklade, s jedne strane, potrebe na temelju Okvirne direktive o vodama, mreže Natura 2000 i Direktive o poplavama i, s druge strane, zahtjevi za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora cijelim tokom (330 km) rijeke kroz Austriju. U tom su cilju nadležna tijela, uz savjetovanje s dionicima, razvila novi plan koji obuhvaća pomno sastavljen program utvrđivanja prostornih planova sa zonama od ekološkog prioriteta, zonama kompromisa i zonama za koje ne postoje posebna ograničenja ili interes (prvenstveno srednji i donji tok rijeke). Tim se planom, koji je na snazi do 2022., postavljaju temelji za ispunjavanje obveznih energetskih ciljeva, pri čemu se održava/poboljšava ekološko stanje rijeke u skladu s propisima EU-a o okolišu. |
| --- |

Prioriteti hidromorfološke obnove u Austriji

Prioriteti hidromorfološke obnove u Austriji

Hidromorfološki pritisci, kao što su zahvaćanje vode, akumulacije i ispuštanja, utječu na velik dio austrijskih vodnih tijela. Oni su glavni razlog što dvije trećine rijeka nije u dobrom ekološkom stanju prema Okvirnoj direktivi o vodama (BMLFUW 2014.). U nacrtu posljednjeg austrijskog plana upravljanja riječnim slivom, objavljenom 2015., kao prioritet je određeno poboljšanje hidromorfologije austrijskih rijeka. Naglašena je potreba za opsežnim programima revitalizacije okoliša radi poboljšanja riječne strukture i pomaganja oporavka ugroženih reofilnih ribljih vrsta. Obnova dinamičnih poplavnih područja i njihovih zona nanosa pomoći će ne samo u poboljšanju ekološkog stanja rijeke na temelju Okvirne direktive o vodama, nego i u poboljšanju stupnja očuvanosti područjâ mreže Natura 2000 te prisutnih vrsta i staništa.

Image

Gornji tok rijeke Mure smatra se prioritetnim područjem pa je na njemu provedeno nekoliko većih projekata obnove, često sufinanciranih iz EU-ova programa LIFE (38). Zahvaljujući tim projektima stvorene su nove riječne strukture, a meandri su ponovno povezani s Murom. Djelomično su uklonjeni umjetni nasipi u ukupnoj duljini od 4,7 km. Tako je na više od 90 km rijeke stvoren nesmetan prolaz za ribe.

38

Rad na sedam novih dionica rijeke nastavlja se u okviru drugog projekta iz programa LIFE. Ipak, još treba pronaći način da se usklade, s jedne strane, potrebe na temelju Okvirne direktive o vodama, mreže Natura 2000 i Direktive o poplavama i, s druge strane, zahtjevi za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora cijelim tokom (330 km) rijeke kroz Austriju. U tom su cilju nadležna tijela, uz savjetovanje s dionicima, razvila novi plan koji obuhvaća pomno sastavljen program utvrđivanja prostornih planova sa zonama od ekološkog prioriteta, zonama kompromisa i zonama za koje ne postoje posebna ograničenja ili interes (prvenstveno srednji i donji tok rijeke). Tim se planom, koji je na snazi do 2022., postavljaju temelji za ispunjavanje obveznih energetskih ciljeva, pri čemu se održava/poboljšava ekološko stanje rijeke u skladu s propisima EU-a o okolišu.

| Projekt Kembs: integracija velikog postojećeg hidroenergetskog kompleksa u okoliš u Francuskoj

  Brana Kembs preusmjerava vodu u Veliki alzaški kanal, na kojem se nalaze četiri hidroelektrane. Stara Rajna, nizvodno od brane, duga je 50 km, a od 19. stoljeća uz nju se grade brojni nasipi. Budući da su kompleksom Kembs obuhvaćene tri zemlje s različitim pogledima na zaštitu okoliša, poduzeće Électricité de France opredijelilo se za integrirani pristup u postizanju ekoloških poboljšanja umjesto stroge ravnoteže učinka i njegova ublažavanja.
  Rezultati su sljedeći:






  — | znatno povećanje ekološki prihvatljivog protoka: u varijabilnom režimu ispušteni protok svaki se dan mijenja ovisno o prirodnom protoku akumulacijskog jezera. Nova hidroelektrana (8,5 MW, 28 GWh) izgrađena je kako bi se ograničili energetski gubici i osigurala dnevna prilagodba protoka u Staroj Rajni, |
| --- | --- |

Projekt Kembs: integracija velikog postojećeg hidroenergetskog kompleksa u okoliš u Francuskoj

Projekt Kembs: integracija velikog postojećeg hidroenergetskog kompleksa u okoliš u Francuskoj

Brana Kembs preusmjerava vodu u Veliki alzaški kanal, na kojem se nalaze četiri hidroelektrane. Stara Rajna, nizvodno od brane, duga je 50 km, a od 19. stoljeća uz nju se grade brojni nasipi. Budući da su kompleksom Kembs obuhvaćene tri zemlje s različitim pogledima na zaštitu okoliša, poduzeće Électricité de France opredijelilo se za integrirani pristup u postizanju ekoloških poboljšanja umjesto stroge ravnoteže učinka i njegova ublažavanja.

integrirani pristup

Rezultati su sljedeći:

—

znatno povećanje ekološki prihvatljivog protoka: u varijabilnom režimu ispušteni protok svaki se dan mijenja ovisno o prirodnom protoku akumulacijskog jezera. Nova hidroelektrana (8,5 MW, 28 GWh) izgrađena je kako bi se ograničili energetski gubici i osigurala dnevna prilagodba protoka u Staroj Rajni,

znatno povećanje ekološki prihvatljivog protoka

| — | snažne geomorfološke fluktuacije u Staroj Rajni, uz priljev šljunka iz nove hidroelektrane i provedbu originalnog koncepta kontrolirane erozije, |
| --- | --- |

—

snažne geomorfološke fluktuacije u Staroj Rajni, uz priljev šljunka iz nove hidroelektrane i provedbu originalnog koncepta kontrolirane erozije,

geomorfološke fluktuacije

| — | mjere za osiguravanje migracije riba (longitudinalne i lateralne) te oporavak močvarnih područja. |
| --- | --- |

—

mjere za osiguravanje migracije riba (longitudinalne i lateralne) te oporavak močvarnih područja.

osiguravanje migracije riba

oporavak močvarnih područja

Primjeri ekoloških mjera uključuju:

| — | povezivanje Velikog alzaškog kanala i močvarnog područja prirodnog rezervata Petite Camargue Alsacienne. Zaštićeno područje obuhvaća mrežu bara i malih vodnih putova koji su povezani s Velikim alzaškim kanalom i dvije nove riblje staze, |
| --- | --- |

—

povezivanje Velikog alzaškog kanala i močvarnog područja prirodnog rezervata Petite Camargue Alsacienne. Zaštićeno područje obuhvaća mrežu bara i malih vodnih putova koji su povezani s Velikim alzaškim kanalom i dvije nove riblje staze,

povezivanje Velikog alzaškog kanala i močvarnog područja prirodnog rezervata Petite Camargue Alsacienne.

mrežu bara i malih vodnih putova

| — | kontroliranu eroziju: U tom inovativnom konceptu iskorištava se prirodna sposobnost erozije za ponovnu opskrbu Stare Rajne agregatima, nakon rastavljanja nasipa. Oporavak nefiksnog šljunčanog korita (u kombinaciji s varijabilnim protokom) omogućit će mriještenje riba i rast nove vegetacije. Na temelju modela u manjem opsegu utvrđena je minimalna razina iskapanja potrebna za pokretanje erozije, |
| --- | --- |

—

kontroliranu eroziju: U tom inovativnom konceptu iskorištava se prirodna sposobnost erozije za ponovnu opskrbu Stare Rajne agregatima, nakon rastavljanja nasipa. Oporavak nefiksnog šljunčanog korita (u kombinaciji s varijabilnim protokom) omogućit će mriještenje riba i rast nove vegetacije. Na temelju modela u manjem opsegu utvrđena je minimalna razina iskapanja potrebna za pokretanje erozije,

kontroliranu eroziju:

prirodna sposobnost erozije za ponovnu opskrbu Stare Rajne agregatima

| — | obnovu starog rukavca rijeke Rajne i povezanog okoliša: Veliki projekt obnove počeo je 2013. Uključivao je prenamjenu 100 ha kukuruzišta i ponovnu naturalizaciju 8 km starog riječnog rukavca. To ponovno naturalizirano područje sad je dio zaštićenog područja Petite Camargue Alsacienne, koje je partner projekta. |
| --- | --- |

—

obnovu starog rukavca rijeke Rajne i povezanog okoliša: Veliki projekt obnove počeo je 2013. Uključivao je prenamjenu 100 ha kukuruzišta i ponovnu naturalizaciju 8 km starog riječnog rukavca. To ponovno naturalizirano područje sad je dio zaštićenog područja Petite Camargue Alsacienne, koje je partner projekta.

obnovu starog rukavca rijeke Rajne i povezanog okoliša:

prenamjenu 100 ha kukuruzišta i ponovnu naturalizaciju 8 km starog riječnog rukavca

Tim projektom integracije poboljšala se ekološka kvaliteta hidroenergetskog kompleksa unatoč energetskim gubicima zbog povećanja ekološki prihvatljivog protoka (djelomično obnovljenog izgradnjom nove hidroelektrane).

http://alsace.edf.com/wp-content/uploads/2015/06/20150610-Renaturation-Kembs-EDF-PCA.pdf

| Reaktivacija pronosa nanosa preko niza od 11 hidroelektrana na gornjoj Rajni

  Ukupno 73 km rijeke Rajne od Bodenskog jezera do Basela akumulacijsko je područje, a uvjeti su prirodniji samo na tri dionice sa slobodnim protokom. Pronos i ravnoteža nanosa prekinuti su i ozbiljno poremećeni ne samo zbog brana i preljeva na glavnoj rijeci, nego i zbog izrazito smanjenog priljeva nanosa koji potječe od glavnih pritoka i erozije obale uslijed opsežnih kamenih nabačaja.
  Od 1990., tijekom dugog procesa izdavanja novih koncesija za pojedinačne hidroelektrane, o problemu pronosa vučenog nanosa preko preljeva raspravljalo se samo u kontekstu koncesija. Međutim, pronos riječnog nanosa problem je većih razmjera koji se odnosi na cijeli sliv. Budući da je ovdje riječ o seriji hidroelektrana, taj se problem treba riješiti suradnjom.
  Na inicijativu švicarske nevladine organizacije Rheinaubund iz 2006. jedanaest hidroelektrana, neslužbeno povezanih u udruženje hidroelektrana (VAR, Verband der Aare-Rhein-Kraftwerke), odlučilo je osnovati zajedničku platformu (PGG, Projekt-Gruppe Geschiebe) te, zajedno s nadležnim državnim tijelima (Bundesamt für Energie, BFE, iz Švicarske i Regierungspräsidium Freiburg, RPF, iz Njemačke), pokrenuti i financirati glavni plan za reaktivaciju pronosa nanosa i ekološku revitalizaciju gornjeg toka Rajne. PGG ima samo savjetodavnu funkciju, ali nacionalna i regionalna tijela glavni plan smatraju stručnom studijom.
  Plan se izrađuje u skladu sa sljedećim postupkom: 1. osnovna skupina stručnjaka iz PGG-a priprema poziv na dostavu ponuda i ugovor te provodi znanstvenu/tehničku reviziju glavnog plana; 2. forum PGG-a, koji se sastoji od predstavnika nekolicine ključnih dionika, revidira postupak osnovne skupine i izrađuje nacrt glavnog plana; 3. plenum PGG-a, u kojem su svi zainteresirani dionici, obavješćuje se o planiranom projektu na prvoj radionici, potom o razvoju situacije putem kratkih izvješća i najzad o konačnoj verziji glavnog plana na završnoj radionici.
  Svrha glavnog plana sljedeća je:






  — | izvršiti znanstvenu reviziju prirodnog i trenutačnog stanja pronosa nanosa (tj. sa i bez hidroelektrana), |
| --- | --- |

Reaktivacija pronosa nanosa preko niza od 11 hidroelektrana na gornjoj Rajni

Reaktivacija pronosa nanosa preko niza od 11 hidroelektrana na gornjoj Rajni

Ukupno 73 km rijeke Rajne od Bodenskog jezera do Basela akumulacijsko je područje, a uvjeti su prirodniji samo na tri dionice sa slobodnim protokom. Pronos i ravnoteža nanosa prekinuti su i ozbiljno poremećeni ne samo zbog brana i preljeva na glavnoj rijeci, nego i zbog izrazito smanjenog priljeva nanosa koji potječe od glavnih pritoka i erozije obale uslijed opsežnih kamenih nabačaja.

Od 1990., tijekom dugog procesa izdavanja novih koncesija za pojedinačne hidroelektrane, o problemu pronosa vučenog nanosa preko preljeva raspravljalo se samo u kontekstu koncesija. Međutim, pronos riječnog nanosa problem je većih razmjera koji se odnosi na cijeli sliv. Budući da je ovdje riječ o seriji hidroelektrana, taj se problem treba riješiti suradnjom.

pronos riječnog nanosa problem je većih razmjera koji se odnosi na cijeli sliv.

Na inicijativu švicarske nevladine organizacije Rheinaubund iz 2006. jedanaest hidroelektrana, neslužbeno povezanih u udruženje hidroelektrana (VAR, Verband der Aare-Rhein-Kraftwerke), odlučilo je osnovati zajedničku platformu (PGG, Projekt-Gruppe Geschiebe) te, zajedno s nadležnim državnim tijelima (Bundesamt für Energie, BFE, iz Švicarske i Regierungspräsidium Freiburg, RPF, iz Njemačke), pokrenuti i financirati glavni plan za reaktivaciju pronosa nanosa i ekološku revitalizaciju gornjeg toka Rajne. PGG ima samo savjetodavnu funkciju, ali nacionalna i regionalna tijela glavni plan smatraju stručnom studijom.

Verband der Aare-Rhein-Kraftwerke

Projekt-Gruppe Geschiebe

Bundesamt für Energie,

Regierungspräsidium Freiburg,

glavni plan za reaktivaciju pronosa nanosa i ekološku revitalizaciju gornjeg toka Rajne

Plan se izrađuje u skladu sa sljedećim postupkom: 1. osnovna skupina stručnjaka iz PGG-a priprema poziv na dostavu ponuda i ugovor te provodi znanstvenu/tehničku reviziju glavnog plana; 2. forum PGG-a, koji se sastoji od predstavnika nekolicine ključnih dionika, revidira postupak osnovne skupine i izrađuje nacrt glavnog plana; 3. plenum PGG-a, u kojem su svi zainteresirani dionici, obavješćuje se o planiranom projektu na prvoj radionici, potom o razvoju situacije putem kratkih izvješća i najzad o konačnoj verziji glavnog plana na završnoj radionici.

Svrha glavnog plana sljedeća je:

—

izvršiti znanstvenu reviziju prirodnog i trenutačnog stanja pronosa nanosa (tj. sa i bez hidroelektrana),

znanstvenu reviziju prirodnog i trenutačnog stanja pronosa nanosa

| — | pružiti temeljne znanstvene spoznaje o mehanizmima pronosa nanosa i izradi modela za taj pronos te |
| --- | --- |

—

pružiti temeljne znanstvene spoznaje o mehanizmima pronosa nanosa i izradi modela za taj pronos te

| — | opisati sve moguće i tehnički provedive mjere i scenarije za poboljšanje pronosa nanosa i ribljih staništa duž cijele predmetne riječne dionice. |
| --- | --- |

—

opisati sve moguće i tehnički provedive mjere i scenarije za poboljšanje pronosa nanosa i ribljih staništa duž cijele predmetne riječne dionice.

Prva faza (koja se sastojala od organiziranja PGG-a i pripreme glavnog plana) trajala je od 2007. do 2013. U drugoj fazi, pod vodstvom švicarskih i njemačkih tijela, plenum je raspravljao o tome jesu li preporučene pojedinačne ili kombinirane mjere izvedive s političkog aspekta te tražio rješenja za provedbu određenih mjera praćenja. One su bile razvrstane na temelju prioriteta, potencijala obnove, analize troškova i koristi te procjene rizika.

Za dodatne informacije posjetiti: www.energiedienst.de

| EU-ov projekt CH2OICE – Certificiranje za proizvodnju hidroenergije: bolja čista energija

  Za trajanja projekta, koji se provodio od rujna 2008. do veljače 2011., razvijen je tehnički i ekonomski izvediv postupak certificiranja objekata za proizvodnju hidroenergije u skladu s visokim ekološkim standardima. Postupak je morao biti usklađen sa zahtjevima Okvirne direktive o vodama, primjenjivati se na elektroenergetske proizvode sa „zelenom oznakom” te biti što usklađeniji s postojećim instrumentima EU-a, kao što su znak za okoliš, EMAS, procjena utjecaja na okoliš i djelovanje za održivu energiju.
  Projekt je obuhvaćao razvoj i testiranje operativne metodologije koja se primjenjuje na proizvode za tržište te skup smjernica kojim se nositelji projekata i donositelji odluka služe tijekom postupaka planiranja i izdavanja odobrenja. Partnerske zemlje bile su Italija, Slovenija, Francuska, Španjolska i Slovačka. Dugoročno se očekuje da će projekt imati pozitivan utjecaj na proizvodnju hidroenergije u Europi jer se njime nove hidroelektrane usmjerava na održivija rješenja te olakšava postupak izdavanja odobrenja.

  Detaljni rezultati projekta









  1 | Partneri projekta usuglasili su opći metodološki pristup za certificiranje u skladu s Okvirnom direktivom o vodama, pri čemu su riješeni svi glavni problemi koji su se pojavili u prošlosti i koje su iznijeli glavni dionici te su donesene „strateške” odluke (npr. treba li primijeniti kvantitativni pristup usmjeren na ciljeve ili pristup koji se temelji na najboljoj praksi). |
| --- | --- |

EU-ov projekt CH2OICE – Certificiranje za proizvodnju hidroenergije: bolja čista energija

EU-ov projekt CH2OICE – Certificiranje za proizvodnju hidroenergije: bolja čista energija

Za trajanja projekta, koji se provodio od rujna 2008. do veljače 2011., razvijen je tehnički i ekonomski izvediv postupak certificiranja objekata za proizvodnju hidroenergije u skladu s visokim ekološkim standardima. Postupak je morao biti usklađen sa zahtjevima Okvirne direktive o vodama, primjenjivati se na elektroenergetske proizvode sa „zelenom oznakom” te biti što usklađeniji s postojećim instrumentima EU-a, kao što su znak za okoliš, EMAS, procjena utjecaja na okoliš i djelovanje za održivu energiju.

Projekt je obuhvaćao razvoj i testiranje operativne metodologije koja se primjenjuje na proizvode za tržište te skup smjernica kojim se nositelji projekata i donositelji odluka služe tijekom postupaka planiranja i izdavanja odobrenja. Partnerske zemlje bile su Italija, Slovenija, Francuska, Španjolska i Slovačka. Dugoročno se očekuje da će projekt imati pozitivan utjecaj na proizvodnju hidroenergije u Europi jer se njime nove hidroelektrane usmjerava na održivija rješenja te olakšava postupak izdavanja odobrenja.

Detaljni rezultati projekta

Detaljni rezultati projekta

1

Partneri projekta usuglasili su opći metodološki pristup za certificiranje u skladu s Okvirnom direktivom o vodama, pri čemu su riješeni svi glavni problemi koji su se pojavili u prošlosti i koje su iznijeli glavni dionici te su donesene „strateške” odluke (npr. treba li primijeniti kvantitativni pristup usmjeren na ciljeve ili pristup koji se temelji na najboljoj praksi).

| 2 | Italija i Slovenija definirale su i testirale nacionalnu operativnu metodu za certificiranje na temelju savjetovanja s nacionalnim stručnjacima i dionicima. Krajem provedbe projekta metoda certificiranje bila je spremna za primjenu na proizvode za tržište. |
| --- | --- |

2

Italija i Slovenija definirale su i testirale nacionalnu operativnu metodu za certificiranje na temelju savjetovanja s nacionalnim stručnjacima i dionicima. Krajem provedbe projekta metoda certificiranje bila je spremna za primjenu na proizvode za tržište.

| 3 | Dogovorene su smjernice o uvođenju i izgradnji novih elektrana za „zelenu hidroenergiju” te upravljanja tim elektranama, a namijenjene su donositeljima odluka i hidroenergetskim poduzećima. One pomažu donositeljima odluka da brzo utvrde koja postrojenja „nemaju utjecaj”, npr. hidroelektrane na umjetnim vodnim tijelima koja „nemaju veliku važnost”, te usmjeravaju njih i projektante hidroelektrana u pogledu toga koje su informacije potrebne za evaluaciju elektrane odnosno za izdavanje odobrenja. |
| --- | --- |

3

Dogovorene su smjernice o uvođenju i izgradnji novih elektrana za „zelenu hidroenergiju” te upravljanja tim elektranama, a namijenjene su donositeljima odluka i hidroenergetskim poduzećima. One pomažu donositeljima odluka da brzo utvrde koja postrojenja „nemaju utjecaj”, npr. hidroelektrane na umjetnim vodnim tijelima koja „nemaju veliku važnost”, te usmjeravaju njih i projektante hidroelektrana u pogledu toga koje su informacije potrebne za evaluaciju elektrane odnosno za izdavanje odobrenja.

| 4 | Izrađena je analiza za Španjolsku, uključujući plan za razvoj dobrovoljnog certificiranja hidroenergetskih objekata u skladu s visokim ekološkim standardima. |
| --- | --- |

4

Izrađena je analiza za Španjolsku, uključujući plan za razvoj dobrovoljnog certificiranja hidroenergetskih objekata u skladu s visokim ekološkim standardima.

| 5 | Predstavljeni su prijedlozi za integraciju programa označivanja u postojeće postupke te je provedena analiza izvedivosti s naglaskom na Italiju i Francusku (gdje je to bilo moguće, prikupljena su stajališta relevantnih subjekata i naznačeno je koji su od subjekata dali pristanak). |
| --- | --- |

5

Predstavljeni su prijedlozi za integraciju programa označivanja u postojeće postupke te je provedena analiza izvedivosti s naglaskom na Italiju i Francusku (gdje je to bilo moguće, prikupljena su stajališta relevantnih subjekata i naznačeno je koji su od subjekata dali pristanak).

https://ec.europa.eu/energy/intelligent/projects/en/projects/ch2oice

| Jesetre do 2020.: Strateški program za jesetre u Dunavu

  Jesetre su važan element prirodne baštine riječnog sliva Dunava i Crnog mora. Izvrsni su pokazatelji dobre kvalitete vode i staništa. Danas su četiri od šest vrsta ozbiljno ugrožene, jedna se smatra ranjivom, a jedna izumrlom. Sve su zaštićene na temelju Direktive EU-a o staništima.

  U lipnju 2011. u strategiji EU-a za dunavsku regiju kao jedan od ciljeva (cilj PA6) navodi se da će se „do 2020. osigurati održive populacije dunavskih vrsta jesetre i drugih autohtonih ribljih vrsta.” Godinu dana kasnije, u siječnju 2012., osnovana je radna skupina za zaštitu dunavske jesetre radi utvrđivanja načina suradnje za postizanje tog cilja. Okupila je stručnjake za jesetre, predstavnike nevladinih organizacija te predstavnike Međunarodne komisije za zaštitu rijeke Dunava, dunavske strategije i nacionalnih vlada.
  Jedan od prvih poteza radne skupine bio je izrada programa Jesetre do 2020., kao okvira za usklađeno djelovanje. Program Jesetre do 2020. program je koji je podložan promjenama, a njegov uspjeh ovisi o dugoročnoj obvezi i uspješnosti provedbe u predmetnim zemljama jer je potrebna složena suradnja vlada, donositelja odluka, lokalnih zajednica, dionika, znanstvenika i nevladinih organizacija.
  Kao sredstvo za provedbu mjera predloženih u programu Jesetre do 2020. nameće se Plan upravljanja dunavskim slivom i njemu pridruženi program mjera. U drugom nacrtu Plana upravljanja dunavskim slivom, ažuriranom 2015., utvrđuju se njegove vizije i ciljevi upravljanja „da antropogene barijere i deficiti staništa više ne sprečavaju migraciju i mriještenje riba, tj. da vrste jesetre i druge spomenute migratorne vrste imaju pristup rijeci Dunav i relevantnim pritocima. Vrste jesetre i druge spomenute migratorne vrste zastupljene su u samoodrživim populacijama u dunavskom slivu u skladu sa svojom ranijom rasprostranjenošću.”
  Slijede neke od utvrđenih mjera koje treba provesti kako bi se postigao navedeni cilj upravljanja:






  — | utvrđivanje broja i lokacije konstrukcija za pomoć migraciji riba te drugih mjera za postizanje/poboljšanje kontinuiteta rijeke, koje će sve zemlje provesti do 2021., |
| --- | --- |

Jesetre do 2020.: Strateški program za jesetre u Dunavu

Jesetre do 2020.: Strateški program za jesetre u Dunavu

Jesetre su važan element prirodne baštine riječnog sliva Dunava i Crnog mora. Izvrsni su pokazatelji dobre kvalitete vode i staništa. Danas su četiri od šest vrsta ozbiljno ugrožene, jedna se smatra ranjivom, a jedna izumrlom. Sve su zaštićene na temelju Direktive EU-a o staništima.

Izvrsni su pokazatelji dobre kvalitete vode i staništa.

Sve su zaštićene na temelju Direktive EU-a o staništima.

U lipnju 2011. u strategiji EU-a za dunavsku regiju kao jedan od ciljeva (cilj PA6) navodi se da će se „do 2020. osigurati održive populacije dunavskih vrsta jesetre i drugih autohtonih ribljih vrsta.” Godinu dana kasnije, u siječnju 2012., osnovana je radna skupina za zaštitu dunavske jesetre radi utvrđivanja načina suradnje za postizanje tog cilja. Okupila je stručnjake za jesetre, predstavnike nevladinih organizacija te predstavnike Međunarodne komisije za zaštitu rijeke Dunava, dunavske strategije i nacionalnih vlada.

radna skupina za zaštitu dunavske jesetre

Jedan od prvih poteza radne skupine bio je izrada programa Jesetre do 2020., kao okvira za usklađeno djelovanje. Program Jesetre do 2020. program je koji je podložan promjenama, a njegov uspjeh ovisi o dugoročnoj obvezi i uspješnosti provedbe u predmetnim zemljama jer je potrebna složena suradnja vlada, donositelja odluka, lokalnih zajednica, dionika, znanstvenika i nevladinih organizacija.

Program Jesetre do 2020.

Kao sredstvo za provedbu mjera predloženih u programu Jesetre do 2020. nameće se Plan upravljanja dunavskim slivom i njemu pridruženi program mjera. U drugom nacrtu Plana upravljanja dunavskim slivom, ažuriranom 2015., utvrđuju se njegove vizije i ciljevi upravljanja „da antropogene barijere i deficiti staništa više ne sprečavaju migraciju i mriještenje riba, tj. da vrste jesetre i druge spomenute migratorne vrste imaju pristup rijeci Dunav i relevantnim pritocima. Vrste jesetre i druge spomenute migratorne vrste zastupljene su u samoodrživim populacijama u dunavskom slivu u skladu sa svojom ranijom rasprostranjenošću.”

da antropogene barijere i deficiti staništa više ne sprečavaju migraciju i mriještenje riba, tj. da vrste jesetre i druge spomenute migratorne vrste imaju pristup rijeci Dunav i relevantnim pritocima. Vrste jesetre i druge spomenute migratorne vrste zastupljene su u samoodrživim populacijama u dunavskom slivu u skladu sa svojom ranijom rasprostranjenošću.

Slijede neke od utvrđenih mjera koje treba provesti kako bi se postigao navedeni cilj upravljanja:

—

utvrđivanje broja i lokacije konstrukcija za pomoć migraciji riba te drugih mjera za postizanje/poboljšanje kontinuiteta rijeke, koje će sve zemlje provesti do 2021.,

utvrđivanje broja i lokacije konstrukcija za pomoć migraciji riba

| — | utvrđivanje lokacije i opsega mjera za poboljšanje riječne morfologije putem obnove, očuvanja i poboljšanja, koje će sve zemlje provesti do 2021., |
| --- | --- |

—

utvrđivanje lokacije i opsega mjera za poboljšanje riječne morfologije putem obnove, očuvanja i poboljšanja, koje će sve zemlje provesti do 2021.,

| — | izbjegavanje novih prepreka migraciji riba koje bi nastale zbog novih infrastrukturnih projekata; kod neizbježnih novih prepreka moraju se uzeti u obzir potrebne mjere ublažavanja, kao što su konstrukcije za pomoć migraciji ili druge prikladne mjere već predviđene projektom, |
| --- | --- |

—

izbjegavanje novih prepreka migraciji riba koje bi nastale zbog novih infrastrukturnih projekata; kod neizbježnih novih prepreka moraju se uzeti u obzir potrebne mjere ublažavanja, kao što su konstrukcije za pomoć migraciji ili druge prikladne mjere već predviđene projektom,

izbjegavanje novih prepreka migraciji riba

| — | produbljivanje znanja, npr. istraživanjima staništa, o načinu uzvodne i nizvodne migracije jesetre i drugih spomenutih migratornih vrsta kroz brane na hidroelektranama Đerdap I i II, |
| --- | --- |

—

produbljivanje znanja, npr. istraživanjima staništa, o načinu uzvodne i nizvodne migracije jesetre i drugih spomenutih migratornih vrsta kroz brane na hidroelektranama Đerdap I i II,

produbljivanje znanja

| — | ako rezultati tih istraživanja budu pozitivni, trebalo bi provesti odgovarajuće mjere i studiju izvedivosti za branu Gabčíkovo i gornji tok Dunava. |
| --- | --- |

—

ako rezultati tih istraživanja budu pozitivni, trebalo bi provesti odgovarajuće mjere i studiju izvedivosti za branu Gabčíkovo i gornji tok Dunava.

Prema Planu upravljanja dunavskim slivom do 2021. u riječnom slivu izgradit će se 140 konstrukcija za pomoć migraciji riba (od prvog Plana izgrađeno je već njih 120). Na taj bi se način primjenom najboljih raspoloživih tehnika trebala osigurati migracija svih ribljih vrsta, uključujući jesetre, i svih starosnih skupina. Nakon 2021. planira se provedba još oko 330 mjera za obnovu prekinutog kontinuiteta rijeke (članak 4. stavak 4. Okvirne direktive o vodama).

140 konstrukcija za pomoć migraciji riba

Nakon 2021. planira se provedba još oko 330 mjera za obnovu prekinutog kontinuiteta rijeke

http://www.dstf.eu

| Riblja staza Gars na rijeci Inn u Njemačkoj

  VERBUND je 2015. izgradio četiri riblje staze uz hidroelektrane Feldkirchen, Neuötting, Teufelsbruck i Gars na rijeci Inn, uz ukupna ulaganja od 9,7 milijuna EUR. Kako bi se ispunili konkretni zahtjevi za to područje, primijenjene su različite metode gradnje te niz mjera ublažavanja, kao što su dodatna mrijestilišta, staništa za mlade ribe i varijacije nanosa. Riblje staze omogućuju autohtonim vrstama riba, kao što su dunavski losos, lipan, mrena i podust, te drugim vodenim organizmima da zaobiđu hidroelektrane.
  Koncept riblje staze unaprijed je dogovoren s tijelom nadležnim za očuvanje prirode, odborom grada Rosenheima za upravljanje vodama, lokalnim ribolovnim udruženjem i stručnjacima iz ribarske industrije. Na uzvodnom i nizvodnom toku postavljen je niz umjetnih rukavaca, mrijestilišta, struktura za regulaciju obnovljene rijeke itd. Faze planiranja i provedbe u potpunosti su podržala lokalna tijela i nevladine organizacije.
  Očekuje se da će znanstveno praćenje riba tijekom idućih deset godina potvrditi pozitivan učinak na populaciju riba u rijeci Inn. Preliminarna promatranja potvrđuju da se dunavski losos ponovno mrijesti na ribljim stazama nalik prirodnima uz hidroelektranu Gars. To je velik uspjeh za tako rijetku i ugroženu vrstu.
  https://danubis.icpdr.org/system/files/shared/17_FRIK_VERBUND_Hydro%20Power%20GmbH_Ecological%20restoration%20measures%20at%20HP%20in%20AT.pdf |
| --- |

Riblja staza Gars na rijeci Inn u Njemačkoj

Riblja staza Gars na rijeci Inn u Njemačkoj

VERBUND je 2015. izgradio četiri riblje staze uz hidroelektrane Feldkirchen, Neuötting, Teufelsbruck i Gars na rijeci Inn, uz ukupna ulaganja od 9,7 milijuna EUR. Kako bi se ispunili konkretni zahtjevi za to područje, primijenjene su različite metode gradnje te niz mjera ublažavanja, kao što su dodatna mrijestilišta, staništa za mlade ribe i varijacije nanosa. Riblje staze omogućuju autohtonim vrstama riba, kao što su dunavski losos, lipan, mrena i podust, te drugim vodenim organizmima da zaobiđu hidroelektrane.

riblje staze

Koncept riblje staze unaprijed je dogovoren s tijelom nadležnim za očuvanje prirode, odborom grada Rosenheima za upravljanje vodama, lokalnim ribolovnim udruženjem i stručnjacima iz ribarske industrije. Na uzvodnom i nizvodnom toku postavljen je niz umjetnih rukavaca, mrijestilišta, struktura za regulaciju obnovljene rijeke itd. Faze planiranja i provedbe u potpunosti su podržala lokalna tijela i nevladine organizacije.

Očekuje se da će znanstveno praćenje riba tijekom idućih deset godina potvrditi pozitivan učinak na populaciju riba u rijeci Inn. Preliminarna promatranja potvrđuju da se dunavski losos ponovno mrijesti na ribljim stazama nalik prirodnima uz hidroelektranu Gars. To je velik uspjeh za tako rijetku i ugroženu vrstu.

znanstveno praćenje riba

https://danubis.icpdr.org/system/files/shared/17_FRIK_VERBUND_Hydro%20Power%20GmbH_Ecological%20restoration%20measures%20at%20HP%20in%20AT.pdf

4.   DOBRA PRAKSA U PRIMJENI INTEGRIRANOG PLANSKOG PRISTUPA HIDROENERGIJI

DOBRA PRAKSA U PRIMJENI INTEGRIRANOG PLANSKOG PRISTUPA HIDROENERGIJI

4.1   Koristi integriranog planiranja

Koristi integriranog planiranja

Zahtjev za osiguravanje proizvodnje i upotrebe energije iz obnovljivih izvora i smanjenje emisija stakleničkih plinova u skladu s ciljevima Direktive EU-a o energiji iz obnovljivih izvora važan je pokretač razvoja i upotrebe hidroenergije i drugih obnovljivih izvora energije. Države članice moraju u isto vrijeme ispuniti ciljeve Okvirne direktive o vodama i direktiva EU-a o prirodi kojima se ne samo nastoji osigurati da ne dođe do daljnjeg pogoršanja stanja europskih vodnih tijela nego i da se postigne dobro stanje (ili potencijal) te da se za zaštićene vrste i staništa u EU-u ostvari povoljno stanje očuvanosti u cijelom EU-u.

Te se zahtjevne zadaće na najbolji način može ostvariti strateškim i integriranim pristupom planiranju koji se provodi nacionalnim akcijskim planovima za energiju iz obnovljivih izvora, planovima upravljanja riječnim slivovima i ciljevima očuvanosti područja mreže Natura 2000 (39).

39

Strateški pristup planiranju:

| — | izvrsna je prilika za integraciju ciljeva politika u područjima voda, prirode i energetike, kao i ciljeva drugih ključnih područja politike; |
| --- | --- |

—

izvrsna je prilika za integraciju ciljeva politika u područjima voda, prirode i energetike, kao i ciljeva drugih ključnih područja politike;

| — | omogućuje povezivanje strateškog planiranja za vodni okoliš i očuvanje prirode s nacionalnim energetskim planiranjem za električnu energiju iz obnovljivih izvora; |
| --- | --- |

—

omogućuje povezivanje strateškog planiranja za vodni okoliš i očuvanje prirode s nacionalnim energetskim planiranjem za električnu energiju iz obnovljivih izvora;

| — | omogućuje uključivanje svih zainteresiranih strana, čime se može smanjiti mogućnost budućih konflikta i osigurati projekte; |
| --- | --- |

—

omogućuje uključivanje svih zainteresiranih strana, čime se može smanjiti mogućnost budućih konflikta i osigurati projekte;

| — | služi se postupkom planiranja radi lakšeg utvrđivanja prioriteta (npr. s obzirom na uravnoteženje prioriteta u područjima upravljanja energijom, prirodom i vodama); |
| --- | --- |

—

služi se postupkom planiranja radi lakšeg utvrđivanja prioriteta (npr. s obzirom na uravnoteženje prioriteta u područjima upravljanja energijom, prirodom i vodama);

| — | pomaže pojednostavniti postupak izdavanja odobrenja za predložene nove hidroenergetske razvojne projekte i poboljšati transparentnost i predvidljivost za nositelje hidroenergetskih razvojnih projekata; |
| --- | --- |

—

pomaže pojednostavniti postupak izdavanja odobrenja za predložene nove hidroenergetske razvojne projekte i poboljšati transparentnost i predvidljivost za nositelje hidroenergetskih razvojnih projekata;

| — | omogućuje da se najbolje opcije za okoliš i prevladavajući javni interes projekta procijene na odgovarajući način; |
| --- | --- |

—

omogućuje da se najbolje opcije za okoliš i prevladavajući javni interes projekta procijene na odgovarajući način;

| — | nositeljima razvojnih projekata unaprijed pruža informacije o tome za koju se geografsku lokaciju može očekivati izdavanje odobrenja jer se njime utvrđuju najpogodnija i manje pogodna područja; |
| --- | --- |

—

nositeljima razvojnih projekata unaprijed pruža informacije o tome za koju se geografsku lokaciju može očekivati izdavanje odobrenja jer se njime utvrđuju najpogodnija i manje pogodna područja;

| — | služi se politikama i kriterijima uspostavljenima kako bi se pomoglo pri upravljanju rizicima kumulativnih učinaka hidroelektrana; |
| --- | --- |

—

služi se politikama i kriterijima uspostavljenima kako bi se pomoglo pri upravljanju rizicima kumulativnih učinaka hidroelektrana;

| — | planiranjem upravljanja riječnim slivovima pruža priliku za integraciju strateškog pristupa planiranju hidroenergetskih razvojnih projekata s ciljevima u području vodnog okoliša, uzimajući u obzir i ciljeve očuvanja uključenih područja mreže Natura 2000. |
| --- | --- |

—

planiranjem upravljanja riječnim slivovima pruža priliku za integraciju strateškog pristupa planiranju hidroenergetskih razvojnih projekata s ciljevima u području vodnog okoliša, uzimajući u obzir i ciljeve očuvanja uključenih područja mreže Natura 2000.

U ovom se poglavlju razmatraju različiti načini na koje se integrirani pristup planiranju može primijeniti kako bi se uzelo u obzir moguće negativne učinke na staništa i vrste tijekom ranih faza postupka planiranja. U poglavlju 5. razmatraju se zahtjevi iz direktiva o prirodi za pravnu ocjenu predloženog plana ili projekta koju je općenito potrebno napraviti puno kasnije, a i tada samo kao odgovor na „značajan (negativan) učinak”.

Međutim, ako strateški plan za razvoj hidroenergije sadržava bilo kakav suštinski prostorni element kao što je utvrđivanje potencijalnih područja za razvojne projekte, i sam bi projekt trebao podlijegati ocjeni kao „plan” iz članka 6. stavka 3. Direktive o staništima. Time se pruža prilika, u skladu s člankom 6. stavkom 3., za ublažavanje potencijalnih učinaka hidroenergetskih razvojnih projekata na mrežu Natura 2000 usmjeravanjem razvojne projekte dalje od područja u kojima će vjerojatno doći do konflikta između interesa razvojnih projekata i zaštite područja mreže Natura 2000.

U Planu zaštite europskih vodnih resursa EU-a, donesenom 2012., također se naglašava važnost strateškog integriranog planiranja: „...u kontekstu članka 4. stavka 7., ... hidroenergija zahtijeva posebnu pozornost ... preuređivanju i proširivanju postojećih postrojenja trebalo bi dati prednost u odnosu na nove razvojne projekte što bi se trebalo temeljiti na
  strateškoj ocjeni na razini riječnog sliva, odabirom optimalne lokacije u pogledu proizvodnje energije i manjeg utjecaja na okoliš
  .”

strateškoj ocjeni na razini riječnog sliva, odabirom optimalne lokacije u pogledu proizvodnje energije i manjeg utjecaja na okoliš

Jasno je da su za takav integrirani postupak planiranja potrebna veća početna ulaganja predmetnih javnih tijela. Međutim, svi podaci ukazuju na to da se, dugoročno gledajući, integriranim planiranjem mogu ostvariti znatne koristi za sve uključene strane – bilo za energetski sektor, ciljeve Okvirne direktive o vodama, ciljeve mreže Natura 2000 ili druge interese. Te koristi često daleko premašuju potrebna dodatna početna ulaganja.

I tijela i/ili nositelji razvojnih projekata trebali bi, po potrebi, provoditi strateško integrirano planiranje na nekoliko različitih razina te u različitim fazama postupka planiranja. Ono bi se trebalo posebice primjenjivati pri:

| — | odabiru vrste obnovljivog izvora energije kojim se nastoje ostvariti ciljevi Direktive o energiji iz obnovljivih izvora uz istodobno pružanje najbolje opcije za okoliš. Ta potraga za alternativnim rješenjima potrebna je i u okviru postupka za izuzeća iz članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama te u okviru postupka ocjene prihvatljivosti iz članka 6. Direktive o staništima. Međutim, ona je jednako važna tijekom faze strateškog planiranja ili pri izradi nacionalnih/regionalnih planova u području energije iz obnovljivih izvora; |
| --- | --- |

—

odabiru vrste obnovljivog izvora energije kojim se nastoje ostvariti ciljevi Direktive o energiji iz obnovljivih izvora uz istodobno pružanje najbolje opcije za okoliš. Ta potraga za alternativnim rješenjima potrebna je i u okviru postupka za izuzeća iz članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama te u okviru postupka ocjene prihvatljivosti iz članka 6. Direktive o staništima. Međutim, ona je jednako važna tijekom faze strateškog planiranja ili pri izradi nacionalnih/regionalnih planova u području energije iz obnovljivih izvora;

odabiru vrste obnovljivog izvora energije

| — | utvrđivanju najpogodnijih lokacija za proizvodnju hidroenergije koje su potencijalno prikladne kako iz energetske perspektive, tako i iz perspektive okoliša. U isto vrijeme, strateško integrirano planiranje pomaže pri utvrđivanju područja u kojima postoji visok rizik od značajnih utjecaja i u kojima je, kao posljedica toga, mala mogućnost dobivanja dozvole na temelju postupka za izuzeća iz članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama ili postupka ocjene prihvatljivosti iz članka 6. Direktive o staništima. Razvojem takvih ocjena rizika ili karata osjetljivih područja u pogledu biološke raznolikosti u ranoj fazi postupka planiranja može se pomoći da se u kasnijoj fazi razvoja, kada su financijska sredstva namjenski dodijeljena i postoji manje manevarskog prostora, izbjegnu potencijalni konflikti na konkretnoj lokaciji ili da se smanji njihov broj. Time se i nositeljima razvojnih projekata omogućuje transparentnije i stabilnije regulatorno okruženje kojim im se pruža veća sigurnost u pogledu vjerojatnosti dobivanja građevinske dozvole;






  Izjava direktora tijela EU-a za gospodarenje vodama o razvoju hidroenergije na temelju Okvirne direktive o vodama, 2010.

  Direktori tijela EU-a za gospodarenje vodama potvrdili su 2010. izjavu o „razvoju hidroenergije na temelju Okvirne direktive o vodama” (40) u kojoj su sažeti ključna načela i preporuke dogovoreni tijekom postupka Zajedničke provedbene strategije. Ta se izjava prvenstveno temeljila na elementima strateškog dokumenta o zajedničkoj provedbenoj strategiji za Okvirnu direktivu o vodama i hidromorfološkim pritiscima (41), smjernicama Zajedničke provedbene strategije br. 20 o izuzećima od ciljeva povezanih s okolišem (42) te zaključcima prve radionice o zajedničkoj provedbenoj strategiji za Okvirnu direktivu o vodama i hidroenergiji (43).






  — | Trebalo bi razviti mehanizme planiranja unaprijed kako bi se odredila nepoželjna područja za nove hidroenergetske projekte. To bi se određivanje trebalo temeljiti na dijalogu između različitih nadležnih tijela, dionika i nevladinih organizacija. |
| --- | --- | --- |

—

utvrđivanju najpogodnijih lokacija za proizvodnju hidroenergije koje su potencijalno prikladne kako iz energetske perspektive, tako i iz perspektive okoliša. U isto vrijeme, strateško integrirano planiranje pomaže pri utvrđivanju područja u kojima postoji visok rizik od značajnih utjecaja i u kojima je, kao posljedica toga, mala mogućnost dobivanja dozvole na temelju postupka za izuzeća iz članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama ili postupka ocjene prihvatljivosti iz članka 6. Direktive o staništima. Razvojem takvih ocjena rizika ili karata osjetljivih područja u pogledu biološke raznolikosti u ranoj fazi postupka planiranja može se pomoći da se u kasnijoj fazi razvoja, kada su financijska sredstva namjenski dodijeljena i postoji manje manevarskog prostora, izbjegnu potencijalni konflikti na konkretnoj lokaciji ili da se smanji njihov broj. Time se i nositeljima razvojnih projekata omogućuje transparentnije i stabilnije regulatorno okruženje kojim im se pruža veća sigurnost u pogledu vjerojatnosti dobivanja građevinske dozvole;

utvrđivanju najpogodnijih lokacija

Izjava direktora tijela EU-a za gospodarenje vodama o razvoju hidroenergije na temelju Okvirne direktive o vodama, 2010.

Izjava direktora tijela EU-a za gospodarenje vodama o razvoju hidroenergije na temelju Okvirne direktive o vodama, 2010.

Direktori tijela EU-a za gospodarenje vodama potvrdili su 2010. izjavu o „razvoju hidroenergije na temelju Okvirne direktive o vodama” (40) u kojoj su sažeti ključna načela i preporuke dogovoreni tijekom postupka Zajedničke provedbene strategije. Ta se izjava prvenstveno temeljila na elementima strateškog dokumenta o zajedničkoj provedbenoj strategiji za Okvirnu direktivu o vodama i hidromorfološkim pritiscima (41), smjernicama Zajedničke provedbene strategije br. 20 o izuzećima od ciljeva povezanih s okolišem (42) te zaključcima prve radionice o zajedničkoj provedbenoj strategiji za Okvirnu direktivu o vodama i hidroenergiji (43).

40

41

42

43

—

Trebalo bi razviti mehanizme planiranja unaprijed kako bi se odredila nepoželjna područja za nove hidroenergetske projekte. To bi se određivanje trebalo temeljiti na dijalogu između različitih nadležnih tijela, dionika i nevladinih organizacija.

| — | Kako bi se potreba za novim lokacijama smanjila na najmanju moguću mjeru, razvoj hidroenergetskih kapaciteta moglo bi se poduprijeti modernizacijom i poboljšanjem postojeće infrastrukture. |
| --- | --- |

—

Kako bi se potreba za novim lokacijama smanjila na najmanju moguću mjeru, razvoj hidroenergetskih kapaciteta moglo bi se poduprijeti modernizacijom i poboljšanjem postojeće infrastrukture.

| — | Razvoj hidroenergije trebalo bi popratiti poboljšanjem ekologije voda, jasnim ekološkim standardima za nove objekte ili moderniziranim postojećim objektima te poboljšanim uvjetima rada. Sve bi nove hidroelektrane, na primjer, trebale imati riblje staze te bi trebalo poštovati minimalni ekološki prihvatljiv protok. |
| --- | --- |

—

Razvoj hidroenergije trebalo bi popratiti poboljšanjem ekologije voda, jasnim ekološkim standardima za nove objekte ili moderniziranim postojećim objektima te poboljšanim uvjetima rada. Sve bi nove hidroelektrane, na primjer, trebale imati riblje staze te bi trebalo poštovati minimalni ekološki prihvatljiv protok.

| — | Analiza troškova i koristi projekta potrebna je kako bi se omogućila prosudba o tome imaju li koristi od novih promjena prevagu u odnosu na koristi za okoliš i društvo kojima se sprečava pogoršanje stanja ili se obnavlja dobro stanje vodnog tijela. To ne znači da će za donošenje prosudbe sve troškove i koristi biti potrebno izraziti u novčanoj vrijednosti ili ih čak kvantificirati. |
| --- | --- |

—

Analiza troškova i koristi projekta potrebna je kako bi se omogućila prosudba o tome imaju li koristi od novih promjena prevagu u odnosu na koristi za okoliš i društvo kojima se sprečava pogoršanje stanja ili se obnavlja dobro stanje vodnog tijela. To ne znači da će za donošenje prosudbe sve troškove i koristi biti potrebno izraziti u novčanoj vrijednosti ili ih čak kvantificirati.

| — | Veličina projekta nije relevantan kriterij za primjenu članka 4. stavka 7. Relevantan pristup sastoji se od ocjene o tome hoće li predmetni projekt dovesti do pogoršanja statusa vodnog tijela. Prema tome, projekti bilo koje veličine mogu biti obuhvaćeni člankom 4. stavkom 7. |
| --- | --- |

—

Veličina projekta nije relevantan kriterij za primjenu članka 4. stavka 7. Relevantan pristup sastoji se od ocjene o tome hoće li predmetni projekt dovesti do pogoršanja statusa vodnog tijela. Prema tome, projekti bilo koje veličine mogu biti obuhvaćeni člankom 4. stavkom 7.

| — | izboru između obnavljanja postojećih hidroenergetskih programa i razvoja novih hidroenergetskih objekata. Kako je prethodno navedeno, treba razmotriti mnogo čimbenika, kao što su stanje vodnog tijela iz Okvirne direktive o vodama i direktiva o staništima i pticama te ciljeve u pogledu postizanja dobrog stanja okoliša ili povoljnog stanja očuvanosti. Ocjenama rijeka te ciljevima očuvanja mreže Natura 2000 također se pomaže u otkrivanju razmjera do kojeg rijeka može apsorbirati dodatne razvojne projekte bez bilo kakvog pogoršanja vodnog tijela ili negativnih učinaka na cjelovitost jednoga od područja mreže Natura 2000 ili više njih; |
| --- | --- |

—

izboru između obnavljanja postojećih hidroenergetskih programa i razvoja novih hidroenergetskih objekata. Kako je prethodno navedeno, treba razmotriti mnogo čimbenika, kao što su stanje vodnog tijela iz Okvirne direktive o vodama i direktiva o staništima i pticama te ciljeve u pogledu postizanja dobrog stanja okoliša ili povoljnog stanja očuvanosti. Ocjenama rijeka te ciljevima očuvanja mreže Natura 2000 također se pomaže u otkrivanju razmjera do kojeg rijeka može apsorbirati dodatne razvojne projekte bez bilo kakvog pogoršanja vodnog tijela ili negativnih učinaka na cjelovitost jednoga od područja mreže Natura 2000 ili više njih;

izboru između obnavljanja postojećih hidroenergetskih programa i razvoja novih hidroenergetskih objekata

| — | odabiru najprikladnije izvedbe projekta kojom se potencijalni učinci uzimaju u obzir već od samog početka te u kojoj se u idejno rješenje ugrađuje niz mjera za ublažavanje kojima se uklanja, ili barem smanjuje, konačni utjecaj projekta na vodeni okoliš te posebno na mrežu Natura 2000. Tradicionalni pristup izradi plana ili projekta, bez obzira radi li se o hidroenergiji ili o nekoj drugoj namjeni, sastoji se od toga da se plan ili projekt najprije osmisli s obzirom na njegovu svrhu, a potom se u kasnijoj fazi razmatraju ostala pitanja povezana s okolišem ili nekom drugom upotrebom. Međutim, to često dovodi do potencijalnih konflikata koji se uzimaju u obzir u relativno kasnoj fazi postupka planiranja, u trenutku kada je manevarski prostor sužen. U praksi to znači i da je, prije podnošenja projekta na ocjenu prihvatljivosti, interakcija između nositelja projekta ili plana i stručnjaka iz sektora okoliša bila minimalna.
  Ako je idejno rješenje već toliko odmaklo, procjena utjecaja na okoliš često se pretvori u nastojanje da se smanji šteta. To znači da čak i ako se sva pravila kojima se uređuju takve procjene, uključujući one iz Direktive o staništima, strogo primjenjuju, nema jamstva za uspjeh. Takav tradicionalni pristup izradi plana ili projekta može dovesti i do dugotrajnih rasprava s tijelima zaduženima za planiranje, drugim interesnim skupinama i nevladinim organizacijama tijekom faze javnog savjetovanja, što zatim može prouzročiti znatne zastoje u postupku planiranja i izazvati dodatne troškove.

  Prepoznavajući te poteškoće, sve više autora infrastrukturnih projekata započelo je s primjenom integriranog pristupa planiranju i izvedbi projekta. Integriranim se pristupom od samog početka u obzir uzimaju infrastrukturne i ekološke potrebe područja te ih se, zajedno s drugim upotrebama zemljišta rijeke, ugrađuje u početnu izvedbu projekta. Time se također promiče interaktivniji i transparentniji postupak planiranja te se potiče aktivna pomoć i doprinos ekologa i drugih dionika od početka. |
| --- | --- |

—

odabiru najprikladnije izvedbe projekta kojom se potencijalni učinci uzimaju u obzir već od samog početka te u kojoj se u idejno rješenje ugrađuje niz mjera za ublažavanje kojima se uklanja, ili barem smanjuje, konačni utjecaj projekta na vodeni okoliš te posebno na mrežu Natura 2000. Tradicionalni pristup izradi plana ili projekta, bez obzira radi li se o hidroenergiji ili o nekoj drugoj namjeni, sastoji se od toga da se plan ili projekt najprije osmisli s obzirom na njegovu svrhu, a potom se u kasnijoj fazi razmatraju ostala pitanja povezana s okolišem ili nekom drugom upotrebom. Međutim, to često dovodi do potencijalnih konflikata koji se uzimaju u obzir u relativno kasnoj fazi postupka planiranja, u trenutku kada je manevarski prostor sužen. U praksi to znači i da je, prije podnošenja projekta na ocjenu prihvatljivosti, interakcija između nositelja projekta ili plana i stručnjaka iz sektora okoliša bila minimalna.

odabiru najprikladnije izvedbe projekta

Ako je idejno rješenje već toliko odmaklo, procjena utjecaja na okoliš često se pretvori u nastojanje da se smanji šteta. To znači da čak i ako se sva pravila kojima se uređuju takve procjene, uključujući one iz Direktive o staništima, strogo primjenjuju, nema jamstva za uspjeh. Takav tradicionalni pristup izradi plana ili projekta može dovesti i do dugotrajnih rasprava s tijelima zaduženima za planiranje, drugim interesnim skupinama i nevladinim organizacijama tijekom faze javnog savjetovanja, što zatim može prouzročiti znatne zastoje u postupku planiranja i izazvati dodatne troškove.

Prepoznavajući te poteškoće, sve više autora infrastrukturnih projekata započelo je s primjenom integriranog pristupa planiranju i izvedbi projekta. Integriranim se pristupom od samog početka u obzir uzimaju infrastrukturne i ekološke potrebe područja te ih se, zajedno s drugim upotrebama zemljišta rijeke, ugrađuje u početnu izvedbu projekta. Time se također promiče interaktivniji i transparentniji postupak planiranja te se potiče aktivna pomoć i doprinos ekologa i drugih dionika od početka.

Prepoznavajući te poteškoće, sve više autora infrastrukturnih projekata započelo je s primjenom integriranog pristupa planiranju i izvedbi projekta. Integriranim se pristupom od samog početka u obzir uzimaju infrastrukturne i ekološke potrebe područja te ih se, zajedno s drugim upotrebama zemljišta rijeke, ugrađuje u početnu izvedbu projekta. Time se također promiče interaktivniji i transparentniji postupak planiranja te se potiče aktivna pomoć i doprinos ekologa i drugih dionika od početka.

| Protokol za procjenu hidroenergetske održivosti

  Projektom Hydro4LIFE, kojim upravlja Međunarodno udruženje za hidroenergiju, nastoji se pomoći u provedbi protokola za procjenu hidroenergetske održivosti u EU-u. U protokolu se predlaže metodologija za mjerenje uspješnosti hidroenergetskog projekta s obzirom na 20 tema iz područja okoliša, društva, tehnike i gospodarstva. U njemu je predstavljen zajednički jezik kojim se vladama, civilnom društvu, financijskim institucijama i hidroenergetskom sektoru omogućuje da se razgovara o pitanjima održivosti te da ih se ocijeni. Protokol je rezultat intenzivnog rada Foruma za procjenu hidroenergetske održivosti, globalnog tijela od više dionika, s predstavnicima socijalnih i ekoloških nevladinih organizacija, vlada, banaka i hidroenergetskog sektora.

  Ocjenama su obuhvaćene sve faze projekta: rana faza, priprema, provedba i rad. Svakom se projektu daju ocjene od 1 do 5 (5 je dokazano najbolja praksa) za svaku od 20 tema. Jedna od tema odnosi se na biološku raznolikost i invazivne vrste. Tijekom faze pripreme projekta posebna se pozornost obraća na






  — | vrijednosti ekosustava, |
| --- | --- |

Protokol za procjenu hidroenergetske održivosti

Protokol za procjenu hidroenergetske održivosti

Projektom Hydro4LIFE, kojim upravlja Međunarodno udruženje za hidroenergiju, nastoji se pomoći u provedbi protokola za procjenu hidroenergetske održivosti u EU-u. U protokolu se predlaže metodologija za mjerenje uspješnosti hidroenergetskog projekta s obzirom na 20 tema iz područja okoliša, društva, tehnike i gospodarstva. U njemu je predstavljen zajednički jezik kojim se vladama, civilnom društvu, financijskim institucijama i hidroenergetskom sektoru omogućuje da se razgovara o pitanjima održivosti te da ih se ocijeni. Protokol je rezultat intenzivnog rada Foruma za procjenu hidroenergetske održivosti, globalnog tijela od više dionika, s predstavnicima socijalnih i ekoloških nevladinih organizacija, vlada, banaka i hidroenergetskog sektora.

metodologija

zajednički jezik

pitanjima održivosti te da ih se ocijeni

Ocjenama su obuhvaćene sve faze projekta: rana faza, priprema, provedba i rad. Svakom se projektu daju ocjene od 1 do 5 (5 je dokazano najbolja praksa) za svaku od 20 tema. Jedna od tema odnosi se na biološku raznolikost i invazivne vrste. Tijekom faze pripreme projekta posebna se pozornost obraća na

Ocjenama su obuhvaćene sve faze projekta

Jedna od tema odnosi se na biološku raznolikost i invazivne vrste.

—

vrijednosti ekosustava,

| — | staništa, |
| --- | --- |

—

staništa,

| — | posebna pitanja kao što su ugrožene vrste i riblja staza u slivu, području akumulacijskog jezera i nizvodnom području te |
| --- | --- |

—

posebna pitanja kao što su ugrožene vrste i riblja staza u slivu, području akumulacijskog jezera i nizvodnom području te

| — | potencijalne učinke koje uzrokuju invazivne vrste povezane s planiranim projektom. |
| --- | --- |

—

potencijalne učinke koje uzrokuju invazivne vrste povezane s planiranim projektom.

http://www.hydrosustainability.org/Protocol/The-Protocol-Documents.aspx

| Razvoj održive hidroenergije u slivu Dunava: vodeća načela koja je izradila Međunarodna komisija za zaštitu Dunava

  Ministri podunavskih zemalja zatražili su 2010. da se izrade vodeća načela o integraciji aspekata upotrebe hidroenergije povezanih s okolišem kako bi se osigurao uravnotežen i cjelovit razvoj te kako bi se od samog početka počeli rješavati potencijalni sukobi interesa. Vodeća načela izrađena su kao dio širokog participativnog procesa u kojem su sudjelovali predstavnici uprava u područjima energije i okoliša, hidroenergetski sektor, nevladine organizacije te znanstvena zajednica. Međunarodna komisija za zaštitu Dunava donijela ih je 2013. i one sadržavaju sljedeće ključne preporuke:

  Opća načela za razvoj održive hidroenergije









  1) | Pri razvoju hidroenergije potrebno je poštovati načela održivosti, na uravnotežen način uzimajući u obzir čimbenike povezane s okolišem, društvene čimbenike i gospodarske čimbenike. |
| --- | --- |

Razvoj održive hidroenergije u slivu Dunava: vodeća načela koja je izradila Međunarodna komisija za zaštitu Dunava

Razvoj održive hidroenergije u slivu Dunava: vodeća načela koja je izradila Međunarodna komisija za zaštitu Dunava

Ministri podunavskih zemalja zatražili su 2010. da se izrade vodeća načela o integraciji aspekata upotrebe hidroenergije povezanih s okolišem kako bi se osigurao uravnotežen i cjelovit razvoj te kako bi se od samog početka počeli rješavati potencijalni sukobi interesa. Vodeća načela izrađena su kao dio širokog participativnog procesa u kojem su sudjelovali predstavnici uprava u područjima energije i okoliša, hidroenergetski sektor, nevladine organizacije te znanstvena zajednica. Međunarodna komisija za zaštitu Dunava donijela ih je 2013. i one sadržavaju sljedeće ključne preporuke:

Opća načela za razvoj održive hidroenergije

Opća načela za razvoj održive hidroenergije

1)

Pri razvoju hidroenergije potrebno je poštovati načela održivosti, na uravnotežen način uzimajući u obzir čimbenike povezane s okolišem, društvene čimbenike i gospodarske čimbenike.

| 2) | Proizvodnja energije iz obnovljivih izvora kao što je hidroenergija trebala bi biti dio sveobuhvatnog pristupa energetskim politikama (nacionalni energetski plan, uključujući akcijske planove za energiju iz obnovljivih izvora). Neiskorišteni potencijal energije iz obnovljivih izvora, uštede energije i povećanje energetske učinkovitosti važne su točke koje bi trebalo razmotriti u okviru tog pristupa. |
| --- | --- |

2)

Proizvodnja energije iz obnovljivih izvora kao što je hidroenergija trebala bi biti dio sveobuhvatnog pristupa energetskim politikama (nacionalni energetski plan, uključujući akcijske planove za energiju iz obnovljivih izvora). Neiskorišteni potencijal energije iz obnovljivih izvora, uštede energije i povećanje energetske učinkovitosti važne su točke koje bi trebalo razmotriti u okviru tog pristupa.

| 3) | Kako bi se osigurao održiv razvoj hidroenergije te uskladili različiti javni interesi, nacionalne/regionalne hidroenergetske strategije trebalo bi izraditi na temelju tih vodećih načela na razini sliva. Tim bi se strategijama trebala uzeti u obzir višenamjenska upotreba hidroenergetske infrastrukture (sprečavanje poplava, opskrba vodom itd.) i učinci na okoliš (uključujući kumulativne). |
| --- | --- |

3)

Kako bi se osigurao održiv razvoj hidroenergije te uskladili različiti javni interesi, nacionalne/regionalne hidroenergetske strategije trebalo bi izraditi na temelju tih vodećih načela na razini sliva. Tim bi se strategijama trebala uzeti u obzir višenamjenska upotreba hidroenergetske infrastrukture (sprečavanje poplava, opskrba vodom itd.) i učinci na okoliš (uključujući kumulativne).

| 4) | Procjenu važnosti javnih interesa na nacionalnoj/regionalnoj razini potrebno je napraviti na transparentan, strukturiran i ponovljiv način koji se temelji na kriterijima i relevantnim informacijama, uključujući sudjelovanje javnosti u ranoj fazi postupka odlučivanja. |
| --- | --- |

4)

Procjenu važnosti javnih interesa na nacionalnoj/regionalnoj razini potrebno je napraviti na transparentan, strukturiran i ponovljiv način koji se temelji na kriterijima i relevantnim informacijama, uključujući sudjelovanje javnosti u ranoj fazi postupka odlučivanja.

| 5) | Proizvodnja energije iz obnovljivih izvora općenito se ne smatra prevladavajućim javnim interesom. Hidroenergetski projekt nije automatski od prevladavajućeg javnog interesa samo zato što se njime stvara energija iz obnovljivih izvora. Svaki je slučaj potrebno zasebno ocijeniti u skladu s nacionalnim zakonodavstvom. |
| --- | --- |

5)

Proizvodnja energije iz obnovljivih izvora općenito se ne smatra prevladavajućim javnim interesom. Hidroenergetski projekt nije automatski od prevladavajućeg javnog interesa samo zato što se njime stvara energija iz obnovljivih izvora. Svaki je slučaj potrebno zasebno ocijeniti u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.

| 6) | Uključivanje građana i skupina građana, zainteresiranih strana i nevladinih organizacija na čije interese hidroenergetski projekt utječe ključno je za postupke planiranja i razvoj zajedničkog razumijevanja i prihvaćanja praktične provedbe novih hidroenergetskih projekata. |
| --- | --- |

6)

Uključivanje građana i skupina građana, zainteresiranih strana i nevladinih organizacija na čije interese hidroenergetski projekt utječe ključno je za postupke planiranja i razvoj zajedničkog razumijevanja i prihvaćanja praktične provedbe novih hidroenergetskih projekata.

| 7) | Pri razvoju hidroenergije potrebno je uzeti u obzir učinke klimatskih promjena na vodne ekosustave i vodne resurse (otpornost riječnih staništa, količina protoka i sezonske promjene protoka). |
| --- | --- |

7)

Pri razvoju hidroenergije potrebno je uzeti u obzir učinke klimatskih promjena na vodne ekosustave i vodne resurse (otpornost riječnih staništa, količina protoka i sezonske promjene protoka).

Tehnička nadogradnja postojećih hidroelektrana i ekološka obnova

Tehnička nadogradnja postojećih hidroelektrana i ekološka obnova

| 8) | Trebalo bi promicati tehničku nadogradnju postojećih hidroelektrana kako bi se povećala proizvodnja energije u njima. Te su vrste poboljšanja ekološki najprihvatljiviji način za postizanje ciljeva povezanih s okolišem (npr. iz Okvirne direktive o vodama). |
| --- | --- |

8)

Trebalo bi promicati tehničku nadogradnju postojećih hidroelektrana kako bi se povećala proizvodnja energije u njima. Te su vrste poboljšanja ekološki najprihvatljiviji način za postizanje ciljeva povezanih s okolišem (npr. iz Okvirne direktive o vodama).

| 9) | Tehničku nadogradnju postojećih hidroelektrana trebalo bi povezati s ekološkim kriterijima za zaštitu i poboljšanje stanja voda. U nacionalnim strategijama i instrumentima u području energetike trebalo bi se koristiti poticajima ili znakovima za okoliš kako bi se tehnička nadogradnja potaknula i financijski podržala. |
| --- | --- |

9)

Tehničku nadogradnju postojećih hidroelektrana trebalo bi povezati s ekološkim kriterijima za zaštitu i poboljšanje stanja voda. U nacionalnim strategijama i instrumentima u području energetike trebalo bi se koristiti poticajima ili znakovima za okoliš kako bi se tehnička nadogradnja potaknula i financijski podržala.

| 10) | Kombinacija tehničke nadogradnje i ekološke obnove postojećih hidroenergetskih postrojenja pogodno je rješenje i za proizvodnju energije i za poboljšanje uvjeta povezanih s okolišem. |
| --- | --- |

10)

Kombinacija tehničke nadogradnje i ekološke obnove postojećih hidroenergetskih postrojenja pogodno je rješenje i za proizvodnju energije i za poboljšanje uvjeta povezanih s okolišem.

Strateški pristup planiranju za nove hidroenergetske razvojne projekte

Strateški pristup planiranju za nove hidroenergetske razvojne projekte

| 11) | Za razvoj novih hidroenergetskih postaja preporučuje se strateški pristup planiranju (povezan s akcijskim planom za energiju iz obnovljivih izvora i planom upravljanja riječnim slivovima). Taj bi se pristup trebao temeljiti na dvorazinskoj procjeni (uključujući popise s preporučenim kriterijima), nacionalnoj/regionalnoj procjeni kojoj slijedi procjena specifična za projekt. Taj je pristup u skladu s načelima prevencije i predostrožnosti te s načelom „onečišćivač plaća”. |
| --- | --- |

11)

Za razvoj novih hidroenergetskih postaja preporučuje se strateški pristup planiranju (povezan s akcijskim planom za energiju iz obnovljivih izvora i planom upravljanja riječnim slivovima). Taj bi se pristup trebao temeljiti na dvorazinskoj procjeni (uključujući popise s preporučenim kriterijima), nacionalnoj/regionalnoj procjeni kojoj slijedi procjena specifična za projekt. Taj je pristup u skladu s načelima prevencije i predostrožnosti te s načelom „onečišćivač plaća”.

| 12) | U prvom se koraku utvrđuju dionice rijeka na kojima su hidroenergetski razvojni projekti zabranjeni nacionalnim ili regionalnim zakonodavstvom/sporazumima (zone zabrane). U drugom se koraku procjenjuju sve ostale dionice primjenom matrice za procjenu i klasifikacijskog sustava (slike 14. i 15.). |
| --- | --- |

12)

U prvom se koraku utvrđuju dionice rijeka na kojima su hidroenergetski razvojni projekti zabranjeni nacionalnim ili regionalnim zakonodavstvom/sporazumima (zone zabrane). U drugom se koraku procjenjuju sve ostale dionice primjenom matrice za procjenu i klasifikacijskog sustava (slike 14. i 15.).

| 13) | Nacionalna/regionalna procjena instrument je kojim se upravama pomaže da nove hidroenergetske postaje usmjere u područja u kojima se očekuju najmanji učinci na okoliš. To se može postići integriranjem proizvodnje hidroenergije i potreba ekosustava te podupiranjem donošenja odluka jasnim i transparentnim kriterijima, uključujući aspekte upravljanja energijom kao i okoliš i krajolik. Prema potrebi, u obzir je potrebno uzeti aspekte koji se odnose na čitav sliv Dunava ili prekogranične aspekte. |
| --- | --- |

13)

Nacionalna/regionalna procjena instrument je kojim se upravama pomaže da nove hidroenergetske postaje usmjere u područja u kojima se očekuju najmanji učinci na okoliš. To se može postići integriranjem proizvodnje hidroenergije i potreba ekosustava te podupiranjem donošenja odluka jasnim i transparentnim kriterijima, uključujući aspekte upravljanja energijom kao i okoliš i krajolik. Prema potrebi, u obzir je potrebno uzeti aspekte koji se odnose na čitav sliv Dunava ili prekogranične aspekte.

| 14) | Od nacionalne/regionalne procjene koristi imaju i okoliš i vodni sektor, ali i hidroenergetski sektor, jer se tako povećava predvidljivost postupka odlučivanja te se ostvaruje transparentnost s obzirom na lokacije za koje je izdavanje licencija za nove projekte vjerojatno. |
| --- | --- |

14)

Od nacionalne/regionalne procjene koristi imaju i okoliš i vodni sektor, ali i hidroenergetski sektor, jer se tako povećava predvidljivost postupka odlučivanja te se ostvaruje transparentnost s obzirom na lokacije za koje je izdavanje licencija za nove projekte vjerojatno.

| 15) | Dok je procjena na nacionalnoj/regionalnoj razini više opće naravi, procjena specifična za projekt kojom se klasificira prikladnost dionica rijeka za potencijalno iskorištavanje hidroenergije pruža detaljniju i dublju procjenu koristi i učinaka konkretnog projekta. To olakšava procjenjivanje prikladnosti projekta u odnosu na konkretnu lokaciju. Procjena specifična za projekt izvršava se kao odgovor na zahtjev za izdavanje licencije za novu hidroelektranu te stoga ovisi o konkretnoj izvedbi projekta. |
| --- | --- |

15)

Dok je procjena na nacionalnoj/regionalnoj razini više opće naravi, procjena specifična za projekt kojom se klasificira prikladnost dionica rijeka za potencijalno iskorištavanje hidroenergije pruža detaljniju i dublju procjenu koristi i učinaka konkretnog projekta. To olakšava procjenjivanje prikladnosti projekta u odnosu na konkretnu lokaciju. Procjena specifična za projekt izvršava se kao odgovor na zahtjev za izdavanje licencije za novu hidroelektranu te stoga ovisi o konkretnoj izvedbi projekta.

| 16) | Trenutačna i nova kretanja politike, posebice provedba zakonodavstva EU-a i strategije EU-a za Podunavlje, u njoj bi se trebala na odgovarajući način odražavati. |
| --- | --- |

16)

Trenutačna i nova kretanja politike, posebice provedba zakonodavstva EU-a i strategije EU-a za Podunavlje, u njoj bi se trebala na odgovarajući način odražavati.

| 17) | Kako bi se pružila podrška hidroelektranama na najodrživiji način, u poticajnim programima za nove hidroenergetske projekte trebali bi se uzeti u obzir rezultati pristupa strateškog planiranja i odgovarajuće mjere ublažavanja. |
| --- | --- |

17)

Kako bi se pružila podrška hidroelektranama na najodrživiji način, u poticajnim programima za nove hidroenergetske projekte trebali bi se uzeti u obzir rezultati pristupa strateškog planiranja i odgovarajuće mjere ublažavanja.

Ublažavanje negativnih učinaka hidroenergije

Ublažavanje negativnih učinaka hidroenergije

| 18) | Potrebno je odrediti mjere ublažavanja kako bi se negativni učinci hidroenergetskih postrojenja na vodne ekosustave sveli na najmanju moguću mjeru. Ako je to predviđeno nacionalnim zakonodavstvom, moglo bi se kompenzirati gubitke proizvodnje hidroenergije uslijed provedbe mjera ublažavanja. |
| --- | --- |

18)

Potrebno je odrediti mjere ublažavanja kako bi se negativni učinci hidroenergetskih postrojenja na vodne ekosustave sveli na najmanju moguću mjeru. Ako je to predviđeno nacionalnim zakonodavstvom, moglo bi se kompenzirati gubitke proizvodnje hidroenergije uslijed provedbe mjera ublažavanja.

| 19) | Osiguravanje migracije riba i ekološki prihvatljivog protoka prioritetne su mjere za održavanje i poboljšanje ekološkog stanja voda. |
| --- | --- |

19)

Osiguravanje migracije riba i ekološki prihvatljivog protoka prioritetne su mjere za održavanje i poboljšanje ekološkog stanja voda.

| 20) | Druge mjere ublažavanja kao što su poboljšanje upravljanja nanosima, smanjenje na najmanju moguću mjeru negativnih učinaka umjetnih fluktuacija u razini vode (nagla promjena protoka), održavanje uvjeta u podzemnim vodama te obnavljanje tipičnih staništa i obalnih pojaseva važni su za riječni okoliš i močvarna područja koji izravno ovise o vodnim ekosustavima. Te bi mjere stoga trebalo razmatrati pri izvedbi projekta, uzimajući u obzir troškovnu učinkovitost i sigurnost opskrbe električnom energijom. |
| --- | --- |

20)

Druge mjere ublažavanja kao što su poboljšanje upravljanja nanosima, smanjenje na najmanju moguću mjeru negativnih učinaka umjetnih fluktuacija u razini vode (nagla promjena protoka), održavanje uvjeta u podzemnim vodama te obnavljanje tipičnih staništa i obalnih pojaseva važni su za riječni okoliš i močvarna područja koji izravno ovise o vodnim ekosustavima. Te bi mjere stoga trebalo razmatrati pri izvedbi projekta, uzimajući u obzir troškovnu učinkovitost i sigurnost opskrbe električnom energijom.

https://www.icpdr.org/main/activities-projects/hydropower

4.2.   Integrirani nacionalni ili regionalni hidroenergetski planovi

Integrirani nacionalni ili regionalni hidroenergetski planovi

Prostorni planovi doneseni na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, ovisno o zakonima koji su na snazi u svakoj zemlji, omogućuju da se različite zahtjeve u pogledu zemljišta preispita na širokom geografskom području. Time se omogućuje izrada integrirane strategije održivog razvoja koja služi za traženje sinergija te kojom se konflikti, gdje god je to moguće, smanjuju na najmanju moguću mjeru.

Prostornim se planovima pruža i uravnoteženiji okvir za razvoj jer se njima u ranoj fazi postupka planiranja omogućuje uzimanje u obzir širih društvenih problema i problema povezanih s okolišem. To obično dovodi do predvidljivijeg i stabilnijeg okvira za planiranje za sve zainteresirane, što bi trebalo pomoći u smanjenju rizika od poteškoća i kašnjenja u kasnijim fazama, primjerice na razini pojedinačnih projekata. Njima se također potiče različite gospodarske sektore, interesne skupine i javnost na uključivanje putem javnog savjetovanja te na taj način osigurava povećanje transparentnosti u postupku donošenja odluka.

Prostorno planiranje i sektorsko planiranje stoga su važan alat za industriju. U slučaju proizvodnje hidroelektrične energije, niz je zemalja razvio posebne hidroenergetske planove na nacionalnoj ili regionalnoj razini kako bi se odlučilo o budućim kretanjima u službi potražnje i mogućnostima. Uz to se od svih država članica zahtijeva da izrade nacionalne planove za energiju iz obnovljivih izvora u skladu s Direktivom o energiji iz obnovljivih izvora kako bi se odlučilo o najprikladnijoj kombinaciji mjera za energiju iz obnovljivih izvora za određenu zemlju ili regiju u pogledu ispunjavanja ciljeva za upotrebu energije iz obnovljivih izvora. Objema se vrstama planova ne samo omogućuje analiza predviđenih potreba za različitim vrstama energije iz obnovljivih izvora, uključujući proizvodnju hidroenergije nego se pruža i mogućnost uzimanja širih socioekonomskih razmatranja u obzir (planovi upravljanja riječnim slivovima ili mreža Natura 2000) u ranoj i strateški važnoj fazi postupka planiranja.

| Ocjena prihvatljivosti planova

  Člankom 6. Direktive o staništima zahtijevaju se i ocjene prihvatljivosti za planove i programe (npr. nacionalni ili regionalni hidroenergetski planovi ili akcijski planovi za energiju iz obnovljivih izvora). To je potvrdio Sud Europske unije (44). Ocjena prihvatljivosti prostornog plana ili programa provest će se, naravno, više na strateškoj razini, ali je postupak uglavnom isti kao za projekte. Stoga bi se u ocjeni prihvatljivosti trebao uzeti u obzir učinak plana ili programa na cjelovitost područja mreže Natura 2000, samostalno i u kombinaciji s drugim planovima ili projektima.
  Uloženi rad na ocjeni trebao bi biti razmjeran geografskom opsegu plana te naravi i razmjeru bilo kakvih potencijalnih učinaka. Mora se prikupiti dovoljno informacija o predloženom planu kako bi se omogućilo pravilno izvršavanje ocjene prihvatljivosti. Temeljni cilj uvijek je izbjegavanje ili uklanjanje svih predvidljivih negativnih učinaka na cjelovitost područja mreže Natura 2000 ili uklanjanje svih opravdanih razloga za zabrinutost da bi se takav negativan učinak mogao pojaviti.
  Ključna se korist od provođenja ocjena prihvatljivosti za određeni plan sastoji od mogućeg izbjegavanja bilo kakvih kasnijih konflikata s područjima mreže Natura 2000 pri ocjeni individualnih projekata, primjerice, usmjeravanjem aktivnosti dalje od područja mreže Natura 2000. Na taj se način od uključenih strana zahtijeva i razmatranje manje štetnih rješenja u vrlo ranoj fazi postupka planiranja kako bi se ispunili ciljevi plana te ih se potiče na razvoj cjelovitijeg i sveobuhvatnijeg pristupa razvoju hidroenergije. |
| --- |

Ocjena prihvatljivosti planova

Ocjena prihvatljivosti planova

Člankom 6. Direktive o staništima zahtijevaju se i ocjene prihvatljivosti za planove i programe (npr. nacionalni ili regionalni hidroenergetski planovi ili akcijski planovi za energiju iz obnovljivih izvora). To je potvrdio Sud Europske unije (44). Ocjena prihvatljivosti prostornog plana ili programa provest će se, naravno, više na strateškoj razini, ali je postupak uglavnom isti kao za projekte. Stoga bi se u ocjeni prihvatljivosti trebao uzeti u obzir učinak plana ili programa na cjelovitost područja mreže Natura 2000, samostalno i u kombinaciji s drugim planovima ili projektima.

44

Uloženi rad na ocjeni trebao bi biti razmjeran geografskom opsegu plana te naravi i razmjeru bilo kakvih potencijalnih učinaka. Mora se prikupiti dovoljno informacija o predloženom planu kako bi se omogućilo pravilno izvršavanje ocjene prihvatljivosti. Temeljni cilj uvijek je izbjegavanje ili uklanjanje svih predvidljivih negativnih učinaka na cjelovitost područja mreže Natura 2000 ili uklanjanje svih opravdanih razloga za zabrinutost da bi se takav negativan učinak mogao pojaviti.

Ključna se korist od provođenja ocjena prihvatljivosti za određeni plan sastoji od mogućeg izbjegavanja bilo kakvih kasnijih konflikata s područjima mreže Natura 2000 pri ocjeni individualnih projekata, primjerice, usmjeravanjem aktivnosti dalje od područja mreže Natura 2000. Na taj se način od uključenih strana zahtijeva i razmatranje manje štetnih rješenja u vrlo ranoj fazi postupka planiranja kako bi se ispunili ciljevi plana te ih se potiče na razvoj cjelovitijeg i sveobuhvatnijeg pristupa razvoju hidroenergije.

4.3.   Karte osjetljivosti divljih vrsta i određivanje zona

Karte osjetljivosti divljih vrsta i određivanje zona

Planovi upotrebe zemljišta ili sektorski planovi obično obuhvaćaju široko geografsko područje. Ta dimenzija, u kombinaciji s prostornom naravi planova, omogućuje donošenje strateških odluka o kapacitetu i lokaciji hidroenergetskih razvojnih projekata na širokom području, uzimajući istodobno u obzir multifunkcionalnu ulogu rijeka i mogući utjecaj odluka na okoliš.

U tom je kontekstu jedan od učinkovitih načina izbjegavanja konflikata s područjima mreže Natura 2000, ili njihova svođenja na najmanju moguću mjeru, utvrđivanje lokacija uz rijeku koje se smatraju prikladnima ili neprikladnima za hidroenergiju. To se onda može preklopiti preko karte koja prikazuje interese očuvanja prirode na rijeci kako bi se utvrdila potencijalna područja konflikta, primjerice zaštićena područja kao što su područja mreže Natura 2000 ili migracijski putovi za zaštićene vrste u EU-u.

Karte osjetljivosti divljih vrsta služe kao pomoć pri lociranju hidroenergetskih razvojnih projekata u područjima koja su udaljena od područja kao što su ona iz mreže Natura 2000 u kojima postoji velik rizik od značajnih utjecaja i u kojima će različiti postupci izdavanja okolišnih dozvola, bilo iz Okvirne direktive o vodama, Direktive o staništima ili Direktive o procjeni utjecaja na okoliš, biti nužno stroži, s velikom vjerojatnošću odbijanja zahtjeva. Karte osjetljivosti mogu se izraditi i za odabrane kategorije vrsta (npr. vrste riba od europske važnosti) ili određene stanišne tipove ili zaštićena područja za unaprijed određeno područje. Međutim, važno je da se karte temelje na najboljim raspoloživim podacima i informacijama te da kriteriji odabira budu transparentni i jasni za sve uključene strane (i eventualno podložni javnom savjetovanju). Kako bi se omogućila pouzdana karakterizacija područja, i rezolucija tih karata trebala bi biti dovoljno visoka.

Druga važna prednost karata osjetljivosti divljih vrsta jest da one pomažu u izbjegavanju bilo kakvih potencijalnih konflikata s člankom 5. Direktive o pticama te člancima 12. i 13. Direktive o staništima. Kako je objašnjeno u poglavlju 1., tim se odredbama nastoji osigurati zaštita vrsta od europskog značaja na njihovu cijelom prirodnom arealu u EU-u, bez obzira na to nalaze li se unutar područja mreže Natura 2000 ili ne. Nositelji hidroenergetskih razvojnih projekata ili njihovi autori moraju stoga osigurati da djeluju u skladu s tim strogim pravilima o zaštiti vrsta.

Druga važna prednost karata osjetljivosti divljih vrsta jest da one pomažu u izbjegavanju bilo kakvih potencijalnih konflikata s člankom 5. Direktive o pticama te člancima 12. i 13. Direktive o staništima

Nositelji hidroenergetskih razvojnih projekata ili njihovi autori moraju stoga osigurati da djeluju u skladu s tim strogim pravilima o zaštiti vrsta.

Međutim, karte osjetljivosti koje se temelje na postojećim raspodjelama vrsta mogu dovesti u zabludu jer postojeće raspodjele mogu same po sebi nastati kao rezultat postojećih učinaka koje treba rješavati. Pri svakoj upotrebi takvih karata u obzir treba uzeti planove za obnovu raspodjela vrsta. Nakon što se izrade hidroenergetske karte i karte osjetljivosti divljih vrsta, može ih se preklopiti jedne preko drugih te se različite dionice rijeke mogu raspodijeliti u jednu ili više sljedećih širokih kategorija:

—   
  povoljna područja
  – ona područja koja pokazuju dobar hidroenergetski potencijal (i u pogledu nadogradnje postojećih objekata) te u kojima je rizik od konflikta s interesima očuvanja prirode nizak — npr. u znatno izmijenjenim vodnim tijelima od niskog ekološkog interesa i/ili u kojima se ne nalaze područja mreže Natura 2000 ili migratorne vrste zaštićene u EU-u;

povoljna područja

—   
  manje povoljna područja
  – u kojima uz rijeku postoji određeni rizik od konflikta s jednim ili više područja mreže Natura 2000 ili vrstama zaštićenima u EU-u;

manje povoljna područja

—   
  nepovoljna područja
  – u kojima uz rijeku postoji visok rizik od konflikta s jednim ili više područja mreže Natura 2000 ili vrstama zaštićenima u EU-u. Ta je područja najbolje izbjegavati jer će biti vrlo teško ili nemoguće zadovoljiti sve uvjete postupka ocjene iz članka 6. Direktive o staništima i postupka izuzeća iz članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama.

nepovoljna područja

Potrebno je obratiti pažnju na to da karte osjetljivosti mogu pružiti samo širok pregled područja potencijalno visokog rizika (u kojima je najbolje u potpunosti izbjegavati nove razvojne projekte), srednjeg rizika (u kojima bi bilo moguće provesti mjere ublažavanja) i niskog rizika (u kojima se očekuje ograničen ili malen utjecaj). Njima se kao takvima ne mogu nadomjestiti procjena utjecaja na okoliš ili ocjena prihvatljivosti na razini projekta. Njih će za pojedine hidroenergetske razvojne projekte možda svakako trebati izvršiti.

Sveobuhvatnim istraživanjima vrsta u okviru procjene utjecaja na okoliš ili ocjene prihvatljivosti za svako će se područje omogućiti preciznije utvrđivanje vjerojatnih specifičnih vrijednosti iz prirode i rizika od utjecaja. U tom se kontekstu kartama na strateškoj razini već sada može pomoći u određivanju razine ocjene/procjene koja bi bila potrebna za detaljnije i rigidnije polazne studije na razini pojedinog projekta.

| PREGLEDNIK MREŽE NATURA 2000: koristan alat za nositelje projekata

  http://natura2000.eea.europa.eu/
  Preglednik mreže Natura 2000 je internetski geografski informacijski sustav koji nositeljima projekata omogućuje da lociraju i istraže svako područje mreže EU-a Natura 2000. Područja se mogu pregledati u vrlo sitnom mjerilu (1:500) pa se granice područja i ključne značajke krajolika prikazuju u vrlo visokoj rezoluciji. Za svako područje može se preuzeti standardni obrazac za podatke u kojem su navedene vrste i stanišni tipovi zbog kojih je određeno, procijenjena brojnost populacije ili površina te stupanj očuvanosti u području te važnost tog područja za predmetnu vrstu ili stanišni tip. Dostupne su i druge funkcije pretraživanja i prikazivanja za preklapanje podataka iz različitih izvora preko područja mreže Natura 2000. |
| --- |

PREGLEDNIK MREŽE NATURA 2000: koristan alat za nositelje projekata

PREGLEDNIK MREŽE NATURA 2000: koristan alat za nositelje projekata

http://natura2000.eea.europa.eu/

Preglednik mreže Natura 2000 je internetski geografski informacijski sustav koji nositeljima projekata omogućuje da lociraju i istraže svako područje mreže EU-a Natura 2000. Područja se mogu pregledati u vrlo sitnom mjerilu (1:500) pa se granice područja i ključne značajke krajolika prikazuju u vrlo visokoj rezoluciji. Za svako područje može se preuzeti standardni obrazac za podatke u kojem su navedene vrste i stanišni tipovi zbog kojih je određeno, procijenjena brojnost populacije ili površina te stupanj očuvanosti u području te važnost tog područja za predmetnu vrstu ili stanišni tip. Dostupne su i druge funkcije pretraživanja i prikazivanja za preklapanje podataka iz različitih izvora preko područja mreže Natura 2000.

| Preporuke Međunarodne komisije za zaštitu Dunava za nacionalnu/regionalnu ocjenu/procjenu i kriterije

  Vodećim načelima Međunarodne komisije za zaštitu Dunava preporučuje se postupak u dva koraka za strateško zonsko planiranje proizvodnje hidroenergije na nacionalnoj ili regionalnoj razini. U prvom bi se koraku trebale utvrditi dionice rijeka na kojima su hidroenergetski razvojni projekti zabranjeni relevantnim nacionalnim ili regionalnim zakonodavstvom/sporazumima (zone zabrane). U drugom bi se koraku trebale procijeniti sve ostale dionice primjenom unaprijed utvrđenoga klasifikacijskog sustava koji se temelji na dogovorenim kriterijima. Važno je da ocjena/procjena na nacionalnoj/regionalnoj razini bude tehnički izvediva te da se temelji na svim podacima do kojih se na toj razini može doći. Nastala matrica predstavlja alat za potporu odlukama kako bi se omogućilo uravnoteženo postizanje energetskih ciljeva i ciljeva u pogledu okoliša. Taj postupak procjenjivanja trebalo bi izvršiti nadležno tijelo na nacionalnoj/regionalnoj razini u svakoj podunavskoj zemlji kao dio postupka sudjelovanja javnosti. Rezultate bi trebalo ugraditi i u planove upravljanja riječnim slivovima i akcijske planove za energiju iz obnovljivih izvora. |
| --- |

Preporuke Međunarodne komisije za zaštitu Dunava za nacionalnu/regionalnu ocjenu/procjenu i kriterije

Preporuke Međunarodne komisije za zaštitu Dunava za nacionalnu/regionalnu ocjenu/procjenu i kriterije

Vodećim načelima Međunarodne komisije za zaštitu Dunava preporučuje se postupak u dva koraka za strateško zonsko planiranje proizvodnje hidroenergije na nacionalnoj ili regionalnoj razini. U prvom bi se koraku trebale utvrditi dionice rijeka na kojima su hidroenergetski razvojni projekti zabranjeni relevantnim nacionalnim ili regionalnim zakonodavstvom/sporazumima (zone zabrane). U drugom bi se koraku trebale procijeniti sve ostale dionice primjenom unaprijed utvrđenoga klasifikacijskog sustava koji se temelji na dogovorenim kriterijima. Važno je da ocjena/procjena na nacionalnoj/regionalnoj razini bude tehnički izvediva te da se temelji na svim podacima do kojih se na toj razini može doći. Nastala matrica predstavlja alat za potporu odlukama kako bi se omogućilo uravnoteženo postizanje energetskih ciljeva i ciljeva u pogledu okoliša. Taj postupak procjenjivanja trebalo bi izvršiti nadležno tijelo na nacionalnoj/regionalnoj razini u svakoj podunavskoj zemlji kao dio postupka sudjelovanja javnosti. Rezultate bi trebalo ugraditi i u planove upravljanja riječnim slivovima i akcijske planove za energiju iz obnovljivih izvora.

| Alat za kartiranje ekološkoga glavnog plana za austrijske rijeke – WWF

  Za organizaciju WWF Austria važno je da budući hidroenergetski razvojni projekti slijede strateški pristup kako bi se preostale značajne, osjetljive i nedirnute dionice rijeka moglo zaštititi. Kako bi to podržao, WWF je pripremio ekološki glavni plan kako bi se osigurao tehnički razuman temelj odluke za procjenu potrebe zaštite austrijskih voda (WWF Ökomasterplan, 2009.).
  Studija je objavljena 2009. te je u njoj po prvi put ocijenjena ekološka važnost 53 najveće rijeke u Austriji sa slivnim područjem većim od 500 kvadratnih kilometara. U njoj su predstavljeni i službeni podaci o analizi trenutačnog stanja ministarstva koje je nadležno za provedbu Okvirne direktive EU-a o vodama te koje pruža informacije povezane s očuvanošću, kao što su one o područjima mreže Natura 2000 ili drugim zaštićenim područjima. Svaka od vodenih dionica kategorizirana je i određen joj je stupanj prioriteta po redoslijedu važnosti na temelju različitih kriterija za odabir (na primjer, ekološko stanje, stanje u zaštićenim područjima, hidromorfologija, duljina neprekinutog puta slobodnog protoka).
  Stoga je svaka dionica rijeke rangirana na temelju sljedećih razreda osjetljivosti:






  — | razred osjetljivosti 1: vrlo visok stupanj zaštite na temelju ekološkog stanja |
| --- | --- |

Alat za kartiranje ekološkoga glavnog plana za austrijske rijeke – WWF

Alat za kartiranje ekološkoga glavnog plana za austrijske rijeke – WWF

Za organizaciju WWF Austria važno je da budući hidroenergetski razvojni projekti slijede strateški pristup kako bi se preostale značajne, osjetljive i nedirnute dionice rijeka moglo zaštititi. Kako bi to podržao, WWF je pripremio ekološki glavni plan kako bi se osigurao tehnički razuman temelj odluke za procjenu potrebe zaštite austrijskih voda (WWF Ökomasterplan, 2009.).

WWF Ökomasterplan

Studija je objavljena 2009. te je u njoj po prvi put ocijenjena ekološka važnost 53 najveće rijeke u Austriji sa slivnim područjem većim od 500 kvadratnih kilometara. U njoj su predstavljeni i službeni podaci o analizi trenutačnog stanja ministarstva koje je nadležno za provedbu Okvirne direktive EU-a o vodama te koje pruža informacije povezane s očuvanošću, kao što su one o područjima mreže Natura 2000 ili drugim zaštićenim područjima. Svaka od vodenih dionica kategorizirana je i određen joj je stupanj prioriteta po redoslijedu važnosti na temelju različitih kriterija za odabir (na primjer, ekološko stanje, stanje u zaštićenim područjima, hidromorfologija, duljina neprekinutog puta slobodnog protoka).

Stoga je svaka dionica rijeke rangirana na temelju sljedećih razreda osjetljivosti:

—

razred osjetljivosti 1: vrlo visok stupanj zaštite na temelju ekološkog stanja

| — | razred osjetljivosti 2: vrlo visok stupanj zaštite uslijed stanja u rezervi/rezervama |
| --- | --- |

—

razred osjetljivosti 2: vrlo visok stupanj zaštite uslijed stanja u rezervi/rezervama

| — | razred osjetljivosti 3: zaslužuje visok stupanj zaštite na temelju morfologije |
| --- | --- |

—

razred osjetljivosti 3: zaslužuje visok stupanj zaštite na temelju morfologije

| — | razred osjetljivosti 4: vrlo vrijedna zaštite zbog duljine neprekinutog puta slobodnog protoka |
| --- | --- |

—

razred osjetljivosti 4: vrlo vrijedna zaštite zbog duljine neprekinutog puta slobodnog protoka

| — | razred osjetljivosti 5: potencijalno vrijedna zaštite jer baza podataka za sigurnu procjenu ekološkog stanja nedostaje |
| --- | --- |

—

razred osjetljivosti 5: potencijalno vrijedna zaštite jer baza podataka za sigurnu procjenu ekološkog stanja nedostaje

| — | razred osjetljivosti 6: potencijalno vrijedna zaštite |
| --- | --- |

—

razred osjetljivosti 6: potencijalno vrijedna zaštite

| — | razred osjetljivosti 7: nizak stupanj zaštite |
| --- | --- |

—

razred osjetljivosti 7: nizak stupanj zaštite

| — | razred osjetljivosti 8: postojeća gospodarska upotreba za energetiku |
| --- | --- |

—

razred osjetljivosti 8: postojeća gospodarska upotreba za energetiku

| — | manjkavi podaci (ekološko stanje, hidromorfologija) |
| --- | --- |

—

manjkavi podaci (ekološko stanje, hidromorfologija)

Image

http://www.oekomasterplan.at/home.html

| Instrumenti planiranja za uravnoteženje hidroenergetskog razvoja i obnovu vodenih okoliša u Francuskoj

  Francusko Ministarstvo za ekologiju, održivi razvoj i energetiku održalo je 2008. raspravu za okruglim stolom o načinima daljnjeg razvoja održive hidroenergije uz istodobnu obnovu vodenog okoliša u Francuskoj. Pritom je trebalo postići dva cilja: proizvodnju dodatnih 3 TWh godišnje do 2020. te postizanje dobrog stanja u 66 % površinskih vodnih tijela do 2015.
  Nakon opsežnih rasprava s lokalnim izabranim tijelima, proizvođačima hidroenergije, nacionalnim odborom za profesionalno slatkovodno ribarstvo i nizom nevladinih organizacija, Ministarstvo je potpisalo sporazum koji sadržava četiri ključna cilja:






  — | potporu hidroenergiji tekućim postupkom dijeljenih istraživanja o uključivanju, praćenju i provjerama okoliša; |
| --- | --- |

Instrumenti planiranja za uravnoteženje hidroenergetskog razvoja i obnovu vodenih okoliša u Francuskoj

Instrumenti planiranja za uravnoteženje hidroenergetskog razvoja i obnovu vodenih okoliša u Francuskoj

Francusko Ministarstvo za ekologiju, održivi razvoj i energetiku održalo je 2008. raspravu za okruglim stolom o načinima daljnjeg razvoja održive hidroenergije uz istodobnu obnovu vodenog okoliša u Francuskoj. Pritom je trebalo postići dva cilja: proizvodnju dodatnih 3 TWh godišnje do 2020. te postizanje dobrog stanja u 66 % površinskih vodnih tijela do 2015.

Nakon opsežnih rasprava s lokalnim izabranim tijelima, proizvođačima hidroenergije, nacionalnim odborom za profesionalno slatkovodno ribarstvo i nizom nevladinih organizacija, Ministarstvo je potpisalo sporazum koji sadržava četiri ključna cilja:

—

potporu hidroenergiji tekućim postupkom dijeljenih istraživanja o uključivanju, praćenju i provjerama okoliša;

| — | modernizaciju i optimizaciju postojećih postrojenja radom na ostvarivanju djelotvorne provedbe propisa o povećanju minimalnog protoka do siječnja 2014. te uvođenju obveznih ribljih staza. Nadalje, svako bi produljenje koncesije trebalo biti popraćeno mjerama za poboljšanje energetske i ekološke učinkovitosti postrojenja; |
| --- | --- |

—

modernizaciju i optimizaciju postojećih postrojenja radom na ostvarivanju djelotvorne provedbe propisa o povećanju minimalnog protoka do siječnja 2014. te uvođenju obveznih ribljih staza. Nadalje, svako bi produljenje koncesije trebalo biti popraćeno mjerama za poboljšanje energetske i ekološke učinkovitosti postrojenja;

| — | uklanjanje najproblematičnijih prepreka ekološkom kontinuitetu koje su utvrđene u okviru nacionalnog programa i provedba tih programa obnove sredstvima agencija za opskrbu vodom; |
| --- | --- |

—

uklanjanje najproblematičnijih prepreka ekološkom kontinuitetu koje su utvrđene u okviru nacionalnog programa i provedba tih programa obnove sredstvima agencija za opskrbu vodom;

| — | razvoj programa hidroenergetskih razvojnih projekata s „visokom kvalitetom za okoliš” uz minimalan učinak na okoliš. Izgradnji novih postrojenja mora se težiti te ih se mora smjestiti prvenstveno u područjima u kojima postoji mali broj rizika za okoliš te se moraju izbjegavati područja bogate biološke raznolikosti (npr. rijeke na kojima su hidroenergetski projekti nepoželjni i rijeke s neprekinutim tokom). |
| --- | --- |

—

razvoj programa hidroenergetskih razvojnih projekata s „visokom kvalitetom za okoliš” uz minimalan učinak na okoliš. Izgradnji novih postrojenja mora se težiti te ih se mora smjestiti prvenstveno u područjima u kojima postoji mali broj rizika za okoliš te se moraju izbjegavati područja bogate biološke raznolikosti (npr. rijeke na kojima su hidroenergetski projekti nepoželjni i rijeke s neprekinutim tokom).

Vlada je stoga između 2012. i 2015. donijela dva popisa zaštićenih rijeka kako bi se osigurala usklađenost s Okvirnom direktivom o vodama. Na prvom se popisu nalaze rijeke na kojima su hidroenergetski projekti nepoželjni ili očuvane rijeke za koje se ne može odobriti izgradnja bilo kakve nove prepreke te se postojećim branama mora osigurati ekološka neprekinutost u trenutku produljenja licencije. Na drugom se popisu nalaze rijeke za koje je prioritet obnova neprekinutosti na postojećim branama. Na tim se rijekama postojeće brane mora prilagoditi unutar pet godina kako bi se osigurali uzvodna i nizvodna migracija riba te dostatan prijenos nanosa.

Na prvi popis uvrštene su rijeke s visokim stupnjem zaštite (npr. u mreži Natura 2000), rijeke u kojima obitavaju dijadromne migratorne ribe (također često u mreži Natura 2000) i biološka akumulacijska jezera. One zajedno čine oko 25 do 30 % vodenih tokova u Francuskoj. Na drugom se popisu nalaze rijeke u kojima obitavaju dijadromne migratorne ribe, rijeke za koje postoji rizik od neispunjavanja ciljeva povezanih s okolišem uslijed hidromorfološkog pritiska te neučinkovitog funkcioniranja bioloških akumulacijskih jezera kako je utvrđeno u planu upravljanja riječnim slivom. One zajedno čine oko 10 % vodenih tokova.

Utvrđivanje mogućih područja za nove hidroenergetske projekte u skladu s regionalnim planovima za energiju iz obnovljivih izvora uglavnom se temelji na podacima o hidroenergiji te na kompatibilnosti s prvim i drugim popisom na kojima se nalaze područja koja se smatraju prikladnima, manje prikladnima ili neprikladnima.

Izvor: https://circabc.europa.eu/sd/a/85a4834a-5733-4474-9686-d6d94d722b95/Presentation-Planning%20instruments%20for%20hydropower%20and%20preserved%20rivers%20in%20France.pdf

Izvor:

4.4.   Rano savjetovanje

Rano savjetovanje

Rano savjetovanje s dionicima u području okoliša, ali baš svima, važno je za osiguravanje pronalaženja prihvatljivih i održivih rješenja. Ono je jednako važno i za postizanje zajedničkog razumijevanja najosjetljivijih pitanja i poticanje suradnje u potrazi za rješenjima, posebno ako se ekološki učinci projekta pokažu nepomirljivima s konvencionalnim pristupima za ublažavanje.

Konflikti često nastaju kao posljedica prekasnog uključivanja dionika u području okoliša u postupak planiranja te mogu dovesti do dugotrajnih i skupih kašnjenja. Dionici i šira javnost u idealnom bi slučaju trebali sudjelovati u svim fazama razvoja projekta ili plana. Sudjelovanje je posebno važno u fazi definiranja projekta ili plana te za vrijeme interaktivnog i iterativnog postupka pronalaženja realističnih alternativnih rješenja za problematična područja.

Europsko zakonodavstvo i postupci nisu vrlo konkretni u pogledu zahtjeva za javno savjetovanje i sudjelovanje te obično predviđaju formalne korake za javno savjetovanje tek nakon završetka studija o utjecaju na okoliš i podnošenja planova ili projekata na odobravanje. Međutim, to ne bi trebalo spriječiti nositelje razvojnih projekata da se sami pobrinu za organiziranje postupka javnog savjetovanja što je ranije moguće.

Ciljevi svake dobro organizirane strategije javnog sudjelovanja trebali bi biti sljedeći:

| — | osiguravanje transparentnog postupka planiranja i donošenja odluka za infrastrukturni plan ili projekt i otvorenost u pogledu svih relevantnih informacija i podataka; |
| --- | --- |

—

osiguravanje transparentnog postupka planiranja i donošenja odluka za infrastrukturni plan ili projekt i otvorenost u pogledu svih relevantnih informacija i podataka;

| — | jačanje svijesti o sveopćim ciljevima plana ili projekta i povezanim pitanjima; |
| --- | --- |

—

jačanje svijesti o sveopćim ciljevima plana ili projekta i povezanim pitanjima;

| — | dobivanje javne potpore za postupak planiranja i za provedbu projekta ili plana; |
| --- | --- |

—

dobivanje javne potpore za postupak planiranja i za provedbu projekta ili plana;

| — | uključivanje ključnih dionika u fazi planiranja kako bi se stvorilo ozračje međusobnog povjerenja i poštovanja te na taj način olakšalo javnu prihvaćenost i uspješnu provedbu plana ili projekta. |
| --- | --- |

—

uključivanje ključnih dionika u fazi planiranja kako bi se stvorilo ozračje međusobnog povjerenja i poštovanja te na taj način olakšalo javnu prihvaćenost i uspješnu provedbu plana ili projekta.

U praksi je za osiguravanje uspješnog savjetovanja s dionicima i postupka sudjelovanja posebno važno sljedeće:

| — | odabir trenutka za javno sudjelovanje: s uključivanjem dionika trebalo bi početi u najranijim fazama plana ili projekta kako bi se informacije povezane s okolišem mogle upotrijebiti pri razmatranju alternativnih rješenja za izvedbu, lokaciju i financijske aranžmane. Savjetovanje s dionicima trebalo bi se nastaviti za vrijeme čitavog postupka procjene okoliša te ciklusa plana ili projekta; |
| --- | --- |

—

odabir trenutka za javno sudjelovanje: s uključivanjem dionika trebalo bi početi u najranijim fazama plana ili projekta kako bi se informacije povezane s okolišem mogle upotrijebiti pri razmatranju alternativnih rješenja za izvedbu, lokaciju i financijske aranžmane. Savjetovanje s dionicima trebalo bi se nastaviti za vrijeme čitavog postupka procjene okoliša te ciklusa plana ili projekta;

odabir trenutka za javno sudjelovanje:

| — | utvrđivanje relevantnih interesnih skupina: utvrđivanje relevantnih interesnih skupina ili dionika ključno je za uspješnu uključenost javnosti, bilo da se radi o politici, planu, programu (npr. sektorskom ili regionalnom) ili projektu. Analizom socijalne strukture društva u kojem se plan ili projekt planira također će se pomoći osigurati da se svi relevantni društveni akteri ili dionici utvrde i uključe u savjetovanje; |
| --- | --- |

—

utvrđivanje relevantnih interesnih skupina: utvrđivanje relevantnih interesnih skupina ili dionika ključno je za uspješnu uključenost javnosti, bilo da se radi o politici, planu, programu (npr. sektorskom ili regionalnom) ili projektu. Analizom socijalne strukture društva u kojem se plan ili projekt planira također će se pomoći osigurati da se svi relevantni društveni akteri ili dionici utvrde i uključe u savjetovanje;

utvrđivanje relevantnih interesnih skupina:

| — | izbor pravog oblika komunikacije i savjetovanja: uključenost javnosti može varirati od jednostavnog širenja informacija preko savjetovanja sve do punog sudjelovanja u donošenju odluka:






  — | informiranje: jednosmjerni tok informacija od predlagatelja do javnosti; |
| --- | --- | --- |

—

izbor pravog oblika komunikacije i savjetovanja: uključenost javnosti može varirati od jednostavnog širenja informacija preko savjetovanja sve do punog sudjelovanja u donošenju odluka:

izbor pravog oblika komunikacije i savjetovanja:

—

informiranje: jednosmjerni tok informacija od predlagatelja do javnosti;

informiranje:

| — | savjetovanje: dvosmjerni tok informacija između predlagatelja i javnosti, čime se javnosti daje prilika da izrazi svoja stajališta, a predlagatelju da na njih odgovori; |
| --- | --- |

—

savjetovanje: dvosmjerni tok informacija između predlagatelja i javnosti, čime se javnosti daje prilika da izrazi svoja stajališta, a predlagatelju da na njih odgovori;

savjetovanje

| — | sudjelovanje: dvosmjerni tok informacija i ideja u okviru kojeg su predlagatelj i javnost uključeni u zajedničku analizu i oblikovanje programa te su javnost/dionici dobrovoljno uključeni u donošenje odluka o izvedbi projekta i upravljanju njime konsenzusom o glavnim točkama. Razina uključenosti javnosti potrebna za određeni plan ili projekt varirat će s obzirom na društveni i politički kontekst. Za svaku od glavnih skupina dionika može se izraditi matrica za sudjelovanje kako bi se pomoglo utvrditi prikladnu razinu sudjelovanja. Matrica se može upotrijebiti i kao sustavan alat za definiranje uloga i odgovornosti dionika te za utvrđivanje područja mogućih nesuglasica između skupina; |
| --- | --- |

—

sudjelovanje: dvosmjerni tok informacija i ideja u okviru kojeg su predlagatelj i javnost uključeni u zajedničku analizu i oblikovanje programa te su javnost/dionici dobrovoljno uključeni u donošenje odluka o izvedbi projekta i upravljanju njime konsenzusom o glavnim točkama. Razina uključenosti javnosti potrebna za određeni plan ili projekt varirat će s obzirom na društveni i politički kontekst. Za svaku od glavnih skupina dionika može se izraditi matrica za sudjelovanje kako bi se pomoglo utvrditi prikladnu razinu sudjelovanja. Matrica se može upotrijebiti i kao sustavan alat za definiranje uloga i odgovornosti dionika te za utvrđivanje područja mogućih nesuglasica između skupina;

sudjelovanje:

| — | preuzimanje odgovornosti i predanost: ranim savjetovanjima s potencijalno zahvaćenim skupinama mogu se poboljšati informacije povezane s okolišem koje se dostavljaju donositeljima odluka (npr. utvrđivanjem učinaka na okoliš ili oblikovanjem odgovarajućih mjera ublažavanja) te se može pomoći smanjiti potencijalne konflikte i kašnjenja na najmanju moguću mjeru. Istinskim nastojanjima da se javnosti pruže informacije i reagira na prijedloge ili zabrinutosti također se pomaže u sprečavanju nesporazuma i ona mogu dovesti do šireg prihvaćanja projekata s jačim osjećajem odgovornosti lokalnih sudionika. |
| --- | --- |

—

preuzimanje odgovornosti i predanost: ranim savjetovanjima s potencijalno zahvaćenim skupinama mogu se poboljšati informacije povezane s okolišem koje se dostavljaju donositeljima odluka (npr. utvrđivanjem učinaka na okoliš ili oblikovanjem odgovarajućih mjera ublažavanja) te se može pomoći smanjiti potencijalne konflikte i kašnjenja na najmanju moguću mjeru. Istinskim nastojanjima da se javnosti pruže informacije i reagira na prijedloge ili zabrinutosti također se pomaže u sprečavanju nesporazuma i ona mogu dovesti do šireg prihvaćanja projekata s jačim osjećajem odgovornosti lokalnih sudionika.

preuzimanje odgovornosti i predanost

Javno savjetovanje i sudjelovanje nedvojbeno mogu biti dugotrajni i zahtjevni, ali mogu, ako se primjenjuju na pozitivan način, smanjiti antagonizam te povećati potencijal za dugoročan uspjeh.

| Strateško planiranje i suradnja na razini sliva u Engleskoj

  Pristupom temeljenim na slivu primjenjuje se suradnja na razini sliva rijeke kako bi se ostvarila međusektorska poboljšanja vodenih okoliša. Partnerstva u zajednicama, kojima se pridonosi lokalnim znanjem i stručnošću, aktivna su u svakom od više od 100 slivova obuhvaćenih Okvirnom direktivom o vodama diljem Engleske, uključujući prekogranične dionice u Walesu.
  Više od 1 500 organizacija uključeno je diljem zemlje u pristupe temeljene na slivu, uključujući nevladine organizacije, vodoprivredna poduzeća, lokalna tijela, vladine agencije, vlasnike zemljišta, ribolovna društva, predstavnička tijela poljoprivrednika, akademsku zajednicu i lokalna poduzeća.
  Partnerstvima s pristupom temeljenim na slivu potiču se troškovno učinkoviti praktični rezultati na terenu, što dovodi do višestrukih koristi kao što su poboljšanja kvalitete vode, povećanje biološke raznolikosti, smanjenje rizika od poplava, otpornost na klimatske promjene te veći angažman zajednice u pogledu lokalne rijeke. Partnerstvima se jača privlačenje dodatnih sredstava, a dosada je na taj način početno ulaganje za neke projekte povećano do osam puta.
  U okviru niza istraživačkih projekata pokazano je da osnaženo partnerstvo u slivnom području, koje se sastoji od različitih dionika i tehničkih stručnjaka iz tog sliva i okolnih područja, može preuzeti koordinaciju planiranja, dodjele sredstava i postizanja dobrog ekološkog zdravlja za tu rijeku i njezin sliv.
  Pokazano je i da se integriranom procjenom sliva koju potiču dionici može pomoći u razvoju sveobuhvatnog razumijevanja poteškoća te, nastavno, razvoju strateškog, ciljanog, uravnoteženog te stoga troškovno učinkovitog intervencijskog plana za upravljanje slivom.
  http://www.catchmentbasedapproach.org/ |
| --- |

Strateško planiranje i suradnja na razini sliva u Engleskoj

Strateško planiranje i suradnja na razini sliva u Engleskoj

Pristupom temeljenim na slivu primjenjuje se suradnja na razini sliva rijeke kako bi se ostvarila međusektorska poboljšanja vodenih okoliša. Partnerstva u zajednicama, kojima se pridonosi lokalnim znanjem i stručnošću, aktivna su u svakom od više od 100 slivova obuhvaćenih Okvirnom direktivom o vodama diljem Engleske, uključujući prekogranične dionice u Walesu.

Više od 1 500 organizacija uključeno je diljem zemlje u pristupe temeljene na slivu, uključujući nevladine organizacije, vodoprivredna poduzeća, lokalna tijela, vladine agencije, vlasnike zemljišta, ribolovna društva, predstavnička tijela poljoprivrednika, akademsku zajednicu i lokalna poduzeća.

Partnerstvima s pristupom temeljenim na slivu potiču se troškovno učinkoviti praktični rezultati na terenu, što dovodi do višestrukih koristi kao što su poboljšanja kvalitete vode, povećanje biološke raznolikosti, smanjenje rizika od poplava, otpornost na klimatske promjene te veći angažman zajednice u pogledu lokalne rijeke. Partnerstvima se jača privlačenje dodatnih sredstava, a dosada je na taj način početno ulaganje za neke projekte povećano do osam puta.

U okviru niza istraživačkih projekata pokazano je da osnaženo partnerstvo u slivnom području, koje se sastoji od različitih dionika i tehničkih stručnjaka iz tog sliva i okolnih područja, može preuzeti koordinaciju planiranja, dodjele sredstava i postizanja dobrog ekološkog zdravlja za tu rijeku i njezin sliv.

Pokazano je i da se integriranom procjenom sliva koju potiču dionici može pomoći u razvoju sveobuhvatnog razumijevanja poteškoća te, nastavno, razvoju strateškog, ciljanog, uravnoteženog te stoga troškovno učinkovitog intervencijskog plana za upravljanje slivom.

http://www.catchmentbasedapproach.org/

| BAZA ZNANJA PROJEKTA S PRISTUPOM TEMELJENIM NA SLIVU

  Cilj je internetskih stranica projekta s pristupom temeljenim na slivu prikazati sav odlično odrađen posao koji su obavila partnerstva u slivovima diljem zemlje. Dijeljenjem najbolje prakse nastojimo izbjeći udvostručavanje napora i osigurati da domaćini projekta s pristupom temeljenim na slivu ostvare koristi od svega što smo tijekom godina naučili od onih koji su uključeni u upravljanje slivom. Naposljetku, ove su internetske stranice osmišljene da se osnaže partnerstva u okviru projekta s pristupom temeljenim na slivu tako da im se ukaže na velik broj raznih načina na koje se participativno planiranje sliva i uspješno upravljanje njime mogu ostvariti. |
| --- |
| | | | |
| UKLJUČITI | UPOTRIJEBITI PODATKE | OSTVARITI | PRATITI |
| dionike sliva i izgraditi djelotvorno partnerstvo | i dokaze za informiranje dionika koji vode planiranje sliva | ciljane i integrirane intervencije pri upravljanju slivom | i modelirati okoliš za mjerenje poboljšanja |
| više informacija | više informacija | više informacija | više informacija |

BAZA ZNANJA PROJEKTA S PRISTUPOM TEMELJENIM NA SLIVU

BAZA ZNANJA PROJEKTA S PRISTUPOM TEMELJENIM NA SLIVU

Cilj je internetskih stranica projekta s pristupom temeljenim na slivu prikazati sav odlično odrađen posao koji su obavila partnerstva u slivovima diljem zemlje. Dijeljenjem najbolje prakse nastojimo izbjeći udvostručavanje napora i osigurati da domaćini projekta s pristupom temeljenim na slivu ostvare koristi od svega što smo tijekom godina naučili od onih koji su uključeni u upravljanje slivom. Naposljetku, ove su internetske stranice osmišljene da se osnaže partnerstva u okviru projekta s pristupom temeljenim na slivu tako da im se ukaže na velik broj raznih načina na koje se participativno planiranje sliva i uspješno upravljanje njime mogu ostvariti.

Image

Image

Image

Image

UKLJUČITI

UPOTRIJEBITI PODATKE

OSTVARITI

PRATITI

dionike sliva i izgraditi djelotvorno partnerstvo

i dokaze za informiranje dionika koji vode planiranje sliva

ciljane i integrirane intervencije pri upravljanju slivom

i modelirati okoliš za mjerenje poboljšanja

više informacija

više informacija

više informacija

više informacija

5.   POSTUPAK OCJENE NA TEMELJU DIREKTIVE O STANIŠTIMA

POSTUPAK OCJENE NA TEMELJU DIREKTIVE O STANIŠTIMA

5.1.   Uvod

Uvod

Zakonodavstvom EU-a o prirodi zahtijeva se da svaki plan ili projekt koji će vjerojatno imati značajan utjecaj na jedno ili više područja mreže Natura 2000 prođe ocjenu prihvatljivosti iz članka 6. stavka 3. Direktive o staništima. Ovo poglavlje predstavlja detaljan vodič za izvršenje ocjene prihvatljivosti za hidroenergetske planove i projekte (45).

45

| Članak 6. stavak 3.



  Svaki plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, ali bi na njega mogao imati značajan utjecaj, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, predmet je ocjene prihvatljivosti utjecaja koje bi mogao imati na ta područje, s obzirom na ciljeve očuvanja područja. U svjetlu zaključaka procjene utjecaja na područje i sukladno odredbama stavka 4., nadležna tijela državne vlasti odobravaju plan ili projekt tek nakon što se uvjere da on neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja te, ako je to potrebno, nakon dobivanja mišljenja od šire javnosti.



  Članak 6. stavak 4.



  Ako se, unatoč negativnoj procjeni utjecaja na područje i u nedostatku drugih pogodnih mogućnosti, plan ili projekt ipak moraju provesti zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, država članica poduzima sve kompenzacijske mjere kako bi osigurala zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000. Ona Komisiju izvješćuje o usvojenim kompenzacijskim mjerama. |
| --- |

Članak 6. stavak 3.

Članak 6. stavak 3.

Svaki plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, ali bi na njega mogao imati značajan utjecaj, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, predmet je ocjene prihvatljivosti utjecaja koje bi mogao imati na ta područje, s obzirom na ciljeve očuvanja područja. U svjetlu zaključaka procjene utjecaja na područje i sukladno odredbama stavka 4., nadležna tijela državne vlasti odobravaju plan ili projekt tek nakon što se uvjere da on neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja te, ako je to potrebno, nakon dobivanja mišljenja od šire javnosti.

Svaki plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, ali bi na njega mogao imati značajan utjecaj, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, predmet je ocjene prihvatljivosti utjecaja koje bi mogao imati na ta područje, s obzirom na ciljeve očuvanja područja. U svjetlu zaključaka procjene utjecaja na područje i sukladno odredbama stavka 4., nadležna tijela državne vlasti odobravaju plan ili projekt tek nakon što se uvjere da on neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja te, ako je to potrebno, nakon dobivanja mišljenja od šire javnosti.

Članak 6. stavak 4.

Članak 6. stavak 4.

Ako se, unatoč negativnoj procjeni utjecaja na područje i u nedostatku drugih pogodnih mogućnosti, plan ili projekt ipak moraju provesti zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, država članica poduzima sve kompenzacijske mjere kako bi osigurala zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000. Ona Komisiju izvješćuje o usvojenim kompenzacijskim mjerama.

Ako se, unatoč negativnoj procjeni utjecaja na područje i u nedostatku drugih pogodnih mogućnosti, plan ili projekt ipak moraju provesti zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, država članica poduzima sve kompenzacijske mjere kako bi osigurala zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000. Ona Komisiju izvješćuje o usvojenim kompenzacijskim mjerama.

Budući da su u mrežu Natura 2000 uključena najvrednija i najugroženija staništa i vrste u Europi, logično je da postupci za odobravanje razvojnih projekata koji će vjerojatno imati značajan negativni utjecaj na ta područja moraju biti dovoljno strogi kako bi se izbjeglo ugrožavanje općih ciljeva direktiva o pticama i staništima. Stoga je posebna pozornost posvećena potrebi za donošenjem odluka na temelju pouzdanih znanstvenih informacija i stručnog znanja. Do kašnjenja u postupku odobrenja vrlo često dolazi zbog loše kvalitete ocjene prihvatljivosti čime se onemogućuje prosudba nadležnih vlasti o učincima plana ili projekta.

Također je važno da se ne zamijene procjene u pogledu okoliša koje se izvršavaju u okviru direktiva o procjeni utjecaja na okoliš i o strateškoj procjeni okoliša ili postupak izuzeća iz članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama s ocjenom prihvatljivosti koja se izvršava na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima. Iako se takve ocjene/procjene često zajedno izvršavaju te se od njihove koordinacije može imati koristi, svaka od njih ima različitu svrhu i služi za ocjenu/procjenu učinaka na različite aspekte okoliša. Stoga, iako bi ih u idealnom slučaju trebalo provoditi koordinirano, ostale procjene ne mogu zamijeniti ocjenu prihvatljivosti.

Ocjena prihvatljivosti usmjerena je na vrste i stanišne tipove koji su zaštićeni direktivama o pticama i staništima, a posebno na vrste i stanišne tipove zbog kojih je određeno područje mreže Natura 2000. Ocjena prihvatljivosti na temelju članka 6. stavka 3. stoga ima uže područje primjene od procjene iz Okvirne direktive o vodama i direktiva o procjeni utjecaja na okoliš ili o strateškoj procjeni okoliša jer je ono ograničeno na utjecaje za područja mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja.

Ocjena prihvatljivosti usmjerena je na vrste i stanišne tipove koji su zaštićeni direktivama o pticama i staništima, a posebno na vrste i stanišne tipove zbog kojih je određeno područje mreže Natura 2000

Učinci svakog od postupaka ocjene/procjene također su različiti. Za ocjenu prihvatljivosti i Okvirnu direktivu o vodama ishod je za nadležna tijela pravno obvezujući te se na temelju njega utvrđuje konačna odluka. Tako se, ako se unatoč uvođenju mjera ublažavanja ocjenom prihvatljivosti utvrdi da će doći do negativnog učinka na cjelovitost područja mreže Natura 2000, plan ili projekt može odobriti samo ako su ispunjeni uvjeti iz članka 6. stavka 4.

5.2.   Kada je potreban postupak iz članka 6.?

Kada je potreban postupak iz članka 6.?

Postupovne i materijalne zaštitne mjere koje treba primijeniti na svaki plan ili projekt koji će vjerojatno imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000 utvrđene su u članku 6. Direktive o staništima.

Postupak je osmišljen za:

| — | ocjenu utjecaja plana ili projekta koji će vjerojatno imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja područja; |
| --- | --- |

—

ocjenu utjecaja plana ili projekta koji će vjerojatno imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja područja;

| — | utvrđivanje hoće li ti utjecaji uzrokovati negativne učinke na cjelovitost područja; |
| --- | --- |

—

utvrđivanje hoće li ti utjecaji uzrokovati negativne učinke na cjelovitost područja;

| — | omogućivanje mehanizma za odobravanje plana ili projekta koji ima negativan učinak ako ne postoje alternativna rješenja koja su manje štetna ili ako se to smatra potrebnim zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa; |
| --- | --- |

—

omogućivanje mehanizma za odobravanje plana ili projekta koji ima negativan učinak ako ne postoje alternativna rješenja koja su manje štetna ili ako se to smatra potrebnim zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa;

| — | osiguravanje da se u potonjem slučaju poduzmu kompenzacijske mjere kako bi se osigurala zaštita sveukupne koherentnosti mreže Natura 2000. |
| --- | --- |

—

osiguravanje da se u potonjem slučaju poduzmu kompenzacijske mjere kako bi se osigurala zaštita sveukupne koherentnosti mreže Natura 2000.

Kako bi se odredila potreba za ocjenom prihvatljivosti, u članku 6. stavku 3. upotrebljava se nekoliko pojmova. Riječ je o:

| — | svakom planu ili projektu, |
| --- | --- |

—

svakom planu ili projektu,

| — | koji bi mogao imati značajan utjecaj na barem jedno područje mreže Natura 2000, |
| --- | --- |

—

koji bi mogao imati značajan utjecaj na barem jedno područje mreže Natura 2000,

| — | bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, |
| --- | --- |

—

bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima,

| — | ali koji nije izravno povezan s upravljanjem očuvanjem područja. |
| --- | --- |

—

ali koji nije izravno povezan s upravljanjem očuvanjem područja.

Direktivom se ne određuje opseg „plana” ili „projekta”. Umjesto toga, odlučujući čimbenik je taj hoće li ili neće imati značajan utjecaj. Pojam „projekta” trebalo bi stoga tumačiti u širem kontekstu, kako bi se uključilo i građevinske radove i svaku drugu intervenciju u prirodno okruženje (46). Njime su obuhvaćeni i projekti kojima se nastoji obnoviti, unaprijediti, održavati i modernizirati postojeću hidroelektranu ako se smatra da bi to moglo imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000.

46

S obzirom na njegov geografski opseg, članak 6. stavak 3. nije ograničen na planove i projekte na području mreže Natura 2000: njime su obuhvaćeni i razvojni projekti na bilo kojem mjestu izvan područja mreže Natura 2000 ako bi mogli imati značajan utjecaj na to područje. Predloženi razvojni projekt nije izuzet od zahtjeva za ocjenu prihvatljivosti iz članka 6. stavka 3. samo zato što se nalazi izvan granica područja mreže Natura 2000.

Stoga potreba za ocjenom ovisi o tome hoće li razvojni projekt vjerojatno imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000 bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, bez obzira na to nalazi li se projekt unutar područja mreže Natura 2000 ili izvan njega. Primjerice, projekt na određenoj udaljenosti uzvodno od područja mreže Natura 2000 još može izazvati štetu za cjelovitost područja koje se nalazi nizvodno kao posljedica ometanja vodenog toka, promjene u pronosu nanosa, onečišćenja ili prepreka kretanju i migraciji vrsta. U takvim je slučajevima projekt potrebno ocijeniti na temelju članka 6. stavka 3.

bez obzira na to nalazi li se projekt unutar područja mreže Natura 2000 ili izvan njega.

To bi u idealnom slučaju trebalo uključivati i uzimanje u obzir svih vjerojatnih prekograničnih učinaka. Ako je vjerojatno da će plan ili projekt u jednoj zemlji imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000 u drugoj zemlji, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, ocjenom prihvatljivosti moraju se ocijeniti i učinci na cjelovitost područja mreže Natura 2000 u toj drugoj zemlji. To je u skladu s Konvencijom iz Espooa koja se u EU-u provodi u okviru direktiva o procjeni utjecaja na okoliš i o strateškoj procjeni okoliša.

5.3.   Postupak korak po korak

Postupak korak po korak

Postupak utvrđen u članku 6. stavku 3. mora se izvršiti određenim redoslijedom. U svakom se koraku utvrđuje je li potreban sljedeći korak u postupku. Ako se, primjerice, nakon pregledavanja zaključi da neće biti negativnih utjecaja na područje mreže Natura 2000, plan ili projekt može se odobriti bez potrebe za daljnjom ocjenom.

Koraci su sljedeći (vidjeti dijagram toka):

| — | pregledavanje – u ovom se prvom koraku utvrđuje je li za plan ili projekt potrebna ocjena prihvatljivosti ili ne. Ako nije moguće isključiti vjerojatnost da će plan ili projekt imati značajan utjecaj na bilo koje područje mreže Natura 2000, ocjena prihvatljivosti je potrebna; |
| --- | --- |

—

pregledavanje – u ovom se prvom koraku utvrđuje je li za plan ili projekt potrebna ocjena prihvatljivosti ili ne. Ako nije moguće isključiti vjerojatnost da će plan ili projekt imati značajan utjecaj na bilo koje područje mreže Natura 2000, ocjena prihvatljivosti je potrebna;

pregledavanje

| — | ocjena prihvatljivosti – nakon što je odlučeno da je potrebna ocjena prihvatljivosti, mora se provesti detaljna analiza mogućih utjecaja plana ili projekta, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s drugim planovima ili projektima, na cjelovitost područja mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja područja; |
| --- | --- |

—

ocjena prihvatljivosti – nakon što je odlučeno da je potrebna ocjena prihvatljivosti, mora se provesti detaljna analiza mogućih utjecaja plana ili projekta, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s drugim planovima ili projektima, na cjelovitost područja mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja područja;

ocjena prihvatljivosti

| — | donošenje odluke – ako se ocjenom prihvatljivosti ne dokaže da nema negativnih utjecaja na cjelovitost područja, ili da se eventualne negativne utjecaje može ublažiti, nadležna tijela moraju odbiti plan ili projekt. S druge strane, ako se ocjenom prihvatljivosti dokaže da neće biti negativnih utjecaja na cjelovitost područja mreže Natura 2000, projekt se može odobriti. |
| --- | --- |

—

donošenje odluke – ako se ocjenom prihvatljivosti ne dokaže da nema negativnih utjecaja na cjelovitost područja, ili da se eventualne negativne utjecaje može ublažiti, nadležna tijela moraju odbiti plan ili projekt. S druge strane, ako se ocjenom prihvatljivosti dokaže da neće biti negativnih utjecaja na cjelovitost područja mreže Natura 2000, projekt se može odobriti.

donošenje odluke

Člankom 6. stavkom 4. dopuštaju se određene iznimke od tog općeg pravila. Predlagatelj plana ili projekta može zatražiti odobravanje plana ili projekta u iznimnim okolnostima pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz članka 6. stavka 4.

Iz prethodno navedenoga jasno je da se taj postupak donošenja odluka temelji na načelu predostrožnosti. Naglasak je na objektivnom dokazivanju, uz pouzdane popratne dokaze, da neće biti negativnih utjecaja na područje mreže Natura 2000; dužnost je predlagatelja plana ili projekta dokazati da neće biti negativnih utjecaja.

Slika

Slika

Dijagram toka za postupak na temelju članka 6. stavka 3. i članka 6. stavka 4. (na temelju metodološkog priručnika Europske komisije)

Dijagram toka za postupak na temelju članka 6. stavka 3. i članka 6. stavka 4. (na temelju metodološkog priručnika Europske komisije)

Mogu li se negativni utjecaji ukloniti, npr. mjerama ublažavanja?

Može li se zaključiti da plan ili projekt neće imati negativan utjecaj na cjelovitost područja?

Promjena izvedbe plana/projekta

Odstupanje na temelju članka 6. stavka 4.

Odobrenje se može izdati samo zbog drugih imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa ako Komisija izda pozitivno mišljenje te ako se poduzmu odgovarajuće kompenzacijske mjere.

Odobrenje se može izdati pod uvjetom da se poduzmu odgovarajuće kompenzacijske mjere.

Postoje li razmatranja koja se odnose na zdravlje ili sigurnost ljudi ili važne koristi za okoliš?

Postoje li imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa?

Nalazi li se u području prioritetno stanište ili vrsta?

Ne

Ne može se izdati odobrenje.

Postoje li alternativna rješenja?

Može se izdati odobrenje.

Ocjena kumulativnih i kombinacijskih utjecaja s ostalim planovima i/ili projektima

Ocjena prihvatljivosti

Pregledavanje

Ne može se izdati odobrenje.

Ne

Ne

Ne

Ne

Da

Da

Da

Da

Da

Da

Da

Da

Ne

Ne

Ocjena utjecaja s obzirom na ciljeve očuvanja područja

Je li vjerojatno da će plan ili projekt imati značajne utjecaje na područje?

Je li plan ili projekt izravno povezan s upravljanjem očuvanjem područja, ili za njega nužan?

5.3.1.   Pregledavanje

Pregledavanje

Prvi korak u postupku na temelju članka 6. stavka 3. jest utvrđivanje potrebe za ocjenom prihvatljivosti, tj. hoće li plan ili projekt vjerojatno imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000. Ako se s dovoljnom sigurnošću može utvrditi da plan ili projekt vjerojatno neće imati značajan utjecaj, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, može se odobriti bez daljnje ocjene.

vjerojatno imati značajan utjecaj

neće

Međutim, postoji li ikakva sumnja oko vjerojatnosti utjecaja, ocjenu prihvatljivosti mora se provesti kako bi se potencijalne učinke moglo u potpunosti istražiti. To je bilo potvrđeno i u presudi Suda Europske unije u predmetu Waddenzee (C-127/02) u kojoj je Sud zaključio sljedeće: „mehanizam zaštite okoliša iz članka 6. stavka 3. ne predviđa da plan ili projekt koji se razmatra definitivno ima značajan utjecaj na predmetno područje, ali na temelju vjerojatnosti predviđa da bi taj plan ili projekt mogao imati takav učinak. U slučaju dvojbe o nepostojanju značajnih utjecaja ta se ocjena mora provesti; time se omogućuje da se djelotvorno osigura da se planovi ili projekti koji negativno utječu na cjelovitost predmetnog područja ne odobravaju, čime se doprinosi postizanju općih ciljeva Direktive o staništima.”

Razloge za konačnu odluku o tome treba li izvršiti ocjenu prihvatljivosti trebalo bi dokumentirati. Trebalo bi pružiti dovoljno informacija kojima se podupire doneseni zaključak.

| Okolišna dozvola za hidroenergetski program

  Vlada Ujedinjene Kraljevine uvela je elektronički obrazac za podnošenje zahtjeva – takozvani „kontrolni popis za reviziju područja u pogledu okoliša s obzirom na hidroenergetske programe” – kako bi se pomoglo pri pregledavanju potencijalnih projekta u fazi predplaniranja. Kontrolnim se popisom podnositeljima zahtjeva pomaže utvrditi informacije koje je potrebno dostaviti nadležnim tijelima kako bi ona mogla u potpunosti ocijeniti utjecaj predloženog hidroenergetskog programa te im pružiti mogućnost traženja početnih savjeta o planiranom projektu. Time bi se moglo izbjeći trošenje vremena i resursa na objekte za koje nije vjerojatno da će dobiti dozvolu.
  Od podnositelja zahtjeva posebno se traži da ispune kontrolni popis koji sadržava pitanja o:






  1. | zahvaćanju vode i upravljanju protokom; |
| --- | --- |

Okolišna dozvola za hidroenergetski program

Okolišna dozvola za hidroenergetski program

Vlada Ujedinjene Kraljevine uvela je elektronički obrazac za podnošenje zahtjeva – takozvani „kontrolni popis za reviziju područja u pogledu okoliša s obzirom na hidroenergetske programe” – kako bi se pomoglo pri pregledavanju potencijalnih projekta u fazi predplaniranja. Kontrolnim se popisom podnositeljima zahtjeva pomaže utvrditi informacije koje je potrebno dostaviti nadležnim tijelima kako bi ona mogla u potpunosti ocijeniti utjecaj predloženog hidroenergetskog programa te im pružiti mogućnost traženja početnih savjeta o planiranom projektu. Time bi se moglo izbjeći trošenje vremena i resursa na objekte za koje nije vjerojatno da će dobiti dozvolu.

Od podnositelja zahtjeva posebno se traži da ispune kontrolni popis koji sadržava pitanja o:

1.

zahvaćanju vode i upravljanju protokom;

| 2. | očuvanju; |
| --- | --- |

2.

očuvanju;

| 3. | kvaliteti vode; |
| --- | --- |

3.

kvaliteti vode;

| 4. | biološkoj raznolikosti i ribarstvu; |
| --- | --- |

4.

biološkoj raznolikosti i ribarstvu;

| 5. | upravljanju rizikom od poplava; |
| --- | --- |

5.

upravljanju rizikom od poplava;

| 6. | plovidbi. |
| --- | --- |

6.

plovidbi.

Vlada je izdala i niz smjernica kako bi se nositeljima razvojnih projekata pomoglo pri podnošenju zahtjeva za protočne hidroenergetske programe. U tim se smjernicama pojašnjava sljedeće:

| — | kako Agencija za okoliš Ujedinjene Kraljevine regulira hidroenergiju; |
| --- | --- |

—

kako Agencija za okoliš Ujedinjene Kraljevine regulira hidroenergiju;

| — | pitanja povezana s okolišem koja treba razmotriti; |
| --- | --- |

—

pitanja povezana s okolišem koja treba razmotriti;

| — | savjete o tome kako osmisliti program; |
| --- | --- |

—

savjete o tome kako osmisliti program;

| — | kako podnijeti zahtjeve za potrebne dozvole i licencije. |
| --- | --- |

—

kako podnijeti zahtjeve za potrebne dozvole i licencije.

https://www.gov.uk/government/publications/wr325-hydropower-schemes-environmental-site-audit-checklist

https://www.gov.uk/government/publications/good-practice-guidelines-to-the-environment-agency-hydropower-handbook

| 2. | Očuvanje |
| --- | --- |

2.

Očuvanje

Za dodatne informacije vidjeti našu napomenu sa savjetima o:

Okvirnoj direktivi o vodama, očuvanju prirode i prirodnoj baštini.

DA

DA

NE

NE

Nalazi li se program u području od posebnog znanstvenog interesa, ili je vjerojatno da će na njega utjecati?

(vidjeti napomenu 2.a)

Nalazi li se program u posebnom području očuvanja, ili je vjerojatno da će na njega utjecati?

(vidjeti napomenu 2.b)

Nalazi li se program u području posebne zaštite, ili je vjerojatno da će na njega utjecati?

(vidjeti napomenu 2.c)

Nalazi li se program u nacionalnom prirodnom rezervatu, ili je vjerojatno da će na njega utjecati?

(vidjeti napomenu 2.d)

Nalazi li se program u lokalnom prirodnom rezervatu, ili je vjerojatno da će na njega utjecati?

(vidjeti napomenu 2.d)

Nalazi li se program u području iznimne ljepote prirode?

(vidjeti napomenu 2.e)

Nalazi li se program u nacionalnom parku?

(vidjeti napomenu 2.f)

Je li vjerojatno da će program imati utjecaj na vodopad, javnu pješačku stazu, područje baštine ili područje očuvanja?

(vidjeti napomenu 2.g)

Jesu li na području provedena službena ekološka istraživanja?

(vidjeti napomenu 2.h)

Uzimaju li se programom u obzir zaštićene vrste koje možda obitavaju na području ili u njegovoj blizini?

(vidjeti napomenu 2.i)

5.3.2.   Ocjena prihvatljivosti

Ocjena prihvatljivosti

Nakon što je odlučeno da je potrebna ocjena prihvatljivosti, ocjena se mora izvršiti prije nego što nadležno tijelo odluči hoće li odobriti plan ili projekt (u skladu s presudom Suda u predmetu C-127/02 (47)). Pojam „prihvatljivosti” u osnovi znači da ocjena treba biti prihvatljiva s obzirom na njezinu svrhu na temelju direktiva o pticama i staništima, tj. svrhu zaštite vrsta i stanišnih tipova zbog kojih je određeno područje mreže Natura 2000.

47

„Prihvatljivost” znači i da bi ocjena trebala dovesti do utemeljenog zaključka. Ako u izvješće nije uključena ocjena koja sadržava dovoljno detaljnih informacija o utjecajima na područje mreže Natura 2000 ili ako ono ne pruža dovoljno dokaza za donošenje jasnih zaključaka o tome hoće li doći do negativnih utjecaja na cjelovitost područja, ocjena nije ispunila svoju svrhu i ne može se smatrati „prihvatljivom” za potrebe članka 6. stavka 3.

To je potvrdio i Sud Europske unije koji je presudio da „iako je istina da se u izvješću IREALP-a (48) navodi da glavni poremećaj koji ugrožava faunu nastaje uslijed uništavanja gnijezda tijekom faze krčenja šuma i uslijed fragmentacije staništa, ono unatoč tomu
  sadržava brojne nalaze koji su preliminarne prirode te se u njemu ne donose konačni zaključci.
  U izvješću se spominje važnost ocjena koje se izvršavaju progresivno, posebice na temelju znanja i pojedinosti koje bi mogle izaći na vidjelo tijekom postupka provedbe projekta. Nadalje, izvješće je osmišljeno kao prilika za uvođenje drugih prijedloga za poboljšanje utjecaja na okoliš predloženih djelatnosti.”

48

sadržava brojne nalaze koji su preliminarne prirode te se u njemu ne donose konačni zaključci.

„Ti čimbenici znače da se izvješće IREALP-a
  ne može smatrati ocjenom prihvatljivosti
  utjecaja spornih radova na područje posebne zaštite IT 2040044. Iz svega prethodno navedenoga slijedi da i studija iz 2000. i izvješće iz 2002. sadržavaju nedostatke
  te se u njima ne nude potpuni, precizni i definitivni nalazi i zaključci kojima bi bilo moguće ukloniti sve opravdane znanstvene sumnje s obzirom na učinke predloženih radova na predmetno područje posebne zaštite
  . Takvi nalazi i zaključci bili su ključni kako bi nadležna tijela mogla steći potrebnu razinu sigurnosti za donošenje odluke o odobrenju radova.” (predmet C-304/05, Komisija protiv Italije, točke 46.–73.).

ne može smatrati ocjenom prihvatljivosti

te se u njima ne nude potpuni, precizni i definitivni nalazi i zaključci kojima bi bilo moguće ukloniti sve opravdane znanstvene sumnje s obzirom na učinke predloženih radova na predmetno područje posebne zaštite

Komisija

Italije,

Sud je također naglasio važnost primjene najboljih znanstvenih spoznaja pri izvršavanju ocjene prihvatljivosti kako bi se nadležnim tijelima omogućilo da s dovoljno visokim stupnjem sigurnosti zaključe kako neće biti negativnih utjecaja na cjelovitost područja. Uzeo je u obzir da „sve aspekte plana ili projekta koji mogu, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, utjecati na te ciljeve mora se odrediti s obzirom na najbolje znanstvene spoznaje u tom znanstvenom području.” (C-127/02, točka 54.).

najboljih znanstvenih spoznaja

U izvješću u ocjeni posebice bi trebalo:

| — | detaljno opisati projekt ili plan radi razumijevanja njegove veličine, opsega i ciljeva; |
| --- | --- |

—

detaljno opisati projekt ili plan radi razumijevanja njegove veličine, opsega i ciljeva;

| — | opisati polazne uvjete i ciljeve očuvanja područja mreže Natura 2000; |
| --- | --- |

—

opisati polazne uvjete i ciljeve očuvanja područja mreže Natura 2000;

| — | opisati sve moguće učinke do kojih bi moglo doći; |
| --- | --- |

—

opisati sve moguće učinke do kojih bi moglo doći;

| — | analizirati interakciju između tih obilježja projekta i ekoloških zahtjeva za vrste i stanišne tipove zbog kojih je područje određeno kako bi se odredili potencijalni učinci projekta ili plana na područje mreže Natura 2000 i razina njihove važnosti; |
| --- | --- |

—

analizirati interakciju između tih obilježja projekta i ekoloških zahtjeva za vrste i stanišne tipove zbog kojih je područje određeno kako bi se odredili potencijalni učinci projekta ili plana na područje mreže Natura 2000 i razina njihove važnosti;

| — | objasniti kako će se ti učinci što je moguće više izbjegavati ili ublažavati; |
| --- | --- |

—

objasniti kako će se ti učinci što je moguće više izbjegavati ili ublažavati;

| — | odrediti vremenski okvir i mehanizme s pomoću kojih će se osigurati, provoditi i pratiti sve mjere ublažavanja; |
| --- | --- |

—

odrediti vremenski okvir i mehanizme s pomoću kojih će se osigurati, provoditi i pratiti sve mjere ublažavanja;

| — | sadržavati popis referenci svih izvora informacija. |
| --- | --- |

—

sadržavati popis referenci svih izvora informacija.

Naposljetku, predlagatelj projekta odgovoran je za naručivanje i priopćavanje ocjene prihvatljivosti te za osiguravanje njezine prikladne kvalitete. Tijela su odgovorna za osiguravanje pravedne i potpune evaluacije podataka dostavljenih u ocjeni prihvatljivosti te za provjeru točnosti zaključaka o učincima i njihovoj važnosti i izostanka bilo kakvog negativnog utjecaja na cjelovitost područja mreže Natura 2000, s obzirom na ciljeve očuvanja.

Ocjenjivanje utjecaja s obzirom na ciljeve očuvanja područja

Ocjenjivanje utjecaja s obzirom na ciljeve očuvanja područja

Kako je prethodno navedeno, ocjenom bi se trebali ocijeniti mogući učinci plana ili projekta na područje s obzirom na ciljeve očuvanja područja. Cilj očuvanja je, u najmanju ruku, sprečavanje svakog pogoršanja stanja vrsta i staništa zbog kojih je područje određeno.

Ako su na temelju članka 6. stavka 1. utvrđeni ambiciozniji ciljevi očuvanja, moguće učinke plana ili projekta mora se ocijeniti s obzirom na te ambicioznije ciljeve. Na primjer, ako je cilj obnova populacije vodomara do određene razine unutar osam godina, mora se ocijeniti hoće li se planom ili projektom spriječiti taj oporavak, a ne samo hoće li populacija vodomara stagnirati.

| Standardni obrazac za podatke mreže Natura 2000

  Za svako područje mreže Natura 2000 izrađeni su standardni obrasci za podatke. Oni sadržavaju informacije o površini, zastupljenosti i stupnju očuvanosti staništa u području te globalnu ocjenu vrijednosti područja za njihovo očuvanje. U njima se pružaju i informacije o prisutnim vrstama, npr. populaciji, stanju (rezidentno, za razmnožavanje, za prezimljavanje, migratorno) i stupnju, te o vrijednosti područja za predmetnu vrstu (49).

  Stupanj očuvanosti staništa i vrsta u području

  Stanje očuvanosti vrste ili staništa ne smije se zamijeniti sa stupnjem očuvanosti vrste ili staništa. „Stanje očuvanosti” odnosi se na stanje vrste ili staništa u cijelom prirodnom arealu u EU-u te ga se može ocijeniti samo na višoj razini (npr. nacionalnoj razini, biogeografskoj razini ili razini EU-a). „Stupanj očuvanosti” odnosi se na stanje određene vrste ili staništa u određenom području. Ako je njezin/njegov stupanj loš, tijela su mogla odlučiti postaviti ambicioznije ciljeve očuvanja te vrste ili tog staništa u tom području, a ne samo spriječiti njezino/njegovo pogoršanje.
  Države članice svakih šest godina izvješćuju o stanju očuvanosti staništa i vrsta na svojem državnom području u skladu s člankom 17. Direktive o staništima. Na temelju tih nacionalnih izvješća Komisija izrađuje pročišćeno izvješće o stanju očuvanosti na biogeografskoj razini i razini EU-a (50).

  Planovi upravljanja mrežom Natura 2000

  Iako to nije obvezno, u Direktivi o staništima preporučuje se da se planovi upravljanja izrade kako bi se odredili ciljevi očuvanja i mjere potrebne za postizanje tih ciljeva u tom području u skladu s ekološkim zahtjevima vrsta i staništa koji se ondje nalaze. Planovi upravljanja stoga su dragocjen izvor informacija o mreži Natura 2000 (51). |
| --- |

Standardni obrazac za podatke mreže Natura 2000

Standardni obrazac za podatke mreže Natura 2000

Za svako područje mreže Natura 2000 izrađeni su standardni obrasci za podatke. Oni sadržavaju informacije o površini, zastupljenosti i stupnju očuvanosti staništa u području te globalnu ocjenu vrijednosti područja za njihovo očuvanje. U njima se pružaju i informacije o prisutnim vrstama, npr. populaciji, stanju (rezidentno, za razmnožavanje, za prezimljavanje, migratorno) i stupnju, te o vrijednosti područja za predmetnu vrstu (49).

49

Stupanj očuvanosti staništa i vrsta u području

Stupanj očuvanosti staništa i vrsta u području

Stanje očuvanosti vrste ili staništa ne smije se zamijeniti sa stupnjem očuvanosti vrste ili staništa. „Stanje očuvanosti” odnosi se na stanje vrste ili staništa u cijelom prirodnom arealu u EU-u te ga se može ocijeniti samo na višoj razini (npr. nacionalnoj razini, biogeografskoj razini ili razini EU-a). „Stupanj očuvanosti” odnosi se na stanje određene vrste ili staništa u određenom području. Ako je njezin/njegov stupanj loš, tijela su mogla odlučiti postaviti ambicioznije ciljeve očuvanja te vrste ili tog staništa u tom području, a ne samo spriječiti njezino/njegovo pogoršanje.

Države članice svakih šest godina izvješćuju o stanju očuvanosti staništa i vrsta na svojem državnom području u skladu s člankom 17. Direktive o staništima. Na temelju tih nacionalnih izvješća Komisija izrađuje pročišćeno izvješće o stanju očuvanosti na biogeografskoj razini i razini EU-a (50).

50

Planovi upravljanja mrežom Natura 2000

Planovi upravljanja mrežom Natura 2000

Iako to nije obvezno, u Direktivi o staništima preporučuje se da se planovi upravljanja izrade kako bi se odredili ciljevi očuvanja i mjere potrebne za postizanje tih ciljeva u tom području u skladu s ekološkim zahtjevima vrsta i staništa koji se ondje nalaze. Planovi upravljanja stoga su dragocjen izvor informacija o mreži Natura 2000 (51).

51

Prikupljanje informacija potrebnih za ocjenu prihvatljivosti

Prikupljanje informacija potrebnih za ocjenu prihvatljivosti

Prikupljanje svih potrebnih informacija o projektu i području mreže Natura 2000 važan je prvi korak ocjene prihvatljivosti. Obično je to iterativan postupak. Ako se početnim istraživanjima i analizom otkriju važni nedostaci u znanju, za dopunu postojećih podataka možda bude potrebno provesti dodatan polazni ekološki i istraživački terenski rad. Kako je prethodno navedeno, važno je da se ocjena prihvatljivosti temelji na najboljim znanstvenim spoznajama u tom znanstvenom području kako bi se uklonile sve opravdane znanstvene sumnje s obzirom na učinke predloženih radova na predmetno područje.

važno je da se ocjena prihvatljivosti temelji na najboljim znanstvenim spoznajama u tom znanstvenom području kako bi se uklonile sve opravdane znanstvene sumnje s obzirom na učinke predloženih radova na predmetno područje.

Detaljna istraživanja i terenski rad trebali bi biti usmjereni na vrste i staništa zbog kojih je područje određeno, koje su osjetljive na predložene radove. Njihovu osjetljivost trebalo bi analizirati uzimajući u obzir moguće interakcije između aktivnosti u okviru projekta (vrsta, raspon, metode itd.) te predmetnih staništa i vrsta (lokacija, ekološki zahtjevi, ključna područja, ponašanje itd.).

Svako terensko istraživanje mora biti dovoljno pouzdano i dugotrajno kako bi se u obzir uzela činjenica da ekološki uvjeti mogu znatno varirati s obzirom na godišnja doba ili čak godine. Primjerice, provođenjem terenskog istraživanja na vrsti tijekom nekoliko zimskih dana neće se zabilježiti njihova upotreba staništa tijekom drugih, važnijih, razdoblja u godini (npr. sezona migracije ili razmnožavanja).

Svako terensko istraživanje mora biti dovoljno pouzdano i dugotrajno

I savjetovanjem s tijelima u području prirode, znanstvenim stručnjacima, znanstvenicima i organizacijama za očuvanje okoliša u ranoj fazi postupka pomoći će se u dobivanju potpune slike područja, vrsta/staništa koji se ondje nalaze te vrste učinaka koje treba analizirati. Ta različita tijela mogu ponuditi i savjete o najnovijim dostupnim znanstvenim informacijama o području i njegovim vrstama i staništima zaštićenima u EU-u te o svim dodatnim polaznim studijama i terenskim istraživanjima koji bi mogli biti potrebni za ocjenu vjerojatnih učinaka projekta.

Utvrđivanje negativnih učinaka

Utvrđivanje negativnih učinaka

Nakon što se prikupe svi potrebni polazni podaci, mogu se ocijeniti posljedice plana ili projekta za područje mreže Natura. Opis potencijalnih negativnih učinaka projekata za hidroenergetske objekte, kako je navedeno u poglavlju 3., trebao bi pomoći u utvrđivanju vrste učinaka o kojima treba voditi računa. Očito je da će učinci svakog projekta biti jedinstveni te ih se mora evaluirati za svaki slučaj posebno. To je u skladu s presudom u predmetu Waddenzee (vidjeti prethodno navedeno): „Pri procjeni mogućih učinaka plana ili projekta njihova se važnost mora utvrditi, među ostalim, u svjetlu značajki i posebnih ekoloških okolnosti u području na koje se odnosi taj plan ili projekt.”

učinci svakog projekta biti jedinstveni te ih se mora evaluirati za svaki slučaj posebno

Prvi je korak u potpunosti analizirati na koje bi vrste ili staništa koji su zaštićeni u EU-u i zbog kojih je područje određeno taj plan ili projekt unutar svakog područja mogao utjecati te bi li te vrste i staništa trebalo podvrgnuti daljnjoj temeljitijoj ocjeni. To je važno jer svaka vrsta i stanišni tip imaju vlastiti ekološki životni ciklus i zahtjeve za očuvanje. Učinci na svako od njih razlikovat će se od područja do područja ovisno o njihovu stupnju očuvanosti i temeljnim ekološkim uvjetima tog određenog područja. Za svaki utvrđeni učinak ocjenom bi se trebali razmotriti i razmjer učinka, vrsta učinka, raspon, trajanje, intenzitet te trenutak u kojem nastupa.

Ocjena prihvatljivosti uključuje i razmatranje svih aspekata plana ili projekta koji bi mogli imati posljedice za područje. Svaki od njih trebalo bi zasebno ispitati (npr. ne samo branu koja se treba izgraditi, nego i nove pristupne putove i svu ostalu planiranu infrastrukturu). Trebalo bi razmotriti i potencijalne učinke za svaku od vrsta ili stanišnih tipova zbog kojih je područje određeno (koje se često naziva „ciljnim obilježjima” ili „obilježjima”). Učinke na različita obilježja potom bi trebalo promatrati skupno, te u odnosu jednoga prema drugome, kako bi se mogle utvrditi i njihove međusobne interakcije.

razmatranje svih aspekata plana ili projekta

PRIKUPITI POSTOJEĆE INFORMACIJE I PROVESTI POTREBNA DODATNA TERENSKA ISTRAŽIVANJA

ODREDITI EKOLOŠKE ZNAČAJKE KOJE TREBA UZETI U OBZIR PRI OCJENI

Analizirati potencijalne učinke aktivnosti u okviru projekta na prisutne vrste i staništa

ODREDITI CILJEVE OČUVANJA PODRUČJA MREŽE NATURA 2000

DEFINIRATI PODRUČJE ISTRAŽIVANJA

UTVRDITI POSTOJE LI BILO KAKVI PREOSTALI UČINCI NA CJELOVITOST PODRUČJA

ODREDITI/OCIJENITI PREVENTIVNE MJERE I MJERE UBLAŽAVANJA

kako bi se učinci uklonili ili smanjili na neznatnu razinu

OSMISLITI PROGRAM PRAĆENJA

PRIKUPITI INFORMACIJE O DRUGIM PLANOVIMA I PROJEKTIMA

kako bi se moglo procijeniti kumulativne učinke

OCIJENITI UČINKE I NJIHOVU VAŽNOST

za ciljne stanišne tipove, staništa vrsta te vrste kao i za ekološku strukturu i funkciju područja

SAVJETOVATI SE S NADLEŽNIM TIJELIMA I DIONICIMA

Koraci koje je potrebno poduzeti u okviru ocjene prihvatljivosti (prilagođeno Europska komisija, 2014.)

Iako bi naglasak trebalo staviti na vrste i staništa od značaja za EU kojima se opravdalo proglašenje područja, ne bi trebalo smetnuti s uma da se ta ciljna obilježja na složen način nalaze u interakciji s drugim vrstama i staništima te s fizičkim okruženjem. Stoga je važno ispitati sve ključne komponente strukture, funkcioniranja i dinamike ekosustava. Svaka promjena tih komponenti, ma kako mala ona bila, mogla bi imati negativan učinak na prisutne stanišne tipove i vrste.

Učinke bi trebalo predvidjeti što je moguće preciznije, a osnovu tih predviđanja trebalo bi pojasniti i zabilježiti u ocjeni prihvatljivosti (te bi trebalo uključiti i jasno objašnjenje stupnja pouzdanosti predviđenih učinaka jer je to ključno – ocjenom mora biti moguće zaključiti da su učinci izvan opravdane znanstvene sumnje). Kao i sve ostale procjene utjecaja, ocjenu prihvatljivosti trebalo bi strukturirati tako da se osiguraju što je moguće objektivnija predviđanja primjenom kriterija koji se mogu kvantificirati. Time će se olakšati i zadaća osmišljavanja mjera ublažavanja koje mogu pomoći u uklanjanju predviđenih učinaka ili njihovu smanjenju na neznatnu razinu.

Učinke bi trebalo predvidjeti što je moguće preciznije, a osnovu tih predviđanja trebalo bi pojasniti i zabilježiti u ocjeni prihvatljivosti

Konačno, pri ocjenjivanju potencijalnih učinaka važno je imati na umu da se oni mogu pojaviti u bilo kojoj fazi hidroenergetskog razvojnog projekta, od početne izgradnje, preko rada i upravljanja, sve do ponovnog stavljanja u upotrebu ili stavljanja izvan upotrebe. To znači da učinci mogu biti privremeni ili trajni, na toj lokaciji ili izvan nje, ili kumulativni, te se mogu pojaviti u različitim fazama projektnog ciklusa.

| Metode koje se obično primjenjuju za predviđanje učinaka

  Za procjenu razmjera učinaka, u ocjeni prihvatljivosti trebale bi se primjenjivati tehnike i metode najbolje prakse.






  — | Mogu se vršiti, primjerice, izravna mjerenja područja izgubljenih ili zahvaćenih staništa, razmjernih gubitaka u populacijama vrsta, staništima i zajednicama. |
| --- | --- |

Metode koje se obično primjenjuju za predviđanje učinaka

Metode koje se obično primjenjuju za predviđanje učinaka

Za procjenu razmjera učinaka, u ocjeni prihvatljivosti trebale bi se primjenjivati tehnike i metode najbolje prakse.

—

Mogu se vršiti, primjerice, izravna mjerenja područja izgubljenih ili zahvaćenih staništa, razmjernih gubitaka u populacijama vrsta, staništima i zajednicama.

izravna mjerenja

| — | Dijagramima toka, mrežama i dijagramima sustava mogu se odrediti lančani učinci koji proizlaze iz izravnih učinaka; indirektni učinci nazivaju se sekundarnim, tercijarnim itd. učincima u skladu s načinom na koji nastaju. Za prikaz međusobnih odnosa, dijagrami sustava fleksibilniji su od mreža. |
| --- | --- |

—

Dijagramima toka, mrežama i dijagramima sustava mogu se odrediti lančani učinci koji proizlaze iz izravnih učinaka; indirektni učinci nazivaju se sekundarnim, tercijarnim itd. učincima u skladu s načinom na koji nastaju. Za prikaz međusobnih odnosa, dijagrami sustava fleksibilniji su od mreža.

Dijagramima toka, mrežama i dijagramima sustava

| — | Kvantitativni prediktivni modeli mogu pružiti matematički izvedena predviđanja na temelju podataka i pretpostavki o snazi i smjeru učinaka. U modelima se mogu ekstrapolirati predviđanja koja su u skladu s prošlim i sadašnjim podacima (analiza trendova, scenariji, analogije s informacijama prenesenima s drugih relevantnih lokacija) i intuitivna predviđanja. U normativnom pristupu modeliranju polazište je poželjni ishod, a zatim se procjenjuje hoće li se taj cilj postići predloženim projektom. Prediktivno modeliranje često ima važnu ulogu jer do glavnih učinaka često dolazi uslijed promjena u hidromorfološkim strukturama, što dovodi do promjena u sedimentacijskom režimu s ozbiljnim posljedicama za podvodnu biotu. |
| --- | --- |

—

Kvantitativni prediktivni modeli mogu pružiti matematički izvedena predviđanja na temelju podataka i pretpostavki o snazi i smjeru učinaka. U modelima se mogu ekstrapolirati predviđanja koja su u skladu s prošlim i sadašnjim podacima (analiza trendova, scenariji, analogije s informacijama prenesenima s drugih relevantnih lokacija) i intuitivna predviđanja. U normativnom pristupu modeliranju polazište je poželjni ishod, a zatim se procjenjuje hoće li se taj cilj postići predloženim projektom. Prediktivno modeliranje često ima važnu ulogu jer do glavnih učinaka često dolazi uslijed promjena u hidromorfološkim strukturama, što dovodi do promjena u sedimentacijskom režimu s ozbiljnim posljedicama za podvodnu biotu.

Kvantitativni prediktivni modeli

| — | Istraživanja na razini populacije mogu biti korisna za utvrđivanje učinaka na razini populacije ili učinaka na, primjerice, vrste ptica, šišmiša ili morskih sisavaca. |
| --- | --- |

—

Istraživanja na razini populacije mogu biti korisna za utvrđivanje učinaka na razini populacije ili učinaka na, primjerice, vrste ptica, šišmiša ili morskih sisavaca.

Istraživanja na razini populacije

| — | Geografski informacijski sustavi (GIS-ovi) koriste se za izradu modela prostornih odnosa, kao što su preklapanja ograničenja, ili za kartiranje osjetljivih područja i lokacija na kojima dolazi do gubitka staništa. Geografski informacijski sustavi kombinacija su računalne kartografije, pohranjenih podataka iz karata i sustava za upravljanje podatkovnim bazama u kojima se pohranjuju podaci kao što su upotreba zemljišta ili nagib terena. Ti sustavi omogućuju brz prikaz, kombiniranje i analizu pohranjenih varijabli. |
| --- | --- |

—

Geografski informacijski sustavi (GIS-ovi) koriste se za izradu modela prostornih odnosa, kao što su preklapanja ograničenja, ili za kartiranje osjetljivih područja i lokacija na kojima dolazi do gubitka staništa. Geografski informacijski sustavi kombinacija su računalne kartografije, pohranjenih podataka iz karata i sustava za upravljanje podatkovnim bazama u kojima se pohranjuju podaci kao što su upotreba zemljišta ili nagib terena. Ti sustavi omogućuju brz prikaz, kombiniranje i analizu pohranjenih varijabli.

Geografski informacijski sustavi

| — | Informacije iz prethodnih sličnih hidroenergetskih projekata mogu biti korisne, osobito ako su dana kvantitativna predviđanja i ako ih se pratilo tijekom rada. |
| --- | --- |

—

Informacije iz prethodnih sličnih hidroenergetskih projekata mogu biti korisne, osobito ako su dana kvantitativna predviđanja i ako ih se pratilo tijekom rada.

Informacije iz prethodnih sličnih hidroenergetskih projekata

| — | Mišljenja i prosudbe stručnjaka mogu se dobiti na temelju prethodnog iskustva i savjetovanja na sličnim projektima te od lokalnih stručnjaka s iskustvom i poznavanjem područja. |
| --- | --- |

—

Mišljenja i prosudbe stručnjaka mogu se dobiti na temelju prethodnog iskustva i savjetovanja na sličnim projektima te od lokalnih stručnjaka s iskustvom i poznavanjem područja.

Mišljenja i prosudbe stručnjaka

| — | Opis i korelacije: fizički čimbenici (npr. vodni režim, struje, supstrat) mogu biti izravno povezani s rasprostranjenošću i količinom vrste. Ako se budući fizički uvjeti mogu predvidjeti, može biti moguće predvidjeti budući razvoj staništa i populacija ili reakcije vrsta i staništa na toj osnovi. |
| --- | --- |

—

Opis i korelacije: fizički čimbenici (npr. vodni režim, struje, supstrat) mogu biti izravno povezani s rasprostranjenošću i količinom vrste. Ako se budući fizički uvjeti mogu predvidjeti, može biti moguće predvidjeti budući razvoj staništa i populacija ili reakcije vrsta i staništa na toj osnovi.

Opis i korelacije:

| — | Analize kapaciteta uključuju utvrđivanje granične vrijednosti stresa do koje se mogu održati populacije i funkcije ekosustava. Te analize uključuju utvrđivanje potencijalno ograničavajućih faktora, a razvijaju se i matematičke jednadžbe za opis kapaciteta resursa ili sustava u pogledu granične vrijednosti koju nameće svaki ograničavajući faktor. |
| --- | --- |

—

Analize kapaciteta uključuju utvrđivanje granične vrijednosti stresa do koje se mogu održati populacije i funkcije ekosustava. Te analize uključuju utvrđivanje potencijalno ograničavajućih faktora, a razvijaju se i matematičke jednadžbe za opis kapaciteta resursa ili sustava u pogledu granične vrijednosti koju nameće svaki ograničavajući faktor.

Analize kapaciteta

Metodološke smjernice o odredbama članka 6. stavka 3. i članka 6. stavka 4. Direktive o staništima

Metodološke smjernice o odredbama članka 6. stavka 3. i članka 6. stavka 4. Direktive o staništima

Ocjenjivanje potencijalnih kumulativnih učinaka

Ocjenjivanje potencijalnih kumulativnih učinaka

Pri procjeni se ne smiju previdjeti kumulativni učinci. Razmatranje tih učinaka nije samo pravni zahtjev, nego može imati i velike posljedice za plan ili projekt te za druge, kasnije planove ili projekte predložene za isto područje. To je posebno važno za hidroenergiju za koju čak i kumulativni učinci malih postrojenja mogu biti neprihvatljivo visoki.

Pri procjeni se ne smiju previdjeti kumulativni učinci

Niz pojedinih skromnih učinaka može sam po sebi biti neznatan, ali kada se skupno ocjenjuju, mogu imati značajan utjecaj. U članku 6. stavku 3. to se pitanje rješava uzimajući u obzir kombinaciju učinaka drugih planova ili projekata. U njemu se ne određuje pobliže koji su drugi planovi ili projekti unutar područja primjene ove odredbe, ali je jasno da bi se trebali razmatrati planovi ili projekti koji su dovršeni (tj. već postojeća infrastruktura) i odobreni. Na ovom bi mjestu mogle biti korisne informacije dostupne u planovima upravljanja riječnim slivovima na temelju Okvirne direktive o vodama te svaki plan upravljanja izrađen za relevantna područja mreže Natura 2000.

To bi se trebalo razumjeti na način da razmatranjem predloženog plana ili projekta države članice ne navode na pretpostavku u korist bilo kakvih drugih, sličnih planova ili projekata koje bi se moglo predložiti u budućnosti. Naprotiv, ako je u tom području već odobren neki projekt ili je odobreno više njih, to može sniziti ekološki prag za buduće planove ili projekte u tom području.

Primjerice, ako se niz hidroenergetskih objekata unutar ili oko područja mreže Natura 2000 podnose na ocjenu jedan za drugim, moguće je da se u ocjeni prvog projekta zaključi da oni neće negativno utjecati na to područje, ali se onda drugi i treći projekt ne odobre jer bi njihovi učinci u kombinaciji s onima prethodnog projekta bili dovoljno veliki da bi negativno utjecali na cjelovitost područja.

U tom je kontekstu važno da se hidroenergetski projekti sagledaju strateški i u kombinaciji jedni s drugima na relativno velikom geografskom području, a ne samo kao pojedinačni izolirani projekti. Pri ocjeni kumulativnih učinaka trebalo bi razmotriti sve hidroelektrane i ostale razvojne projekte u slivnom području, bez obzira na to nalaze li se u području mreže Natura 2000 ili izvan njega.

Zadaću određivanja kumulativnih učinaka u idealnom bi slučaju trebalo obaviti u okviru intenzivnog savjetovanja s nadležnim tijelima koja će imati pristup informacijama o drugim planovima i projektima koje treba uzeti u obzir. Trebalo bi pogledati i informacije sadržane u planovima upravljanja riječnim slivovima na temelju Okvirne direktive o vodama jer se u njima na jednom mjestu nalaze informacije o svim pritiscima i učincima na vodeni okoliš za cjelokupno slivno područje.

Potencijalne kumulativne učinke trebalo bi ocijeniti primjenom razumnih polaznih podataka, a ne bi se trebalo oslanjati samo na kvalitativne kriterije. Oni bi trebali biti i integralni dio sveukupne ocjene, a ne tek „primisao” na kraju postupka ocjene.

Utvrđivanje važnosti učinaka

Utvrđivanje važnosti učinaka

Nakon što se odrede učinci (vidjeti i odjeljak 4.7.), treba izraditi procjenu njihove važnosti (52) za vrste i staništa u području, s obzirom na ciljeve očuvanja područja.

52

Pri ocjenjivanju važnosti mogu se razmotriti sljedeći parametri:

| — | kvantitativni parametri ciljnog obilježja (tj. vrsta ili stanišni tip zbog kojeg je područje određeno): na primjer, koliko se staništa gubi za tu vrstu ili stanišni tip. Za neke bi se već gubitak pojedinih jedinica ili malog postotka područja pojavnosti unutar određenog područja mreže Natura 2000 (npr. za prioritetne stanišne tipove i vrste) trebao smatrati značajnim utjecajem. Za druge prag važnosti može biti viši. To također ovisi o vrsti i stanišnom tipu, njihovu stupnju očuvanosti u predmetnom području te izgledima za budućnost; |
| --- | --- |

—

kvantitativni parametri ciljnog obilježja (tj. vrsta ili stanišni tip zbog kojeg je područje određeno): na primjer, koliko se staništa gubi za tu vrstu ili stanišni tip. Za neke bi se već gubitak pojedinih jedinica ili malog postotka područja pojavnosti unutar određenog područja mreže Natura 2000 (npr. za prioritetne stanišne tipove i vrste) trebao smatrati značajnim utjecajem. Za druge prag važnosti može biti viši. To također ovisi o vrsti i stanišnom tipu, njihovu stupnju očuvanosti u predmetnom području te izgledima za budućnost;

| — | kvalitativni parametri ciljnog obilježja: neovisno o kvantitativnim parametrima, za važnost učinaka trebalo bi uzeti u obzir kvalitetu pojavnosti ciljnog obilježja. To, primjerice, može biti:






  — | jedino područje u određenoj regiji ili zemlji s tim ciljnim obilježjem (tj. ciljno obilježje može biti vrlo zastupljeno u predmetnom području, ali to je jedino mjesto gdje se pojavljuje te je zaštićeno); |
| --- | --- | --- |

—

kvalitativni parametri ciljnog obilježja: neovisno o kvantitativnim parametrima, za važnost učinaka trebalo bi uzeti u obzir kvalitetu pojavnosti ciljnog obilježja. To, primjerice, može biti:

—

jedino područje u određenoj regiji ili zemlji s tim ciljnim obilježjem (tj. ciljno obilježje može biti vrlo zastupljeno u predmetnom području, ali to je jedino mjesto gdje se pojavljuje te je zaštićeno);

| — | područje u kojemu je pojavnost vrste znatna (npr. središnje područje pojavnosti, veća područja reprezentativnih sastojina itd.); |
| --- | --- |

—

područje u kojemu je pojavnost vrste znatna (npr. središnje područje pojavnosti, veća područja reprezentativnih sastojina itd.);

| — | područje na kojemu je vrsta na granici svojeg trenutačnog raspona rasprostranjenosti (imajući na umu potencijalne utjecaje klimatskih promjena u budućnosti); |
| --- | --- |

—

područje na kojemu je vrsta na granici svojeg trenutačnog raspona rasprostranjenosti (imajući na umu potencijalne utjecaje klimatskih promjena u budućnosti);

| — | važnost područja za biologiju vrste, npr. kao područje razmnožavanja (mjesta za gniježđenje, područja mriještenja itd.); stanište u kojemu se vrsta hrani; mjesto zaklona; migracijski put ili mjesto usputnog zaustavljanja; |
| --- | --- |

—

važnost područja za biologiju vrste, npr. kao područje razmnožavanja (mjesta za gniježđenje, područja mriještenja itd.); stanište u kojemu se vrsta hrani; mjesto zaklona; migracijski put ili mjesto usputnog zaustavljanja;

| — | ekološke funkcije i strukture potrebne za održavanje ciljnih obilježja te stoga za cjelovitost područja. |
| --- | --- |

—

ekološke funkcije i strukture potrebne za održavanje ciljnih obilježja te stoga za cjelovitost područja.

Ako postoje dvojbe ili različita mišljenja u pogledu važnosti, najbolje je potražiti suglasnost u širem krugu, među odgovarajućim stručnjacima, npr. regionalnim i/ili nacionalnim stručnjacima za ciljno obilježje na koje se utječe, tako da se o tome postigne konsenzus.

Utvrđivanje je li narušena cjelovitost područja

Utvrđivanje je li narušena cjelovitost područja

Nakon što se što točnije utvrde učinci projekta, procijeni njihova važnost te razmotre sve moguće mjere ublažavanja, u ocjeni prihvatljivosti potrebno je iznijeti konačan zaključak o tome hoće li ti učinci negativno utjecati na cjelovitost područja mreže Natura 2000.

Termin „cjelovitost” odnosi se na ekološku cjelovitost. „Cjelovitost područja” može se prikladno definirati kao skup ekoloških struktura, funkcija i ekoloških procesa cijelog područja ili staništa, kompleksa staništa i/ili populacija vrsta za koje je područje određeno. Područje se može opisati kao vrlo cjelovito ako je ostvaren inherentni potencijal za ostvarenje ciljeva očuvanja područja, održava se kapacitet samopopravka i samoobnove u dinamičnim uvjetima te je potrebna minimalna vanjska potpora u upravljanju.

ekološku cjelovitost

Ako plan ili projekt negativno utječe na izgled područja u estetskom smislu ili značajno utječe na druge vrste ili stanišne tipove osim onih za koje je područje određeno kao dio mreže Natura 2000, to ne predstavlja negativan utjecaj u smislu članka 6. stavka 3. S druge strane, ako se značajno utječe na jednu od vrsta ili jedan od stanišnih tipova za koje je područje određeno, onda se nužno negativno utječe i na cjelovitost područja.

ako se značajno utječe na jednu od vrsta ili jedan od stanišnih tipova za koje je područje određeno, onda se nužno negativno utječe i na cjelovitost područja.

Izraz „cjelovitost područja” pokazuje da je naglasak na određenom području. Stoga se šteta na području ili njegovu dijelu ne može opravdati argumentom da će stanje očuvanosti stanišnih tipova i vrsta koje ono udomljava svakako ostati povoljno unutar europskog državnog područja države članice.

U praksi, pri ocjeni cjelovitosti područja naglasak bi se posebno trebao staviti na utvrđivanje toga sprečava li se projektom postizanje ciljeva očuvanja te:

| — | uzrokuje li se promjene važnih ekoloških funkcija potrebnih za ciljna obilježja (tj. vrstu ili stanišni tip za koje je područje određeno); |
| --- | --- |

—

uzrokuje li se promjene važnih ekoloških funkcija potrebnih za ciljna obilježja (tj. vrstu ili stanišni tip za koje je područje određeno);

| — | smanjuje li se znatno područje pojavnosti stanišnih tipova (čak i onih manje kvalitete) ili održivost populacija vrsta koje su ciljna obilježja u predmetnom području; |
| --- | --- |

—

smanjuje li se znatno područje pojavnosti stanišnih tipova (čak i onih manje kvalitete) ili održivost populacija vrsta koje su ciljna obilježja u predmetnom području;

| — | smanjuje li se raznolikost područja; |
| --- | --- |

—

smanjuje li se raznolikost područja;

| — | uzrokuje li se fragmentacija područja; |
| --- | --- |

—

uzrokuje li se fragmentacija područja;

| — | uzrokuje li se gubitak ili smanjenje ključnih značajki područja (npr. pokrivenost drvećem, redovite godišnje poplave) o kojima ovisi ciljno obilježje; |
| --- | --- |

—

uzrokuje li se gubitak ili smanjenje ključnih značajki područja (npr. pokrivenost drvećem, redovite godišnje poplave) o kojima ovisi ciljno obilježje;

| — | uzrokuje li se smrtnosti među ciljanom vrstom. |
| --- | --- |

—

uzrokuje li se smrtnosti među ciljanom vrstom.

Uvođenje mjera za uklanjanje negativnih učinaka

Uvođenje mjera za uklanjanje negativnih učinaka

Ako se ocjenom hidroenergetskog razvojnog plana ili projekta u skladu s člankom 6. Direktive o staništima utvrdi nekoliko negativnih učinaka na neko područje mreže Natura 2000, plan ili projekt ne mora se automatski odbaciti. Ovisno o težini potencijalnih učinaka, možda se mogu uvesti (daljnje) mjere ublažavanja kojima će se oni ukloniti ili smanjiti na neznatnu razinu, u slučaju da takve zaštitne mjere već nisu uključene u projekt.

| Pristup ublažavanju | Preferencija |
| --- | --- |
| Izbjegavanje utjecaja na izvoru | najviša | |
| Smanjivanje utjecaja na izvoru | |
| Ublažavanje utjecaja na području | |
| Ublažavanje utjecaja kod primatelja | najniža |

Pristup ublažavanju

Preferencija

Izbjegavanje utjecaja na izvoru

najviša

Image

Smanjivanje utjecaja na izvoru

Ublažavanje utjecaja na području

Ublažavanje utjecaja kod primatelja

najniža

Utvrđivanje mjera ublažavanja, kao i sama procjena utjecaja, mora se temeljiti na dobrom razumijevanju predmetnih vrsta/staništa te na dijalogu između predlagatelja, nadležnog tijela i stručnjaka za očuvanje.

Utvrđivanje mjera ublažavanja, kao i sama procjena utjecaja, mora se temeljiti na dobrom razumijevanju predmetnih vrsta/staništa

Mjere ublažavanja mogu uključivati promjene u veličini, lokaciji, izvedbi i tehnologiji koje se primjenjuju za hidroenergetski plan ili projekt (npr. sprečavanje prepreka migracijama i/ili ozljeda riba uzrokovanih turbinama) ili to mogu biti privremene prilagodbe tijekom izgradnje ili operativnih faza (npr. izbjegavanje onečišćenja voda ako su osjetljivi dijelovi ili populacije ciljanih vrsta smješteni nizvodno). Vidjeti poglavlje 3. za više informacija o potencijalnim mjerama ublažavanja za hidroenergiju.

Za svaku od predloženih mjera ublažavanja važno je:

| — | objasniti kako će se tim mjerama poznati negativni utjecaji na područje spriječiti ili smanjiti na neznatnu razinu; |
| --- | --- |

—

objasniti kako će se tim mjerama poznati negativni utjecaji na područje spriječiti ili smanjiti na neznatnu razinu;

| — | pružiti dokaze o tome tko će i kako osigurati i provoditi mjere; |
| --- | --- |

—

pružiti dokaze o tome tko će i kako osigurati i provoditi mjere;

| — | pružiti dokaze o stupnju povjerenja u vjerojatnost uspješnosti mjera; |
| --- | --- |

—

pružiti dokaze o stupnju povjerenja u vjerojatnost uspješnosti mjera;

| — | odrediti rokove za provedbu mjera u odnosu na projekt ili plan; |
| --- | --- |

—

odrediti rokove za provedbu mjera u odnosu na projekt ili plan;

| — | dokazati kako će se mjere nadzirati te kako će se uvesti dodatne mjere ako se to ublažavanje pokaže nedostatnim. |
| --- | --- |

—

dokazati kako će se mjere nadzirati te kako će se uvesti dodatne mjere ako se to ublažavanje pokaže nedostatnim.

Nakon što se primjerene mjere ublažavanja utvrde i detaljno razrade, plan ili projekt može se odobriti u skladu s postupkom iz članka 6. Direktive o staništima uz sljedeće uvjete: (1) da se mjerama ublažavanja osigura da utjecaji ne budu značajni s obzirom na ciljeve očuvanja područja te (2) da se mjere ublažavanja provode kao sastavni dio projekta.

Ako, međutim, čak i nakon uvođenja mjera ublažavanja još uvijek postoji znatan rezidualni učinak na područje, bit će potrebno razmotriti druga rješenja (npr. druga lokacija projekta, drugi razmjeri ili drugačija izvedba projekta ili alternativni postupci). Ako takva rješenja ne postoje, plan ili projekt ipak se može odobriti u iznimnim slučajevima ako se poštuju uvjeti iz članka 6. stavka 4. te se odobre odgovarajuće mjere kojima će se kompenzirati preostali negativni značajni utjecaji tako da se ne ugrozi mreža Natura 2000.

5.3.3.   Zaključci ocjene prihvatljivosti

Zaključci ocjene prihvatljivosti

Na nacionalnim nadležnim tijelima je da odobre plan ili projekt s obzirom na zaključke iz ocjene prihvatljivosti. To se može učiniti tek nakon što se utvrdi da plan ili projekt neće negativno utjecati na cjelovitost predmetnog područja. Ako su zaključci pozitivni, u smislu da nema opravdane znanstvene sumnje o izostanku učinaka na područje, nadležna tijela mogu odobriti plan ili projekt.

Nije važno dokazati učinke, nego njihov izostanak, čime se odražava načelo predostrožnosti (predmet C-157/96). To je potvrđeno u nekoliko presuda Suda Europske unije. U predmetu Waddenzee (C-127/02) Sud je potvrdio da „plan ili projekt [...] može dobiti odobrenje samo uz uvjet da su nacionalna nadležna tijela uvjerena da on neće negativno utjecati na cjelovitost predmetnog područja. Ako i dalje postoji sumnja o izostanku negativnih učinaka na cjelovitost područja povezanih s planom ili projektom koji se razmatra, nadležno tijelo će morati odbiti odobrenje. Drugim riječima, morali su utvrditi, izvan opravdane znanstvene sumnje, da neće negativno utjecati na cjelovitost tog područja.”

Nije važno dokazati učinke, nego njihov izostanak,

Ocjenu prihvatljivosti i njezine zaključke trebalo bi temeljito dokumentirati. Izvješće bi trebalo biti dovoljno detaljno i uvjerljivo da prikaže kako je i na kojim znanstvenim temeljima donesena konačna odluka.

5.4.   Iznimke na temelju članka 6. stavka 4.

Iznimke na temelju članka 6. stavka 4.

Člankom 6. stavkom 4. predviđene su iznimke od pravila utvrđenog u članku 6. stavku 3. Taj postupak nije automatski; predlagatelj projekta ili plana treba odlučiti želi li se za to prijaviti. U članku 6. stavku 4. utvrđeni su uvjeti koje u takvim slučajevima treba ispuniti te koraci koje treba poduzeti prije nego što nacionalno nadležno tijelo može odobriti plan ili projekt koji bi prema procjeni negativno utjecao na cjelovitost područja na temelju članka 6. stavka 3.

Člankom 6. stavkom 4. zahtijeva se da nadležna tijela osiguraju da se prije donošenja odluke o odobrenju plana ili projekta koji bi mogao negativno utjecati na područje ispune sljedeći uvjeti:

| — | opcija koja je predložena za odobrenje najmanje šteti staništima, vrstama i cjelovitosti područja mreže Natura 2000 te ne postoje izvedive alternative koje ne bi utjecale na cjelovitost područja; |
| --- | --- |

—

opcija koja je predložena za odobrenje najmanje šteti staništima, vrstama i cjelovitosti područja mreže Natura 2000 te ne postoje izvedive alternative koje ne bi utjecale na cjelovitost područja;

opcija

| — | postoje imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa za odobrenje plana ili projekta; |
| --- | --- |

—

postoje imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa za odobrenje plana ili projekta;

imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa

| — | poduzete su sve kompenzacijske mjere koje su potrebne da bi se osigurala zaštita koherentnosti mreže Natura 2000. |
| --- | --- |

—

poduzete su sve kompenzacijske mjere koje su potrebne da bi se osigurala zaštita koherentnosti mreže Natura 2000.

kompenzacijske mjere

Važan je redoslijed ispitivanja tih uvjeta jer svaki korak određuje je li potreban sljedeći. Ako se, na primjer, pronađe alternativa predmetnom planu ili projektu, nema smisla ispitivati je li izvorni plan ili projekt od prevladavajućeg javnog interesa ili razvijati prikladne kompenzacijske mjere jer se plan ili projekt ne može odobriti ako postoji održiva alternativa.

Dokazi da ne postoje alternativna rješenja

Dokazi da ne postoje alternativna rješenja

Potraga za alternativama može biti prilično široka i trebala bi biti povezana s ciljevima plana ili projekta od javnog interesa. Ona može uključivati alternativne lokacije, drugačije razmjere ili projektiranje, druge metode izgradnje ili alternativne postupke i pristupe proizvodnji energije iz obnovljivih izvora. Taj je zahtjev usko povezan i s člankom 4. stavkom 7. točkom (d) Okvirne direktive o vodama kojim se od tijela zahtijeva da sa sigurnošću utvrde izostanak bolje ekološke opcije (53).

53

Iako zahtjev za traženjem alternativa pripada u područje primjene članka 6. stavka 4., u praksi je autoru plana korisno što ranije u početnoj fazi planiranja razvojnog projekta razmotriti sve moguće alternative. Ako se u toj fazi pronađe prikladna alternativa koja vjerojatno neće znatno utjecati na područje mreže Natura 2000, ona se može odmah odobriti te neće biti potrebna ocjena prihvatljivosti (iako bi mogla biti potrebna neka druga procjena okoliša).

Međutim, ako je za projekt provedena ocjena prihvatljivosti u kojoj se zaključilo da je negativan učinak na cjelovitost područja neizbježan, nadležno tijelo mora utvrditi postoje li alternativna rješenja. Trebalo bi analizirati sve izvedive alternative, posebno njihovu relativnu uspješnost u pogledu ciljeva očuvanja područja mreže Natura 2000 i cjelovitosti područja.

Ako postoji izvedivo alternativno rješenje kojim se ispunjuju ciljevi projekta, i za njega bi trebalo provesti novu ocjenu prihvatljivosti ako je vjerojatno da će znatno utjecati na to ili neko drugo područje mreže Natura 2000. Ako je alternativa slična izvornom prijedlogu, puno informacija potrebnih za novu ocjenu prihvatljivosti može se dobiti iz prve ocjene.

Imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa

Imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa

Ako nema alternativnih rješenja, ili ako alternativa ima još više negativnih učinaka na ciljeve očuvanja ili cjelovitost predmetnog područja, nadležna tijela moraju ispitati postoje li imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa (54) koji opravdavaju odobrenje plana ili projekta iako on može negativno utjecati na cjelovitost jednog ili više područja mreže Natura 2000.

54

Pojam „imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa” nije definiran u Direktivi. Međutim, iz izraza je jasno da za odobrenje na temelju članka 6. stavka 4. plan ili projekt mora ispunjavati sva tri uvjeta u nastavku:

| — | mora biti od javnog interesa – iz tih je riječi jasno da se samo javni interes može razmotriti u odnosu na ciljeve očuvanja iz Direktive. Stoga se projekti koje razvijaju privatna tijela mogu razmatrati samo ako se dokaže da služe javnom interesu (predmet C-182/10 Solvay i drugi, točke 71.–79.); |
| --- | --- |

—

mora biti od javnog interesa – iz tih je riječi jasno da se samo javni interes može razmotriti u odnosu na ciljeve očuvanja iz Direktive. Stoga se projekti koje razvijaju privatna tijela mogu razmatrati samo ako se dokaže da služe javnom interesu (predmet C-182/10 Solvay i drugi, točke 71.–79.);

javnog interesa

| — | moraju postojati imperativni razlozi za provedbu plana ili projekta – imperativni u tom smislu znači da je projekt ne samo poželjan ili koristan nego bitan za društvo; |
| --- | --- |

—

moraju postojati imperativni razlozi za provedbu plana ili projekta – imperativni u tom smislu znači da je projekt ne samo poželjan ili koristan nego bitan za društvo;

imperativni

| — | plan ili projekt mora biti od prevladavajućeg interesa – drugim riječima, potrebno je dokazati da je provedba plana ili projekta još važnija nego zaštita određenog predmetnog područja mreže Natura 2000 u skladu s ciljevima njegova očuvanja. Jasno je da nije dovoljna svaka vrsta javnog interesa socijalne ili gospodarske prirode, posebno u kontekstu konkretne važnosti interesa koji se štite Direktivom (vidjeti npr. njezinu četvrtu uvodnu izjavu u kojoj je riječ o „prirodnom nasljeđu Zajednice”). Čini se da je razumno pretpostaviti i da javni interes može biti prevladavajući samo ako je dugoročan; kratkoročni gospodarski ili drugi interesi, koji bi donijeli tek kratkoročne koristi društvu, ne bi bili dovoljni da prevladaju nad dugoročnim interesima očuvanja koji se štite Direktivom. |
| --- | --- |

—

plan ili projekt mora biti od prevladavajućeg interesa – drugim riječima, potrebno je dokazati da je provedba plana ili projekta još važnija nego zaštita određenog predmetnog područja mreže Natura 2000 u skladu s ciljevima njegova očuvanja. Jasno je da nije dovoljna svaka vrsta javnog interesa socijalne ili gospodarske prirode, posebno u kontekstu konkretne važnosti interesa koji se štite Direktivom (vidjeti npr. njezinu četvrtu uvodnu izjavu u kojoj je riječ o „prirodnom nasljeđu Zajednice”). Čini se da je razumno pretpostaviti i da javni interes može biti prevladavajući samo ako je dugoročan; kratkoročni gospodarski ili drugi interesi, koji bi donijeli tek kratkoročne koristi društvu, ne bi bili dovoljni da prevladaju nad dugoročnim interesima očuvanja koji se štite Direktivom.

prevladavajućeg interesa

Treba napomenuti da su uvjeti prevladavajućeg javnog interesa još stroži za plan ili projekt koji će vjerojatno negativno utjecati na cjelovitost područja mreže Natura 2000 u kojemu se nalaze prioritetni stanišni tipovi i/ili vrste ako će biti utjecaja na te stanišne tipove i/ili vrste. Imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa u tom se slučaju mogu prihvatiti samo ako se odnose na:

| — | zdravlje ljudi i javnu sigurnost ili |
| --- | --- |

—

zdravlje ljudi i javnu sigurnost ili

| — | prevladavajuće korisne posljedice za okoliš ili |
| --- | --- |

—

prevladavajuće korisne posljedice za okoliš ili

| — | druge imperativne razloge ako je, prije odobrenja plana ili projekta, Komisija o tome dala mišljenje. |
| --- | --- |

—

druge imperativne razloge ako je, prije odobrenja plana ili projekta, Komisija o tome dala mišljenje.

Dijagram toka uvjeta iz članka 6. stavka 4.

Ne može se izdati odobrenje.

Može se izdati odobrenje. Moraju se poduzeti kompenzacijske mjere.

Odobrenje se može izdati zbog drugih imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa nakon savjetovanja s Komisijom.

Moraju se poduzeti kompenzacijske mjere.

Postoje li uvjeti koji se odnose na zdravlje ili sigurnost ljudi ili važne koristi za okoliš?

Nalazi li se na području prioritetno stanište ili vrsta na koje bi plan/projekt mogao utjecati?

Postoje li imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa?

Postoje li alternativna rješenja?

Ne

Plan ili projekt mogao bi negativno utjecati na cjelovitost područja

Da

Ne

Ne

Ne

Da

Da

Da

Kompenzacijske mjere

Kompenzacijske mjere

Ako ne postoje alternative, a postoje imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa, tijela u tom slučaju moraju osigurati da se donesu kompenzacijske mjere te da se one provedu prije početka projekta. Kompenzacijske mjere stoga su „zadnja opcija” te se primjenjuju samo kad je donesena odluka pod prethodno navedenim uvjetima.

U užem smislu, kompenzacijske mjere neovisne su o projektu te se, u pravilu, provode izvan područja projekta. Njima se mora moći potpuno nadoknaditi šteta prouzrokovana području i njegovim ciljnim obilježjima te one moraju biti dostatne da osiguraju zaštitu cjelokupne koherentnosti mreže Natura 2000.

Kako bi se osigurala zaštita koherentnosti mreže Natura 2000, kompenzacijskim mjerama predloženima za plan ili projekt konkretno bi se trebalo:

| — | pridonijeti očuvanju zahvaćenih stanišnih tipova i vrsta unutar predmetne biogeografske regije ili unutar istog areala, migracijske rute ili područja za prezimljavanje vrsta u predmetnoj državi članici; |
| --- | --- |

—

pridonijeti očuvanju zahvaćenih stanišnih tipova i vrsta unutar predmetne biogeografske regije ili unutar istog areala, migracijske rute ili područja za prezimljavanje vrsta u predmetnoj državi članici;

| — | osigurati funkcije usporedive s onima na temelju kojih je izvorno područje odabrano, posebno s obzirom na odgovarajuću geografsku rasprostranjenost; |
| --- | --- |

—

osigurati funkcije usporedive s onima na temelju kojih je izvorno područje odabrano, posebno s obzirom na odgovarajuću geografsku rasprostranjenost;

| — | nadopuniti uobičajene obveze na temelju Direktive, tj. njima se ne mogu zamijeniti postojeće obveze, npr. provedba planova upravljanja mrežom Natura 2000. |
| --- | --- |

—

nadopuniti uobičajene obveze na temelju Direktive, tj. njima se ne mogu zamijeniti postojeće obveze, npr. provedba planova upravljanja mrežom Natura 2000.

Prema postojećim smjernicama Komisije kompenzacijske mjere u skladu s člankom 6. stavkom 4. mogu se sastojati od jednoga od sljedećih elemenata ili više njih:

| — | ponovno oblikovanje sličnog staništa ili biološko poboljšanje narušenog staništa unutar postojećeg određenog područja ako se time nadilaze ciljevi očuvanja područja te se ne nanosi šteta drugim ciljnim obilježjima mreže Natura 2000 u tom području; |
| --- | --- |

—

ponovno oblikovanje sličnog staništa ili biološko poboljšanje narušenog staništa unutar postojećeg određenog područja ako se time nadilaze ciljevi očuvanja područja te se ne nanosi šteta drugim ciljnim obilježjima mreže Natura 2000 u tom području;

| — | ponovno oblikovanje sličnog staništa ili biološko poboljšanje narušenog staništa izvan postojećeg određenog područja te zatim uključivanje tog staništa u mrežu Natura 2000; |
| --- | --- |

—

ponovno oblikovanje sličnog staništa ili biološko poboljšanje narušenog staništa izvan postojećeg određenog područja te zatim uključivanje tog staništa u mrežu Natura 2000;

| — | dodavanje novog područja slične ili bolje kvalitete i stanja u usporedbi s izvornim staništem u mrežu Natura 2000 (55). |
| --- | --- |

—

dodavanje novog područja slične ili bolje kvalitete i stanja u usporedbi s izvornim staništem u mrežu Natura 2000 (55).

55

Za zahvaćene stanišne tipove i vrste mora se osigurati kompenzacija barem u sličnim razmjerima, ali s obzirom na visoke rizike i znanstvenu nesigurnost pri pokušaju ponovnog oblikovanja ili obnove narušenih staništa svakako se preporučuje primjena u omjeru znatno većim od 1:1 kako bi se osiguralo da se mjerama stvarno pruži potrebna kompenzacija.

Države članice trebale bi obratiti posebnu pozornost kada plan ili projekt izaziva negativne učinke u ranjivim prirodnim staništima ili prirodnim staništima vrsta kojima je potrebno dugo vremena da povrate istu ekološku funkciju. Za neka staništa i vrste možda jednostavno neće biti moguće nadoknaditi gubitke u razumnom roku jer njihov razvoj možda traje desetljećima.

Nadalje, neke stanišne tipove i staništa vrsta uopće se ne može nadoknaditi jer se njihove ekološke značajke ne može simulirati ili stvoriti na umjetan način. Stoga bi se predlagatelji svakog novog hidroenergetskog projekta trebali informirati o opsegu nadoknađivanja određenih stanišnih tipova i vrsta puno prije početka izrade nacrta plana ili projekta.

Konačno, kompenzacijske mjere trebale bi biti uvedene i potpuno funkcionalne prije početka rada na planu ili projektu. Time se pridonosi ublažavanju štetnih učinaka projekta na vrste i staništa jer se nude prikladne alternativne lokacije u kompenzacijskom području. Ako se to ne može u potpunosti postići, nadležna tijela trebala bi zahtijevati dodatnu nadoknadu privremenih gubitaka do kojih će doći u međuvremenu. Informacije o kompenzacijskim mjerama trebale bi se dostaviti Komisiji čim se donesu u postupku planiranja kako bi ona, u svojoj ulozi čuvarice Ugovorâ, mogla procijeniti primjenjuje li se Direktiva ispravno.

POKRATE

POKRATE

| AA | Ocjena prihvatljivosti u skladu s člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima (engl. „appropriate assessment”) |
| --- | --- |
| AWB | Umjetno vodno tijelo na temelju Okvirne direktive o vodama (engl. „artificial water body”) |
| ECJ | Sud Europske unije (engl. „European Court of Justice” ili „Court of Justice of the EU – CJEU”) https://curia.europa.eu/jcms/jcms/j_6/hr/ |
| EEA | Europska agencija za okoliš (engl. „European Environment Agency”) (http://www.eea.europa.eu/) |
| EIA | Procjena utjecaja na okoliš projekata (engl. „environmental impact assessment”) |
| EU | Europska unija (EU28) |
| FCS | Povoljno stanje očuvanosti – glavni cilj Direktive o staništima (engl. „favourable conservation status”) |
| HMWB | Znatno promijenjeno vodno tijelo na temelju Okvirne direktive o vodama (engl. „heavily modified water body”) |
| GES | Dobro ekološko stanje – glavni cilj Okvirne direktive o vodama (engl. „good ecological status”) |
| Natura 2000 | Područja određena na temelju direktiva o staništima i o pticama (područja pSCI, SCI, SAC i SPA) i uključena u mrežu Natura 2000 |
| NGOs | Nevladine organizacije (engl. „non-governmental organisations”) |
| PCIs | Projekti od interesa za zajednicu (engl. „projects of community interest”) |
| pSCI | Predloženo područje od značaja za zajednicu prema Komisiji (engl. „proposed site of community importance”) |
| RBMP | Plan upravljanja riječnim slivom u skladu s Okvirnom direktivom o vodama (engl. „river basin management plan”) |
| SAC | Posebno područje očuvanja u kojem se primjenjuju mjere potrebne za očuvanje (engl. „special area of conservation”) |
| SCI | Područje od značaja za Zajednicu koje je odobrila Komisija (engl. „site of community importance”) |
| SDF | Standardni obrazac za podatke za područje mreže Natura 2000 (engl. „standard data form”) |
| SEA | Strateška procjena okoliša za planove i programe (engl. „strategic environmental assessment”) |
| SPA | Područje posebne zaštite određeno na temelju Direktive o pticama (engl. „special protection area”) |
| WFD | Okvirna direktiva o vodama (engl. „Water Framework Directive”) |

AA

Ocjena prihvatljivosti u skladu s člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima (engl. „appropriate assessment”)

AWB

Umjetno vodno tijelo na temelju Okvirne direktive o vodama (engl. „artificial water body”)

ECJ

Sud Europske unije (engl. „European Court of Justice” ili „Court of Justice of the EU – CJEU”) https://curia.europa.eu/jcms/jcms/j_6/hr/

EEA

Europska agencija za okoliš (engl. „European Environment Agency”) (http://www.eea.europa.eu/)

EIA

Procjena utjecaja na okoliš projekata (engl. „environmental impact assessment”)

EU

Europska unija (EU28)

FCS

Povoljno stanje očuvanosti – glavni cilj Direktive o staništima (engl. „favourable conservation status”)

HMWB

Znatno promijenjeno vodno tijelo na temelju Okvirne direktive o vodama (engl. „heavily modified water body”)

GES

Dobro ekološko stanje – glavni cilj Okvirne direktive o vodama (engl. „good ecological status”)

Natura 2000

Područja određena na temelju direktiva o staništima i o pticama (područja pSCI, SCI, SAC i SPA) i uključena u mrežu Natura 2000

NGOs

Nevladine organizacije (engl. „non-governmental organisations”)

PCIs

Projekti od interesa za zajednicu (engl. „projects of community interest”)

pSCI

Predloženo područje od značaja za zajednicu prema Komisiji (engl. „proposed site of community importance”)

RBMP

Plan upravljanja riječnim slivom u skladu s Okvirnom direktivom o vodama (engl. „river basin management plan”)

SAC

Posebno područje očuvanja u kojem se primjenjuju mjere potrebne za očuvanje (engl. „special area of conservation”)

SCI

Područje od značaja za Zajednicu koje je odobrila Komisija (engl. „site of community importance”)

SDF

Standardni obrazac za podatke za područje mreže Natura 2000 (engl. „standard data form”)

SEA

Strateška procjena okoliša za planove i programe (engl. „strategic environmental assessment”)

SPA

Područje posebne zaštite određeno na temelju Direktive o pticama (engl. „special protection area”)

WFD

Okvirna direktiva o vodama (engl. „Water Framework Directive”)

---

(1)  https://www.eea.europa.eu/soer

1

(2)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

2

(3)  https://ec.europa.eu/energy/en/topics/renewable-energy/renewable-energy-directive .

3

(4)  http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/comm2006/2020.htm .

4

(5)  Akcijski plan EU-a za prirodu, ljude i gospodarstvo http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/fitness_check/action_plan/index_en.htm .

5

(6)  Usp. članak 2. Direktive o staništima: „Mjere poduzete u skladu s ovom Direktivom namijenjene su održavanju ili povratu u povoljno stanje očuvanosti, prirodnih staništa i vrsta divlje faune i flore od interesa Zajednice.” Koncept „povoljnog stanja očuvanosti” ne spominje se u Direktivi o pticama, ali postoje analogni zahtjevi za posebna zaštićena područja.

6

(7)  Pojedinosti o svim dostupnim smjernicama o upravljanju mrežom Natura 2000 nalaze se na stranici http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/index_en.htm.

7

(8)  Internetske stranice Komisije o Direktivi o procjeni utjecaja na okoliši i Direktivi o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš – http://ec.europa.eu/environment/eia/eia-legalcontext.htm i http://ec.europa.eu/environment/eia/sea-legalcontext.htm.

8

(9)  Smjernice Komisije o strogoj zaštiti životinjskih vrsta od interesa za Zajednicu u skladu s Direktivom o staništima http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/guidance/index_en.htm

9

(10)  Vidjeti Komisijina najčešća pitanja o Okvirnoj direktivi o vodama i direktivama o prirodi: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/FAQ-WFD%20final.pdf.

10

(11)  Znatno promijenjena vodna tijela su ona koja su uslijed fizičkih promjena nastalih ljudskom aktivnošću suštinski znatno promijenjena te stoga ne postižu „dobro ekološko stanje”.

11

(12)  Detaljnije informacije o posebnim zahtjevima mogu se pronaći u smjernicama Zajedničke provedbene strategije br. 4 o „utvrđivanju i određivanju znatno promijenjenih i umjetnih vodnih tijela”.

12

(13)  Za sudsku praksu o primjeni članka 4. stavka 7. vidjeti presude Suda u predmetima C-461/13 i C-346/14.

13

(14)  Smjernice zajedničke provedbene strategije br. 36 o članku 4. Okvirne direktive o vodama: https://circabc.europa.eu/sd/a/e0352ec3-9f3b-4d91-bdbb-939185be3e89/CIS_Guidance_Article_4_7_FINAL.PDF

14

(15)  U Direktivi o procjeni utjecaja na okoliš „projekt” se definira kao izvođenje građevinskih radova ili ostalih instalacija ili sustava ili ostali zahvati u prirodnom okruženju i krajobrazu.

15

(16)  Projekti koji su obuhvaćeni Prilogom I. uključuju one za „brane i ostala postrojenja za zadržavanje ili trajno skladištenje vode, pri čemu je nova ili dodatna količina zadržane ili uskladištene vode veća od 10 milijuna kubičnih metara”.

16

(17)  Projekti koji su obuhvaćeni Prilogom II. uključuju brane i ostala postrojenja za zadržavanje ili dugoročno skladištenje vode (projekti koji nisu uključeni u Prilog I.).

17

(18)  SL C 273, 27.7.2016., str. 1.

18

(19)  C-177/11, EU:C:2012:378, str. 19.–24.

19

(20)  http://www.eea.europa.eu/soer .

20

(21)  http://www.eea.europa.eu/publications/state-of-nature-in-the-eu

21

(22)  Komunikacija Komisije: Prema održivom upravljanju vodama u Europskoj uniji – prvi korak u provedbi Okvirne direktive o vodama 2000/60/EZ [COM(2007) 128 final]

22

(23)  Arcadis 2011.: Proizvodnja električne energije u hidroelektranama u kontekstu ODV-a. EK, GU za okoliš. 168 str.

23

http://bookshop.europa.eu/pl/hydropower-generation-in-the-context-of-the-eu-water-framework-directive-pbKH3013438/downloads/KH-30-13-438-EN-N/KH3013438ENN_002.pdf;pgid=y8dIS7GUWMdSR0EAlMEUUsWb0000A6euO_e0;sid=E0EKwHHfLLsKwiJMudqUZxP6sYJ2kNMcbxE=?FileName=KH3013438ENN_002.pdf&SKU=KH3013438ENN_PDF&CatalogueNumber=KH-30-13-438-EN-N

Vidjeti i Upravljanje vodama, Okvirna direktiva o vodama i hidroenergija. Radionica o Zajedničkoj provedbenoj strategiji.

(24)  Dodatne pojedinosti navedene su u Zajedničkoj provedbenoj strategiji za Okvirnu direktivu o vodama, tehničko izvješće „ODV i hidromorfološki pritisci: Dobra praksa za upravljanje ekološkim utjecajima hidroenergetskih postrojenja”. https://circabc.europa.eu/sd/a/68065c2b-1b08-462d-9f07-413ae896ba67/HyMo_Technical_Report.pdf .

24

(25)  Dostupno na adresi: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/hr/TXT/?uri=CELEX%3A32007R1100

25

(26)  „Ekološki prihvatljiv protok u provedbi Okvirne direktive o vodama” – https://circabc.europa.eu/sd/a/4063d635-957b-4b6f-bfd4-b51b0acb2570/Guidance%20No%2031%20-%20Ecological%20flows%20%28final%20version%29.pdf.

26

(27)  Arcadis 2011.: Proizvodnja električne energije u hidroelektranama u kontekstu ODV-a. EK, GU za okoliš. 168 str.

27

(28)  Literatura: Ferguson, Absolon, Carlson i Sandford, 2006. Transaction of the American Fisheries Society 135:139-150). Calles i Greenberg 2009. River Research and Applications 25:1268-1286. Gustafsson 2010.

28

(29)  Presuda Suda Europske unije u predmetu C-142/16

29

(30)  Presuda Suda Europske unije u predmetu C-127/02.

30

(31)  Lambrecht H., Trautner J. (2007) Fachinformationssystem und Fachkonventionen zur Bestimmung der Erheblichkeit im Rahmen der FFH-VP – Endbericht zum Teil Fachkonventionen, Schlussstand Juni 2007. (Sustav stručnih informacija i stručna pravila za ocjenu važnosti u okviru ocjene prihvatljivosti – Završno izvješće, dio Stručna pravila, završna verzija iz lipnja 2007. Na njemačkom jeziku.)

31

(32)  Tom se preporučenom ljestvicom od 2007. koriste svi stručnjaci koji su zakonski licencirani za provođenje ocjena prihvatljivosti u Češkoj – http://www.mzp.cz/cz/hodnoceni_vyznamnosti_vlivu_koncepci

32

(33)  Vidjeti i predmete C-75/01, C-418/04, C-508/04.

33

(34)  Vidjeti i predmete C-166/97, C-96/98, C-57/89, C-44/95, C-75/01, C-415/01, C-6/04, C-508/04, C-241/08, C-491/08, C-90/10.

34

(35)  Važno je uočiti bitnu razliku između mjera ublažavanja te kompenzacijskih mjera ili mjera ekološke obnove (vidjeti odjeljak 5.3., str. 80.).

35

(36)  Vidjeti presudu Suda 142/16 http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-142/16, o kojoj je riječ na str. 45. Vidjeti i str. 47. za primjere mogućih mjera ublažavanja za hidroelektrane.

36

(37)  https://ec.europa.eu/jrc/en/publication/working-group-ecostat-report-common-understanding-using-mitigation-measures-reaching-good-ecological.

37

(38)  https://restorerivers.eu/wiki/index.php?title=Case_study%3AAustria_Upper_Mur_-_River_widening_Lässer_Au_(LIFE%2B_(LIFE%2B_08_NAT_A_614)_„Inner-Alpine_river_basin_management_–_Upper_River_Mur_-_murerleben_II%22_2010-2015).

38

(39)  Zaključci druge radionice o zajedničkoj provedbenoj strategiji za Okvirnu direktivu EU-a o vodama i hidroenergiji održane u Bruxellesu 2011., https://circabc.europa.eu/sd/a/23d94d2d-6b9c-4f17-9e15-14045cd541f3/Issue.pdf.

39

(40)  Neformalni sastanak direktora tijela Europske unije, zemalja kandidatkinja i zemalja EFTA-e za gospodarenje vodama i morima, Segovia, 27.–28. svibnja 2010., https://circabc.europa.eu/w/browse/6414c39b-3d08-433a-8e00-0d20bcb249ad.

40

(41)  Zajednička provedbena strategija za Okvirnu direktivu o vodama iz 2006.: Okvirna direktiva o vodama i hidromorfološki pritisci – strateški dokument, prosinac 2006., https://circabc.europa.eu/sd/a/3dac5b10-1a16-4a31-a178-2f5401f30c50/.pdf.

41

(42)  Zajednička provedbena strategija za Okvirnu direktivu o vodama 2009.: Smjernice br. 20 o izuzećima od ciljeva povezanih s okolišem. Tehničko izvješće – 2009-027, https://circabc.europa.eu/sd/a/2a3ec00a-d0e6-405f-bf66-60e212555db1/Guidance_document.pdf.

42

(43)  Ključni zaključci, radionica o zajedničkoj provedbenoj strategiji za Okvirnu direktivu o vodama i hidroenergiji, Berlin, 4.–5. lipnja 2007., https://circabc.europa.eu/w/browse/062ef598-2126-4e76-a481-cfa68a28435c.

43

(44)  Presuda Suda Europske unije u predmetu C-6/04, Komisija protiv Ujedinjene Kraljevine, 20. listopada 2005.

44

(45)  Komisija je izradila smjernice kako bi se ljudima pomoglo u razumijevanju i primjeni postupka ocjene prihvatljivosti. Dostupne su na internetskim stranicama mreže Natura 2000 Komisije, http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm.

45

(46)  Presuda Suda Europske unije C-127/02.

46

(47)  Presuda Suda C-127/02 – Waddenvereniging i Vogelsbeschermingvereniging.

47

(48)  (Istraživački institut za primijenjenu ekologiju i ekonomiju u alpskoj regiji).

48

(49)  Provedbena odluka Komisije od 11. srpnja 2011. o formatu podataka o područjima za područja Natura 2000 (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 4892), SL L 198, 30.7.2011., str. 39.

49

(50)  http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm

50

(51)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

51

(52)  Ovdje se „važnost” odnosi na važnost učinaka. Ne smije ju se zamijeniti s fazom pregledavanja u kojoj se naglasak stavlja na vjerojatnost značajnih utjecaja.

52

(53)  Vidjeti smjernice za zajedničku provedbenu strategiju br. 20.

53

(54)  Taj se pojam upotrebljava i u članku 4. stavku 7. Okvirne direktive o vodama.

54

(55)  To dodavanje tijela država članica moraju službeno odrediti nakon odobrenja Europske komisije.

55

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/62 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 213/62

---

Obavijest Komisije: „Infrastruktura za prijenos energije i zakonodavstvo EU-a o prirodi”

(2018/C 213/02)

SADRŽAJ

Stranica

| O OVOM DOKUMENTU | 65 |
| --- | --- |

| Svrha | 65 |
| --- | --- |

| Struktura i sadržaj | 65 |
| --- | --- |

| Vrsta dokumenta | 65 |
| --- | --- |

| 1. | OBNOVLJENA ENERGETSKA INFRASTRUKTURA ZA EUROPU | 67 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Potreba za obnovljenom energetskom infrastrukturom u Europi | 67 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Infrastrukturni izazovi | 68 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.2.1. | Elektroenergetska mreža i skladištenje | 68 |
| --- | --- | --- |

1.2.1.

| 1.2.2. | Mreže i skladištenje prirodnog plina | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.2.

| 1.2.3. | Infrastruktura za prijenos i rafiniranje nafte i olefina | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.3.

| 1.2.4. | Hvatanje, transport i skladištenje CO2 | 69 |
| --- | --- | --- |

1.2.4.

| 1.3. | Vrste objekata za prijenos i distribuciju koji se trenutačno koriste | 69 |
| --- | --- | --- |

1.3.

| 1.3.1. | Objekti za prijenos i distribuciju plina i nafte | 69 |
| --- | --- | --- |

1.3.1.

| 1.3.2. | Objekti za prijenos i distribuciju električne energije | 70 |
| --- | --- | --- |

1.3.2.

| 1.4. | Projekti od zajedničkog interesa | 70 |
| --- | --- | --- |

1.4.

| 2. | ZAKONODAVSTVO EU-a O PRIRODI | 72 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Uvod | 72 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Direktive o pticama i staništima | 72 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Upravljanje područjima mreže Natura 2000 i njihova zaštita | 73 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 2.3.1. | Poduzimanje pozitivnih mjera očuvanja i sprečavanje pogoršanja stanja | 73 |
| --- | --- | --- |

2.3.1.

| 2.3.2. | Postupak izdavanja dozvola za planove i projekte koji utječu na područja mreže Natura 2000 | 74 |
| --- | --- | --- |

2.3.2.

| 2.4. | Odredbe o zaštiti vrsta | 75 |
| --- | --- | --- |

2.4.

| 3. | MOGUĆI UTJECAJI OBJEKATA ZA PRIJENOS ENERGIJE NA MREŽU NATURA 2000 I ZAŠTIĆENE VRSTE EU-a | 76 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Uvod | 76 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Potreba za pristupom na pojedinačnoj osnovi | 76 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Pregled mogućih utjecaja na zaštićene vrste i staništa EU-a | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 3.3.1. | Gubitak, propadanje ili fragmentacija staništa | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Uznemiravanje i raseljavanje | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Rizik od sudara i stradanja od električnog udara | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Utjecaj prepreka | 77 |
| --- | --- | --- |

3.3.4.

| 3.4. | Razlikovanje značajnih i beznačajnih učinaka | 78 |
| --- | --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Kumulativni učinci | 78 |
| --- | --- | --- |

3.5.

| 4. | MOGUĆI UTJECAJI ELEKTROENERGETSKE MREŽNE INFRASTRUKTURE NA DIVLJE PTICE | 79 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Uvod | 79 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Elektroenergetska mrežna infrastruktura | 79 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Mogući negativni utjecaji elektroenergetske infrastrukture na divlje ptice | 80 |
| --- | --- | --- |

4.3.

| 4.3.1. | Električni udari | 80 |
| --- | --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Sudari | 83 |
| --- | --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Gubitak i fragmentacija staništa | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Uznemiravanje/raseljavanje | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | Elektromagnetska polja | 84 |
| --- | --- | --- |

4.3.5.

| 4.4. | Mogući pozitivni učinci elektroenergetske infrastrukture na divlje ptice | 84 |
| --- | --- | --- |

4.4.

| 5. | MOGUĆE MJERE UBLAŽAVANJA ZA ELEKTROENERGETSKE MREŽNE INFRASTRUKTURE KOJE UTJEČU NA DIVLJE PTICE | 86 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Što su mjere ublažavanja? | 86 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Potencijalne mjere ublažavanja negativnih učinaka elektroenergetskih planova ili projekata na vrste divljih ptica | 88 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | Uvođenje proaktivnih mjera na razini planiranja | 88 |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Razmatranje mogućih mjera ublažavanja i preventivnih mjera na razini projekta | 90 |
| --- | --- | --- |

5.2.2.

| 5.3. | Podrobne tehničke preporuke za korektivne mjere i mjere ublažavanja | 91 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.3.1. | Ublažavanje opasnosti od električnog udara | 91 |
| --- | --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Ublažavanje sudara | 92 |
| --- | --- | --- |

5.3.2.

| 6. | VAŽNOST STRATEŠKOG PRISTUPA PLANIRANJU | 93 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1. | Prednosti integriranog planiranja | 93 |
| --- | --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Utvrđivanje prikladnih lokacija za objekte za prijenos električne energije | 94 |
| --- | --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Mogući načini pojednostavnjivanja postupaka izdavanja dozvola za objekte za prijenos energije | 96 |
| --- | --- | --- |

6.3.

| 6.3.1. | Rano planiranje, izrada planova djelovanja i utvrđivanje opsega procjena | 96 |
| --- | --- | --- |

6.3.1.

| 6.3.2. | Rano i učinkovito uključivanje procjena utjecaja na okoliš i drugih zahtjeva u pogledu zaštite okoliša | 97 |
| --- | --- | --- |

6.3.2.

| 6.3.3. | Koordinacija postupaka i rokovi | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.3.

| 6.3.4. | Kvaliteta izvješća | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.4.

| 6.3.5. | Prekogranična suradnja | 98 |
| --- | --- | --- |

6.3.5.

| 6.3.6. | Učinkovito sudjelovanje javnosti u ranoj fazi | 99 |
| --- | --- | --- |

6.3.6.

| 7. | POSTUPAK IZDAVANJA DOZVOLA U SKLADU S ČLANKOM 6. DIREKTIVE O STANIŠTIMA | 99 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1. | Uvod | 99 |
| --- | --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Opseg postupka izdavanja dozvola iz članka 6. | 100 |
| --- | --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Postupak za provedbu ocjene prihvatljivosti korak po korak | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3.

| 7.3.1. | Prvi korak: analitički pregled | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3.1.

| 7.3.2. | Drugi korak: ocjena prihvatljivosti | 102 |
| --- | --- | --- |

7.3.2.

| 7.3.3. | Treći korak: odobravanje ili odbijanje plana ili projekta s obzirom na zaključke iz ocjene prihvatljivosti | 109 |
| --- | --- | --- |

7.3.3.

| 7.4. | Postupak odstupanja na temelju članka 6. stavka 4. | 109 |
| --- | --- | --- |

7.4.

| 8. | INFRASTRUKTURA ZA PRIJENOS ENERGIJE U MORSKOM OKOLIŠU | 113 |
| --- | --- | --- |

8.

| 8.1. | Pregled postojeće energetske infrastrukture u morskim vodama EU-a | 114 |
| --- | --- | --- |

8.1.

| 8.1.1. | Nafta i plin | 114 |
| --- | --- | --- |

8.1.1.

| 8.1.2. | Energija odobalnog vjetra, valova te plime i oseke | 115 |
| --- | --- | --- |

8.1.2.

| 8.1.3. | Hvatanje i skladištenje ugljika (CCS) | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.3.

| 8.1.4. | Prijenosne mreže | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.4.

| 8.1.5. | Predviđanja za budućnost | 117 |
| --- | --- | --- |

8.1.5.

| 8.2. | Mreža NATURA 2000 u morskom okolišu | 119 |
| --- | --- | --- |

8.2.

| 8.2.1. | Zaštita morskog okoliša, staništa i vrsta | 119 |
| --- | --- | --- |

8.2.1.

| 8.2.2. | Mjere potpore i korisni izvori informacija | 123 |
| --- | --- | --- |

8.2.2.

| 8.3. | Potencijalni utjecaji i pristupi ublažavanju | 124 |
| --- | --- | --- |

8.3.

| 8.3.1. | Postavljanje | 126 |
| --- | --- | --- |

8.3.1.

| 8.3.2. | Rad | 129 |
| --- | --- | --- |

8.3.2.

| 8.3.3. | Stavljanje izvan upotrebe | 131 |
| --- | --- | --- |

8.3.3.

| 8.3.4. | Kumulativni učinci | 131 |
| --- | --- | --- |

8.3.4.

| 8.3.5. | Moguće mjere ublažavanja | 132 |
| --- | --- | --- |

8.3.5.

| 8.4. | Važnost strateškog planiranja | 133 |
| --- | --- | --- |

8.4.

| LITERATURA | 136 |
| --- | --- |

| PRILOG 1. – NACIONALNE I MEĐUNARODNE INICIJATIVE | 150 |
| --- | --- |

| PRILOG 2. – SUSTAVNI PRIORITETNI POPIS UTJECAJA INTERAKCIJA PTIČJIH POPULACIJA I ELEKTRIČNIH VODOVA (BIRDLIFE 2013.) | 157 |
| --- | --- |

| PRILOG 3. – SAŽETAK DOKAZA O UTJECAJU ELEKTRIČNIH VODOVA NA RAZINE POPULACIJA GLOBALNO UGROŽENIH VRSTA PTICA (IUCN, 2012.) | 159 |
| --- | --- |

| PRILOG 4. – PRIMJERI UTJECAJA ELEKTRIČNIH VODOVA NA METAPOPULACIJE VRSTA POPISANIH U PRILOGU I. DIREKTIVI O PTICAMA | 161 |
| --- | --- |

| PRILOG 5. – PREDLOŽENI POPIS VRSTA KOJE IMAJU PRIORITET PRI PREVENCIJI I UBLAŽAVANJU UTJECAJA ELEKTRIČNIH VODOVA U EU-u | 163 |
| --- | --- |

| PRILOG 6. – USPOREDBA POSTUPAKA U OKVIRU OCJENE PRIHVATLJIVOSTI, PROCJENE UTJECAJA NA OKOLIŠ I STRATEŠKE PROCJENE OKOLIŠA | 168 |
| --- | --- |

O OVOM DOKUMENTU

Svrha

Europska komisija objavila je u studenome 2010. komunikaciju pod nazivom „Prioriteti energetske infrastrukture za 2020. i dalje – Nacrt za integriranu europsku energetsku mrežu”. U njoj se poziva na znatno povećanje infrastrukture za prijenos energije kako bi se osigurala sigurna, održiva i pristupačna opskrba energijom diljem Europe, uz istodobno smanjenje emisija CO2.

Novom Uredbom (EU) br. 347/2013 o smjernicama za transeuropsku energetsku infrastrukturu („Uredba o TEN-E-u”) uspostavlja se okvir na razini EU-a za planiranje i provedbu energetske infrastrukture u EU-u. Njome se uspostavlja devet strateških infrastrukturnih prioritetnih koridora u području električne energije, plina i nafte te tri prioritetna tematska područja na razini Unije za elektroenergetske autoceste, pametne mreže i mreže za transport ugljičnog dioksida. Uvodi se i transparentan i uključiv postupak za utvrđivanje i odabir konkretnih projekata od zajedničkog interesa koji su nužni za provedbu prioritetnih koridora.

Kao i sve razvojne aktivnosti u EU-u i infrastrukture za prijenos energije moraju biti sasvim u skladu s politikom EU-a o okolišu, uključujući s direktivama o staništima i pticama (odnosno direktivama EU-a o prirodi). U ovom se dokumentu daju smjernice o tome kako to najbolje ostvariti u praksi. Posebna se pozornost pridaje pravilnoj primjeni postupka izdavanja dozvola u skladu s člankom 6. Direktive o staništima kojim je propisano da svi planovi i projekti koji bi mogli imati značajan negativan utjecaj na područje mreže Natura 2000 prije izdavanja odobrenja moraju proći ocjenu prihvatljivosti. U njemu se razmatraju i zahtjevi za zaštitu vrsta u širem krajoliku.

Područja mreže Natura 2000 nisu osmišljena da budu zabranjena područja pa se ne isključuju novi razvojni projekti. Zapravo se razvojni projekti moraju provoditi tako da se zaštite rijetke i ugrožene vrste te stanišni tipovi za koje je područje određeno. To se često može postići pažljivim planiranjem, konstruktivnim i uključivim dijalogom te, prema potrebi, upotrebom odgovarajućih mjera za ublažavanje kako bi se na samom početku uklonili ili spriječili mogući negativni utjecaji pojedinih projekata te kumulativni učinci na ciljeve očuvanja područja.

Ovaj je dokument namijenjen prvenstveno nositeljima projekata, operatorima sustava za prijenos električne energije i tijelima koja su nadležna za izdavanje dozvola za planove i projekte za prijenos energije, ali trebao bi biti od interesa i savjetnicima za procjenu utjecaja, upraviteljima područja mreže Natura 2000, nevladinim organizacijama i drugim stručnjacima koji su uključeni u planiranje, oblikovanje, provedbu ili odobrenje planova i projekata za energetsku infrastrukturu ili na koje se navedeno odnosi. Namjera je da im se omogući pregled o mogućim posljedicama prijedloga za energetsku infrastrukturu za mrežu Natura 2000 i zaštićene vrste i staništa EU-a te da se upoznaju s pristupima ublažavanja negativnih učinaka.

Ovaj bi dokument mogao biti koristan i za postupke procjene koji se u skladu s Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš i Direktivom o strateškoj procjeni okoliša provode u vezi s planovima i projektima za objekte za prijenos energije za koje se utvrdilo da nije potrebno provesti ocjenu prihvatljivosti njihova utjecaja na mrežu Natura 2000.

Područje primjene

U ovom se dokumentu daju smjernice i najbolje prakse u pogledu postavljanja, rada i stavljanja izvan upotrebe objekata za prijenos i distribuciju električne energije, plina i nafte povezano s područjima mreže Natura 2000 i vrstama zaštićenima u skladu s direktivama EU-a o staništima i pticama u širem krajoliku. Bavi se samo infrastrukturama za prijenos energije, a ne objektima za proizvodnju energije kao što su naftne platforme, hidroelektrične brane, vjetroturbine, elektrane itd.

Vrste obuhvaćenih infrastruktura za prijenos energije su plinovodi i naftovodi te visokonaponski i srednjonaponski vodovi za prijenos električne energije i objekti za opskrbu s naglaskom na potonje na kopnu. Uključeno je i posebno poglavlje o infrastrukturi za prijenos energije u morskom okolišu.

Struktura i sadržaj

Dokument ima osam poglavlja.

| — | Poglavlja 1. i 2.:
  pregled stanja u kontekstu politike EU-a u pogledu energetske infrastrukture i potrebe za modernom, međusobno povezanom energetskom mrežom diljem Europe u skladu s Uredbom o smjernicama za transeuropsku energetsku infrastrukturu („Uredba o TEN-E-u”). U njima se ističu pravne odredbe direktiva o pticama i staništima s kojima bi nositelji projekata, operatori i tijela u području prijenosa energije trebali biti upoznati, pa se tako pridaje posebna pozornost postupku izdavanja dozvola iz članka 6. za sve planove ili projekte koji bi mogli imati značajan utjecaj na područja mreže Natura 2000 te zahtjevima o zaštićenim vrstama EU-a u širem krajoliku. |
| --- | --- |

—

Poglavlja 1. i 2.:
  pregled stanja u kontekstu politike EU-a u pogledu energetske infrastrukture i potrebe za modernom, međusobno povezanom energetskom mrežom diljem Europe u skladu s Uredbom o smjernicama za transeuropsku energetsku infrastrukturu („Uredba o TEN-E-u”). U njima se ističu pravne odredbe direktiva o pticama i staništima s kojima bi nositelji projekata, operatori i tijela u području prijenosa energije trebali biti upoznati, pa se tako pridaje posebna pozornost postupku izdavanja dozvola iz članka 6. za sve planove ili projekte koji bi mogli imati značajan utjecaj na područja mreže Natura 2000 te zahtjevima o zaštićenim vrstama EU-a u širem krajoliku.

| — | Poglavlje 3.:
  opći pregled različitih vrsta mogućih utjecaja koje bi infrastrukture za prijenos energije mogle imati na stanišne tipove i vrste zaštićene u skladu s dvjema direktivama EU-a o prirodi. Upoznatost s tim mogućim utjecajima neće doprinijeti samo tome da se ocjena prihvatljivosti iz članka 6. Direktive o staništima pravilno provede, nego bi se tako trebale moći utvrditi odgovarajuće mjere za ublažavanje koje se mogu primijeniti kako uopće ne bi došlo do značajnih negativnih učinaka ili kako bi se oni smanjili. |
| --- | --- |

—

Poglavlje 3.:
  opći pregled različitih vrsta mogućih utjecaja koje bi infrastrukture za prijenos energije mogle imati na stanišne tipove i vrste zaštićene u skladu s dvjema direktivama EU-a o prirodi. Upoznatost s tim mogućim utjecajima neće doprinijeti samo tome da se ocjena prihvatljivosti iz članka 6. Direktive o staništima pravilno provede, nego bi se tako trebale moći utvrditi odgovarajuće mjere za ublažavanje koje se mogu primijeniti kako uopće ne bi došlo do značajnih negativnih učinaka ili kako bi se oni smanjili.

| — | Poglavlja 4. i 5.:
  posebno se obrađuju mogući učinci infrastruktura električne mreže te se posebna pozornost posvećuje utvrđivanju odgovarajućih mjera za ublažavanje tijekom različitih faza plana ili projektnog ciklusa. Pružaju se detaljne tehničke preporuke za korektivne mjere i mjere za ublažavanje koje se, ako je moguće, temelje na iskustvima dobre prakse i najnovijim istraživanjima iz cijele Europe. |
| --- | --- |

—

Poglavlja 4. i 5.:
  posebno se obrađuju mogući učinci infrastruktura električne mreže te se posebna pozornost posvećuje utvrđivanju odgovarajućih mjera za ublažavanje tijekom različitih faza plana ili projektnog ciklusa. Pružaju se detaljne tehničke preporuke za korektivne mjere i mjere za ublažavanje koje se, ako je moguće, temelje na iskustvima dobre prakse i najnovijim istraživanjima iz cijele Europe.

| — | Poglavlje 6.:
  iznose se koristi primjene strateškog i integriranijeg pristupa planiranju infrastruktura za prijenos energije tako da se izbjegava ili svodi na najmanju mjeru moguća neusklađenost sa zahtjevima zakonodavstva EU-a o prirodi do koje bi moglo doći kasnije u procesu planiranja kad više nema toliko mogućnosti za djelovanje. U njemu se osvrće i na to kako se razne procjene utjecaja propisane zakonima EU-a o okolišu, uključujući Direktivu o staništima, mogu djelotvorno pojednostavniti za projekte od zajedničkog interesa, posebno s obzirom na skraćene rokove za postupke izdavanja dozvola za projekte od zajedničkog interesa u skladu s Uredbom o smjernicama za transeuropsku energetsku strukturu („Uredba o TEN-E-u”). |
| --- | --- |

—

Poglavlje 6.:
  iznose se koristi primjene strateškog i integriranijeg pristupa planiranju infrastruktura za prijenos energije tako da se izbjegava ili svodi na najmanju mjeru moguća neusklađenost sa zahtjevima zakonodavstva EU-a o prirodi do koje bi moglo doći kasnije u procesu planiranja kad više nema toliko mogućnosti za djelovanje. U njemu se osvrće i na to kako se razne procjene utjecaja propisane zakonima EU-a o okolišu, uključujući Direktivu o staništima, mogu djelotvorno pojednostavniti za projekte od zajedničkog interesa, posebno s obzirom na skraćene rokove za postupke izdavanja dozvola za projekte od zajedničkog interesa u skladu s Uredbom o smjernicama za transeuropsku energetsku strukturu („Uredba o TEN-E-u”).

| — | Poglavlje 7.:
  opisuje se postupak izdavanja dozvola iz članka 6. Direktive o staništima. Nastoje se pružiti praktični savjeti o tome kako konkretno u kontekstu infrastruktura za prijenos energije treba primijeniti taj postupak izdavanja dozvola. |
| --- | --- |

—

Poglavlje 7.:
  opisuje se postupak izdavanja dozvola iz članka 6. Direktive o staništima. Nastoje se pružiti praktični savjeti o tome kako konkretno u kontekstu infrastruktura za prijenos energije treba primijeniti taj postupak izdavanja dozvola.

| — | Poglavlje 8.
  : analiza posljedica utjecaja infrastruktura za prijenos energije na morski okoliš. Prvo se daje pregled postojeće energetske infrastrukture u morima EU-a te predviđenog razvoja događaja. Zatim se navode posljedice za morska područja mreže Natura 2000 i zaštićene vrste, uz upućivanja na odredbe Direktive o staništima i Direktive o pticama, te se iznose relevantne popratne mjere i smjernice iz EU-a i drugih područja. Potom se razmatraju mogući utjecaji prijenosne infrastrukture (kabeli i cjevovodi) povezane s naftom, plinom, vjetrom, energijom valova, te energijom plime i oseke te utjecaji hvatanja, transporta i skladištenja ugljika na morske vrste i staništa zaštićene Direktivom EU-a o staništima i Direktivom EU-a o pticama. Navode se i primjeri dobre prakse u okviru rasprave o načinima ublažavanja tih učinaka. Zatim se ispituju koristi koje strateško planiranje ima na infrastrukturu za prijenos energije u morskom okolišu te se ističe koliko je važno da se navedeno promatra u okviru ostalog zakonodavstva i politika EU-a, kao što su Okvirna direktiva o pomorskoj strategiji i Direktiva o prostornom planiranju morskog područja. |
| --- | --- |

—

Poglavlje 8.
  : analiza posljedica utjecaja infrastruktura za prijenos energije na morski okoliš. Prvo se daje pregled postojeće energetske infrastrukture u morima EU-a te predviđenog razvoja događaja. Zatim se navode posljedice za morska područja mreže Natura 2000 i zaštićene vrste, uz upućivanja na odredbe Direktive o staništima i Direktive o pticama, te se iznose relevantne popratne mjere i smjernice iz EU-a i drugih područja. Potom se razmatraju mogući utjecaji prijenosne infrastrukture (kabeli i cjevovodi) povezane s naftom, plinom, vjetrom, energijom valova, te energijom plime i oseke te utjecaji hvatanja, transporta i skladištenja ugljika na morske vrste i staništa zaštićene Direktivom EU-a o staništima i Direktivom EU-a o pticama. Navode se i primjeri dobre prakse u okviru rasprave o načinima ublažavanja tih učinaka. Zatim se ispituju koristi koje strateško planiranje ima na infrastrukturu za prijenos energije u morskom okolišu te se ističe koliko je važno da se navedeno promatra u okviru ostalog zakonodavstva i politika EU-a, kao što su Okvirna direktiva o pomorskoj strategiji i Direktiva o prostornom planiranju morskog područja.

Cijeli dokument, kad je god moguće, sadržava primjere dobre prakse kako bi se pokazalo kako se objekti za prijenos energije i zakonodavstvo EU-a o prirodi u praksi mogu djelotvorno uskladiti. Ti su primjeri koristan izvor ideja za različite vrste tehnika i pristupa koji se mogu primijeniti.

Vrsta dokumenta

Ovim se smjernicama nastoje pojasniti odredbe direktiva o staništima i pticama te ih se posebno želi smjestiti u kontekst razvoja i funkcioniranja prijenosa energije. Ovaj dokument nije zakonodavne prirode, već se u njemu prvenstveno daju praktične smjernice i najbolje prakse o primjeni postojećih pravila. U njemu se, kao takvom, odražavaju samo stavovi službi Komisije. Zadaća je Suda Europske unije da osigura konačno tumačenje direktiva EU-a.

Ovim se dokumentom nadopunjuju Komisijine postojeće interpretativne i metodološke smjernice općeg karaktera o članku 6. Direktive o staništima (1). Preporučuje se da se te smjernice čitaju povezano s ovim dokumentom.

Konačno, u dokumentu se u potpunosti uvažava činjenica da su dvije direktive o prirodi obuhvaćene načelom supsidijarnosti te da države članice moraju odlučiti kako će najbolje provesti postupovne zahtjeve koji iz njih proizlaze. Postupci dobre prakse i predložene metodologije opisani u ovom dokumentu stoga nisu obvezujući u svojoj namjeri, nego se na taj način nastoje dati korisni savjeti, ideje i prijedlozi koji se temelje na povratnim informacijama nadležnih tijela, predstavnika elektroenergetskih poduzeća, nevladinih organizacija te drugih stručnjaka i dionika.

Komisija zahvaljuje svima koji su sudjelovali u pripremi ovih smjernica na dragocjenom doprinosu i korisnim raspravama.

1.   OBNOVLJENA ENERGETSKA INFRASTRUKTURA ZA EUROPU

1.1.   Potreba za obnovljenom energetskom infrastrukturom u Europi

Države članice EU-a dogovorile su se o novom okviru klimatske i energetske politike do 2030., uključujući opće ciljeve politike i ciljeve na razini EU-a u pogledu emisija stakleničkih plinova, obnovljive energije, energetske učinkovitosti i elektroenergetske povezanosti. Cilj tog dogovora je da se pokuša pomoći EU-u da uspostavi konkurentniji, sigurniji i održiviji energetski sustav te da ostvari svoj dugoročni cilj u pogledu smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2050.

Slika 1.

Okvir za energetsku i klimatsku politiku do 2030. – dogovoreni glavni ciljevi

10 %međusobne povezanosti

- 20 %emisija stakleničkih plinova

20 %obnovljive energije

15 %međusobne povezanosti

≥ 30 %energetske učinkovitosti

≥ 27 %obnovljive energije

≥ - 40 %emisija stakleničkih plinova

20 %energetske učinkovitosti

Komisija je kao jedan od svojih ključnih prioriteta predstavila Okvirnu strategiju za otpornu energetsku uniju s naprednom klimatskom politikom (2). Njome se nastoji pomoći EU-u da ostvari svoje ciljeve za 2030. te da europskim potrošačima pruži sigurnu, održivu, konkurentnu i pristupačnu energiju te da im omogući da izvuku korist od trenutačne temeljite preobrazbe europskog energetskog sustava.

Ne bi li se ostvarili ciljevi za 2030., od presudne je važnosti da se objekti za prijenos i skladištenje energije u Europi moderniziraju (3). Zastarjela i slabo povezana infrastruktura glavna je prepreka za europsko gospodarstvo. Npr., proizvodnja energije vjetra u regijama Sjevernog i Baltičkog mora ne može se dovoljno razviti zbog nedovoljno priključaka na mrežu na moru i na kopnu. Očekuje se da će se također povećati rizik i trošak ometanja i rasipanja ako EU ne uloži u pametne, djelotvorne i konkurentne energetske mreže te ako ne iskoristi svoj potencijal za poboljšanja u pogledu energetske učinkovitosti.

Nova politika EU-a za energetsku infrastrukturu pomoći će u koordiniranju i optimiziranju razvoja mreže na razini kontinenta te će se tako EU-u omogućiti da potpuno iskoristi prednosti integrirane europske mreže, što uvelike premašuje vrijednost njezinih pojedinačnih dijelova.

Europska strategija za potpuno integrirane energetske infrastrukture na temelju pametnih tehnologija s niskom razinom ugljika neće samo smanjiti troškove prelaska na niskougljično gospodarstvo putem ekonomije razmjera za pojedine države članice, nego će se njome poboljšati i sigurnost opskrbe i pomoći u stabiliziranju cijena za potrošače tako što će se osigurati da električna energija i plin idu kamo je potrebno. Europske mreže olakšat će i konkurentnost na jedinstvenom energetskom tržištu EU-a, dovesti do solidarnosti među državama članicama i osigurati europskim građanima i poduzećima pristup povoljnim izvorima energije.

Kako bi se pomoglo u provedbi te važne promjene u prijenosu energije, EU je 2013. donio novu Uredbu (EU) br. 347/2013 (4)
  o smjernicama za transeuropsku energetsku strukturu („Uredba o TEN-E-u”). Riječ je o sveobuhvatnom okviru na razini EU-a za planiranje i provedbu energetske infrastrukture.

Njome se uspostavlja devet strateških infrastrukturnih prioritetnih koridora u području električne energije, plina i nafte te tri prioritetna tematska područja na razini Unije za elektroenergetske autoceste, pametne mreže i mreže za transport ugljičnog dioksida kako bi se optimizirao razvoj mreže na europskoj razini do 2020. i dalje.

Slika 2.

Prioritetni koridori za električnu energiju, plin i naftu

Image

1.2.   Infrastrukturni izazovi

Izazov međusobnog povezivanja i prilagodbe europske energetske infrastrukture novim potrebama odnosi se na sve sektore i na sve vrste objekata za prijenos energije.

1.2.1.   Elektroenergetska mreža i skladištenje

Trebat će nadograditi i modernizirati elektroenergetsku mrežu kako bi se zadovoljila povećana potražnja do koje je došlo zbog velike promjene u ukupnom energetskom vrijednosnom lancu i kombinaciji izvora, a i zbog umnožavanja primjena i tehnologija koje se u pogledu izvora energije oslanjaju na električnu energiju. I mreže se moraju proširiti i nadograditi kako bi se poticala integracija tržišta i zadržale postojeće razine sigurnosti sustava, ali posebno kako bi se prenosila i ujednačila električna energija dobivena iz obnovljivih izvora, za koju se očekuje da će se i više nego udvostručiti u razdoblju od 2007. do 2020.

Znatan dio proizvodnih kapaciteta nalazit će se na lokacijama koje su udaljenije od glavnih centara potrošnje ili skladištenja. Znatni udjeli doći će iz odobalnih postrojenja, solarnih elektrana i vjetroelektrana postavljenih na tlu u južnoj Europi ili postrojenja za biomasu u srednjoj i istočnoj Europi. Očekuje se da će napredovati i decentralizirana proizvodnja.

Osim tih kratkoročnih zahtjeva, elektroenergetske mreže moraju se temeljito razviti kako bi se omogućio prelazak na dekarbonizirani sustav električne energije do 2050., uz potporu novih visokonaponskih tehnologija na duge udaljenosti i novih tehnologija za skladištenje električne energije koje se mogu nositi sa sve većim udjelima obnovljive energije iz EU-a i šire.

Istovremeno i mreže moraju postati pametnije. Bez više inovacija i pametnijih mreža neće biti moguće ostvariti ciljeve EU-a za 2020. u pogledu energetske učinkovitosti i obnovljive energije na razinama prijenosa i distribucije, posebno s pomoću informacijskih i komunikacijskih tehnologija. Riječ je o presudnim čimbenicima za upravljanje potražnjom i ostalim uslugama pametne mreže.

1.2.2.   Mreže i skladištenje prirodnog plina

Očekuje se da će prirodni plin i dalje imati ključnu ulogu u kombinaciji izvora energije EU-a u nadolazećim desetljećima te će dobiti na važnosti kao rezervno gorivo za varijabilnu proizvodnju električne energije. Međutim, mreže prirodnog plina moraju ispunjavati dodatne zahtjeve fleksibilnosti u sustavu: postoji potreba za dvosmjernim cjevovodima, povećanim kapacitetima skladištenja i fleksibilnom nabavom, uključujući ukapljeni prirodni plin i stlačeni prirodni plin.

1.2.3.   Infrastruktura za prijenos i rafiniranje nafte i olefina

Ako klimatska i prometna politika te politika energetske učinkovitosti ostanu onakve kakve su sad, nafta bi i dalje činila 30 % primarne energije te bi se 2030. znatni dio goriva za prijevoz vjerojatno i dalje temeljio na nafti. Sigurnost nabave ovisi o cjelovitosti i fleksibilnosti cijelog opskrbnog lanca, od sirove nafte kojom se opskrbljuju rafinerije do konačnog proizvoda koji se dostavlja potrošačima. Istodobno, budući oblik infrastrukture za prijenos sirove nafte i naftnih proizvoda također će određivati i promjene u europskom sektoru rafiniranja, koji se trenutačno suočava s nizom izazova.

1.2.4.   Hvatanje, transport i skladištenje CO2

Tehnologijama hvatanja, transporta i skladištenja CO2 mogu se smanjiti emisije CO2 u velikim razmjerima, ali one su još u ranoj fazi razvoja. Očekuje se da će komercijalna i industrijska primjena hvatanja, transporta i skladištenja CO2 u proizvodnji električne energije početi nakon 2020. S obzirom na to da moguće lokacije za skladištenje CO2 nisu ravnomjerno raspoređene po Europi te da neke države članice imaju samo ograničene mogućnosti skladištenja unutar svojih nacionalnih granica, možda će trebati izgraditi europsku cjevovodnu infrastrukturu koja bi se protezala preko državnih granica i u morskom okolišu.

1.3.   Vrste objekata za prijenos i distribuciju koji se trenutačno koriste

Način na koji se različiti oblici energije prenose, distribuiraju i skladište razlikuje se, naravno, s obzirom na funkciju vrste predmetne energije i s obzirom na to je li riječ o prijenosu na kopnu ili u morskom okolišu. Na primjer, električna se energija obično prenosi nadzemnim vodovima ili kabelima, a plin i nafta prenose se cjevovodima.

U ovom se dokumentu posebno obrađuju sljedeći objekti (5):

| — | objekti za prijenos plina i nafte kopnom: podzemni cjevovodi, nadzemni cjevovodi, uključujući cjevovode koji prolaze kroz vodotoke te sve povezane komponente (stanice za početno utiskivanje, crpne stanice (nafta) i kompresorske stanice (plin), međustanice, blokadne stanice, regulacijske stanice i stanice za konačnu dostavu), |
| --- | --- |

—

objekti za prijenos plina i nafte kopnom: podzemni cjevovodi, nadzemni cjevovodi, uključujući cjevovode koji prolaze kroz vodotoke te sve povezane komponente (stanice za početno utiskivanje, crpne stanice (nafta) i kompresorske stanice (plin), međustanice, blokadne stanice, regulacijske stanice i stanice za konačnu dostavu),

| — | objekti za prijenos električne energije kopnom: zakopani/podzemni električni vodovi, nadzemni električni vodovi te povezane komponente (tornjevi, trafostanice i pretvaračke stanice). |
| --- | --- |

—

objekti za prijenos električne energije kopnom: zakopani/podzemni električni vodovi, nadzemni električni vodovi te povezane komponente (tornjevi, trafostanice i pretvaračke stanice).

1.3.1.   Objekti za prijenos i distribuciju plina i nafte

Cjevovodi se obično koriste za prijenos velikih količina sirove nafte, prerađenih naftnih proizvoda ili prirodnog plina kopnom. Naftovodi su izrađeni od čeličnih ili plastičnih cijevi unutarnjeg promjera obično od 100 do 1 200 mm. Većina cjevovoda zakopana je na dubini od oko 1 do 2 m. Naftu pokreću crpne stanice. Plinovodi za prirodni plin izrađeni su od ugljičnog čelika i imaju promjer od 51 do 1 500 mm. Za plinski tlak zaslužne su kompresorske stanice.

Cjevovod prolazi uzduž tzv. zaštitnog koridora (right of way, ROW). Fazama izgradnje cjevovoda obuhvaćen je odabir trase koju potom treba nadgledati kako bi se sve fizičke prepreke unaprijed predvidjele i uklonile. Prema potrebi, kopaju se rovovi, posebno za glavnu trasu i križanja. Poslije se postavlja cijev s povezanim komponentama (ventilima, čvorištima itd.). Prema potrebi, cijev i rov potom se pokrivaju.

1.3.2.   Objekti za prijenos i distribuciju električne energije

Električna se energija još uvijek ne može skladištiti u velikim količinama, nego se treba proizvoditi u stvarnom vremenu. To znači da bi njezin stalni prijenos do korisnika trebao biti što djelotvorniji. U kopnenom okolišu prijenos električne energije znači prijenos električne energije iz elektrana do visokonaponskih električnih trafostanica smještenih blizu centara potražnje. Velike količine električne energije prenose se pri visokom naponu (110 – 750 kV u Europi, ENTSO, 2012.) kako bi se smanjio gubitak energije na velikoj udaljenosti do trafostanice.

U prijenosnim vodovima uglavnom se koristi visokonaponska trofazna izmjenična struja kako bi se dostavile velike količine energije na velikim udaljenostima (APLIC, 2006.). Tehnologija visokonaponske istosmjerne struje omogućuje veću učinkovitost na izrazito velikim udaljenostima (obično većima od 600 km). Električna energija može se prenositi nadzemnim vodovima ili podzemnim kabelima. U svim je slučajevima napon visok jer se s trenutačnom tehnologijom velike količine energije mogu učinkovito prenositi samo pri visokom naponu.

U distribuciji, električna se energija pri srednjem naponu (često manjem od 33 kV) prenosi od sustava za prijenos do krajnjeg korisnika. Razlika između visokonaponskih vodova i srednjonaponskih distribucijskih vodova važna je sa stajališta očuvanja prirode jer rizik od električnog udara postoji samo kod srednjonaponskih distribucijskih vodova, a rizik od sudara, međutim, postoji i kod vodova za prijenos i distribuciju (6) (vidjeti poglavlje 4.).

Električna energija obično se prenosi nadzemnim električnim vodovima koji vise s tornjeva ili električnih stupova, ali ponekad se koriste i zakopani/podzemni električni vodovi, posebno u gradskim područjima ili na osjetljivim lokacijama. Nadzemni električni vodovi posebno utječu na biološku raznolikost, zdravlje i krajolik, a ti su utjecaji drukčiji od utjecaja podzemnih vodova. S druge strane, početni troškovi ulaganja u podzemne kabele često mogu biti znatno viši nego za nadzemne električne vodove.

1.4.   Projekti od zajedničkog interesa (7)

Važećom Uredbom o smjernicama za transeuropsku energetsku strukturu („Uredba o TEN-E-u”), koja je stupila na snagu 15. svibnja 2013., utvrđuju se pravni okvir i okvir politike kako bi se optimizirao razvoj mreže na europskoj razini do 2020. i poslije. U njoj se utvrđuje 12 strateških prioritetnih koridora i tematskih područja za energetsku infrastrukturu s transeuropskom/prekograničnom dimenzijom. Uredbom se utvrđuje postupak za popise projekata od zajedničkog interesa (8) na razini Unije koji se sastavlja svake dvije godine, čime se doprinosi razvoju mreža energetske infrastrukture u svakom od 12 prioritetnih koridora i tematskih područja.

Kako bi se projekt unio na popis Unije, najmanje dvije države članice moraju od njega imati značajnu korist, treba pridonositi integraciji tržišta i jačanju tržišnog natjecanja, povećati sigurnost opskrbe i smanjiti emisije CO2. Postupak utvrđivanja temelji se na regionalnoj suradnji, uključuje države članice i razne dionike, koji osiguravaju znanje i stručnost u pogledu tehničke izvedivosti i tržišnih uvjeta, i s nacionalnog i s europskog aspekta.

Treći popis Unije sa 173 projekta za energetsku infrastrukturu od zajedničkog interesa (9) donesen je u studenome 2017. Na tom je popisu 106 projekata povezanih s električnom energijom, uključujući vodove za prijenos električne energije i skladišta električne energije, 4 projekta pametnih mreža i 53 projekta povezana s plinom. Prvi put su se na popisu projekata od zajedničkog interesa našla 4 projekta za mrežu za prijenos ugljičnog dioksida. Popis projekata od zajedničkog interesa ažurira se svake dvije godine kako bi se obuhvatili novi potrebni projekti i uklonili dovršeni projekti.

Ti projekti od zajedničkog interesa sad mogu biti prihvatljivi za financijsku potporu u okviru Instrumenta za povezivanje Europe (CEF). Za transeuropsku energetsku infrastrukturu u okviru tog novog instrumenta za razdoblje od 2014. do 2020. izdvojeno je 5,35 milijardi EUR. U okviru drugog i trećeg poziva na podnošenje prijedloga 2016. je dodijeljeno ukupno 707 milijuna EUR bespovratnih sredstava za 27 projekata od zajedničkog interesa. Ta su bespovratna sredstva bila za 11 projekata u elektroenergetskom sektoru i 15 projekata u sektoru plina te za jedan projekt povezan s pametnom mrežom. Bespovratna sredstva dodijeljena su i za 8 građevinskih radova i 19 studija. Godine 2017. 800 milijuna EUR bespovratnih sredstava u okviru Instrumenta za povezivanje Europe izdvojeno je za projekte od zajedničkog interesa.

S obzirom na to da su od strateške važnosti za EU, projekti od zajedničkog interesa predviđeni su za usklađeno planiranje i postupak izdavanja dozvola. To podrazumijeva, na primjer, imenovanje jedinstvenog nadležnog nacionalnog tijela koje djeluje kao „jedinstvena kontaktna točka” za sve dozvole te obvezujući rok od tri i pol godine za dobivanje odobrenja. Cilj je ubrzati postupke i osigurati brzo dobivanje dozvola i upravljanje projektima koji se smatraju potrebnima za postizanje energetske sigurnosti i kojima se mogu ostvariti klimatski i energetski ciljevi EU-a te istodobno osigurati poštovanje najviših standarda propisanih zakonodavstvom Unije u području okoliša, a i povećati transparentnost i poboljšati sudjelovanje javnosti. S druge strane, tako bi projekti od zajedničkog interesa trebali postati privlačniji ulagačima jer je poboljšan regulatorni okvir.

| Energetski projekti od zajedničkog interesa: interaktivna karta

  Europska komisija uspostavila je platformu za transparentnost (10) na kojoj s pomoću internetskog preglednika karte korisnici mogu pronaći i istražiti sva 173 projekta od zajedničkog interesa koji su prihvaćeni 2017. Projekti se mogu pregledavati prema vrsti energije (električna energija, plin, nafta ili druga), vrsti infrastrukture, zemlji i/ili prioritetnom koridoru. Za svaki projekt netom nakon donošenja dostupni su i tehnički sažeci. |
| --- |

Energetski projekti od zajedničkog interesa: interaktivna karta

Europska komisija uspostavila je platformu za transparentnost (10) na kojoj s pomoću internetskog preglednika karte korisnici mogu pronaći i istražiti sva 173 projekta od zajedničkog interesa koji su prihvaćeni 2017. Projekti se mogu pregledavati prema vrsti energije (električna energija, plin, nafta ili druga), vrsti infrastrukture, zemlji i/ili prioritetnom koridoru. Za svaki projekt netom nakon donošenja dostupni su i tehnički sažeci.

Trebalo bi, međutim, naglasiti da su projekti od zajedničkog interesa na popisu Unije u različitim fazama razvoja. Neki su još u ranim fazama razvoja, stoga je potrebno izraditi studije kako bi se dokazalo da je projekt izvediv.

Uključivanjem takvih projekata na Unijin popis projekata od zajedničkog interesa ne dovodi se u pitanje ni ishod relevantnih procjena okoliša te postupaka izdavanja dozvola. Ako se dogodi da projekt s popisa Unije nije u skladu s pravnom stečevinom EU-a, izbrisat će se s popisa.

Kako bi se državama članicama pružila potpora u određivanju primjerenih zakonodavnih i nezakonodavnih mjera za pojednostavnjenje raznih postupaka procjene okoliša te kako bi se osigurala usklađena primjena postupaka propisanih u skladu sa zakonodavstvom Unije u pogledu projekata od zajedničkog interesa, Komisija je u srpnju 2013. izdala smjernice (11).

| Što „pojednostavnjenje” znači?


  Pojednostavnjenje znači: poboljšanje i

  bolja usklađenost

  postupaka procjene okoliša kako bi se

  smanjilo nepotrebno administrativno opterećenje

  i stvorile sinergije te tako

  skratilo vrijeme

  potrebno za zaključenje postupka procjene te istodobno osigurala

  visoka razina zaštite okoliša

  s pomoću sveobuhvatnih procjena utjecaja okoliša u skladu s pravnom stečevinom EU-a u području okoliša.


  Izvor: Smjernice „Pojednostavnjenje postupaka procjene okoliša za projekte od zajedničkog interesa u području energetske infrastrukture”, srpanj 2013. |
| --- |

Što „pojednostavnjenje” znači?

Pojednostavnjenje znači: poboljšanje i

  bolja usklađenost

  postupaka procjene okoliša kako bi se

  smanjilo nepotrebno administrativno opterećenje

  i stvorile sinergije te tako

  skratilo vrijeme

  potrebno za zaključenje postupka procjene te istodobno osigurala

  visoka razina zaštite okoliša

  s pomoću sveobuhvatnih procjena utjecaja okoliša u skladu s pravnom stečevinom EU-a u području okoliša.

Izvor: Smjernice „Pojednostavnjenje postupaka procjene okoliša za projekte od zajedničkog interesa u području energetske infrastrukture”, srpanj 2013.

U smjernicama se daje šest glavnih preporuka za pojednostavnjenje postupaka. One se temelje na iskustvu u provedbi te dobrim praksama koje su dosad utvrđene u državama članicama (za podrobnije informacije vidjeti poglavlje 4.), ali ne samo na tome.

Preporuke su posebno usmjerene na:

| — | rano planiranje, izradu planova djelovanja i utvrđivanje opsega procjena, |
| --- | --- |

—

rano planiranje, izradu planova djelovanja i utvrđivanje opsega procjena,

| — | rano i djelotvorno integriranje procjena okoliša i drugih zahtjeva u području okoliša, |
| --- | --- |

—

rano i djelotvorno integriranje procjena okoliša i drugih zahtjeva u području okoliša,

| — | postupovnu koordinaciju i rokove, |
| --- | --- |

—

postupovnu koordinaciju i rokove,

| — | prikupljanje podataka, razmjenu podataka i kontrolu kvalitete, |
| --- | --- |

—

prikupljanje podataka, razmjenu podataka i kontrolu kvalitete,

| — | prekograničnu suradnju te |
| --- | --- |

—

prekograničnu suradnju te

| — | rano i djelotvorno sudjelovanje javnosti. |
| --- | --- |

—

rano i djelotvorno sudjelovanje javnosti.

U idućim se poglavljima ovog vodiča obraća posebna pozornost na postupak izdavanja dozvola u skladu s Direktivom o staništima u kontekstu planova i projekata za prijenos energije. Drugi postupci izdavanja dozvola u području okoliša nisu detaljno obuhvaćeni, ali spominju se ako su relevantni.

Ovim se dokumentom stoga nadopunjuje navedeni priručnik za pojednostavnjenje postupaka za projekte od zajedničkog interesa, ali on ima šire područje primjene jer obuhvaća sve vrste infrastruktura za prijenos nafte, plina i električne energije, neovisno o tome je li riječ o projektu od zajedničkog interesa.

2.   ZAKONODAVSTVO EU-a O PRIRODI

2.1.   Uvod

Neki planovi i projekti za prijenos energije mogli bi utjecati na jedno ili više područja Natura 2000 obuhvaćenih mrežom zaštićenih područja EU-a Natura 2000 ili bi mogli utjecati na određene rijetke i ugrožene vrste zaštićene zakonodavstvom EU-a. U direktivama o staništima i pticama utvrđuju se odredbe kojih se u tim slučajevima treba pridržavati. U ovom se poglavlju daje pregled tih odredaba. U idućim se poglavljima predstavljaju posebni elementi postupka izdavanja dozvola iz članka 6. Direktive o staništima, posebno kad je riječ o planovima ili projektima za prijenos energije.

2.2.   Direktive o pticama i staništima

Zaustavljanje gubitka biološke raznolikosti EU-a prepoznato je kao važan element strategije Europa 2020., u kojoj se poziva na pametnu, uključivu i održivu politiku rasta u okviru koje se uzimaju u obzir važne socioekonomske koristi koje društvo ima od prirode.

U ožujku 2010. čelnici država i vlada EU-a zadali su si ambiciozan cilj da zaustave i smanje gubitak biološke raznolikosti u Europi do 2020. Komisija je u svibnju 2011. donijela novu strategiju EU-a o biološkoj raznolikosti do 2020. (COM(2011) 244) (12) kojom se utvrđuje okvir politike u svrhu ostvarenja zadanih ciljeva.

Direktiva o pticama (13) i Direktiva o staništima (14) temelj su politike EU-a o biološkoj raznolikosti. Njima se omogućava svim državama članicama EU-a da surađuju u okviru zajedničkog zakonodavnog okvira na očuvanju najugroženijih i najvrednijih vrsta i staništa Europe u cijelom njihovom prirodnom arealu u EU-u, neovisno o političkim i upravnim granicama.

Tim dvjema direktivama nisu obuhvaćene sve vrste biljaka i životinja iz Europe (odnosno, nije obuhvaćena sva biološka raznolikost Europe). Naime, u njima se stavlja naglasak na podskup od oko 2 000 vrsta kojima je potrebna zaštita kako bi se spriječilo njihovo smanjenje ili propadanje. One se često nazivaju vrstama od interesa Zajednice ili zaštićenim vrstama EU-a. Direktivom o staništima posebno je zaštićeno i oko 230 rijetkih ili ugroženih stanišnih tipova.

Opći je cilj te dvije direktive osigurati održavanje i obnovu povoljnog stanja očuvanosti (15) vrsta i stanišnih tipova zaštićenih tim direktivama na cijelom njihovom prirodnom arealu u EU-u. Taj je cilj definiran u pozitivnom smislu i usmjeren je na povoljnu situaciju koju treba postići i održavati. Stoga ovdje nije riječ samo o izbjegavanju pogoršanja stanja.

Kako bi se ostvario taj cilj, direktivama EU-a o prirodi propisuje se da države članice:

| — | odrede i očuvaju ključna područja za zaštitu vrsta i stanišnih tipova navedenih u prilozima I. i II. Direktivi o staništima i Prilogu I. Direktivi o pticama, uključujući ptice selice. Ta su područja dio mreže Natura 2000 u EU-u, |
| --- | --- |

—

odrede i očuvaju ključna područja za zaštitu vrsta i stanišnih tipova navedenih u prilozima I. i II. Direktivi o staništima i Prilogu I. Direktivi o pticama, uključujući ptice selice. Ta su područja dio mreže Natura 2000 u EU-u,

| — | utvrde sustav zaštite vrsta za sve europske vrste divljih ptica i ostale ugrožene vrste navedene u prilozima IV. i V. Direktivi o staništima. Taj se sustav zaštite primjenjuje na cijelom prirodnom arealu vrsta u EU-u, odnosno na širem području (unutar i izvan područja Natura 2000). |
| --- | --- |

—

utvrde sustav zaštite vrsta za sve europske vrste divljih ptica i ostale ugrožene vrste navedene u prilozima IV. i V. Direktivi o staništima. Taj se sustav zaštite primjenjuje na cijelom prirodnom arealu vrsta u EU-u, odnosno na širem području (unutar i izvan područja Natura 2000).

2.3.   Upravljanje područjima mreže Natura 2000 i njihova zaštita

Dosad je više od 27 000 područja određeno područjima mreže Natura 2000. Ona pokrivaju ukupno oko 18 % europskog kopnenog područja te znatna morska područja.

| PREGLEDNIK MREŽE NATURA 2000: koristan alat za nositelje projekata

  Preglednik mreže Natura 2000 je internetski geografski informacijski sustav kartiranja koji nositeljima projekata omogućuje da lociraju i istraže svako područje mreže EU-a Natura 2000. Područja se mogu pregledati u vrlo sitnom mjerilu (1:500) pa se granice područja i ključne značajke krajolika prikazuju u vrlo visokoj rezoluciji. Za svako područje postoji standardni obrazac u kojem su navedene vrste i stanišni tipovi zbog kojih je određeno kao takvo, procijenjena veličina populacije i stanje očuvanosti na terenu te važnost tog područja za predmetne vrste ili stanišne tipove u EU-u.
  http://natura2000.eea.europa.eu/ |
| --- |

PREGLEDNIK MREŽE NATURA 2000: koristan alat za nositelje projekata

Preglednik mreže Natura 2000 je internetski geografski informacijski sustav kartiranja koji nositeljima projekata omogućuje da lociraju i istraže svako područje mreže EU-a Natura 2000. Područja se mogu pregledati u vrlo sitnom mjerilu (1:500) pa se granice područja i ključne značajke krajolika prikazuju u vrlo visokoj rezoluciji. Za svako područje postoji standardni obrazac u kojem su navedene vrste i stanišni tipovi zbog kojih je određeno kao takvo, procijenjena veličina populacije i stanje očuvanosti na terenu te važnost tog područja za predmetne vrste ili stanišne tipove u EU-u.

http://natura2000.eea.europa.eu/

Zaštita i očuvanje područja mreže Natura 2000 uređeni su odredbama članka 6. Direktive o staništima. Podijeljene su na dvije vrste mjera: prvima, koje su uređene člankom 6. stavcima 1. i 2. (16), upravlja se trajnim očuvanjem svih područja mreže Natura 2000, a drugima, koje su uređene člankom 6. stavcima 3. i 4., utvrđuje se postupak izdavanja dozvola za planove ili projekte koji bi mogli imati značajan negativan učinak na područje mreže Natura 2000.

U tom se članku jasno vidi da područja mreže Natura 2000 nisu zabranjena područja kad je u pitanju razvoj. Novi planovi i projekti sasvim su mogući ako se poštuju određene postupovne i materijalne zaštitne mjere. Postupak izdavanja dozvola uspostavljen je kako bi se osiguralo da se ti planovi i projekti provode u skladu s ciljevima očuvanja područja mreže Natura 2000.

2.3.1.   Poduzimanje pozitivnih mjera očuvanja i sprečavanje pogoršanja stanja

| Članak 6. Direktive o staništima:











  stavak 1.: | Za posebna područja očuvanja, države članice utvrđuju potrebne mjere za očuvanje koje prema potrebi uključuju odgovarajuće planove upravljanja, posebno priređene za ta područjima ili integrirane u druge razvojne planove te odgovarajuće zakonske, administrativne ili ugovorne mjere koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova iz Priloga I. i vrstama iz Priloga II. koji su prisutni na tim područjima. |
| --- | --- |

Članak 6. Direktive o staništima:

stavak 1.:

| stavak 2.: | Države članice poduzimaju odgovarajuće korake kako bi se u posebnim područjima očuvanja izbjeglo pogoršanje prirodnih staništa i staništa vrsta, kao i uznemiravanje vrsta za koje su ta područja određena, u mjeri u kojoj bi takvo uznemiravanje moglo utjecati na ciljeve ove Direktive. |
| --- | --- |

stavak 2.:

Člankom 6. stavcima 1. i 2. Direktive o staništima propisano je da države članice:

| — | poduzimaju pozitivne mjere očuvanja koje su potrebne kako bi se održali ili obnovili stanišni tipovi i vrste za koje je to područje određeno (članak 6. stavak 1.), |
| --- | --- |

—

poduzimaju pozitivne mjere očuvanja koje su potrebne kako bi se održali ili obnovili stanišni tipovi i vrste za koje je to područje određeno (članak 6. stavak 1.),

| — | poduzimaju mjere kako bi se izbjeglo pogoršanje stanja stanišnih tipova ili bilo kakvo znatno uznemiravanje prisutnih vrsta (članak 6. stavak 2.). |
| --- | --- |

—

poduzimaju mjere kako bi se izbjeglo pogoršanje stanja stanišnih tipova ili bilo kakvo znatno uznemiravanje prisutnih vrsta (članak 6. stavak 2.).

U vezi s prvom točkom, propisano je da države članice trebaju utvrditi jasne ciljeve očuvanja za svako područje mreže Natura 2000 na temelju stanja očuvanosti i ekoloških zahtjeva povezanih s prisutnim stanišnim tipovima i vrstama od značaja za EU. U najmanju bi ruku cilj očuvanja trebalo biti održavanje stanja očuvanosti vrsta i staništa za koje je područje određeno te sprečavanje daljnjeg pogoršanja stanja.

Međutim, s obzirom na to da je opći cilj direktiva o prirodi da vrste i stanišni tipovi postignu povoljno stanje očuvanosti širom njihova prirodnog areala, možda budu potrebni ambiciozniji ciljevi očuvanja kako bi se poboljšalo njihovo stanje očuvanja na pojedinačnim područjima. Posebno je važno da nositelji projekata, planeri i tijela vlasti u području prijenosa energije budu upoznati s ciljevima očuvanja za područje mreže Natura 2000 jer će se mogući negativni učinci plana ili projekta trebati ocijeniti s obzirom na te ciljeve očuvanja (17).

Iako nisu obavezna, Direktivom o staništima tijela nadležna za prirodu potiču se na usku suradnju s lokalnim dionicima (18) u razradi planova upravljanja područjima mreže Natura 2000. Ti planovi mogu biti vrlo koristan izvor informacija jer se u njima obično nalaze detaljne informacije o vrstama i stanišnim tipovima za koje je područje određeno, objašnjavaju se ciljevi očuvanja područja i, prema potrebi, odnos s drugim uporabama zemljišta u tom području. U njima se daje i pregled praktičnih mjera očuvanja koje su potrebne kako bi se ostvarili ciljevi očuvanja tog područja.

2.3.2.   Postupak izdavanja dozvola za planove i projekte koji utječu na područja mreže Natura 2000

| Članak 6. Direktive o staništima:











  stavak 3.: | Svaki plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, ali bi na njega mogao imati značajan utjecaj, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, predmet je ocjene prihvatljivosti utjecaja koje bi mogao imati na ta područje, s obzirom na ciljeve očuvanja područja. U svjetlu zaključaka procjene utjecaja na područje i sukladno odredbama stavka 4., nadležna tijela državne vlasti odobravaju plan ili projekt tek nakon što se uvjere da on neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja te, ako je to potrebno, nakon dobivanja mišljenja od šire javnosti. |
| --- | --- |

Članak 6. Direktive o staništima:

stavak 3.:

| stavak 4.: | Ako se, unatoč negativnoj procjeni utjecaja na područje i u nedostatku drugih pogodnih mogućnosti, plan ili projekt ipak moraju provesti zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, država članica poduzima sve kompenzacijske mjere kako bi osigurala zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000. Ona Komisiju izvješćuje o usvojenim kompenzacijskim mjerama.


  Kad se u određenom području nalazi prioritetni prirodni stanišni tip i/ili prioritetna vrsta, mogu se razmatrati samo ona pitanja koja se odnose na zdravlje ljudi ili javnu sigurnost, na korisne posljedice od primarnog značaja za okoliš ili, nastavno na mišljenje Komisije, na ostale imperativne razloge prevladavajućeg javnog interesa. |
| --- | --- |

stavak 4.:

Kad se u određenom području nalazi prioritetni prirodni stanišni tip i/ili prioritetna vrsta, mogu se razmatrati samo ona pitanja koja se odnose na zdravlje ljudi ili javnu sigurnost, na korisne posljedice od primarnog značaja za okoliš ili, nastavno na mišljenje Komisije, na ostale imperativne razloge prevladavajućeg javnog interesa.

Člankom 6. stavcima 3. i 4. Direktive o staništima utvrđuje se postupak izdavanja dozvola koji se treba provoditi prilikom predlaganja plana ili projekta koji bi mogao utjecati na jedno ili više područja mreže Natura 2000 (19). Postupak izdavanja dozvola primjenjiv je ne samo na planove ili projekte unutar područja mreže Natura 2000, nego i na planove ili projekte koji su izvan te mreže, ali bi mogli znatno utjecati na očuvanje vrsta i staništa unutar tog područja.

Člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima propisano je da svaki plan ili projekt koji bi mogao znatno negativno utjecati na područje mreže Natura 2000 mora biti predmetom ocjene prihvatljivosti kako bi se ti učinci detaljno ispitali uzimajući u obzir posebne ciljeve očuvanja za to područje. Nadležno tijelo može pristati na plan ili projekt samo ako je na temelju rezultata ocjene prihvatljivosti utvrdilo da plan ili projekt neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja. Važno je napomenuti da je dužnost dokazati nepostojanje (a ne prisutnost) negativnih utjecaja.

Ovisno o vrsti i težini utvrđenih utjecaja, ponekad je moguće prilagoditi plan ili projekt i/ili uvesti određene mjere za ublažavanje da bi se izbjeglo ili spriječilo, uklonilo ili smanjilo te utjecaje na neznatnu razinu kako bi se plan ili projekt mogao odobriti.

U suprotnom se plan ili projekt mora odbiti i treba istražiti druga rješenja koja nisu toliko štetna. U iznimnim okolnostima može se primijeniti postupak odstupanja u skladu s člankom 6. stavkom 4. kako bi se odobrio plan ili projekt koji negativno utječe na cjelovitost jednog ili više područja mreže Natura 2000 ako se može dokazati da ne postoji druga mogućnost i ako se smatra da je plan ili projekt potreban zbog imperativnih razloga od prevladavajućeg javnog interesa. U tim slučajevima trebat će uvesti primjerene kompenzacijske mjere kako bi se osigurala zaštita sveukupne koherentnosti mreže Natura 2000.

Konačno, važno je napomenuti da postupak izdavanja dozvola u skladu s Direktivom o staništima nije jednak postupku predviđenom u skladu s Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš i Direktivom o strateškoj procjeni okoliša, iako se mogu integrirati (za podrobnije informacije vidjeti poglavlje 7.) Za razliku od procjene utjecaja na okoliš i strateške procjene okoliša, čiji se rezultat mora uzeti u obzir pri donošenju odluke o odobrenju plana ili projekta, zaključci ocjene prihvatljivosti su konačni i na osnovu njih donosi se odluka o tome može li se plan ili projekt odobriti.

2.4.   Odredbe o zaštiti vrsta

Druga skupina odredaba dviju direktiva EU-a o prirodi odnosi se na zaštitu određenih vrsta u cijelom njihovom prirodnom arealu u EU-u, odnosno i na područjima mreže Natura 2000 i izvan njih.

Neke zaštićene vrste mogle bi biti osjetljive na određene vrste projekata za energetsku infrastrukturu, kao što su nadzemni vodovi. Stoga se te odredbe moraju uzeti u obzir prilikom razmatranja tih planova i projekata na potencijalno osjetljivim područjima izvan područja mreže Natura 2000 u okviru postupaka procjene utjecaja na okoliš ili strateške procjene okoliša.

Odredbe o zaštiti vrsta odnose se na sve vrste divljih ptica koje prirodno obitavaju u EU-u te na ostale vrste navedene u prilozima IV. i V. Direktivi o staništima.

Zapravo se od država članica zahtijeva da zabrane:

| — | njihovo namjerno uznemiravanje tijekom razmnožavanja, podizanja mladunčadi, hibernacije i migracije, |
| --- | --- |

—

njihovo namjerno uznemiravanje tijekom razmnožavanja, podizanja mladunčadi, hibernacije i migracije,

| — | oštećivanje ili uništavanje lokaliteta za razmnožavanje ili odmor, |
| --- | --- |

—

oštećivanje ili uništavanje lokaliteta za razmnožavanje ili odmor,

| — | namjerno uništavanje gnijezda ili jaja, ili vađenje s korijenom ili uništavanje zaštićenih biljaka. |
| --- | --- |

—

namjerno uništavanje gnijezda ili jaja, ili vađenje s korijenom ili uništavanje zaštićenih biljaka.

Točne odredbe utvrđene su u članku 5. Direktive o pticama i člancima 12. (za životinje) i 13. (za biljke) Direktive o staništima (20).

| Članak 5. Direktive o pticama:



  Ne dovodeći u pitanje članke 7. i 9. države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi uspostavile opći sustav zaštite svih vrsta ptica navedenih u članku 1., posebno zabranjujući:








  ((a) | namjerno ubijanje ili hvatanje na bilo koji način; |
| --- | --- |

Članak 5. Direktive o pticama:

Ne dovodeći u pitanje članke 7. i 9. države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi uspostavile opći sustav zaštite svih vrsta ptica navedenih u članku 1., posebno zabranjujući:

((a)

namjerno ubijanje ili hvatanje na bilo koji način;

| (b) | namjerno uništavanje ili oštećivanje njihovih gnijezda i jaja ili uklanjanje njihovih gnijezda; |
| --- | --- |

(b)

namjerno uništavanje ili oštećivanje njihovih gnijezda i jaja ili uklanjanje njihovih gnijezda;

| (c) | izuzimanje njihovih jaja iz prirode i njihovo posjedovanje, čak i ako su prazna; |
| --- | --- |

(c)

izuzimanje njihovih jaja iz prirode i njihovo posjedovanje, čak i ako su prazna;

| (d) | namjerno uznemiravanje tih ptica, posebno u razdoblju razmnožavanja ili podizanja mladunčadi, u tolikoj mjeri da bi to uznemiravanje bilo značajno s obzirom na ciljeve iz ovog članka; |
| --- | --- |

(d)

namjerno uznemiravanje tih ptica, posebno u razdoblju razmnožavanja ili podizanja mladunčadi, u tolikoj mjeri da bi to uznemiravanje bilo značajno s obzirom na ciljeve iz ovog članka;

| (e) | držanje ptica koje pripadaju vrstama čije izlovljavanje i hvatanje su zabranjeni. |
| --- | --- |

(e)

držanje ptica koje pripadaju vrstama čije izlovljavanje i hvatanje su zabranjeni.

Članak 12. Direktive o staništima:

| 1. | Države članice poduzimaju sve potrebne mjere za uspostavu sustava stroge zaštite životinjskih vrsta navedenih u Prilogu IV., točki (a) u njihovom prirodnom arealu, zabranjujući:








  (a) | sve oblike namjernog hvatanja ili ubijanja primjeraka tih vrsta u divljini; |
| --- | --- | --- |

1.

Države članice poduzimaju sve potrebne mjere za uspostavu sustava stroge zaštite životinjskih vrsta navedenih u Prilogu IV., točki (a) u njihovom prirodnom arealu, zabranjujući:

(a)

sve oblike namjernog hvatanja ili ubijanja primjeraka tih vrsta u divljini;

| (b) | namjerno uznemiravanje tih vrsta, posebno u vrijeme razmnožavanja, podizanja mladih, hibernacije i migracije; |
| --- | --- |

(b)

namjerno uznemiravanje tih vrsta, posebno u vrijeme razmnožavanja, podizanja mladih, hibernacije i migracije;

| (c) | namjerno uništavanje ili uzimanje jaja iz divljine; |
| --- | --- |

(c)

namjerno uništavanje ili uzimanje jaja iz divljine;

| (d) | oštećivanje ili uništavanje lokaliteta za razmnožavanje ili odmor. |
| --- | --- |

(d)

oštećivanje ili uništavanje lokaliteta za razmnožavanje ili odmor.

| 2. | Države članice zabranjuju držanje, prijevoz i prodaju ili razmjenu tih vrsta te ponudu na prodaju ili razmjenu primjeraka uzetih iz divljine, osim onih koji su zakonito uzeti prije provedbe ove Direktive. |
| --- | --- |

2.

Države članice zabranjuju držanje, prijevoz i prodaju ili razmjenu tih vrsta te ponudu na prodaju ili razmjenu primjeraka uzetih iz divljine, osim onih koji su zakonito uzeti prije provedbe ove Direktive.

| 3. | Zabrana iz stavka 1. točaka (a) i (b) i stavka 2. odnosi se na sve životne faze životinja na koje se ovaj članak primjenjuje. |
| --- | --- |

3.

Zabrana iz stavka 1. točaka (a) i (b) i stavka 2. odnosi se na sve životne faze životinja na koje se ovaj članak primjenjuje.

Članak 13. Direktive o staništima:

| 1. | Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi uspostavile sustav stroge zaštite biljnih vrsta navedenih u Prilogu IV., točki (b), zabranjujući:








  (a) | namjerno branje, skupljanje, rezanje, vađenje s korijenom ili uništavanje takvih biljaka u njihovom prirodnom arealu u divljini; |
| --- | --- | --- |

1.

Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi uspostavile sustav stroge zaštite biljnih vrsta navedenih u Prilogu IV., točki (b), zabranjujući:

(a)

namjerno branje, skupljanje, rezanje, vađenje s korijenom ili uništavanje takvih biljaka u njihovom prirodnom arealu u divljini;

| (b) | držanje, prijevoz i prodaju ili razmjenu i nuđenje na prodaju ili razmjenu primjeraka takvih vrsta uzetih iz divljine, osim onih koje su zakonito uzeti prije provedbe ove Direktive. |
| --- | --- |

(b)

držanje, prijevoz i prodaju ili razmjenu i nuđenje na prodaju ili razmjenu primjeraka takvih vrsta uzetih iz divljine, osim onih koje su zakonito uzeti prije provedbe ove Direktive.

| 2. | Zabrane iz stavka 1. točaka (a) i (b) odnose se na sve faze biološkog ciklusa biljaka na koje se ovaj članak primjenjuje. |
| --- | --- |

2.

Zabrane iz stavka 1. točaka (a) i (b) odnose se na sve faze biološkog ciklusa biljaka na koje se ovaj članak primjenjuje.

Odstupanja od tih odredaba dopuštena su u nekim okolnostima (npr. radi sprečavanja ozbiljnih šteta na usjevima te šteta povezanih sa stokom, šumama, ribnjacima i vodama) ako ne postoji ni jedno drugo zadovoljavajuće rješenje i ako posljedice tih odstupanja nisu u suprotnosti s općim ciljevima direktiva.

Uvjeti za primjenu odstupanja utvrđeni su člankom 9. Direktive o pticama i člankom 16. Direktive o staništima. U pogledu infrastruktura za prijenos energije prvenstveno bi se mogli primijeniti razlozi povezani s „interes[om] javnog zdravlja i javne sigurnosti ili zbog ostalih imperativnih razloga [...] javnog interesa” (članak 16. stavak 1. točka (c)).

3.   MOGUĆI UTJECAJI OBJEKATA ZA PRIJENOS ENERGIJE NA MREŽU NATURA 2000 I ZAŠTIĆENE VRSTE EU-a

3.1.   Uvod

Projekti za energetsku infrastrukturu obično nisu velika prijetnja biološkoj raznolikosti. U mnogo slučajeva dobro osmišljeni i na odgovarajući način smješteni razvojni projekti nimalo ne utječu ili imaju tek ograničen utjecaj. Postoje i primjeri kad su projekti imali ukupne neto koristi za prirodu, posebno u područjima u kojima je prirodni okoliš već ozbiljno osiromašen. Međutim, svejedno postoji obveza da se u okviru raznih propisanih postupaka procjene okoliša koji su na snazi, kao što su procjene utjecaja na okoliš ili strateške procjene okoliša i ocjene prihvatljivosti (za pojedinosti vidjeti poglavlje 7.), procijene mogući učinci koje pojedini planovi ili projekti mogu imati na prirodni okoliš.

U ovom se poglavlju razmatraju vrste mogućih utjecaja koje bi energetske infrastrukture mogle imati na staništa i vrste zaštićene u skladu s direktivama o pticama i staništima. Nositeljima projekata, operatorima za prijenos energije i relevantnim tijelima nastoji se pružiti pregled vrsta mogućih utjecaja na koje treba obratiti pozornost prilikom pripreme planova ili projekata povezanih s infrastrukturom za prijenos energije te pri provedbi ocjene prihvatljivosti u skladu s postupkom za izdavanje dozvola iz članka 6. Direktive o staništima ili pri provedbi procjene u skladu s direktivama o procjeni utjecaja na okoliš ili o strateškoj procjeni okoliša.

3.2.   Potreba za pristupom na pojedinačnoj osnovi

Mora se naglasiti da mogući učinci u velikoj mjeri ovise o izvedbi i lokaciji određene energetske infrastrukture te o osjetljivosti prisutnih zaštićenih staništa i vrsta EU-a. Stoga je od presudne važnosti preispitati svaki plan ili projekt na pojedinačnoj osnovi.

Podrazumijeva se da će izvedba svakog projekta za objekt za prijenos energije, uključujući projekte od zajedničkog interesa, ovisiti o nizu čimbenika, uključujući vrstu i količinu energije koja se prenosi, okoliš koji prima tu energiju (npr. je li riječ o kopnu ili moru), udaljenost potrebnu za prijenos te kapacitet potreban za primanje ili skladištenje. Projekti ne moraju obuhvaćati samo izgradnju, nego se mogu odnositi i na obnovu i/ili stavljanje izvan upotrebe jednog objekta ili infrastrukture, ili više njih, koji su potrebni za prijenos, primanje ili skladištenje energije na kopnu.

Pri procjeni mogućih utjecaja na prirodu i divlje vrste važno je osim same glavne infrastrukture uzeti u obzir i sva povezana postrojenja i objekte kao što su privremene prilazne ceste, objekti i skladišta za opremu izvođača radova, gradilišta, betonski temelji, privremeni vodovi, iskopana zemlja i područja za suvišnu zemlju itd. Utjecaji mogu biti privremeni ili trajni, na samoj lokaciji ili izvan nje, kumulativni te se mogu pojaviti u različitim fazama projektnog ciklusa (npr. tijekom izgradnje, obnove, održavanja i/ili stavljanja izvan upotrebe). Svi se ti čimbenici moraju uzeti u obzir.

Odredbe u pogledu zaštite vrsta iz direktiva EU-a o prirodi moraju se uzeti u obzir kad postoji rizik da bi plan ili projekt za energetsku infrastrukturu mogao dovesti do smrti ili ozljede, namjernog uznemiravanja tijekom razmnožavanja, podizanja mladunčadi, hibernacije i migracije, ili oštećivanja ili uništavanja lokaliteta za razmnožavanje ili odmor vrsta koje su zaštićene dvjema direktivama (npr. orlovi i morski sisavci). Taj strogi sustav zaštite primjenjuje se u širem okolišu, odnosno i na područjima mreže Natura 2000 i izvan njih.

| Mjere za ublažavanje

  Ponekad se negativni utjecaji navedeni u ovom poglavlju mogu uspješno ublažiti. Ublažavanje obuhvaća uvođenje mjera u plan ili projekt kako bi se uklonili ti mogući negativni učinci ili kako bi se smanjili na razinu na kojoj više nisu značajni. To znači da te mjere moraju biti izravno povezane s izvjesnim utjecajima te se moraju temeljiti na dobrom razumijevanju predmetnih vrsta/staništa.
  Mjere za ublažavanje mogu uključivati promjenu lokacije projekta, ali mogu uključivati i promjene veličine, izvedbe i konfiguracije različitih aspekata energetske infrastrukture. Osim toga, može biti riječ i o privremenim prilagodbama tijekom faze izgradnje i operativne faze. Dodatne pojedinosti s primjerima mogućih mjera za ublažavanje navedene su u sljedećem poglavlju. |
| --- |

Mjere za ublažavanje

Ponekad se negativni utjecaji navedeni u ovom poglavlju mogu uspješno ublažiti. Ublažavanje obuhvaća uvođenje mjera u plan ili projekt kako bi se uklonili ti mogući negativni učinci ili kako bi se smanjili na razinu na kojoj više nisu značajni. To znači da te mjere moraju biti izravno povezane s izvjesnim utjecajima te se moraju temeljiti na dobrom razumijevanju predmetnih vrsta/staništa.

Mjere za ublažavanje mogu uključivati promjenu lokacije projekta, ali mogu uključivati i promjene veličine, izvedbe i konfiguracije različitih aspekata energetske infrastrukture. Osim toga, može biti riječ i o privremenim prilagodbama tijekom faze izgradnje i operativne faze. Dodatne pojedinosti s primjerima mogućih mjera za ublažavanje navedene su u sljedećem poglavlju.

3.3.   Pregled mogućih utjecaja na zaštićene vrste i staništa EU-a

Vrsta i razmjer utjecaja uvelike ovisi o tome koje su zaštićene vrste ili stanišni tipovi EU-a prisutni na određenom području, o njihovoj ekologiji, distribuciji i stanju očuvanosti. Zato svaki plan ili projekt treba pojedinačno, odnosno od slučaja do slučaja, ispitati. U nastavku se daje pregled najčešćih vrsta utjecaja do kojih može doći.

3.3.1.   Gubitak, propadanje ili fragmentacija staništa

U okviru projekata za infrastrukturu za prijenos energije može biti potrebno očistiti zemljište i ukloniti površinsku vegetaciju (što se često naziva izravnim zaposjedanjem zemljišta). U okviru tog postupka postojeća staništa mogu se mijenjati, oštetiti, fragmentirati ili uništiti. Razmjer gubitka i propadanja staništa ovisi o veličini, lokaciji i izvedbi projekta te o osjetljivosti pogođenih staništa.

Važno je napomenuti da iako se stvarno zaposjedanje zemljišta može činiti ograničenim, neizravni učinci mogu biti puno prošireniji, posebno ako se razvojnim projektima utječe na hidrološke režime ili geomorfološke procese te na kvalitetu vode ili tla. Ti neizravni učinci mogu izazvati ozbiljno oštećenje, fragmentaciju i gubitak, ponekad i na popriličnoj udaljenosti od stvarne lokacije projekta.

Važnost gubitka ovisi i o tome koliko su pogođena staništa rijetka i osjetljiva i/ili o njihovoj važnosti kao mjestu za hranjenje, razmnožavanje ili hibernaciju vrsta. Pri procjeni važnosti svakog gubitka ili propadanja staništa važno je razmotriti i moguću ulogu nekih staništa kao sastavnih dijelova koridora ili poveznih točaka važnih za raspršenost i migraciju te za prostorno ograničenija kretanja između, na primjer, mjesta za hranjenje i gniježđenje.

3.3.2.   Uznemiravanje i raseljavanje

Uznemiravanje vrsta na njihovim uobičajenim mjestima razmnožavanja, hranjenja ili odmora te uz migracijske rute može dovesti do raseljavanja i isključenosti, pa tako i do prestanka upotrebe staništa. Vrste se mogu raseliti s područja na kojemu je projekt smješten ili s područja oko lokacije projekta, na primjer, uslijed povećanog prometa, prisutnosti ljudi, zbog buke, prašine, onečišćenja, umjetnog osvjetljenja ili vibracija prouzročenih građevinskim radovima ili nakon radova.

Važnost utjecaja ovisi o razmjeru i stupnju uznemiravanja te o osjetljivosti pogođene vrste, a i o dostupnosti i kvaliteti drugih prikladnih staništa u blizini u koja se raseljene životinje mogu smjestiti. U slučaju rijetkih i ugroženih vrsta čak i malo ili trenutačno uznemiravanje može imati ozbiljne posljedice za njihov dugoročni opstanak u regiji.

3.3.3.   Rizik od sudara i stradanja od električnog udara

Ptice, a možda i šišmiši, mogu se sudariti s raznim dijelovima nadzemnih električnih vodova i drugim nadzemnim električnim objektima. Razina rizika od sudara uvelike ovisi o lokaciji i prisutnim vrstama te o vremenskim uvjetima i vidljivosti te o posebnoj izvedbi samih električnih vodova (posebno u slučaju stradanja od električnog udara). Vrste dugog životnog vijeka, s niskim stopama razmnožavanja i/ili rijetke vrste ili vrste koje su već u osjetljivom stanju očuvanosti (kao što su orlovi, supovi i rode) posebno mogu biti izložene riziku.

Rizik od sudara i stradanja od električnog udara ptica dodatno se razmatra u poglavljima 4. i 5. U pogledu šišmiša, nažalost, općenito nema dovoljno studija o mogućim rizicima i utjecajima sudara s nadzemnim vodovima zbog toga što je teško pratiti koliko je malih životinja usmrćeno duž tako dugih linearnih infrastruktura.

3.3.4.   Utjecaj prepreka

U slučaju električne energije, infrastrukture za velike prijenose te infrastrukture za primanje i skladištenje mogu dovesti do toga da vrste općenito zaobiđu to područje, i tijekom migracija i na lokalnoj razini prilikom uobičajene potrage za hranom. Hoće li to prouzročiti problem ovisi o nizu čimbenika, kao što su veličina trafostanice, udaljenost između električnih vodova i njihovo usmjeravanje, razmjer raseljavanja vrsta i njihova mogućnost da nadomjeste povećanu potrošnju energije te stupanj ometanja na poveznicama između lokaliteta za hranjenje, spavanje i razmnožavanje.

Nekoliko znanstvenih timova izvijestilo je o novim dokazima da bi se životinje moglo zaplašiti pa stoga ne bi prilazile električnim vodovima jer odašilju ljudima nevidljive UV-zrake. Međunarodna skupina istraživača provela je studiju (21) koja se temelji na opažanjima da sobovi izbjegavaju električne vodove koji se protežu arktičkom tundrom. Iako se o toj temi još uvijek malo zna, u nekim posebnim slučajevima ta vrsta izbjegavanja i fragmentacije relevantna je prilikom utvrđivanja važnosti utjecaja.

3.4.   Razlikovanje značajnih i beznačajnih učinaka

Prvi korak bilo koje procjene utjecaja je utvrđivanje vrsta i staništa na koje će plan ili projekt za infrastrukturu za prijenos energije vjerojatno utjecati, neovisno o tome poduzima li se procjena utjecaja u skladu s člankom 6. Direktive o staništima ako projekt utječe na područje mreže Natura 2000 ili u skladu s Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš ili Direktivom o strateškoj procjeni okoliša ako utječe na zaštićene vrste izvan mreže Natura 2000. Potom je potrebno utvrditi je li riječ o značajnom utjecaju. Pravni postupak za utvrđivanje „važnosti” utjecaja planova ili projekata koji posebno utječu na područja mreže Natura 2000 opisan je u poglavlju 7. U ovom poglavlju ukratko ćemo objasniti neka opća načela koja vrijede za određivanje razine „važnosti” utjecaja u slučaju divljih vrsta (neovisno o tome je li riječ o području mreže Natura 2000) kako bismo doprinijeli sveukupnom razumijevanju tog koncepta.

Procjenu važnosti utjecaja treba provesti za svaki slučaj zasebno i s obzirom na vrste i staništa koji bi mogli biti pogođeni. Gubitak nekoliko jedinki za neke vrste može biti beznačajan, ali takav gubitak za druge vrste može imati ozbiljne posljedice. Veličina populacije, rasprostranjenost, areal, reprodukcijska strategija i životni vijek – sve će to utjecati na važnost učinaka. Ti će se čimbenici na različitim područjima vjerojatno razlikovati.

Treba uzeti u obzir i međusobnu povezanost učinaka: zaposjedanje zemljišta, na primjer, samo za sebe ne mora biti značajno za određenu vrstu, ali ako se tomu pridoda velik rizik od uznemiravanja ili raseljavanja, moglo bi doći do znatnog pogoršanja fizičkog stanja te na kraju i do smanjenja stope preživljavanja.

Procjena važnosti utjecaja treba se razmotriti i s obzirom na odgovarajući geografski opseg. Za migracijske vrste koje prelaze velike udaljenosti utjecaj na određenom području može imati posljedice za vrstu na mnogo većem geografskom području. I u pogledu stalnih vrsta koje raspolažu velikim područjima ili različito upotrebljavaju staništa možda bi svejedno trebalo razmotriti moguće utjecaje na regionalnoj a ne na lokalnoj razini.

Konačno, navedena razmatranja trebala bi se temeljiti na najboljim dostupnim podacima. Za to bi možda trebalo unaprijed, prije same provedbe projekta, provesti ciljana terenska istraživanja ili programe praćenja.

3.5.   Kumulativni učinci

Trebalo bi uzeti u obzir i procjenu kumulativnih učinaka prilikom utvrđivanja utjecaja na područja mreže Natura 2000, kako je propisano člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima. Kumulativni učinci planova i projekata često mogu biti izuzetno važni te ih treba pažljivo procijeniti. Do njih može doći kad je nekoliko energetskih struktura prisutno na nekom području ili duž preletničkog puta ili kad se projekt za energetsku infrastrukturu provodi na istom području kao i druga vrsta plana ili projekta (npr. druga industrijska inicijativa). Kumulativni učinak je kombinirani učinak kad se sve te aktivnosti zajedno uzmu u obzir. Neki projekt za energetsku infrastrukturu sam za sebe ne mora imati značajan učinak, ali ako se njegovi učinci dodaju učincima drugih planova ili projekata u tom području, njihovi kombinirani učinci mogli bi biti značajni.

Na primjer, projekt za naftovod koji prolazi dijelom močvarnog zemljišta može dovesti do male, ali prihvatljive, razine privremenog propadanja staništa na koje se to stanište može jako dobro prilagoditi. Međutim, ako se na tom močvarnom zemljištu provodi i sustav odvodnje i/ili projekt izgradnje ceste, ukupni hidrološki učinci svih tih projekata mogli bi dovesti do trajnog gubitka, fragmentacije ili isušivanja tog zemljišta. U tom slučaju, dok utjecaj prvog i drugog projekta zasebno nije zamjetan, ukupni utjecaj oba projekta mogao bi biti značajan. To utječe na odluku o planiranju u pogledu oba projektna prijedloga.

Kumulativni utjecaji moraju se uzeti u obzir i u okviru postupaka procjene utjecaja na okoliš i strateške procjene okoliša.

S obzirom na to da se diljem EU-a razvoj energetske infrastrukture odvija vrlo brzo, važno je da se kumulativni učinci procijene već u početnim fazama procjene okoliša, a ne tek kao „primisao” na kraju postupka čime bi se odgodile odluke o usklađenosti projektnog prijedloga s odredbama zakonodavstva EU-a.

4.   MOGUĆI UTJECAJI ELEKTROENERGETSKE MREŽNE INFRASTRUKTURE NA DIVLJE PTICE

4.1.   Uvod

U prethodnom je poglavlju pružen opći pregled vrsta potencijalnih učinaka na koje treba obratiti pozornost pri razvoju energetskih infrastrukturnih projekata, osobito u područjima mreže Natura 2000 i oko njih te u blizini drugih osjetljivih područja kojima se koriste vrste koje su zaštićene dvjema direktivama EU-a o prirodi.

Naglasak je ovog poglavlja na analizi učinaka koje bi elektroenergetska infrastruktura mogla imati osobito na divlje ptice u Europi. Riječ je o temi kojoj se posljednjih godina posvećuje velika pozornost i gdje bi učinci mogli biti češći i važniji u odnosu na druge vrste kopnene energetske infrastrukture.

4.2.   Elektroenergetska mrežna infrastruktura

Za razliku od drugih proizvoda, električnu energiju nije moguće skladištiti i stoga ju je potrebno proizvoditi i prenositi do potrošača u realnom vremenu. Zato su sustavi za prijenos električne energije složeniji i dinamičniji od drugih sustava komunalne infrastrukture kao što su voda ili prirodni plin. Nakon što se električna energija proizvede u elektrani, visokonaponskim prijenosnim vodovima (110 – 750 kV u Europi, ENTSO, 2012.) velike se količine električne energije prenose na velike udaljenosti do transformatorskih stanica. Od transformatorskih stanica srednjonaponski (1 – 60 kV) i niskonaponski (1 kV >) distribucijski vodovi dovode električnu energiju privatnim i poslovnim potrošačima.

Slika 3.

(USDA, 2009.)

Elektroenergetski sustav vrlo je zamkast. Prijenosna mreža ne uključuje samo prijenosne vodove od elektrana do rasklopnih postrojenja, već i vodove od jednog prijenosnog voda do drugog, čime se stvara sustav koji pomaže osigurati nesmetan protok električne energije. Ako se prijenosni vod isključi iz upotrebe u jednom dijelu električne mreže, obično se električna energija preusmjeri na druge električne vodove tako da se može i dalje isporučivati potrošačima (PSCW, 2009.).

Električna energija može se prenositi nadzemnim vodovima ili podzemnim kabelima, izmjeničnom ili istosmjernom strujom. Pritom je napon uvijek visok jer se time osigurava veća učinkovitost na velikim udaljenostima (obično većima od 600 km). Uobičajeni način prijenosa električne energije su nadzemni vodovi izmjenične struje (EASAC, 2009.).

Prednosti nadzemnih vodova u odnosu na podzemne kabele su to da su troškovi gradnje nadzemnih vodova dosad bili znatno manji od troškova polaganja podzemnih kabela i da imaju veći kapacitet. Očekivani vijek trajanja nadzemnih vodova je dug i može iznositi i do 70 ili 80 godina. Glavni nedostaci nadzemnih vodova su korištenje zemljišta, njihov izgled i različiti utjecaji na okoliš (EASAC, 2009.) (22).

Konstrukcije prijenosnih vodova nose barem jedan trofazni krug. Na njima se nalaze tri vodiča pod naponom (ili više njih ako su u snopu) i mogu imati jedan ili dva uzemljena vodiča (koji se obično nazivaju zaštitnom užadi) ugrađena iznad faznih vodiča za zaštitu od udara munje. Konstrukcije distribucijskih vodova mogu nositi niz konfiguracija vodiča (APLIC, 2006.).

Većina komercijalnih nadzemnih vodova izmjenične struje uključuje neki oblik uporišne konstrukcije na koju su pričvršćeni izolatori i električni vodiči. Uporišne konstrukcije mogu se sastojati od drvenih stupova, čeličnocijevnih ili čeličnorešetkastih konstrukcija, armiranobetonskih stupova ili kompozitnih stupova od stakloplastike ili drugih materijala. Izolatori su napravljeni od porculana ili polimernih materijala koji obično ne provode struju. Električni vodiči obično se izrađuju od bakra ili aluminija (Bayle, 1999., Janss, 2000., APLIC, 2006.).

Trofazni sustavi upotrebljavaju se i za distribucijske i prijenosne vodove. Jedna je od glavnih prednosti trofaznih sustava to što se njima mogu prenijeti velike količine električne energije na velike udaljenosti (APLIC, 2006.).

4.3.   Mogući negativni utjecaji elektroenergetske infrastrukture na divlje ptice

U nastavku je pregled glavnih utjecaja na vrste divljih ptica. Neke zaštićene europske vrste očigledno su podložnije određenim vrstama utjecaja – posebno stradanju od električnog udara i sudara – zbog svoje veličine, građe, ponašanja i rasprostranjenosti.

U tablici u Prilogu 2. naveden je sustavan popis prioritetnih utjecaja interakcija ptičjih populacija i električnih vodova (Birdlife, 2013.). U tablici se ne sugerira da se ti utjecaji ostvaruju onako kako je opisano u svim okolnostima. Mnogo toga ovisi o predmetnoj vrsti i okolnostima u svakom pojedinom slučaju te o raspoloživosti korektivnih mjera za ublažavanje takvih utjecaja.

| Zašto neke vrste češće stradavaju od električnih vodova nego druge?

  Često su tomu razlog sljedeće fiziološke, bihevioralne i ekološke značajke:






  — | krupno tijelo, |
| --- | --- |

Zašto neke vrste češće stradavaju od električnih vodova nego druge?

Često su tomu razlog sljedeće fiziološke, bihevioralne i ekološke značajke:

—

krupno tijelo,

| — | slab frontalni vid, |
| --- | --- |

—

slab frontalni vid,

| — | preferiranje aktivnosti noću, |
| --- | --- |

—

preferiranje aktivnosti noću,

| — | „slabi letači”, ptice sa slabijim sposobnostima manevriranja (sudari), |
| --- | --- |

—

„slabi letači”, ptice sa slabijim sposobnostima manevriranja (sudari),

| — | neiskusni letači, mlade ptice (električni udari i sudari), |
| --- | --- |

—

neiskusni letači, mlade ptice (električni udari i sudari),

| — | preferiranje povišenih mjesta za spavanje, sjedenje ili gniježđenje, |
| --- | --- |

—

preferiranje povišenih mjesta za spavanje, sjedenje ili gniježđenje,

| — | preferiranje otvorenih staništa, bez stabala (električni udari), |
| --- | --- |

—

preferiranje otvorenih staništa, bez stabala (električni udari),

| — | sklonost okupljanju u jata, |
| --- | --- |

—

sklonost okupljanju u jata,

| — | vrste koje se lako uznemiruju, |
| --- | --- |

—

vrste koje se lako uznemiruju,

| — | preferiranje niskih staništa (u odnosu na gušću električnu mrežu), |
| --- | --- |

—

preferiranje niskih staništa (u odnosu na gušću električnu mrežu),

| — | rijetke i ugrožene vrste (uz manju gustoću populacije, manju plodnost itd., vidjeti u nastavku), |
| --- | --- |

—

rijetke i ugrožene vrste (uz manju gustoću populacije, manju plodnost itd., vidjeti u nastavku),

| — | manje brojne vrste (s manjim potencijalom zamjene), |
| --- | --- |

—

manje brojne vrste (s manjim potencijalom zamjene),

| — | vrste s manjim reprodukcijskim potencijalom (povećanjem smrtnosti odraslih ptica produljuje se vrijeme potrebno za oporavak od populacijskih gubitaka), |
| --- | --- |

—

vrste s manjim reprodukcijskim potencijalom (povećanjem smrtnosti odraslih ptica produljuje se vrijeme potrebno za oporavak od populacijskih gubitaka),

| — | vrste koje su manje plodne, imaju nisku stopu smrtnosti i dugo očekivano trajanje života (smanjenjem aktivacijskog potencijala tijekom stalnog gubitka populacije), |
| --- | --- |

—

vrste koje su manje plodne, imaju nisku stopu smrtnosti i dugo očekivano trajanje života (smanjenjem aktivacijskog potencijala tijekom stalnog gubitka populacije),

| — | ptice koje migriraju na duge udaljenosti, među kontinentima (veliki prostorni raspon i vrlo različite razine ublažavanja utjecaja električnih vodova). |
| --- | --- |

—

ptice koje migriraju na duge udaljenosti, među kontinentima (veliki prostorni raspon i vrlo različite razine ublažavanja utjecaja električnih vodova).

4.3.1.   Električni udari

Električni udari mogu imati velike posljedice za nekoliko vrsta ptica te uzrokuju smrt tisuća ptica godišnje (23). Električni udar može se dogoditi kada ptica istovremeno dodirne dva fazna vodiča ili jedan vodič i jedan uzemljeni uređaj, posebno ako joj je perje mokro (Bevanger, 1998.). Posebno često od električnog udara stradaju, među ostalim, vrste iz redova Ciconiiformes, Falconiformes, Strigiformes i Passeriformes (Bevanger, 1998.) – vidjeti tablicu u nastavku.

Općenito se smatra da rizik za ptice ovisi o tehničkoj izvedbi i pojedinostima dizajna energetskih objekata. Rizik od električnog udara posebno je visok u slučaju „loše projektiranih” srednjonaponskih električnih stupova („ubojiti stupovi”) (BirdLife International, 2007.).

Čimbenici koji utječu na vjerojatnost da ptica strada od električnog udara su, među ostalim:

| — | građa ptice: velike su ptice ranjivije jer je vjerojatnost da raširenim krilima ili drugim dijelovima tijelima dosegnu električne sastavne dijelove veća nego kod malih ptica (Olendorff et al., 1981.; APLIC, 2006.), |
| --- | --- |

—

građa ptice: velike su ptice ranjivije jer je vjerojatnost da raširenim krilima ili drugim dijelovima tijelima dosegnu električne sastavne dijelove veća nego kod malih ptica (Olendorff et al., 1981.; APLIC, 2006.),

| — | ponašanje ptice: ptice koje sjede, spavaju i gnijezde se na električnim stupovima ranjivije su (Bevanger, 1998.). Čini se da vrste koje se gnijezde na tlu (eje i neke sove) rijetko stradaju od električnog udara jer obično love u letu, a odmaraju se na tlu ili blizu tla (Benson, 1981.), |
| --- | --- |

—

ponašanje ptice: ptice koje sjede, spavaju i gnijezde se na električnim stupovima ranjivije su (Bevanger, 1998.). Čini se da vrste koje se gnijezde na tlu (eje i neke sove) rijetko stradaju od električnog udara jer obično love u letu, a odmaraju se na tlu ili blizu tla (Benson, 1981.),

| — | vrsta i konfiguracija stupa:







  — | većina ptica strada na stupovima srednjonaponskih distribucijskih vodova (od 1 kV do 60 kV) zbog malenog razmaka između pojedinih dijelova (Haas i Nipkow, 2006.), |
| --- | --- | --- |

—

vrsta i konfiguracija stupa:

—

većina ptica strada na stupovima srednjonaponskih distribucijskih vodova (od 1 kV do 60 kV) zbog malenog razmaka između pojedinih dijelova (Haas i Nipkow, 2006.),

| — | puno više ptica stradava na stupovima s posebnom funkcijom (zatezni stupovi, prepletni stupovi, križišni stupovi ili stupne trafostanice) nego na jednostavnim tangencijalnim strukturama (Demeter et al., 2004.), |
| --- | --- |

—

puno više ptica stradava na stupovima s posebnom funkcijom (zatezni stupovi, prepletni stupovi, križišni stupovi ili stupne trafostanice) nego na jednostavnim tangencijalnim strukturama (Demeter et al., 2004.),

| — | López-López i suradnici (2011.) dokazali su da se naknadnom prilagodbom opasnih, loše projektiranih stupova moglo znatno smanjiti stradanje ptica, |
| --- | --- |

—

López-López i suradnici (2011.) dokazali su da se naknadnom prilagodbom opasnih, loše projektiranih stupova moglo znatno smanjiti stradanje ptica,

| — | okolišni čimbenici:







  — | količina lovine: broj grabljivica stradalih od električnog udara povećava se s povećanjem broja lovine (Benson, 1981.; Guil et al., 2011.), |
| --- | --- | --- |

—

okolišni čimbenici:

—

količina lovine: broj grabljivica stradalih od električnog udara povećava se s povećanjem broja lovine (Benson, 1981.; Guil et al., 2011.),

| — | pokrivenost vegetacijom i njezina struktura: struktura vegetacije može utjecati na dostupnost lovine i uspješnost potrage za hranom u grabežljivaca (Guil et al., 2011.), |
| --- | --- |

—

pokrivenost vegetacijom i njezina struktura: struktura vegetacije može utjecati na dostupnost lovine i uspješnost potrage za hranom u grabežljivaca (Guil et al., 2011.),

| — | stanište: ptice češće upotrebljavaju električne stupove i stradaju od električnog udara na njima u područjima s rijetkim mjestima za sjedenje, kao što su livade i močvarna područja (Haas et al., 2005.; Lehman et al., 2007.), |
| --- | --- |

—

stanište: ptice češće upotrebljavaju električne stupove i stradaju od električnog udara na njima u područjima s rijetkim mjestima za sjedenje, kao što su livade i močvarna područja (Haas et al., 2005.; Lehman et al., 2007.),

| — | topografija: kad su posrijedi stradanja od električnog udara, topografija utječe na to gdje će ptice sjediti i spavati, a visina vegetacije utječe na dostupnost prirodnih mjesta za sjedenje u tom području. Što je veći nagib, to je veća smrtnost orlova, možda zbog njihove navike da love s povišenih mjesta na kojima sjede. Studije su pokazale da se na stupovima na dominantnim mjestima, okruženima visokim obroncima, bilježe više stope stradanja od električnog udara. (Guil et al., 2011.), |
| --- | --- |

—

topografija: kad su posrijedi stradanja od električnog udara, topografija utječe na to gdje će ptice sjediti i spavati, a visina vegetacije utječe na dostupnost prirodnih mjesta za sjedenje u tom području. Što je veći nagib, to je veća smrtnost orlova, možda zbog njihove navike da love s povišenih mjesta na kojima sjede. Studije su pokazale da se na stupovima na dominantnim mjestima, okruženima visokim obroncima, bilježe više stope stradanja od električnog udara. (Guil et al., 2011.),

| — | spol: unutar iste vrste veće ženke češće stradaju od električnog udara (Ferrer i Hiraldo, 1992.), |
| --- | --- |

—

spol: unutar iste vrste veće ženke češće stradaju od električnog udara (Ferrer i Hiraldo, 1992.),

| — | dob: mlade i nezrele ptice podložnije su stradanju od električnog udara nego odrasle ptice. Razlog je tomu nedostatak iskustva pri slijetanju i polijetanju (Benson, 1981.; Harness, 1997.; Bevanger, 1998.; Harness i Wilson, 2001.; Janss i Ferrer, 2001.; González et al., 2007.), |
| --- | --- |

—

dob: mlade i nezrele ptice podložnije su stradanju od električnog udara nego odrasle ptice. Razlog je tomu nedostatak iskustva pri slijetanju i polijetanju (Benson, 1981.; Harness, 1997.; Bevanger, 1998.; Harness i Wilson, 2001.; Janss i Ferrer, 2001.; González et al., 2007.),

| — | prostor: u određenim je glavnim područjima za ptice stopa stradanja od električnog udara viša nego u područjima s manje ptica (npr. područja za razmnožavanje s velikom gustoćom ptičjih populacija, zone raspršivanja, područja okupljanja, migracijski koridori) (González et al., 2006.; Cadahia et al., 2010.), |
| --- | --- |

—

prostor: u određenim je glavnim područjima za ptice stopa stradanja od električnog udara viša nego u područjima s manje ptica (npr. područja za razmnožavanje s velikom gustoćom ptičjih populacija, zone raspršivanja, područja okupljanja, migracijski koridori) (González et al., 2006.; Cadahia et al., 2010.),

| — | sezona: većina ptica strada u kasno ljeto, u razdoblju othranjivanja mladunčadi ili neposredno nakon toga. Veliki orlovi ugroženiji su ujesen i zimi, možda zbog močenja perja pri nepovoljnim vremenskim uvjetima (kiša, snijeg), što je veoma važno za rizik od električnog udara. (Benson, 1981.; Bevanger, 1998.; Lasch et al., 2010.; Manville, 2005.; Lehman et al., 2007.), |
| --- | --- |

—

sezona: većina ptica strada u kasno ljeto, u razdoblju othranjivanja mladunčadi ili neposredno nakon toga. Veliki orlovi ugroženiji su ujesen i zimi, možda zbog močenja perja pri nepovoljnim vremenskim uvjetima (kiša, snijeg), što je veoma važno za rizik od električnog udara. (Benson, 1981.; Bevanger, 1998.; Lasch et al., 2010.; Manville, 2005.; Lehman et al., 2007.),

| — | dominantni smjer vjetra u odnosu na konzolu stupa također može pridonijeti stradanju grabljivica od električnog udara. Čini se da manje orlova strada na stupovima kojima su konzole okomite na dominantni smjer vjetra nego na onima kojima su konzole dijagonalne u odnosu na smjer vjetra ili paralelne s njim zbog poteškoća povezanih s polijetanjem i slijetanjem pri bočnom vjetru (Nelson i Nelson, 1976.). |
| --- | --- |

—

dominantni smjer vjetra u odnosu na konzolu stupa također može pridonijeti stradanju grabljivica od električnog udara. Čini se da manje orlova strada na stupovima kojima su konzole okomite na dominantni smjer vjetra nego na onima kojima su konzole dijagonalne u odnosu na smjer vjetra ili paralelne s njim zbog poteškoća povezanih s polijetanjem i slijetanjem pri bočnom vjetru (Nelson i Nelson, 1976.).

U tablici u nastavku dan je pregled europskih porodica ptica za koje je utvrđeno da su podložne električnim udarima i/ili sudarima (Birdlife, 2013.).

Tablica 1.

Jačina utjecaja stradanja od električnog udara i sudara s električnim vodovima na populacije ptica različitih porodica ptica u Euroaziji.

| Porodice ptica u Euroaziji za koje je na međunarodnoj razini utvrđeno da su podložne električnim udarima i sudarima | Stradanja od električnog udara | Stradanja od sudara |
| --- | --- | --- |
| Plijenori (Gaviidae) i gnjurci (Podicipedidae) | 0 | II |
| Zovoji, burnice (Procellariidae) | 0 | II |
| Blune (Sulidae) | 0 | I |
| Nesiti (Pelicanidae) | I | II – III |
| Kormorani (Phalacrocoracidae) | I | I |
| Čaplje, bukavci (Ardeidae) | I | II |
| Rode (Ciconiidae) | III | II |
| Ibisi (Threskiornithidae) | I | II |
| Plamenci (Phoenicopteridae) | 0 | II |
| Patke, guske, labudovi, ronci (Anatidae) | 0 | II |
| Grabljivice (Accipitriformes i Falconiformes) | II – III | I – II |
| Jarebice, prepelice, tetrijebi (Galliformes) | 0 | II – III |
| Kokošice, mlakuše, liske (Rallidae) | 0 | II |
| Ždralovi (Gruidae) | 0 | III |
| Droplje (Otididae) | 0 | III |
| Kulici i vivci, šljuke (Charadriidae + Scolopacidae) | I | II – III |
| Pomornici (Stercorariidae) i galebovi (Laridae) | I | II |
| Čigre (Sternidae) | 0 – I | I – II |
| Njorke (Alcidae) | 0 | I |
| Sadže (Pteroclididae) | 0 | II |
| Golubovi, grlice (Columbidae) | I – II | II |
| Kukavice (Cuculidae) | 0 | I – II |
| Sovke (Strigiformes) | II – III | II |
| Legnjevi (Caprimulgidae) i čiope (Apodidae) | 0 | I – II |
| Pupavci (Upupidae) i vodomari (Alcedinidae) | I | I – II |
| Pčelarice (Meropidae) | 0 – I | I – II |
| Zlatovrane (Coraciidae) | I – II | I – II |
| Djetlići (Picidae) | I | I – II |
| Gavrani, vrane, šojke (Corvidae) | II | I – II |
| Ptice pjevice male i srednje veličine (Passeriformes) | I | I – II |
| 0= stradanja ptica nisu prijavljena ili nisu vjerojatna;
  I= prijavljena su stradanja, ali čini se da nije ugrožena populacija ptica;
  II= brojna stradanja na regionalnoj ili lokalnoj razini, ali bez znatnog utjecaja na sveukupnu populaciju vrste;
  III= stradanja uvelike doprinose smrtnosti vrste, kojoj prijeti izumiranje, na regionalnoj razini ili šire. |

Porodice ptica u Euroaziji za koje je na međunarodnoj razini utvrđeno da su podložne električnim udarima i sudarima

Stradanja od električnog udara

Stradanja od sudara

Plijenori (Gaviidae) i gnjurci (Podicipedidae)

0

II

Zovoji, burnice (Procellariidae)

0

II

Blune (Sulidae)

0

I

Nesiti (Pelicanidae)

I

II – III

Kormorani (Phalacrocoracidae)

I

I

Čaplje, bukavci (Ardeidae)

I

II

Rode (Ciconiidae)

III

II

Ibisi (Threskiornithidae)

I

II

Plamenci (Phoenicopteridae)

0

II

Patke, guske, labudovi, ronci (Anatidae)

0

II

Grabljivice (Accipitriformes i Falconiformes)

II – III

I – II

Jarebice, prepelice, tetrijebi (Galliformes)

0

II – III

Kokošice, mlakuše, liske (Rallidae)

0

II

Ždralovi (Gruidae)

0

III

Droplje (Otididae)

0

III

Kulici i vivci, šljuke (Charadriidae + Scolopacidae)

I

II – III

Pomornici (Stercorariidae) i galebovi (Laridae)

I

II

Čigre (Sternidae)

0 – I

I – II

Njorke (Alcidae)

0

I

Sadže (Pteroclididae)

0

II

Golubovi, grlice (Columbidae)

I – II

II

Kukavice (Cuculidae)

0

I – II

Sovke (Strigiformes)

II – III

II

Legnjevi (Caprimulgidae) i čiope (Apodidae)

0

I – II

Pupavci (Upupidae) i vodomari (Alcedinidae)

I

I – II

Pčelarice (Meropidae)

0 – I

I – II

Zlatovrane (Coraciidae)

I – II

I – II

Djetlići (Picidae)

I

I – II

Gavrani, vrane, šojke (Corvidae)

II

I – II

Ptice pjevice male i srednje veličine (Passeriformes)

I

I – II

0= stradanja ptica nisu prijavljena ili nisu vjerojatna;

I= prijavljena su stradanja, ali čini se da nije ugrožena populacija ptica;

II= brojna stradanja na regionalnoj ili lokalnoj razini, ali bez znatnog utjecaja na sveukupnu populaciju vrste;

III= stradanja uvelike doprinose smrtnosti vrste, kojoj prijeti izumiranje, na regionalnoj razini ili šire.

4.3.2.   Sudari

Sudari s električnim vodovima uzrokuju smrt milijuna ptica diljem svijeta i mogu uzrokovati visoku stopu smrtnosti nekih vrsta ptica (Bevanger, 1994., 1998.; Janss, 2000.; APLIC, 2006.; Drewitt i Langston, 2008.; Jenkins et al., 2010.; Martin, 2011.; Prinsen et al., 2011.). Empirijski podaci i teoretska razmatranja upućuju na to da su vrste manje površine krila u odnosu na svoju masu te kraćih i širih krila u velikoj opasnosti od sudara s električnim vodovima. Te ptice brzo lete, a kombinacija teškog tijela i malih krila ograničava im brzinu reakcije na neočekivane prepreke (Bevanger, 1998.). Kad se razmatra broj prijavljenih stradanja od sudara u odnosu na brojnost i veličinu populacije predmetne vrste, čini se da su neke vrste iz redova Galliformes, Gruiformes, Pelecaniformes i Ciconiiformes posebno nesrazmjerno pogođene (Bevanger, 1998.) – vidjeti tablicu 1.

Čimbenici koji utječu na sudare su, među ostalim:

| — | građa ptice: ptice velike tjelesne mase i relativno kratkih krila i repa, koje se opisuju kao „slabi letači”, u najvećoj su opasnosti od sudara (Bevanger, 1998.; Janss, 2000.), |
| --- | --- |

—

građa ptice: ptice velike tjelesne mase i relativno kratkih krila i repa, koje se opisuju kao „slabi letači”, u najvećoj su opasnosti od sudara (Bevanger, 1998.; Janss, 2000.),

| — | fiziologija ptice: određene vrste ptica barem su privremeno slijepe u smjeru letenja (Martin, 2011.), |
| --- | --- |

—

fiziologija ptice: određene vrste ptica barem su privremeno slijepe u smjeru letenja (Martin, 2011.),

| — | ponašanje ptice:







  — | sklonost okupljanju u jata, pri čemu su vrste koje svakodnevno prelaze preko električnih vodova radi okupljanja na područjima za hranjenje, gniježđenje i spavanje te na povratku s tih područja posebno ranjive (Janss, 2000.), |
| --- | --- | --- |

—

ponašanje ptice:

—

sklonost okupljanju u jata, pri čemu su vrste koje svakodnevno prelaze preko električnih vodova radi okupljanja na područjima za hranjenje, gniježđenje i spavanje te na povratku s tih područja posebno ranjive (Janss, 2000.),

| — | vrste ptica koje redovito nisko lete noću ili u sumrak češće se sudaraju nego vrste koje većinom lete danju, |
| --- | --- |

—

vrste ptica koje redovito nisko lete noću ili u sumrak češće se sudaraju nego vrste koje većinom lete danju,

| — | drugi čimbenici kao što su vremenski uvjeti, konfiguracija vodova, trasiranje vodova, upotreba staništa, vegetacija uz vodove, topografija, uznemiravanje, izbor migracijskih ruta i mjesta za zaustavljanje, koje bi također trebalo razmotriti. |
| --- | --- |

—

drugi čimbenici kao što su vremenski uvjeti, konfiguracija vodova, trasiranje vodova, upotreba staništa, vegetacija uz vodove, topografija, uznemiravanje, izbor migracijskih ruta i mjesta za zaustavljanje, koje bi također trebalo razmotriti.

| Stradanja ptica od električnog udara i sudara s vodovima uzrokuju ekonomske gubitke

  Prekidi opskrbe električnom energijom zbog ptica smanjuju pouzdanost isporuke energije i povisuju njezine troškove. Neki prekidi opskrbe mogu utjecati samo privremeno na nekoliko klijenata, ali ipak mogu utjecati na pouzdanost isporuke komunalnog poduzeća i jamstva klijenata. Veći prekidi opskrbe mogu imati dramatične posljedice i uzrokovati znatne ekonomske gubitke za komunalna poduzeća i potrošače (APLIC, 2006.).
  Troškovi povezani s prekidima opskrbe energijom zbog ptica odnose se, među ostalim, na sljedeće:






  — | gubitak prihoda, |
| --- | --- |

Stradanja ptica od električnog udara i sudara s vodovima uzrokuju ekonomske gubitke

Prekidi opskrbe električnom energijom zbog ptica smanjuju pouzdanost isporuke energije i povisuju njezine troškove. Neki prekidi opskrbe mogu utjecati samo privremeno na nekoliko klijenata, ali ipak mogu utjecati na pouzdanost isporuke komunalnog poduzeća i jamstva klijenata. Veći prekidi opskrbe mogu imati dramatične posljedice i uzrokovati znatne ekonomske gubitke za komunalna poduzeća i potrošače (APLIC, 2006.).

Troškovi povezani s prekidima opskrbe energijom zbog ptica odnose se, među ostalim, na sljedeće:

—

gubitak prihoda,

| — | ponovnu uspostavu opskrbe električnom energijom, |
| --- | --- |

—

ponovnu uspostavu opskrbe električnom energijom,

| — | popravke opreme, |
| --- | --- |

—

popravke opreme,

| — | uklanjanje gnijezda i druge mjere kontrole štete, |
| --- | --- |

—

uklanjanje gnijezda i druge mjere kontrole štete,

| — | vrijeme utrošeno na administrativne i upravljačke zadatke, |
| --- | --- |

—

vrijeme utrošeno na administrativne i upravljačke zadatke,

| — | izostanak isporuke potrošačima i negativnu sliku u javnosti te |
| --- | --- |

—

izostanak isporuke potrošačima i negativnu sliku u javnosti te

| — | smanjenu pouzdanost električnog sustava (APLIC, 2006.). |
| --- | --- |

—

smanjenu pouzdanost električnog sustava (APLIC, 2006.).

4.3.3.   Gubitak i fragmentacija staništa

Otvoreni zaštitni koridori uzduž električnih vodova mogu fragmentirati šume i druga prirodna staništa. Električni vodovi mogu dovesti do gubitka staništa i nenamjernim uzrokovanjem šumskih požara (Rich et al., 1994.). Iako elektroenergetska infrastruktura obično zauzima relativno malen dio zemljišta, to ipak može biti znatan gubitak ako je riječ o glavnom staništu određene vrste ili u slučaju kumulativnih učinaka od drugih projekata u istom području te se stoga svaki pojedini slučaj mora zasebno razmatrati.

4.3.4.   Uznemiravanje/raseljavanje

Tijekom izgradnje i održavanja električnih vodova neizbježna je određena razina uništavanja i izmjena staništa (van Rooyen, 2004.; McCann, 2005.). Nadzemni električni vodovi mogu prouzrokovati gubitak upotrebljivih područja za hranjenje u područjima za razmnožavanje te u staništima za odmor i prezimljavanje. Primjerice, u novijim studijama pokazalo se da prisutnost električnog voda utječe na smjer leta velikih droplji i ograničava upotrebu prikladnih staništa (Raab et al., 2010.) te da male droplje izbjegavaju prijenosne električne vodove, što je najvažniji čimbenik u određivanju gustoće populacije za razmnožavanje u područjima s prikladnim staništima za tu vrstu (Silva, 2010.; Silva et al., 2010.).

4.3.5.   Elektromagnetska polja

Sve električne struje, uključujući one koje prolaze kroz električne vodove, stvaraju elektromagnetska polja. Stoga su mnoge vrste ptica, kao i ljudi, izložene elektromagnetskim poljima tijekom cijelog života (Fernie i Reynolds, 2005.). Brojna su istraživanja i kontroverze povezani s pitanjem utječe li izloženost elektromagnetskim poljima na stanični, endokrini, imunološki i reproduktivni sustav kralježnjaka. Istraživanja u kojima su ispitivani učinci elektromagnetskih polja na ptice pokazuju da izloženost ptica tim poljima većinom, ali ne uvijek, mijenja njihovo ponašanje, reproduktivnu uspješnost, rast i razvoj, fiziologiju i endokrini sustav te oksidacijski stres (Fernie, 2000.; Fernie i Reynolds, 2005.).

4.4.   Mogući pozitivni učinci elektroenergetske infrastrukture na divlje ptice

Električni vodovi, tornjevi i stupovi distribucijskih vodova mogu imati i niz korisnih učinaka na vrste divljih ptica. Primjerice, mogu osigurati:

| — | podlogu za razmnožavanje, mjesto za gniježđenje: niz je razloga za povremeno parenje ptica na elektroenergetskim strukturama, na primjer nedostatak alternativnih mjesta za gniježđenje kao što su stabla i stijene ili činjenica da elektroenergetske strukture nude sigurnost od sisavaca grabežljivaca i čvrstu podlogu za savijanje gnijezda (van Rooyen, 2004.; McCann, 2005.). Elektroenergetske strukture mogu osigurati podloge za gniježđenje u staništima gdje su prirodni elementi oskudni te ponuditi određenu zaštitu olakšavajući time širenje areala ili povećavajući lokalnu gustoću nekih vrsta (APLIC, 2006.), |
| --- | --- |

—

podlogu za razmnožavanje, mjesto za gniježđenje: niz je razloga za povremeno parenje ptica na elektroenergetskim strukturama, na primjer nedostatak alternativnih mjesta za gniježđenje kao što su stabla i stijene ili činjenica da elektroenergetske strukture nude sigurnost od sisavaca grabežljivaca i čvrstu podlogu za savijanje gnijezda (van Rooyen, 2004.; McCann, 2005.). Elektroenergetske strukture mogu osigurati podloge za gniježđenje u staništima gdje su prirodni elementi oskudni te ponuditi određenu zaštitu olakšavajući time širenje areala ili povećavajući lokalnu gustoću nekih vrsta (APLIC, 2006.),

| — | mjesto za sjedenje, spavanje i lov: supovi i rode često odabiru električne vodove kao mjesto za spavanje jer su zaštićeniji od vremenskih neprilika i grabežljivaca na tlu. Električni stupovi u otvorenim staništima korisni su nekim grabljivicama jer nude mjesta za sjedenje s dobrim pogledom na lovna područja. Zbog električnih vodova u područjima s relativno malo stabala grabljivice koje love s visokih mjesta na kojima sjede dobivaju milijune kilometara prikladnih staništa za lov (Olendoff et al., 1980.), |
| --- | --- |

—

mjesto za sjedenje, spavanje i lov: supovi i rode često odabiru električne vodove kao mjesto za spavanje jer su zaštićeniji od vremenskih neprilika i grabežljivaca na tlu. Električni stupovi u otvorenim staništima korisni su nekim grabljivicama jer nude mjesta za sjedenje s dobrim pogledom na lovna područja. Zbog električnih vodova u područjima s relativno malo stabala grabljivice koje love s visokih mjesta na kojima sjede dobivaju milijune kilometara prikladnih staništa za lov (Olendoff et al., 1980.),

| — | upravljanje staništima: električni vodovi mogu osigurati i postojano stanište vrstama kojima odgovara niska vegetacija. Istraživanje provedeno u Sjedinjenim Američkim Državama pokazalo je da otvorena zaštitna područja uz komunalne vodove osiguravaju staništa vrstama ptica čija brojnost opada (Confer i Pascoe, 2003.; Askins, 2012.). |
| --- | --- |

—

upravljanje staništima: električni vodovi mogu osigurati i postojano stanište vrstama kojima odgovara niska vegetacija. Istraživanje provedeno u Sjedinjenim Američkim Državama pokazalo je da otvorena zaštitna područja uz komunalne vodove osiguravaju staništa vrstama ptica čija brojnost opada (Confer i Pascoe, 2003.; Askins, 2012.).

| Projekt ELIA / RTE LIFE+: stvaranje koristi za prirodu (24)




  ELIA (operator visokonaponskog sustava za prijenos električne energije u Belgiji) i RTE (operator sustava za prijenos električne energije u Francuskoj) vodili su petogodišnji projekt (2011. – 2017.) za upravljanje i obnovu više od 300 hektara zemljišta ispod srednjonaponskih i visokonaponskih nadzemnih električnih vodova u Valoniji i Francuskoj.
  Taj projekt ilustrira mjere za očuvanje prirode te kako dionici u području energije mogu iskoristiti razvoj infrastrukture kao priliku za poticanje biološke raznolikosti.


  Bare

  (cilj: 100 bara na 130 km područja obuhvaćenog projektom)

  Gdje god je tlo prikladno (postoji nepropusni sloj: tla od treseta, bijele gline i glejne gline) te prvenstveno u područjima koja imaju dobre uvjete za određene rijetke vrste, iskopane su bare ili su na odvodnim kanalima sagrađene brane kako bi se poplavila područja od barem 25 m2 (minimalna veličina za ograničenje nanosa, prirodnog procesa punjenja bara lišćem). Mreža bara unutar šuma omogućit će kolonizaciju vodozemcima, vretencima, kozacima i pticama močvaricama te spriječiti izolaciju populacija.


  Voćnjaci

  (cilj: 20 ha s 8 000 stabala)

  Ispod nadzemnih električnih vodova posađen je niz vrlo rijetkih i lokalnih vrsta voćki, uglavnom europska divlja kruška (Pyrus pyraster), europska divlja jabuka (Malus sylvestris) i mušmula (Mespilus germanica), malene vrste. One unose raznolikost u šumske sastojine te nude sklonište i hranu nizu lokalnih životinja (velike životinje, ptice i kukci).


  Jednostavne cvjetne livade

  (cilj: 20 ha)

  Na pristupnim rutama visokonaponskim električnim vodovima ponovno su stvorene jednostavne cvjetne livade koje služe kao utočište rijetkim biljnim vrstama, kukcima, pticama i malim sisavcima. Redovitom košnjom i uklanjanjem pokošene vegetacije osiromašit će se tlo te će se rijetke ili nestale biljke ponovno moći pojaviti. U ekstremnim su slučajevima cvjetne livade iznova stvorene sijanjem sjemenki lokalnih biljnih sorti.


  Tresetišta i vrištine

  (cilj: obnoviti dodatnih 20 ha ili prikladno upravljati njima)

  Močvarna područja i vrištine ispod električnih vodova mogu se obnoviti uklanjanjem površinskog sloja zemlje, čime se potiče razvoj pionirskih vrsta iz sjemenja koje leži u sloju ispod. U nekim je područjima razina vode lokalno ponovno uspostavljena začepljivanjem odvoda, čime su obnovljeni vrištine i tresetišta. Cilj je održati i poboljšati razmjenu biljaka i životinja među postojećim tresetištima i vrištinama, uključujući one koji su nedavno obnovljeni.


  Ispaša

  (cilj: održavati 20 ha ispašom i 20 ha košnjom)

  Ispašom se podupire obnova oštećenih tresetišta, vriština, rijetkih livada i dolina, čime se pridonosi rješavanju problema dominantnih vrsta, kao što je krika. U drugim slučajevima (livade košanice, suhe vrištine, rijetke livade), košnjom (ugovorno s lokalnim poljoprivrednicima) prilagođenom po razdobljima i ritmu pridonosi se očuvanju vegetacije na odgovarajućoj razini za brojne vrste biljaka, kukaca i gmazova.


  Invazivne vrste

  (cilj: tretirati 20 – 30 ha)

  U okviru projekta obustavljen je ili doveden pod kontrolu rast biljnih vrsta na popisu invazivnih vrsta u Valoniji, pogotovo crne trešnje (Prunus serotina), ljetnog jorgovana (Buddleja davidii), gigantske šapike (Heracleum mantegazzianum), indijskog nedirka (Impatiens glandulifera), japanskog dvornika (Fallopia japonica), nejednakozubog staračca (Senecio inaequidens) i, donekle, bagrema (Robinia pseudoacacia).


  Fragmentacija

  (cilj: stvoriti rubna područja na 30 km (90 ha) i obnoviti 40 km (120 ha))

  Trenutačno su u radnim područjima u okviru projekta koridori za električne vodove u šumama uglavnom u obliku slova U: u sredini je niska trava, uredno pokošena, a zatim nagli prijelaz na šumu s visokim drvećem na obje strane. U okviru projekta stvorena su rubna područja u obliku slova V između koridora i šume.
  Ta rubna područja s ovećim stablima raznih vrsta kao ekotoni mogu pružiti stanište s hranom i skloništem brojnim vrstama kukaca, sisavaca i ptica kojih nema u koridorima s „čistim” i uredno održavanim okolnim područjima. Šuma se obogaćuje sekundarnim vrstama drveća kojih inače često nema. Rubna područja također smanjuju štetu koju vjetar može nanijeti šumskoj sastojini jer stvaraju kosinu. Ona mogu biti bogata i mrtvim drvom te tako nuditi utočište velikom broju kukaca i korisno stanište pticama i šišmišima. Kad se poveća gustoća rubnih područja, usporava se rast visokog drveća (breza, smreka, bukva), koje je opasno za vodove.


  Početno stanje i stanje nakon projekta |
| --- |

Projekt ELIA / RTE LIFE+: stvaranje koristi za prirodu (24)

Image

ELIA (operator visokonaponskog sustava za prijenos električne energije u Belgiji) i RTE (operator sustava za prijenos električne energije u Francuskoj) vodili su petogodišnji projekt (2011. – 2017.) za upravljanje i obnovu više od 300 hektara zemljišta ispod srednjonaponskih i visokonaponskih nadzemnih električnih vodova u Valoniji i Francuskoj.

Taj projekt ilustrira mjere za očuvanje prirode te kako dionici u području energije mogu iskoristiti razvoj infrastrukture kao priliku za poticanje biološke raznolikosti.

Bare

  (cilj: 100 bara na 130 km područja obuhvaćenog projektom)

Gdje god je tlo prikladno (postoji nepropusni sloj: tla od treseta, bijele gline i glejne gline) te prvenstveno u područjima koja imaju dobre uvjete za određene rijetke vrste, iskopane su bare ili su na odvodnim kanalima sagrađene brane kako bi se poplavila područja od barem 25 m2 (minimalna veličina za ograničenje nanosa, prirodnog procesa punjenja bara lišćem). Mreža bara unutar šuma omogućit će kolonizaciju vodozemcima, vretencima, kozacima i pticama močvaricama te spriječiti izolaciju populacija.

Voćnjaci

  (cilj: 20 ha s 8 000 stabala)

Ispod nadzemnih električnih vodova posađen je niz vrlo rijetkih i lokalnih vrsta voćki, uglavnom europska divlja kruška (Pyrus pyraster), europska divlja jabuka (Malus sylvestris) i mušmula (Mespilus germanica), malene vrste. One unose raznolikost u šumske sastojine te nude sklonište i hranu nizu lokalnih životinja (velike životinje, ptice i kukci).

Jednostavne cvjetne livade

  (cilj: 20 ha)

Na pristupnim rutama visokonaponskim električnim vodovima ponovno su stvorene jednostavne cvjetne livade koje služe kao utočište rijetkim biljnim vrstama, kukcima, pticama i malim sisavcima. Redovitom košnjom i uklanjanjem pokošene vegetacije osiromašit će se tlo te će se rijetke ili nestale biljke ponovno moći pojaviti. U ekstremnim su slučajevima cvjetne livade iznova stvorene sijanjem sjemenki lokalnih biljnih sorti.

Tresetišta i vrištine

  (cilj: obnoviti dodatnih 20 ha ili prikladno upravljati njima)

Močvarna područja i vrištine ispod električnih vodova mogu se obnoviti uklanjanjem površinskog sloja zemlje, čime se potiče razvoj pionirskih vrsta iz sjemenja koje leži u sloju ispod. U nekim je područjima razina vode lokalno ponovno uspostavljena začepljivanjem odvoda, čime su obnovljeni vrištine i tresetišta. Cilj je održati i poboljšati razmjenu biljaka i životinja među postojećim tresetištima i vrištinama, uključujući one koji su nedavno obnovljeni.

Ispaša

  (cilj: održavati 20 ha ispašom i 20 ha košnjom)

Ispašom se podupire obnova oštećenih tresetišta, vriština, rijetkih livada i dolina, čime se pridonosi rješavanju problema dominantnih vrsta, kao što je krika. U drugim slučajevima (livade košanice, suhe vrištine, rijetke livade), košnjom (ugovorno s lokalnim poljoprivrednicima) prilagođenom po razdobljima i ritmu pridonosi se očuvanju vegetacije na odgovarajućoj razini za brojne vrste biljaka, kukaca i gmazova.

Invazivne vrste

  (cilj: tretirati 20 – 30 ha)

U okviru projekta obustavljen je ili doveden pod kontrolu rast biljnih vrsta na popisu invazivnih vrsta u Valoniji, pogotovo crne trešnje (Prunus serotina), ljetnog jorgovana (Buddleja davidii), gigantske šapike (Heracleum mantegazzianum), indijskog nedirka (Impatiens glandulifera), japanskog dvornika (Fallopia japonica), nejednakozubog staračca (Senecio inaequidens) i, donekle, bagrema (Robinia pseudoacacia).

Fragmentacija

  (cilj: stvoriti rubna područja na 30 km (90 ha) i obnoviti 40 km (120 ha))

Trenutačno su u radnim područjima u okviru projekta koridori za električne vodove u šumama uglavnom u obliku slova U: u sredini je niska trava, uredno pokošena, a zatim nagli prijelaz na šumu s visokim drvećem na obje strane. U okviru projekta stvorena su rubna područja u obliku slova V između koridora i šume.

Ta rubna područja s ovećim stablima raznih vrsta kao ekotoni mogu pružiti stanište s hranom i skloništem brojnim vrstama kukaca, sisavaca i ptica kojih nema u koridorima s „čistim” i uredno održavanim okolnim područjima. Šuma se obogaćuje sekundarnim vrstama drveća kojih inače često nema. Rubna područja također smanjuju štetu koju vjetar može nanijeti šumskoj sastojini jer stvaraju kosinu. Ona mogu biti bogata i mrtvim drvom te tako nuditi utočište velikom broju kukaca i korisno stanište pticama i šišmišima. Kad se poveća gustoća rubnih područja, usporava se rast visokog drveća (breza, smreka, bukva), koje je opasno za vodove.

Početno stanje i stanje nakon projekta

5.   MOGUĆE MJERE UBLAŽAVANJA ZA ELEKTROENERGETSKE MREŽNE INFRASTRUKTURE KOJE UTJEČU NA DIVLJE PTICE

5.1.   Što su mjere ublažavanja?

Kada se procjenom energetskog infrastrukturnog plana ili projekta u skladu s člankom 6. Direktive o staništima utvrdi nekoliko negativnih učinaka na neko područje mreže Natura 2000, plan ili projekt ne odbacuje se automatski. Ovisno o težini mogućih utjecaja, možda se mogu uvesti mjere ublažavanja kojima će se mogući negativni utjecaji plana ili projekta ukloniti, spriječiti ili smanjiti na neznatnu razinu.

U ovom je poglavlju naglasak na područjima mreže Natura 2000, ali mjere za smanjenje negativnih utjecaja trebalo bi predvidjeti i u okviru procjene utjecaja na okoliš/strateške procjene okoliša za planove i projekte za koje nije potrebno provoditi ocjene prihvatljivosti, ali koji bi negativno utjecali na zaštićene vrste.

Za odluku o izboru potrebnih mjera ublažavanja ključno je prvo procijeniti učinke plana ili projekta na zaštićene vrste i stanišne tipove EU-a na predmetnom području mreže Natura 2000 (samostalno ili u kombinaciji s drugim projektima ili planovima). Tako će se utvrditi vrsta i razmjer negativnih učinaka te dobiti osnovna vrijednost prema kojoj će se utvrditi potrebna vrsta mjera ublažavanja.

Ukratko, djelotvorno ublažavanje negativnih učinaka na područja mreže Natura 2000 može se ostvariti tek kad se potencijalni negativni učinci u potpunosti utvrde i procijene te kad se izvijesti o njima. Utvrđivanje mjera za ublažavanje, kao i sama procjena utjecaja, mora se temeljiti na dobrom razumijevanju predmetnih vrsta/staništa.

Mjere ublažavanja mogu uključivati izmjene veličine, lokacije, dizajna i konfiguracije različitih aspekata energetskog infrastrukturnog plana ili projekta (npr. izolirati vodiče kako bi se izbjegao električni udar). Mogu biti i privremene prilagodbe tijekom gradnje i operativne faze (npr. izbjegavanje gradnje tijekom sezone parenja).

Nakon što se primjerene mjere ublažavanja utvrde i detaljno razrade, plan ili projekt može se odobriti u skladu s postupkom iz članka 6. Direktive o staništima uz uvjet da te mjere ublažavanja budu provedene u skladu s uputama koje izda nadležno tijelo.

Slika 4.

Hijerarhijski pristup donošenju mjera ublažavanja. Ublažavanje bi uvijek trebalo težiti vrhu hijerarhije ublažavanja (tj. izbjegavanju utjecaja na izvoru)

| Pristup ublažavanju | Preferencija |
| --- | --- |
| Izbjegavanje utjecaja na izvoru | najviša | |
| Smanjivanje utjecaja na izvoru |
| Ublažavanje utjecaja na području |
| Ublažavanje utjecaja kod primatelja | najniža |

Pristup ublažavanju

Preferencija

Izbjegavanje utjecaja na izvoru

najviša

Image

Smanjivanje utjecaja na izvoru

Ublažavanje utjecaja na području

Ublažavanje utjecaja kod primatelja

najniža

Ako čak i nakon uvođenja mjera ublažavanja još uvijek postoji znatan rezidualni učinak na područje, bit će potrebno razmotriti druga rješenja (npr. druga lokacija projekta, drugi razmjeri ili drugačije projektiranje ili drugi procesi). Ako takva rješenja ne postoje, plan ili projekt ipak se može odobriti u iznimnim slučajevima ako se poštuju uvjeti iz članka 6. stavka 4. te se odobre odgovarajuće kompenzacijske mjere kojima će se nadoknaditi preostali negativni učinci (za pojedinosti vidjeti 7. poglavlje), tako da se ne ugrozi mreža Natura 2000.

Za svaku od predloženih mjera ublažavanja važno je:

| — | objasniti kako će se tim mjerama utvrđeni negativni utjecaji na područje izbjeći ili smanjiti na neznatnu razinu, |
| --- | --- |

—

objasniti kako će se tim mjerama utvrđeni negativni utjecaji na područje izbjeći ili smanjiti na neznatnu razinu,

| — | dokazati tko će i kako osigurati i provoditi mjere, |
| --- | --- |

—

dokazati tko će i kako osigurati i provoditi mjere,

| — | dokazati stupanj povjerenja u vjerojatnost uspješnosti mjera, |
| --- | --- |

—

dokazati stupanj povjerenja u vjerojatnost uspješnosti mjera,

| — | navesti rokove za provedbu mjera u odnosu na projekt ili plan, |
| --- | --- |

—

navesti rokove za provedbu mjera u odnosu na projekt ili plan,

| — | dokazati kako će se mjere nadzirati te kako će se uvesti dodatne mjere ako se to ublažavanje pokaže nedostatnim. |
| --- | --- |

—

dokazati kako će se mjere nadzirati te kako će se uvesti dodatne mjere ako se to ublažavanje pokaže nedostatnim.

| Projekt EcoMOL (Ekološko upravljanje nadzemnim vodovima) (25)

  U okviru njemačkog projekta „Jugozapadni vezni vod/Tirinška električna veza” provedena je studija (Veleučilište u Erfurtu et al., 2010.) u kojoj je predstavljen interdisciplinarni koncept ekološkog upravljanja koridorima za nadzemne vodove (EcoMOL). Taj bi se koncept mogao prilagoditi i primijeniti na različite europske regije.
  U studiji se uzima u obzir da operatori imaju tehničke zahtjeve, kao što su sigurnosne udaljenosti i građevinski radovi, kako bi jamčili pouzdanost prijenosa u koridoru za visokonaponske nadzemne vodove. Navedene su metode ublažavanja utjecaja kao što su gubitak i propadanje staništa zbog izgradnje te metode provedbe kompenzacijskih mjera. Klasificirani su i tipovi biotopa u koridoru po razredima visine rasta, prema obilježjima prirodnog rasta vrste i eventualno izmijenjeni upravljanjem. Stoga se u studiji pri trasiranju vodova u koridoru razlikuju područja koja se neće pošumljavati u budućnosti, područja koja su trenutačno pošumljena i područja na kojima nema obveze sječe.
  Kombinacija prioriteta pri sječi te trenutačnih i potencijalnih zona visine rasta definira raspon mogućih mjera stvaranja ili obnove. Trebalo bi provesti detaljno planiranje zasebno za svako od triju rubnih područja šume (šumski rub, zaštitni pojas i rjeđi sloj drveća koji ublažava nalete vjetra), koja se razlikuju po visini rasta.

  Slika 5.


  Idealno raspoređen sastav vanjskog rubnog područja šume duž koridora nadzemnih vodova (FVA, 1996., modificiran) sa shematskim prikazom pilot-projekta |
| --- |

Projekt EcoMOL (Ekološko upravljanje nadzemnim vodovima) (25)

U okviru njemačkog projekta „Jugozapadni vezni vod/Tirinška električna veza” provedena je studija (Veleučilište u Erfurtu et al., 2010.) u kojoj je predstavljen interdisciplinarni koncept ekološkog upravljanja koridorima za nadzemne vodove (EcoMOL). Taj bi se koncept mogao prilagoditi i primijeniti na različite europske regije.

U studiji se uzima u obzir da operatori imaju tehničke zahtjeve, kao što su sigurnosne udaljenosti i građevinski radovi, kako bi jamčili pouzdanost prijenosa u koridoru za visokonaponske nadzemne vodove. Navedene su metode ublažavanja utjecaja kao što su gubitak i propadanje staništa zbog izgradnje te metode provedbe kompenzacijskih mjera. Klasificirani su i tipovi biotopa u koridoru po razredima visine rasta, prema obilježjima prirodnog rasta vrste i eventualno izmijenjeni upravljanjem. Stoga se u studiji pri trasiranju vodova u koridoru razlikuju područja koja se neće pošumljavati u budućnosti, područja koja su trenutačno pošumljena i područja na kojima nema obveze sječe.

Kombinacija prioriteta pri sječi te trenutačnih i potencijalnih zona visine rasta definira raspon mogućih mjera stvaranja ili obnove. Trebalo bi provesti detaljno planiranje zasebno za svako od triju rubnih područja šume (šumski rub, zaštitni pojas i rjeđi sloj drveća koji ublažava nalete vjetra), koja se razlikuju po visini rasta.

Slika 5.

Idealno raspoređen sastav vanjskog rubnog područja šume duž koridora nadzemnih vodova (FVA, 1996., modificiran) sa shematskim prikazom pilot-projekta

Image

5.2.   Potencijalne mjere ublažavanja negativnih učinaka elektroenergetskih planova ili projekata na vrste divljih ptica

U preostalom dijelu ovog poglavlja razmatra se niz potencijalnih mjera ublažavanja koje se mogu primijeniti na elektroenergetske infrastrukturne planove ili projekte, posebno u odnosu na vrste divljih ptica. Mjere ublažavanja mogu se uvesti na razini plana ili u različitim fazama projektnog ciklusa.

5.2.1.   Uvođenje proaktivnih mjera na razini planiranja

U ranoj fazi procesa donošenja odluka može se uvesti niz mjera, posebno u početnoj fazi planiranja kako bi se spriječio, izbjegao ili smanjio rizik potencijalnih utjecaja na područja mreže Natura 2000 i na vrste divljih ptica. Mjere mogu uključivati sljedeće:

Zakonodavstvo

Izraditi i podržati posebne nacionalne zakonodavne instrumente ili izmijeniti postojeće kako bi se osiguralo sljedeće:

| — | zaštita ptica od negativnih učinaka električnih vodova (npr. obvezom upotrebe podzemnih kabela u osjetljivim područjima), |
| --- | --- |

—

zaštita ptica od negativnih učinaka električnih vodova (npr. obvezom upotrebe podzemnih kabela u osjetljivim područjima),

| — | integrirana sigurnost novih i potpuno obnovljenih električnih vodova za ptice, bez potrebe za dodatnim modificiranjem ili naknadnim prilagodbama, |
| --- | --- |

—

integrirana sigurnost novih i potpuno obnovljenih električnih vodova za ptice, bez potrebe za dodatnim modificiranjem ili naknadnim prilagodbama,

| — | naknadna prilagodba postojećih električnih vodova, posebno „ubojitih” električnih stupova, u dogledno vrijeme. |
| --- | --- |

—

naknadna prilagodba postojećih električnih vodova, posebno „ubojitih” električnih stupova, u dogledno vrijeme.

Planiranje

| — | korištenje ocjenom prihvatljivosti/strateškom procjenom okoliša nacionalnih razvojnih planova elektroenergetske infrastrukture kako bi se osiguralo da se mreža Natura 2000 te pitanja i prioriteti očuvanja divljih ptica u potpunosti uzmu u obzir već u ranoj fazi procesa donošenja odluka, |
| --- | --- |

—

korištenje ocjenom prihvatljivosti/strateškom procjenom okoliša nacionalnih razvojnih planova elektroenergetske infrastrukture kako bi se osiguralo da se mreža Natura 2000 te pitanja i prioriteti očuvanja divljih ptica u potpunosti uzmu u obzir već u ranoj fazi procesa donošenja odluka,

| — | kad god je to moguće, prilagodba planova kako bi se izbjegla osjetljiva područja mreže Natura 2000 i druga područja važna za ptice navedena u 4. poglavlju, |
| --- | --- |

—

kad god je to moguće, prilagodba planova kako bi se izbjegla osjetljiva područja mreže Natura 2000 i druga područja važna za ptice navedena u 4. poglavlju,

| — | utvrđivanje posebno osjetljivih vrsta ptica na temelju njihove ugroženosti od električnih vodova, stanja očuvanosti, veličine populacije i rasprostranjenosti unutar zemlje, |
| --- | --- |

—

utvrđivanje posebno osjetljivih vrsta ptica na temelju njihove ugroženosti od električnih vodova, stanja očuvanosti, veličine populacije i rasprostranjenosti unutar zemlje,

| — | utvrđivanje prioritetnih područja na osnovi rasprostranjenosti, gustoće populacija i brojnosti prioritetnih vrsta ptica i postojeće i planirane infrastrukture te priprema nacionalne karte osjetljivih područja radi utvrđivanja kritičnih područja interakcija i drugih prioritetnih (visokorizičnih) područja za mjere prevencije i ublažavanja, |
| --- | --- |

—

utvrđivanje prioritetnih područja na osnovi rasprostranjenosti, gustoće populacija i brojnosti prioritetnih vrsta ptica i postojeće i planirane infrastrukture te priprema nacionalne karte osjetljivih područja radi utvrđivanja kritičnih područja interakcija i drugih prioritetnih (visokorizičnih) područja za mjere prevencije i ublažavanja,

| — | određivanje prioritetnih električnih vodova za ublažavanje na temelju podataka o smrtnosti i rasprostranjenosti ptica, |
| --- | --- |

—

određivanje prioritetnih električnih vodova za ublažavanje na temelju podataka o smrtnosti i rasprostranjenosti ptica,

| — | izbjegavanje prioritetnih područja (područja za razmnožavanje i prezimljavanje, migracijski koridori, kolonije za razmnožavanje, područja okupljanja, obalna područja, močvarna područja) kad je to moguće tijekom planiranja/trasiranja infrastrukture, |
| --- | --- |

—

izbjegavanje prioritetnih područja (područja za razmnožavanje i prezimljavanje, migracijski koridori, kolonije za razmnožavanje, područja okupljanja, obalna područja, močvarna područja) kad je to moguće tijekom planiranja/trasiranja infrastrukture,

| — | izrada smjernica za tehnička rješenja za ublažavanje opasnosti od sudaranja ptica ili električnih udara (npr. Haas et al., 2005.; Haas i Nikow, 2006., Prinsen et al., 2011.), |
| --- | --- |

—

izrada smjernica za tehnička rješenja za ublažavanje opasnosti od sudaranja ptica ili električnih udara (npr. Haas et al., 2005.; Haas i Nikow, 2006., Prinsen et al., 2011.),

| — | provedba prethodne ocjene potencijalne djelotvornosti planiranih strategija prevencije i reakcije kako bi se osiguralo da se intervencije u upravljanju temelje na dokazima, |
| --- | --- |

—

provedba prethodne ocjene potencijalne djelotvornosti planiranih strategija prevencije i reakcije kako bi se osiguralo da se intervencije u upravljanju temelje na dokazima,

| — | utvrđivanje plana provedbe mjera ublažavanja, |
| --- | --- |

—

utvrđivanje plana provedbe mjera ublažavanja,

| — | uspostava nacionalne baze podataka i GIS-a za upravljanje podacima o interakcijama ptica i električnih vodova te za odgovarajuće prostorno planiranje, uključujući optimalno trasiranje električnih vodova na temelju ekoloških, tehničkih i ekonomskih kriterija. |
| --- | --- |

—

uspostava nacionalne baze podataka i GIS-a za upravljanje podacima o interakcijama ptica i električnih vodova te za odgovarajuće prostorno planiranje, uključujući optimalno trasiranje električnih vodova na temelju ekoloških, tehničkih i ekonomskih kriterija.

Praćenje, istraživanje i ocjena napretka u provedbi te izvješćivanje o njemu

| — | procjena napretka u odnosu na ciljeve, ključne etape i vremenski okvir strateških planova, |
| --- | --- |

—

procjena napretka u odnosu na ciljeve, ključne etape i vremenski okvir strateških planova,

| — | ocjena stečenog iskustva kako bi se poboljšao rad u budućnosti, |
| --- | --- |

—

ocjena stečenog iskustva kako bi se poboljšao rad u budućnosti,

| — | priprema izvješća o provedbi za ključne dionike, |
| --- | --- |

—

priprema izvješća o provedbi za ključne dionike,

| — | poticanje međunarodne razmjene iskustava, |
| --- | --- |

—

poticanje međunarodne razmjene iskustava,

| — | suradnja u nastojanju da se ugrožene ptice koje migriraju na velike udaljenosti sačuva od negativnih učinaka električnih vodova, |
| --- | --- |

—

suradnja u nastojanju da se ugrožene ptice koje migriraju na velike udaljenosti sačuva od negativnih učinaka električnih vodova,

| — | pokretanje i podupiranje relevantnih istraživačkih projekata povezanih s mjerama prevencije i ublažavanja te razvoja i proizvodnje proizvoda za sigurnost ptica, |
| --- | --- |

—

pokretanje i podupiranje relevantnih istraživačkih projekata povezanih s mjerama prevencije i ublažavanja te razvoja i proizvodnje proizvoda za sigurnost ptica,

| — | razvoj niza protokola praćenja standardiziranih za različita stanja. |
| --- | --- |

—

razvoj niza protokola praćenja standardiziranih za različita stanja.

| Predloženi opći koncept određivanja prioritetnih područja

  Nacionalna tijela mogu poduzeti niz koraka za određivanje prioritetnih područja u kojima se mjere za sigurnost električnih vodova moraju razmotriti kao prioritetne. Opće je načelo tog pristupa da bi područja u kojima se nalazi ili na koja se oslanja veći broj prioritetnih vrsta te znatan dio populacija tih vrsta trebala imati prednost pri odabiru nacionalnih prioriteta za prevenciju i ublažavanje.
  I određena i druga područja moraju se prema svojoj važnosti (privremena ili trajna gustoća i brojnost) za prioritetne vrste odrediti kao područja visokog, srednjeg ili niskog prioriteta. |
| --- |

Predloženi opći koncept određivanja prioritetnih područja

Nacionalna tijela mogu poduzeti niz koraka za određivanje prioritetnih područja u kojima se mjere za sigurnost električnih vodova moraju razmotriti kao prioritetne. Opće je načelo tog pristupa da bi područja u kojima se nalazi ili na koja se oslanja veći broj prioritetnih vrsta te znatan dio populacija tih vrsta trebala imati prednost pri odabiru nacionalnih prioriteta za prevenciju i ublažavanje.

I određena i druga područja moraju se prema svojoj važnosti (privremena ili trajna gustoća i brojnost) za prioritetne vrste odrediti kao područja visokog, srednjeg ili niskog prioriteta.

| Prioritetnost područja | Vrsta područja |
| --- | --- |
| PODRUČJA VISOKOG PRIORITETA
  Važnost: međunarodna
  (na primjer:






  — | područja posebne zaštite (područja koja imaju posebnu funkciju kao mjesta za odmor za međunarodno značajan broj ranjivih vrsta), |

Prioritetnost područja

Vrsta područja

PODRUČJA VISOKOG PRIORITETA

Važnost: međunarodna

(na primjer:

—

područja posebne zaštite (područja koja imaju posebnu funkciju kao mjesta za odmor za međunarodno značajan broj ranjivih vrsta),

| — | područja kategorija IBA – globalnih: A1, A4i-iv; europskih: B1i-iv, B2; EU-a: C1, C2, C3, C4, C5, C6) |
| --- | --- |

—

područja kategorija IBA – globalnih: A1, A4i-iv; europskih: B1i-iv, B2; EU-a: C1, C2, C3, C4, C5, C6)

Kritična područja interakcija za nekoliko prioritetnih vrsta velike gustoće vrste, kao što su:

| — | ključna područja za razmnožavanje „izvornih” populacija nekoliko prioritetnih vrsta |
| --- | --- |

—

ključna područja za razmnožavanje „izvornih” populacija nekoliko prioritetnih vrsta

| — | područja okupljanja |
| --- | --- |

—

područja okupljanja

| — | ključna područja za zaustavljanje |
| --- | --- |

—

ključna područja za zaustavljanje

| — | ključna područja za spavanje |
| --- | --- |

—

ključna područja za spavanje

| — | ključna područja za prezimljavanje |
| --- | --- |

—

ključna područja za prezimljavanje

| — | migracijski koridori |
| --- | --- |

—

migracijski koridori

| — | ključne migracijske rute |
| --- | --- |

—

ključne migracijske rute

| — | ključni putovi preleta između područja za spavanje i područja potrage za hranom |
| --- | --- |

—

ključni putovi preleta između područja za spavanje i područja potrage za hranom

PODRUČJA SREDNJEG PRIORITETA

Važnost: nacionalna

| — | nacionalno važna područja za jednu prioritetnu vrstu ili više njih |
| --- | --- |

—

nacionalno važna područja za jednu prioritetnu vrstu ili više njih

| — | središnja područja za razmnožavanje i izvorne populacije nekoliko prioritetnih vrsta |
| --- | --- |

—

središnja područja za razmnožavanje i izvorne populacije nekoliko prioritetnih vrsta

| — | najvažnija područja privremenog obitavanja ptica |
| --- | --- |

—

najvažnija područja privremenog obitavanja ptica

| — | nacionalno važna područja okupljanja |
| --- | --- |

—

nacionalno važna područja okupljanja

PODRUČJA NISKOG PRIORITETA

Važnost: regionalna ili lokalna

| — | regionalno ili lokalno važna područja za prioritetne i neprioritetne vrste |
| --- | --- |

—

regionalno ili lokalno važna područja za prioritetne i neprioritetne vrste

| Sporazum o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica (African-Eurasian Waterbird Agreement, AEWA) – smjernice AEWA-e o načinima izbjegavanja ili ublažavanja utjecaja elektroenergetskih mreža

  U „Smjernicama o načinima izbjegavanja ili ublažavanja utjecaja elektroenergetskih mreža na migratorne ptice u afričko-euroazijskoj regiji”, koje je AEWA donijela 2012., preporučuje se sedam ključnih koraka (Prinsen et al., 2012.): | 1. korak: razvijati i podupirati strateško dugoročno planiranje električnih mreža na nacionalnoj razini, uključujući polaganje vodova niskog do srednjeg napona ispod zemlje. Primjenjivati prikladne postupke strateške procjene okoliša za odluke o potrebi električnih vodova na nacionalnoj razini i primjenjivati slične prikladne postupke procjene utjecaja na okoliš na izgradnju električnog voda kad se odluči da je takav vod potreban. Aspekti rizika od sudara ptica i njihova stradanja od električnog udara moraju biti integrirani u postupke procjene utjecaja na okoliš, |
| --- | --- |

Sporazum o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica (African-Eurasian Waterbird Agreement, AEWA) – smjernice AEWA-e o načinima izbjegavanja ili ublažavanja utjecaja elektroenergetskih mreža

U „Smjernicama o načinima izbjegavanja ili ublažavanja utjecaja elektroenergetskih mreža na migratorne ptice u afričko-euroazijskoj regiji”, koje je AEWA donijela 2012., preporučuje se sedam ključnih koraka (Prinsen et al., 2012.):

1. korak: razvijati i podupirati strateško dugoročno planiranje električnih mreža na nacionalnoj razini, uključujući polaganje vodova niskog do srednjeg napona ispod zemlje. Primjenjivati prikladne postupke strateške procjene okoliša za odluke o potrebi električnih vodova na nacionalnoj razini i primjenjivati slične prikladne postupke procjene utjecaja na okoliš na izgradnju električnog voda kad se odluči da je takav vod potreban. Aspekti rizika od sudara ptica i njihova stradanja od električnog udara moraju biti integrirani u postupke procjene utjecaja na okoliš,

| | 2. korak: razvijati i podupirati suradnju među svim dionicima (komunalna poduzeća, zaštitnici prirode, vladine organizacije) podupiranjem memoranduma o razumijevanju na dobrovoljnoj osnovi, na primjer, ili, ako je to potrebno, nametanjem suradnje komunalnih poduzeća u pogledu strateškog planiranja i ublažavanja negativnih učinaka na ptice zakonodavstvom, |
| --- | --- |

2. korak: razvijati i podupirati suradnju među svim dionicima (komunalna poduzeća, zaštitnici prirode, vladine organizacije) podupiranjem memoranduma o razumijevanju na dobrovoljnoj osnovi, na primjer, ili, ako je to potrebno, nametanjem suradnje komunalnih poduzeća u pogledu strateškog planiranja i ublažavanja negativnih učinaka na ptice zakonodavstvom,

| | 3. korak: razvijati znanstveno utemeljene baze podataka i skupove prostornih podataka o prisutnosti zaštićenih područja i drugih važnih područja za ptice te o prisutnosti ranjivih vrsta ptica, uključujući letne putove tih vrsta između područja za razmnožavanje, hranjenje i odmor te važne migracijske koridore. S pomoću tih skupova podataka poboljšava se strateško planiranje iz 1. i 2. koraka te se definiraju prioriteti iz 4. koraka. Ako nisu dostupni podaci, na primjer iz redovitih nacionalnih projekata praćenja ptica, moraju se barem godinu dana prikupljati podaci na terenu, |
| --- | --- |

3. korak: razvijati znanstveno utemeljene baze podataka i skupove prostornih podataka o prisutnosti zaštićenih područja i drugih važnih područja za ptice te o prisutnosti ranjivih vrsta ptica, uključujući letne putove tih vrsta između područja za razmnožavanje, hranjenje i odmor te važne migracijske koridore. S pomoću tih skupova podataka poboljšava se strateško planiranje iz 1. i 2. koraka te se definiraju prioriteti iz 4. koraka. Ako nisu dostupni podaci, na primjer iz redovitih nacionalnih projekata praćenja ptica, moraju se barem godinu dana prikupljati podaci na terenu,

| | 4. korak: trasirati nove nadzemne vodove dalje od ključnih područja za ptice uzimajući u obzir prisutnost zaštićenih područja (nacionalnog ili međunarodnog statusa zaštite), abiotičke čimbenike koji utječu na interakcije ptica i električnih vodova te ranjivost određenih vrsta ptica, |
| --- | --- |

4. korak: trasirati nove nadzemne vodove dalje od ključnih područja za ptice uzimajući u obzir prisutnost zaštićenih područja (nacionalnog ili međunarodnog statusa zaštite), abiotičke čimbenike koji utječu na interakcije ptica i električnih vodova te ranjivost određenih vrsta ptica,

| | 5. korak: izraditi popise s prioritetima u smislu ključnih područja i vrsta koje treba očuvati kako bi se utvrdili prioriteti za ublažavanje dijelova novih električnih vodova i naknadnu prilagodbu postojećih vodova, |
| --- | --- |

5. korak: izraditi popise s prioritetima u smislu ključnih područja i vrsta koje treba očuvati kako bi se utvrdili prioriteti za ublažavanje dijelova novih električnih vodova i naknadnu prilagodbu postojećih vodova,

| | 6. korak: ublažiti problematične dijelove električnih vodova, postojećih i planiranih, kako bi se primjenom najnovijih tehnika učinci električnih udara i sudara na ptice sveli na najmanju moguću mjeru, |
| --- | --- |

6. korak: ublažiti problematične dijelove električnih vodova, postojećih i planiranih, kako bi se primjenom najnovijih tehnika učinci električnih udara i sudara na ptice sveli na najmanju moguću mjeru,

| | 7. korak: razvijati i podupirati programe ocjenjivanja u kojima se primjenjuju standardizirani protokoli kako bi se pratila djelotvornost mjera ublažavanja te poboljšale tehnike ublažavanja, uključujući praćenje nesreća (električni udari i sudari) te prisutnosti i kretanja ptica radi procjene razmjera utjecaja (na pojedine vrste). |
| --- | --- |

7. korak: razvijati i podupirati programe ocjenjivanja u kojima se primjenjuju standardizirani protokoli kako bi se pratila djelotvornost mjera ublažavanja te poboljšale tehnike ublažavanja, uključujući praćenje nesreća (električni udari i sudari) te prisutnosti i kretanja ptica radi procjene razmjera utjecaja (na pojedine vrste).

5.2.2.   Razmatranje mogućih mjera ublažavanja i preventivnih mjera na razini projekta

Na razini projekta preporučuje se da se za projekte koji bi mogli utjecati na zaštićene vrste izvan mreže Natura 2000 (vidjeti članak 5. Direktive o pticama i članak 12. Direktive o staništima) tijekom ocjene prihvatljivosti ili procjene utjecaja na okoliš uzmu u obzir aspekti navedeni u nastavku.

Faza I. Faza prije gradnje

| — | Razmotrite različite načine ublažavanja interakcija između ptica i električnih vodova u procjeni utjecaja na okoliši ili ocjeni prihvatljivosti za nove električne vodove i rekonstrukcije vodova. |
| --- | --- |

—

Razmotrite različite načine ublažavanja interakcija između ptica i električnih vodova u procjeni utjecaja na okoliši ili ocjeni prihvatljivosti za nove električne vodove i rekonstrukcije vodova.

| — | Planirajte rješenja koja su sigurna za ptice (podzemni kabel, plastičnom masom izoliran vodič PAS) za prijenosne i distribucijske vodove ako je to tehnički i financijski izvedivo, a osobito u područjima od velikog značaja za ptice. |
| --- | --- |

—

Planirajte rješenja koja su sigurna za ptice (podzemni kabel, plastičnom masom izoliran vodič PAS) za prijenosne i distribucijske vodove ako je to tehnički i financijski izvedivo, a osobito u područjima od velikog značaja za ptice.

| — | Pobrinite se da su novi nadzemni električni vodovi konstruirani tako da su sigurni za ptice. |
| --- | --- |

—

Pobrinite se da su novi nadzemni električni vodovi konstruirani tako da su sigurni za ptice.

| — | Okupite vodove u skupine. |
| --- | --- |

—

Okupite vodove u skupine.

| — | Ako je moguće, vodove trasirajte daleko od očitih područja preleta ili spavanja ptica ili drugih područja u kojima se ptice okupljaju. |
| --- | --- |

—

Ako je moguće, vodove trasirajte daleko od očitih područja preleta ili spavanja ptica ili drugih područja u kojima se ptice okupljaju.

| — | Planirajte rješenja u obliku vegetacije, topografskih obilježja ili umjetnih objekata kojima bi se zakrilili vodovi. |
| --- | --- |

—

Planirajte rješenja u obliku vegetacije, topografskih obilježja ili umjetnih objekata kojima bi se zakrilili vodovi.

| — | Planirajte procjenu stanja pogođenih područja prije i nakon utjecaja uzimajući u obzir kontrolna područja (BACI) te podržavajte praćenje. |
| --- | --- |

—

Planirajte procjenu stanja pogođenih područja prije i nakon utjecaja uzimajući u obzir kontrolna područja (BACI) te podržavajte praćenje.

| — | Reaktivni pristup, u kojem se stupovi naknadno prilagođavaju ili žice izmjenjuju nakon što se ustanovi stradanje ptica, zamijenite proaktivnim, strukturiranim programom kako bi se većina stradanja spriječila prije nego što do njih dođe. |
| --- | --- |

—

Reaktivni pristup, u kojem se stupovi naknadno prilagođavaju ili žice izmjenjuju nakon što se ustanovi stradanje ptica, zamijenite proaktivnim, strukturiranim programom kako bi se većina stradanja spriječila prije nego što do njih dođe.

Faza II. Gradnja novih vodova

| — | Pobrinite se da su potpuno rekonstruirani vodovi konstrukcijski sigurni za ptice (npr. podzemni kabel, plastičnom masom obložen vodič PAS, konstrukcijski sigurne glave stupova). |
| --- | --- |

—

Pobrinite se da su potpuno rekonstruirani vodovi konstrukcijski sigurni za ptice (npr. podzemni kabel, plastičnom masom obložen vodič PAS, konstrukcijski sigurne glave stupova).

| — | Izbjegavajte stupove s potpornim izolatorima na novim nadzemnim vodovima. |
| --- | --- |

—

Izbjegavajte stupove s potpornim izolatorima na novim nadzemnim vodovima.

| — | Upotrebljavajte stupove s ovjesnim izolatorima. |
| --- | --- |

—

Upotrebljavajte stupove s ovjesnim izolatorima.

| — | Ako je moguće, izbjegavajte postavljanje neutralnog (zaštitnog) vodiča iznad faznih vodiča. |
| --- | --- |

—

Ako je moguće, izbjegavajte postavljanje neutralnog (zaštitnog) vodiča iznad faznih vodiča.

Faza III. Operativna faza – održavanje, modernizacija, rekonstrukcija i naknadna prilagodba postojećih vodova

| — | Pobrinite se da su potpuno rekonstruirani vodovi konstrukcijski sigurni za ptice (npr. podzemni kabel, plastičnom masom izoliran vodič PAS, konstrukcijski sigurne glave stupova). |
| --- | --- |

—

Pobrinite se da su potpuno rekonstruirani vodovi konstrukcijski sigurni za ptice (npr. podzemni kabel, plastičnom masom izoliran vodič PAS, konstrukcijski sigurne glave stupova).

| — | Pobrinite se da se prioritetni električni vodovi u pogledu očuvanja i rasprostranjenosti ptica te najopasnije vrste stupova na svim vodovima naknadno prilagode ili zamijene vodovima i stupovima koji su prilagođeni potrebama ptica i u skladu s najnovijim tehničkim standardima za sigurnost ptica. |
| --- | --- |

—

Pobrinite se da se prioritetni električni vodovi u pogledu očuvanja i rasprostranjenosti ptica te najopasnije vrste stupova na svim vodovima naknadno prilagode ili zamijene vodovima i stupovima koji su prilagođeni potrebama ptica i u skladu s najnovijim tehničkim standardima za sigurnost ptica.

| — | Provodite standardizirano praćenje utjecaja električnih vodova na ptice i praćenje za procjenu učinkovitosti mjera ublažavanja. |
| --- | --- |

—

Provodite standardizirano praćenje utjecaja električnih vodova na ptice i praćenje za procjenu učinkovitosti mjera ublažavanja.

| — | Poboljšajte staništa za ublažavanje utjecaja električnih vodova na biološku raznolikost. |
| --- | --- |

—

Poboljšajte staništa za ublažavanje utjecaja električnih vodova na biološku raznolikost.

| — | Stvorite staništa na istoj strani električnog voda kako bi se njegovi prelasci sveli na najmanju moguću mjeru. |
| --- | --- |

—

Stvorite staništa na istoj strani električnog voda kako bi se njegovi prelasci sveli na najmanju moguću mjeru.

| — | U blizini vodova što je više moguće smanjite aktivnosti ljudi i ometanje ptica (postupak edukacije). |
| --- | --- |

—

U blizini vodova što je više moguće smanjite aktivnosti ljudi i ometanje ptica (postupak edukacije).

| — | Redovito pripremajte izvješća o rezultatima praćenja i aktivnostima ublažavanja te ih dostavljajte ključnim dionicima. |
| --- | --- |

—

Redovito pripremajte izvješća o rezultatima praćenja i aktivnostima ublažavanja te ih dostavljajte ključnim dionicima.

Faza IV. Stavljanje izvan upotrebe

| — | Pobrinite se da na trasi električnih vodova ne ostanu nikakvi objekti. |
| --- | --- |

—

Pobrinite se da na trasi električnih vodova ne ostanu nikakvi objekti.

| — | Osigurajte cjelovitost staništa duž trase bivših električnih vodova. |
| --- | --- |

—

Osigurajte cjelovitost staništa duž trase bivših električnih vodova.

5.3.   Podrobne tehničke preporuke za korektivne mjere i mjere ublažavanja

Kako bi se osiguralo da su objekti za prijenos i distribuciju električne energije sigurni za ptice, preporučuju se sljedeće mjere ublažavanja i tehnički parametri:

5.3.1.   Ublažavanje opasnosti od električnog udara

Načela ublažavanja

| 1. | Čelične električne stupove zamijenite manje opasnim betonskim ili drvenim stupovima. |
| --- | --- |

1.

Čelične električne stupove zamijenite manje opasnim betonskim ili drvenim stupovima.

| 2. | Budući da su privremeni izolacijski materijali podložni eroziji i da se naknadno prilagođeni stupovi s vremenom mogu istrošiti i postati smrtno opasni, umjesto privremenih rješenja treba dati prednost upotrebi konstrukcijski sigurnijih stupova (primjerice s ovjesnim izolatorima i s udaljenostima većima od minimalnog sigurnosnog razmaka; vidjeti u nastavku). |
| --- | --- |

2.

Budući da su privremeni izolacijski materijali podložni eroziji i da se naknadno prilagođeni stupovi s vremenom mogu istrošiti i postati smrtno opasni, umjesto privremenih rješenja treba dati prednost upotrebi konstrukcijski sigurnijih stupova (primjerice s ovjesnim izolatorima i s udaljenostima većima od minimalnog sigurnosnog razmaka; vidjeti u nastavku).

| 3. | Zamijenite potporne izolatore ovjesnim izolatorima ili na postojeće potporne izolatore postavite najnoviju generaciju izolacijskih pokrova dovoljne duljine. |
| --- | --- |

3.

Zamijenite potporne izolatore ovjesnim izolatorima ili na postojeće potporne izolatore postavite najnoviju generaciju izolacijskih pokrova dovoljne duljine.

| 4. | Osigurajte dostatan razmak između različitih vodiča te između vodiča i žica za uzemljenje odnosno opreme. |
| --- | --- |

4.

Osigurajte dostatan razmak između različitih vodiča te između vodiča i žica za uzemljenje odnosno opreme.

| 5. | Pobrinite se da razmak između vodiča ne bude manji od 1 400 mm. |
| --- | --- |

5.

Pobrinite se da razmak između vodiča ne bude manji od 1 400 mm.

| 6. | Pobrinite se da razmak između mjesta na kojima sjede ptice (konzola, vrh stupa) i elemenata pod naponom ne bude manji od 600 mm. |
| --- | --- |

6.

Pobrinite se da razmak između mjesta na kojima sjede ptice (konzola, vrh stupa) i elemenata pod naponom ne bude manji od 600 mm.

| 7. | Odvratite ptice od sjedenja na opasnim mjestima. |
| --- | --- |

7.

Odvratite ptice od sjedenja na opasnim mjestima.

Preporučene metode ublažavanja

Stupovi s potpornim izolatorima

| — | Izolatore i vodiče izolirajte plastičnim izolacijskim kapama duljine 1 400 mm. |
| --- | --- |

—

Izolatore i vodiče izolirajte plastičnim izolacijskim kapama duljine 1 400 mm.

| — | Izolirajte vodiče u duljini od 1 400 mm. |
| --- | --- |

—

Izolirajte vodiče u duljini od 1 400 mm.

| — | Izolirajte srednji vodič koji je pričvršćen na potporni izolator na međustupovima s horizontalnim rasporedom bez vodljive konzole kako bi se postigao potreban razmak između vanjskih vodiča. |
| --- | --- |

—

Izolirajte srednji vodič koji je pričvršćen na potporni izolator na međustupovima s horizontalnim rasporedom bez vodljive konzole kako bi se postigao potreban razmak između vanjskih vodiča.

Stupovi s ovjesnim izolatorima

| — | Upotrebljavajte vrste stupova kod kojih razmak između srednjeg ovjesnog izolatora i vrha stupa iznosi barem 1 000 mm. |
| --- | --- |

—

Upotrebljavajte vrste stupova kod kojih razmak između srednjeg ovjesnog izolatora i vrha stupa iznosi barem 1 000 mm.

| — | Kod stupova (trokutastog ili portalnog tipa) s ovjesnim izolatorima preporučuje se izolirati srednji vodič u ukupnoj duljini od 2 000 mm ako je ispod srednjeg izolatora na vrhu stupa mjesto opasno za ptice. |
| --- | --- |

—

Kod stupova (trokutastog ili portalnog tipa) s ovjesnim izolatorima preporučuje se izolirati srednji vodič u ukupnoj duljini od 2 000 mm ako je ispod srednjeg izolatora na vrhu stupa mjesto opasno za ptice.

Zatezni stupovi i križišni stupovi

| — | Upotrebljavajte izolatorske lance duljine najmanje 700 mm. |
| --- | --- |

—

Upotrebljavajte izolatorske lance duljine najmanje 700 mm.

| — | Provedite barem dva strujna mosta ispod konzole i izolirajte treći strujni most. |
| --- | --- |

—

Provedite barem dva strujna mosta ispod konzole i izolirajte treći strujni most.

| — | Upotrebljavajte izolirane strujne mostove. |
| --- | --- |

—

Upotrebljavajte izolirane strujne mostove.

Transformatori, krajnji stupovi

| — | Upotrebljavajte krajnje stupove s dostatnom izolacijom na strujnim mostovima i odvodnicima prenapona. |
| --- | --- |

—

Upotrebljavajte krajnje stupove s dostatnom izolacijom na strujnim mostovima i odvodnicima prenapona.

Stupovi sa sklopnim uređajima

| — | Stupove sa sklopnim uređajima projektirajte tako da se onemogući da ptice sjede na tim uređajima i/ili tako da su svi opasni sastavni dijelovi izolirani. |
| --- | --- |

—

Stupove sa sklopnim uređajima projektirajte tako da se onemogući da ptice sjede na tim uređajima i/ili tako da su svi opasni sastavni dijelovi izolirani.

| — | Postavite sklopne aparate ispod konzole; strujni mostovi moraju biti izolirani. |
| --- | --- |

—

Postavite sklopne aparate ispod konzole; strujni mostovi moraju biti izolirani.

| — | Upotrebljavajte izolacijske pokrove. |
| --- | --- |

—

Upotrebljavajte izolacijske pokrove.

| — | Ugradite izolirane (nevodljive) prečke iznad sklopnih aparata po čitavoj duljini ili na bočnim stranama glave stupa uz poštovanje minimalnih potrebnih udaljenosti za sigurnost ptica. |
| --- | --- |

—

Ugradite izolirane (nevodljive) prečke iznad sklopnih aparata po čitavoj duljini ili na bočnim stranama glave stupa uz poštovanje minimalnih potrebnih udaljenosti za sigurnost ptica.

| — | Na opasnim mjestima primijenite učinkovite mjere za odvraćanje ptica od sjedenja. |
| --- | --- |

—

Na opasnim mjestima primijenite učinkovite mjere za odvraćanje ptica od sjedenja.

Rekonstrukcija vodova

| — | Nadzemne vodove zamijenite podzemnima gdje god je moguće. |
| --- | --- |

—

Nadzemne vodove zamijenite podzemnima gdje god je moguće.

| — | Izbjegavajte stupove s potpornim izolatorima na novim nadzemnim vodovima. |
| --- | --- |

—

Izbjegavajte stupove s potpornim izolatorima na novim nadzemnim vodovima.

| — | Upotrebljavajte stupove s ovjesnim izolatorima. |
| --- | --- |

—

Upotrebljavajte stupove s ovjesnim izolatorima.

5.3.2.   Ublažavanje sudara

| — | Smanjite broj površina na kojima bi moglo doći do sudara (niz vertikalno raspoređenih vodiča), |
| --- | --- |

—

Smanjite broj površina na kojima bi moglo doći do sudara (niz vertikalno raspoređenih vodiča),

| — | po mogućnosti izbjegavajte upotrebu neutralnog (zaštitnog) vodiča iznad faznih vodiča, |
| --- | --- |

—

po mogućnosti izbjegavajte upotrebu neutralnog (zaštitnog) vodiča iznad faznih vodiča,

| — | na vodiče pod naponom i žice za uzemljenje postavite jasno vidljive, velike i izrazito kontrastne (npr. crno-bijele) oznake i/ili pokretne i reflektirajuće elemente za odvraćanje preleta ptica. |
| --- | --- |

—

na vodiče pod naponom i žice za uzemljenje postavite jasno vidljive, velike i izrazito kontrastne (npr. crno-bijele) oznake i/ili pokretne i reflektirajuće elemente za odvraćanje preleta ptica.

6.   VAŽNOST STRATEŠKOG PRISTUPA PLANIRANJU

6.1.   Prednosti integriranog planiranja

Pristup razvijanju plana ili projekta u kojem se prvo uzima u obzir njegova svrha, a tek kasnije šire posljedice njegove upotrebe za okoliš i druga područja nije učinkovit, bez obzira radi li se o infrastrukturi za prijenos energije ili nekoj drugoj aktivnosti razvoja. To znači da se mogući konflikti uzimaju u obzir u relativno kasnoj fazi u procesu planiranja, u trenutku kada je broj mogućnosti smanjen.

Kad je idejno rješenje već toliko razrađeno, procjena utjecaja na okoliš silom prilika postaje sredstvo za ograničavanje štete, a čak i ako su se sva pravila koja se odnose na procjene utjecaja na okoliš pomno poštovala, uspjeh nije zajamčen. Taj pristup projektiranju i planiranju može dovesti i do dugotrajnih rasprava s tijelima zaduženima za planiranje, drugim interesnim skupinama i nevladinim organizacijama u fazi javnog savjetovanja, što može prouzročiti znatna kašnjenja u procesu planiranja i dodatne troškove.

Primjena integriranog i unaprijed promišljenog pristupa planiranju infrastrukture za prijenos energije u kojem se od samog početka planiranja ili projektiranja u obzir uzimaju i potrebe prijenosa energije i potrebe zaštite okoliša ima brojne važne prednosti:

| — | njime se promiče interaktivniji i transparentniji postupak planiranja i potiče se rani i opetovani dijalog, čime se može doprinijeti znatnom smanjenju ukupnog vremena potrebnog za postupak izdavanja dozvola, |
| --- | --- |

—

njime se promiče interaktivniji i transparentniji postupak planiranja i potiče se rani i opetovani dijalog, čime se može doprinijeti znatnom smanjenju ukupnog vremena potrebnog za postupak izdavanja dozvola,

| — | ako se pravilno provede, strateško (prostorno) planiranje može doprinijeti izbjegavanju ili smanjenju broja potencijalnih konflikata na konkretnoj lokaciji u kasnijoj fazi razvoja projekta, kad su financijska i pravna sredstva već dodijeljena i kad ima manje manevarskog prostora, |
| --- | --- |

—

ako se pravilno provede, strateško (prostorno) planiranje može doprinijeti izbjegavanju ili smanjenju broja potencijalnih konflikata na konkretnoj lokaciji u kasnijoj fazi razvoja projekta, kad su financijska i pravna sredstva već dodijeljena i kad ima manje manevarskog prostora,

| — | nositeljima projekata može se omogućiti transparentnije i stabilnije regulatorno okruženje i veća vjerojatnost da dobiju dozvolu jer su ekološka pitanja uzeta u obzir već tijekom idejnog rješenja projekta, |
| --- | --- |

—

nositeljima projekata može se omogućiti transparentnije i stabilnije regulatorno okruženje i veća vjerojatnost da dobiju dozvolu jer su ekološka pitanja uzeta u obzir već tijekom idejnog rješenja projekta,

| — | to može biti dugoročno isplativije. Ako se mjere izbjegavanja ili ublažavanja uključe u projektiranje ili planiranje u ranoj fazi, one će vjerojatno biti tehnički jednostavnije i njihovo će uključivanje biti jeftinije, |
| --- | --- |

—

to može biti dugoročno isplativije. Ako se mjere izbjegavanja ili ublažavanja uključe u projektiranje ili planiranje u ranoj fazi, one će vjerojatno biti tehnički jednostavnije i njihovo će uključivanje biti jeftinije,

| — | može dovesti do razvoja novih, kreativnih i inovativnih rješenja te situacija u kojima su svi na dobitku, a koje se vjerojatno ne bi razmotrile u uobičajenijem sektorskom pristupu planiranju projekata, |
| --- | --- |

—

može dovesti do razvoja novih, kreativnih i inovativnih rješenja te situacija u kojima su svi na dobitku, a koje se vjerojatno ne bi razmotrile u uobičajenijem sektorskom pristupu planiranju projekata,

| — | može doprinijeti poboljšanju slike projekta i odgovornih institucija u javnosti. |
| --- | --- |

—

može doprinijeti poboljšanju slike projekta i odgovornih institucija u javnosti.

Iako tijekom pripreme i provedbe integriranog procesa planiranja može biti potrebno veće početno ulaganje, brojni dokazi upućuju na to da takav pristup gotovo uvijek donosi znatne koristi koje uvelike premašuju dodatno ulaganje koje je potrebno u početnoj fazi.

Integriraniji pristup planiranju također će imati velik utjecaj na postupak izdavanja dozvola na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima za područja mreže Natura 2000. Iako taj pristup ne jamči uspjeh prijavljenog projekta, vjerojatno je da će se postupak izdavanja odobrenja znatno olakšati.

Iskustvo je pokazalo da se, ako se pitanja povezana s okolišem uzmu u obzir u ranoj fazi postupka donošenja odluka, rješenja mogu pronaći u fazi kad je još dostupno mnogo različitih mogućnosti.

S druge strane, ako se taj međusektorski dijalog ostavi za posljednje faze postupka izdavanja dozvola na temelju članka 6. stavka 3., broj potencijalnih rješenja znatno se smanjuje (a i njihova je provedba skuplja) te su veći izgledi da će se rasprava polarizirati i da će doći do sukoba.

To je osobito slučaj ako je sektorska politika ili strategija razvoja dobila zeleno svjetlo na visokoj razini vlade, bez razmatranja posljedica za druge politike. Kasnije, pri izradi detaljnih planova i projekata, ljudi teško razumiju zašto bi se zbog postupka iz članka 6. stavka 3. mogao zaustaviti neki projekt koji je već politički dogovoren na najvišim razinama (čak i bez ikakvih prostornih informacija).

Međutim, mogu postojati situacije kad neki projekt jednostavno nije u skladu s ciljevima očuvanja područja mreže Natura 2000 ili uzrokuje nepopravljivu štetu određenim vrstama divljih ptica. Bez obzira na to, zahvaljujući integriranom pristupu planiranju to bi postalo vidljivo vrlo rano i mogle bi se poduzeti mjere za izbjegavanje takvih utjecaja ako je moguće.

6.2.   Utvrđivanje prikladnih lokacija za objekte za prijenos električne energije

Jedan od najučinkovitijih načina izbjegavanja potencijalnih konflikata s područjima mreže Natura 2000 i zaštićenim vrstama u EU-u razmatranje je lokacija za nove objekte za prijenos električne energije na razini strateškog planiranja, primjerice u sklopu regionalnih ili nacionalnih planova razvoja, čime se omogućuje da se u potpunosti uzme u obzir osjetljivost područja mreže Natura 2000. Time će se lakše odrediti najbolje lokacije za objekte za prijenos električne energije i ujedno, gdje je to moguće, na najmanju moguću mjeru svesti mogući konflikti s područjima mreže Natura 2000 na razini pojedinačnih projekata.

| Sporazum „Dostupno nebo” u Mađarskoj (26)

  Kao rezultat desetogodišnje suradnje, 26. veljače 2008. mađarsko Društvo za ornitologiju i očuvanje prirode (MME / BirdLife Hungary) potpisalo je s Ministarstvom za okoliš i vodu te odgovarajućim elektroenergetskim poduzećima u Mađarskoj sporazum pod naslovom „Dostupno nebo”. Cilj je sporazuma osigurati dugoročno rješenje problema stradavanja ptica od električnog udara.
  MME je 2008. u okviru tog sporazuma izradio kartu na kojoj su prikazana ključna područja interakcije između električnih vodova i populacija ptica u Mađarskoj. Elektroenergetska poduzeća obećala su da će do 2020. sve opasne električne vodove u Mađarskoj prilagoditi potrebama ptica te da će za sve novoizgrađene električne vodove primjenjivati metode upravljanja prilagođene potrebama ptica.

  Prioriteti očuvanja ptica uzduž srednjonaponske elektroenergetske mreže u Mađarskoj




  Koordinacijski odbor s predstavnicima svih potpisnika jamči redovitu i strukturiranu suradnju. Elektroenergetska poduzeća i stručnjaci za očuvanje prirode surađuju pri izradi smjernica za povezane najbolje raspoložive tehnologije koje se neprestano ažuriraju te pri ispitivanju novih rješenja na terenu. Izmjena zakona o zaštiti prirode dodatno je ojačala suradnju.
  Među glavnim je poukama iz provedbe sporazuma činjenica da su za koordinaciju, praćenje napretka i ocjenjivanje provedbe pravno neobvezujućih sporazuma potrebni veliki kapaciteti, osobito kad je riječ o glavnom partneru u području očuvanja prirode. Pronalaženje dostatnih sredstava za prioritetne mjere i dalje je velik izazov. Najnovije aktivnosti provedene su zahvaljujući tome što su se elektroenergetska poduzeća dobrovoljno obvezala da će osigurati 25 % sufinanciranja za projekte iz EU-ova programa LIFE. |
| --- |

Sporazum „Dostupno nebo” u Mađarskoj (26)

Kao rezultat desetogodišnje suradnje, 26. veljače 2008. mađarsko Društvo za ornitologiju i očuvanje prirode (MME / BirdLife Hungary) potpisalo je s Ministarstvom za okoliš i vodu te odgovarajućim elektroenergetskim poduzećima u Mađarskoj sporazum pod naslovom „Dostupno nebo”. Cilj je sporazuma osigurati dugoročno rješenje problema stradavanja ptica od električnog udara.

MME je 2008. u okviru tog sporazuma izradio kartu na kojoj su prikazana ključna područja interakcije između električnih vodova i populacija ptica u Mađarskoj. Elektroenergetska poduzeća obećala su da će do 2020. sve opasne električne vodove u Mađarskoj prilagoditi potrebama ptica te da će za sve novoizgrađene električne vodove primjenjivati metode upravljanja prilagođene potrebama ptica.

Prioriteti očuvanja ptica uzduž srednjonaponske elektroenergetske mreže u Mađarskoj

Image

Koordinacijski odbor s predstavnicima svih potpisnika jamči redovitu i strukturiranu suradnju. Elektroenergetska poduzeća i stručnjaci za očuvanje prirode surađuju pri izradi smjernica za povezane najbolje raspoložive tehnologije koje se neprestano ažuriraju te pri ispitivanju novih rješenja na terenu. Izmjena zakona o zaštiti prirode dodatno je ojačala suradnju.

Među glavnim je poukama iz provedbe sporazuma činjenica da su za koordinaciju, praćenje napretka i ocjenjivanje provedbe pravno neobvezujućih sporazuma potrebni veliki kapaciteti, osobito kad je riječ o glavnom partneru u području očuvanja prirode. Pronalaženje dostatnih sredstava za prioritetne mjere i dalje je velik izazov. Najnovije aktivnosti provedene su zahvaljujući tome što su se elektroenergetska poduzeća dobrovoljno obvezala da će osigurati 25 % sufinanciranja za projekte iz EU-ova programa LIFE.

| Nacionalno planiranje u Sloveniji

  U Sloveniji su operator prijenosnog sustava (Elektro-Slovenija, d.o.o.) i nevladina organizacija za zaštitu okoliša (DOPPS – BirdLife Slovenija) surađivali pri planiranju i izgradnji prijenosnih električnih vodova koji su prilagođeni potrebama ptica.
  U studiji se razmatra nekoliko pitanja koja su usko povezana s očuvanjem ptica i prijenosnim električnim vodovima: [1] koncept ugroženih vrsta i prijetnje populacijama ptica u Sloveniji, [2] vrste ptica u Sloveniji i njihovo stanje očuvanosti, [3] zakonodavstvo i pravna praksa u pogledu električnih vodova i očuvanja ptica u Sloveniji, [4] učinci prijenosnih električnih vodova na ptice, [5] moguće mjere za ublažavanje negativnih i jačanje pozitivnih učinaka prijenosnih električnih vodova na ptice, [6] ocjena djelotvornosti mogućih mjera ublažavanja.
  Poduzeće Elektro-Slovenija, operator prijenosnog sustava u Sloveniji, nedavno je financiralo opsežnu studiju preispitivanja o interakciji ptica i prijenosnih električnih vodova radi pronalaženja načina rada koji nisu samo u korist potrošača električne energije nego i u korist ptica. Studiju je proveo DOPPS – BirdLife Slovenija.
  U Sloveniji skoro 242 km postojećih prijenosnih električnih vodova prolazi kroz područja posebne zaštite (Natura 2000), a dodatnih 123 km planiranih prijenosnih električnih vodova preklapa se s tim područjima. Nisu sve vrste ptica u tim područjima podložne interakciji s prijenosnim električnim vodovima, no u većini područja žive znatne populacije ptica koje bi prijenosni električni vodovi mogli ugroziti.
  Kao rezultat te suradnje predlažu se sljedeće smjernice za izgradnju prijenosnih električnih vodova prilagođenih potrebama ptica:






  — | suradnja s ustanovama za očuvanje prirode (ptica) od samog početka projekta, |
| --- | --- |

Nacionalno planiranje u Sloveniji

U Sloveniji su operator prijenosnog sustava (Elektro-Slovenija, d.o.o.) i nevladina organizacija za zaštitu okoliša (DOPPS – BirdLife Slovenija) surađivali pri planiranju i izgradnji prijenosnih električnih vodova koji su prilagođeni potrebama ptica.

U studiji se razmatra nekoliko pitanja koja su usko povezana s očuvanjem ptica i prijenosnim električnim vodovima: [1] koncept ugroženih vrsta i prijetnje populacijama ptica u Sloveniji, [2] vrste ptica u Sloveniji i njihovo stanje očuvanosti, [3] zakonodavstvo i pravna praksa u pogledu električnih vodova i očuvanja ptica u Sloveniji, [4] učinci prijenosnih električnih vodova na ptice, [5] moguće mjere za ublažavanje negativnih i jačanje pozitivnih učinaka prijenosnih električnih vodova na ptice, [6] ocjena djelotvornosti mogućih mjera ublažavanja.

Poduzeće Elektro-Slovenija, operator prijenosnog sustava u Sloveniji, nedavno je financiralo opsežnu studiju preispitivanja o interakciji ptica i prijenosnih električnih vodova radi pronalaženja načina rada koji nisu samo u korist potrošača električne energije nego i u korist ptica. Studiju je proveo DOPPS – BirdLife Slovenija.

U Sloveniji skoro 242 km postojećih prijenosnih električnih vodova prolazi kroz područja posebne zaštite (Natura 2000), a dodatnih 123 km planiranih prijenosnih električnih vodova preklapa se s tim područjima. Nisu sve vrste ptica u tim područjima podložne interakciji s prijenosnim električnim vodovima, no u većini područja žive znatne populacije ptica koje bi prijenosni električni vodovi mogli ugroziti.

Kao rezultat te suradnje predlažu se sljedeće smjernice za izgradnju prijenosnih električnih vodova prilagođenih potrebama ptica:

—

suradnja s ustanovama za očuvanje prirode (ptica) od samog početka projekta,

| — | projektiranje trase prijenosnih električnih vodova uzimajući u obzir posebne okolnosti u danom području na temelju konkretnih podataka o pticama koje u njemu obitavaju prikupljenih tijekom čitave godine, |
| --- | --- |

—

projektiranje trase prijenosnih električnih vodova uzimajući u obzir posebne okolnosti u danom području na temelju konkretnih podataka o pticama koje u njemu obitavaju prikupljenih tijekom čitave godine,

| — | izbjegavanje izgradnje prijenosnih električnih vodova u područjima visoke koncentracije, redovnih preleta i migracijskih koridora ptica kojima prijete sudari, |
| --- | --- |

—

izbjegavanje izgradnje prijenosnih električnih vodova u područjima visoke koncentracije, redovnih preleta i migracijskih koridora ptica kojima prijete sudari,

| — | upotreba postojećih trasa električnih vodova i spajanje vodova s drugom postojećom linearnom infrastrukturom, |
| --- | --- |

—

upotreba postojećih trasa električnih vodova i spajanje vodova s drugom postojećom linearnom infrastrukturom,

| — | prilagodba konfiguracije vodiča i žica za uzemljenje, |
| --- | --- |

—

prilagodba konfiguracije vodiča i žica za uzemljenje,

| — | opremanje električnih vodova elementima koji povećavaju vidljivost vodiča, osobito žica za uzemljenje, |
| --- | --- |

—

opremanje električnih vodova elementima koji povećavaju vidljivost vodiča, osobito žica za uzemljenje,

| — | ako nije moguće zaobići izrazito ranjiva područja i ako je izvedivo, polaganje kabela ispod zemlje, |
| --- | --- |

—

ako nije moguće zaobići izrazito ranjiva područja i ako je izvedivo, polaganje kabela ispod zemlje,

| — | postavljanje sigurnih platformi i kutija za gniježđenje na stupove električnih vodova kao pomoć pticama koje se na njima gnijezde. |
| --- | --- |

—

postavljanje sigurnih platformi i kutija za gniježđenje na stupove električnih vodova kao pomoć pticama koje se na njima gnijezde.

| Strateška procjena okoliša za desetogodišnji plan razvoja elektroenergetske mreže u Njemačkoj

  Njemačka državna agencija za mreže (Bundesnetzagentur) provela je stratešku procjenu okoliša za desetogodišnji plan razvoja elektroenergetske mreže u Njemačkoj. U obzir su uzeti sljedeći objekti za prijenos električne energije: kopneni visokonaponski električni vodovi izmjenične i istosmjerne struje (nadzemni i podzemni), podvodni kabeli, hibridne mreže i s njima povezane komponente.
  Ciljevi strateške procjene okoliša bili su sljedeći:






  — | u najvećoj mogućoj mjeri utvrditi, opisati i u ranoj fazi procijeniti izravne i neizravne utjecaje plana razvoja na okoliš (osobito na životinje, biljke i biološku raznolikost, a pogotovo na područja mreže Natura 2000), |
| --- | --- |

Strateška procjena okoliša za desetogodišnji plan razvoja elektroenergetske mreže u Njemačkoj

Njemačka državna agencija za mreže (Bundesnetzagentur) provela je stratešku procjenu okoliša za desetogodišnji plan razvoja elektroenergetske mreže u Njemačkoj. U obzir su uzeti sljedeći objekti za prijenos električne energije: kopneni visokonaponski električni vodovi izmjenične i istosmjerne struje (nadzemni i podzemni), podvodni kabeli, hibridne mreže i s njima povezane komponente.

Ciljevi strateške procjene okoliša bili su sljedeći:

—

u najvećoj mogućoj mjeri utvrditi, opisati i u ranoj fazi procijeniti izravne i neizravne utjecaje plana razvoja na okoliš (osobito na životinje, biljke i biološku raznolikost, a pogotovo na područja mreže Natura 2000),

| — | sistematizirati i ojačati integraciju pitanja zaštite okoliša u postupak donošenja odluka, |
| --- | --- |

—

sistematizirati i ojačati integraciju pitanja zaštite okoliša u postupak donošenja odluka,

| — | poboljšati transparentnost pridavanja važnosti ekonomskim, socijalnim i ekološkim pitanjima u postupku donošenja odluka. |
| --- | --- |

—

poboljšati transparentnost pridavanja važnosti ekonomskim, socijalnim i ekološkim pitanjima u postupku donošenja odluka.

Prikupljene su različite procjene utjecaja na okoliš za niz pojedinačnih projekata koje su pokrenule i sastavile različite institucije kao što su ministarstva, savezna tijela, sveučilišta, savjetodavne tvrtke i operatori mreže i koje su primijenjene za potrebe strateške procjene okoliša. Održano je i javno savjetovanje o opsegu analize i razvoju zajedničke metodologije čiji je cilj izbjeći da procjene utjecaja na okoliš pojedinačnih projekata za razvoj mreže kreću od nule.

Rezultat toga je znatno proširenje opsega pa je tako državna agencija za mreže po prvi puta razmotrila utjecaj na okoliš ne samo projekata na kopnu nego i onih u teritorijalnim vodama. U nekim su slučajevima razmotreni i učinci na okoliš projekata koji uključuju podzemne kabele.

Osim toga, analiza alternativnih mogućnosti u izvješću o utjecaju na okoliš postaje opsežnija. Procijenjene su alternative za pojedine projekte kao i alternativni sustav spajanja na mrežu u teritorijalnim vodama i različite tehnologije prijenosa. Usto, državna agencija za mreže procijenila je utjecaje na okoliš za različite scenarije razvoja, što joj je pomoglo da donese utemeljene odluke i odabere projekte koji su najmanje štetni za okoliš.

6.3.   Mogući načini pojednostavnjivanja postupaka izdavanja dozvola za objekte za prijenos energije

Više strateški usmjeren pristup planiranju infrastrukture za prijenos energije ima dodatnu prednost da pridonosi učinkovitijoj organizaciji različitih postupaka izdavanja dozvola i procjena utjecaja na okoliš.

Taj je postupak pojednostavnjivanja formaliziran u slučaju projekata od zajedničkog interesa u skladu s Uredbom o TEN-E-u i izrađene su konkretne smjernice Komisije za provedbu tih mehanizama pojednostavnjenja u praksi, čime se ujedno osigurava najviša razina zaštite okoliša u skladu sa zakonodavstvom EU-a u tom području.

U smjernicama se iznosi niz preporuka koje su vrlo relevantne i za sve druge planove ili projekte infrastrukture za prijenos energije unatoč tome što su osmišljene imajući u vidu projekte od zajedničkog interesa. Njihov se sažetak nalazi u ovom dokumentu (27).

U smjernicama se osobita pažnja posvećuje sljedećem:

| — | ranom planiranju, izradi planova djelovanja i utvrđivanju opsega procjena, |
| --- | --- |

—

ranom planiranju, izradi planova djelovanja i utvrđivanju opsega procjena,

| — | učinkovitom uključivanju procjena utjecaja na okoliš i drugih zahtjeva u pogledu zaštite okoliša u ranoj fazi, |
| --- | --- |

—

učinkovitom uključivanju procjena utjecaja na okoliš i drugih zahtjeva u pogledu zaštite okoliša u ranoj fazi,

| — | koordinaciji postupaka i rokovima, |
| --- | --- |

—

koordinaciji postupaka i rokovima,

| — | prikupljanju i razmjeni podataka te kontroli kvalitete, |
| --- | --- |

—

prikupljanju i razmjeni podataka te kontroli kvalitete,

| — | prekograničnoj suradnji i |
| --- | --- |

—

prekograničnoj suradnji i

| — | učinkovitom sudjelovanju javnosti u ranoj fazi. |
| --- | --- |

—

učinkovitom sudjelovanju javnosti u ranoj fazi.

6.3.1.   Rano planiranje, izrada planova djelovanja i utvrđivanje opsega procjena

Kao što je već navedeno u ovom poglavlju, rano planiranje i izrada planova djelovanja za različite procjene i druge zahtjeve u pogledu zaštite okoliša koje treba ispuniti ključni su za uspješno pojednostavnjenje postupaka procjene utjecaja na okoliš. To bi se u idealnom slučaju trebalo dogoditi u vrlo ranoj fazi idejnog rješenja plana ili projekta (primjerice, određivanje točaka spajanja) i dovelo bi do sažetog plana procjene u kojem se navodi koja bi se vrsta provjere trebala provesti i u kojem trenutku u cjelokupnom postupku procjene odnosno izdavanja dozvole. Izrada planova trebala bi biti glavna odgovornost nositelja projekta u bliskoj suradnji s tijelom za koordinaciju.

U slučaju procjene u više faza u planovima bi trebalo navesti i koji bi se aspekti mogli ocjenjivati u kojoj fazi postupka kako bi se osigurala komplementarnost i izbjeglo neuzimanje u obzir određenih elemenata te smanjio rizik od ponavljanja procjena. U planovima bi se moglo navesti i kako bi trebalo ispuniti druge zahtjeve u pogledu zaštite okoliša i u kojoj bi fazi postupka to trebalo učiniti.

Radi odgovarajućeg planiranja različitih potrebnih procjena i drugih zahtjeva u pogledu zaštite okoliša preporučuje se vrlo rano utvrđivanje opsega svih potencijalnih učinaka na okoliš, još u fazi idejnog rješenja projekta. Podrobnije utvrđivanje opsega moglo bi se provesti u skladu s daljnjim razvojem projekta, npr. u fazi prije podnošenja zahtjeva (u skladu s člankom 10. stavkom 4. točkom (a) nove Uredbe o TEN-E-u) ili kao dio postupka ocjene prihvatljivosti ili procjene utjecaja na okoliš.

Utvrđivanje opsega potiče na dijalog u ranoj fazi, pomaže pri utvrđivanju mjerodavnog zakonodavstva ili potrebnih procjena i regulatornih kontrola, ili potencijalnih utjecaja koji bi mogli biti relevantni za projekt, a nositelj projekta možda ih odmah ne primijeti. Ono pomaže i u utvrđivanju relevantnih podataka, mogućih alternativa, načina prikupljanja informacija te njihova opsega i detaljnosti, kao i pitanja koja su osobito važna dionicima i javnosti. Ako se očekivanja u pogledu procjene na samom početku dogovore s nadležnim tijelima, nositelj projekta može pouzdano, učinkovito i pravodobno planirati prikupljanje informacija o okolišu.

6.3.2.   Rano i učinkovito uključivanje procjena utjecaja na okoliš i drugih zahtjeva u pogledu zaštite okoliša

Vrlo je preporučljivo da se procjene utjecaja provedu što je prije moguće, onoliko detaljno koliko je to moguće i u što ranijoj fazi cjelokupnog procesa. Trebalo bi se primijeniti učinkovito kategoriziranje razina (hijerarhijsko povezivanje) (28) (29) kako bi se osiguralo da se različite procjene koje se zahtijevaju na temelju različitih zakonodavnih akata EU-a ili u različitim fazama procesa nadovezuju jedne na druge i međusobno dopunjuju. Zahtjevi u pogledu zaštite okoliša koji se ne odnose na procjene (npr. zahtjevi u pogledu stroge zaštite vrsta na temelju dviju direktiva o prirodi) mogli bi se također uključiti u najranijoj mogućoj fazi u sveukupni proces kako bi se rano utvrdili i riješili problemi te kako bi se izbjegla kašnjenja i negativna slika u javnosti prije postupka izdavanja dozvola za projekt.

Kad je riječ o ranom uključivanju procjena utjecaja na okoliš, izričito se preporučuje da strateške procjene okoliša i, prema potrebi, ocjene prihvatljivosti budu obvezne već u fazi planiranja za nacionalne energetske planove i programe (npr. planovi razvoja mreže koje dostavljaju operatori prijenosnih sustava i koje odobravaju nadležna tijela u skladu s Direktivom 2009/72/EZ (30)). Time se omogućuje da se od samog početka procijeni ekološka prihvatljivost različitih vrsta izvora energije i različitih lokacija za energetske projekte.

Potiče se i integriraniji i učinkovitiji pristup prostornom planiranju u kojem se pitanja zaštite okoliša uzimaju u obzir puno ranije u postupku planiranja i na razini koja je više strateški usmjerena. Time se osigurava i da se razina procjene uvijek uskladi s razinom planiranja ili donošenja odluka i izbjegava se dovođenje u situaciju svršenog čina uključivanjem projekata za koje nisu obavljene relevantne procjene u nacionalne energetske planove. To će dovesti do manjeg broja konflikata na razini pojedinačnih projekata u pogledu njihova sadržaja i prihvaćenosti u javnosti.

| Uključivanje ocjene prihvatljivosti u različite razine postupka planiranja i izdavanja dozvola


  Ocjene prihvatljivosti na razini nacionalnog planiranja energetike ili mreže usredotočit će se na izbjegavanje osjetljivih lokacija, tj. lokacija na kojima bi predložena energetska infrastruktura mogla ugroziti ciljeve očuvanja područja mreže Natura 2000 te vrste zaštićene u EU-u izvan područja mreže Natura 2000. To ne znači da se energetska infrastruktura ne može graditi u područjima mreže Natura 2000 ni da energetska infrastruktura izvan područja mreže Natura 2000 neće naškoditi ciljevima očuvanja tih područja. To treba ispitati od slučaja do slučaja.

  Na razini prostornog planiranja povezanog s projektima u ocjenama prihvatljivosti podrobnije će se razmotriti potencijalni utjecaji uže definiranih alternativnih lokacija na područja mreže Natura 2000. Može se raditi o alternativnim trasama koji su udaljene tek nekoliko kilometara ili manje. U nekim će slučajevima ocjene prihvatljivosti na toj razini omogućiti utvrđivanje potrebe za kompenzacijskim mjerama, pa čak i lokaciju tih mjera.

  Ocjene prihvatljivosti u okviru postupka izdavanja dozvola za konkretni projekt usredotočit će se na dodatne fine prilagodbe vrste i važnosti utjecaja te eventualne mjere ublažavanja koje su potrebne. Te bi fine prilagodbe mogle uključivati određivanje prikladnije lokacije kao i točnu narav mjera za smanjenje utjecaja. Kad je riječ o projektima koji ispunjavaju uvjete imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, ako se potreba za promjenom trase ili kompenzacijskim mjerama pojavi tek u zadnjoj fazi postupka planiranja i izdavanja dozvola, može se izgubiti mnogo vremena. Prema tome, ta pitanja treba razmotriti u ranoj fazi. |
| --- |

Uključivanje ocjene prihvatljivosti u različite razine postupka planiranja i izdavanja dozvola

Ocjene prihvatljivosti na razini nacionalnog planiranja energetike ili mreže usredotočit će se na izbjegavanje osjetljivih lokacija, tj. lokacija na kojima bi predložena energetska infrastruktura mogla ugroziti ciljeve očuvanja područja mreže Natura 2000 te vrste zaštićene u EU-u izvan područja mreže Natura 2000. To ne znači da se energetska infrastruktura ne može graditi u područjima mreže Natura 2000 ni da energetska infrastruktura izvan područja mreže Natura 2000 neće naškoditi ciljevima očuvanja tih područja. To treba ispitati od slučaja do slučaja.

Na razini prostornog planiranja povezanog s projektima u ocjenama prihvatljivosti podrobnije će se razmotriti potencijalni utjecaji uže definiranih alternativnih lokacija na područja mreže Natura 2000. Može se raditi o alternativnim trasama koji su udaljene tek nekoliko kilometara ili manje. U nekim će slučajevima ocjene prihvatljivosti na toj razini omogućiti utvrđivanje potrebe za kompenzacijskim mjerama, pa čak i lokaciju tih mjera.

Ocjene prihvatljivosti u okviru postupka izdavanja dozvola za konkretni projekt usredotočit će se na dodatne fine prilagodbe vrste i važnosti utjecaja te eventualne mjere ublažavanja koje su potrebne. Te bi fine prilagodbe mogle uključivati određivanje prikladnije lokacije kao i točnu narav mjera za smanjenje utjecaja. Kad je riječ o projektima koji ispunjavaju uvjete imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, ako se potreba za promjenom trase ili kompenzacijskim mjerama pojavi tek u zadnjoj fazi postupka planiranja i izdavanja dozvola, može se izgubiti mnogo vremena. Prema tome, ta pitanja treba razmotriti u ranoj fazi.

6.3.3.   Koordinacija postupaka i rokovi

U skladu s novom Uredbom o TEN-E-u države članice dužne su odabrati integriranu, koordiniranu ili zajedničku shemu dozvola pri uvođenju dozvole po sustavu „sve na jednom mjestu” za projekte od zajedničkog interesa. Iako organizacija cjelokupnog procesa izdavanja dozvola nije izravno povezana s pojednostavnjivanjem relevantnih postupaka procjene utjecaja na okoliš, državama članicama preporučuje se da odaberu integrirani ili koordinirani pristup procesu izdavanja dozvola jer oba ta pristupa impliciraju razinu sveukupne koordinacije za koju je vjerojatno da će u najvećoj mogućoj mjeri pojačati učinke pojednostavnjenja i pri koordinaciji relevantnih postupaka procjene utjecaja na okoliš.

Dodatni snažan instrument za pojednostavnjivanje postupaka procjene utjecaja na okoliš mogao bi biti određivanje rokova za dio tih postupaka ili postupke u cjelini. S obzirom na vrlo specifične znanstvene i tehničke studije koje su potrebne za ocjene prihvatljivosti u skladu s Direktivom o staništima, rokove za te procjene treba odrediti za svaki pojedinačni slučaj, ovisno o prirodi i trajanju terenskih ispitivanja koja su potrebna za zaštićene vrste i stanišne tipove u EU-u.

Važno je napomenuti i da rokovi mogu poslužiti samo kako bi se smanjila nepotrebna kašnjenja u postupcima procjene i po mogućnosti potaknulo stvaranje sinergija između procjena, no oni ne smiju ni na koji način smanjiti kvalitetu provedenih procjena utjecaja na okoliš.

Revidiranom Direktivom 2014/52/EU o procjeni utjecaja na okoliš uvedene su posebne obveze u pogledu uvođenja vremenskih okvira i postupaka „sve na jednom mjestu”.

6.3.4.   Kvaliteta izvješća

Angažiranjem odgovarajuće kvalificiranih vanjskih stručnjaka i neovisnom kontrolom kvalitete može se isto tako osigurati pouzdanost izvješća o procjeni te valjanost i relevantnost podataka koji se koriste. Time će se izbjeći kašnjenja zbog nepotpune procjene utjecaja ili procjene utjecaja loše kvalitete. Usto, prema revidiranoj Direktivi 2014/52/EU o procjeni utjecaja na okoliš, države članice moraju osigurati cjelovitost i kvalitetu izvješća o procjeni utjecaja na okoliš.

To je pitanje osobito relevantno u slučaju postupka izdavanja dozvola iz članka 6., prema kojem je važno dokazati da učinci ne postoje (a ne da postoje) i rezultati ocjena prihvatljivosti obvezujući su za nadležno tijelo.

6.3.5.   Prekogranična suradnja

U slučaju prekograničnih projekata države članice moraju međusobno surađivati i usklađivati se, osobito u pogledu određivanja opsega i detaljnosti informacija koje nositelj projekta mora dostaviti te vremenskog rasporeda za postupak izdavanja dozvola. To se može postići zajedničkim postupkom, posebno u pogledu procjene utjecaja na okoliš i vjerojatnosti da će oni biti prekogranični. Te bi postupke mogla zajedno organizirati nadležna tijela predmetnih država članica ili bi se moglo uspostaviti treće tijelo (koordinacijsko tijelo) za potrebe prekogranične koordinacije.

Europska unija je potpisnica Konvencije o procjeni utjecaja na okoliš u prekograničnom kontekstu (Konvencija iz Espooa) i Protokola o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš (31). Uz direktive o procjeni utjecaja na okoliš i o strateškoj procjeni okoliša, u njima se predviđa da država članica, kad je riječ o planu, programu ili projektu koji se priprema ili namjerava provoditi na njezinu državnom području i mogao bi imati značajne utjecaje na okoliš druge države članice, ili ako država članica koja će vjerojatno biti znatno pogođena to zatraži, mora prije njegova donošenja i, što je prije moguće, o tome obavijestiti drugu državu članicu (32). Komisija je 2013. izradila smjernice za primjenu postupka procjene utjecaja na okoliš za velike prekogranične projekte čiji je cilj olakšati odobravanje i učinkovitu provedbu takvih projekata u budućnosti (33).

U skladu s novom Uredbom o TEN-E-u ta je prekogranična suradnja obvezna za prekogranične projekte od zajedničkog interesa (članak 8. stavak 3.). Nadalje, ako određeni projekt od zajedničkog interesa naiđe na znatne poteškoće u provedbi, Komisija može, u suradnji s predmetnim državama članicama, odrediti europskog koordinatora koji im pomaže i olakšava, među ostalim, postupak javnog savjetovanja i postupak izdavanja dozvola (članak 6). Tog bi koordinatora mogle odrediti i same države članice u ranijoj fazi postupka kako bi se izbjegli problemi u provedbi koji bi se mogli pojaviti u kasnijoj fazi.

6.3.6.   Učinkovito sudjelovanje javnosti u ranoj fazi

Zakonodavstvom EU-a u području procjene utjecaja na okoliš (npr. Direktiva o procjeni utjecaja na okoliš i Direktiva o strateškoj procjeni okoliša) i drugim relevantnim EU-ovim i međunarodnim instrumentima (Aarhuška konvencija) u postupak odobrenja projekata od zajedničkog interesa uvodi se obveza javnog savjetovanja. U slučaju Direktive o staništima javno savjetovanje nije obvezno, ali se preporučuje ako je primjereno.

Važno je da države članice odrede idealni opseg i vremenski okvir za uključivanje javnosti u pripremne postupke i postupke izdavanja dozvola. Rano planiranje i izrada planova djelovanja za postupke procjene utjecaja na okoliš koji su prethodno preporučeni moraju uključivati i rano planiranje sudjelovanja javnosti. Slično tome, ranim utvrđivanjem opsega mogli bi se predvidjeti ne samo učinci na okoliš budućeg projekta nego i njegove posebnosti i mogući problemi u pogledu sudjelovanja javnosti.

Preporučuje se da se javnost obavijesti i uključi još u ranoj fazi utvrđivanja opsega i planiranja projekta u fazi idejnog rješenja. Javni događaji utvrđivanja opsega mogli bi biti vrlo korisni za informiranje javnosti i dobivanje prvih povratnih informacija.

7.   POSTUPAK IZDAVANJA DOZVOLA U SKLADU S ČLANKOM 6. DIREKTIVE O STANIŠTIMA

7.1.   Uvod

Kao što je već spomenuto, zakonodavstvo EU-a u području zaštite prirode ne isključuje aktivnosti razvoja u područjima mreže Natura 2000 i oko njih. Njime se zahtijeva da se za svaki plan ili projekt koji će vjerojatno imati značajan negativni učinak na jedno ili više područja mreže Natura 2000 provede ocjena prihvatljivosti iz članka 6. točke 3. Direktive o staništima kako bi se procijenili utjecaji tog plana ili projekta na predmetno područje ili područja.

U ovom se poglavlju objašnjava kako provesti ocjenu prihvatljivosti iz članka 6., s posebnim naglaskom na planove i projekte infrastrukture za prijenos energije.

Budući da mreža Natura 2000 obuhvaća najvrednije i najugroženije vrste i staništa u Europi, postupci za odobravanje projekata koji bi vjerojatno imali znatan negativni učinak na ta područja dovoljno su strogi da se izbjegne ugrožavanje općih ciljeva Direktive o pticama i Direktive o staništima.

Kašnjenja u postupku odobrenja vrlo su često posljedica nekvalitetnih procjena koje nadležnim tijelima ne omogućuju da stvore jasnu sliku o utjecajima plana ili projekta. Stoga se posebna pozornost pridaje potrebi za donošenjem odluka na temelju pouzdanih znanstvenih informacija i stručnog znanja.

Važno je i izbjeći nejasnoće kad je riječ procjenama utjecaja provedenima u skladu s Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš i Direktivom o strateškoj procjeni okoliša te ocjeni prihvatljivosti provedenoj u skladu s člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima. Iako se te procjene vrlo često provode zajedno, u sklopu integriranog postupka, svaka od njih ima različitu svrhu i procjenjuje utjecaje na različite aspekte okoliša. Zbog toga strateška procjena okoliša i procjena utjecaja na okoliš ne mogu zamijeniti ni nadomjestiti ocjenu prihvatljivosti.

Ishod svakog postupka procjene također se razlikuje. U slučaju procjene utjecaja na okoliš ili strateške procjene okoliša nadležna tijela moraju uzeti u obzir utjecaje na okoliš. Međutim, kad je riječ o ocjeni o prihvatljivosti, ishod postupka je pravno obvezujući za nadležno tijelo i uvjetuje njegovu konačnu odluku. Stoga, ako se u ocjeni prihvatljivosti ne može utvrditi da neće biti negativnih učinaka na cjelovitost područja mreže Natura 2000 unatoč uvođenju mjera ublažavanja, plan ili projekt mogu se odobriti samo ako su ispunjeni uvjeti za postupak odstupanja predviđen u članku 6. stavku 4.

U Prilogu 6. nalazi se usporedba procjene utjecaja na temelju Direktive o staništima, procjene utjecaja na okoliš i strateške procjene okoliša.

| Članak 6. stavak 3. Direktive o staništima:



  Svaki plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, ali bi na njega mogao imati značajan utjecaj, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, predmet je ocjene prihvatljivosti utjecaja koje bi mogao imati na ta područje, s obzirom na ciljeve očuvanja područja. U svjetlu zaključaka procjene utjecaja na područje i sukladno odredbama stavka 4., nadležna tijela državne vlasti odobravaju plan ili projekt tek nakon što se uvjere da on neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja te, ako je to potrebno, nakon dobivanja mišljenja od šire javnosti. |
| --- |

Članak 6. stavak 3. Direktive o staništima:

Svaki plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, ali bi na njega mogao imati značajan utjecaj, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, predmet je ocjene prihvatljivosti utjecaja koje bi mogao imati na ta područje, s obzirom na ciljeve očuvanja područja. U svjetlu zaključaka procjene utjecaja na područje i sukladno odredbama stavka 4., nadležna tijela državne vlasti odobravaju plan ili projekt tek nakon što se uvjere da on neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja te, ako je to potrebno, nakon dobivanja mišljenja od šire javnosti.

7.2.   Opseg postupka izdavanja dozvola iz članka 6.

Kad je riječ o postupku izdavanja dozvola kao i ocjeni prihvatljivosti, naglasak je na vrstama i stanišnim tipovima koji su zaštićeni Direktivom o pticama i Direktivom o staništima, a osobito na onim vrstama i staništima za koje je određeno područje mreže Natura 2000.

To znači da se u ocjeni prihvatljivosti ne mora ocijeniti utjecaj na ostalu floru i faunu, osim ako su one ekološki relevantne za vrste i staništa zaštićene u EU-u koji su prisutni u tom području. Opseg ocjene prihvatljivosti na temelju članka 6. stavka 3. stoga je uži u odnosu na procjenu na temelju Direktive o procjeni utjecaja na okoliš i Direktive o strateškoj procjeni okoliša jer je ograničen na utjecaj na područja mreže Natura 2000 u pogledu njihovih ciljeva očuvanja.

Kad je riječ o geografskom opsegu, odredbe članka 6. stavka 3. nisu ograničene na planove i projekte koji će se realizirati isključivo u području mreže Natura 2000; one se primjenjuju i na izgradnju izvan područja mreže Natura 2000 koja bi vjerojatno imala značajan utjecaj na ta područja. Ocjena prihvatljivosti ne pokreće se na temelju činjenice nalazi li se projekt unutar mreže Natura 2000 ili ne, nego na temelju vjerojatnosti da će imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000 i na njegove ciljeve očuvanja.

To uključuje i razmatranje mogućih prekograničnih učinaka. Ako je vjerojatno da će plan ili projekt u jednoj zemlji imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000 u drugoj zemlji, pojedinačno ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima, potrebno je ocijeniti i učinke na cjelovitost područja mreže Natura 2000 u toj drugoj zemlji. To je u skladu s Konvencijom iz Espooa i njezinim Protokolom o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš, koji se u EU-u provode Direktivom o strateškoj procjeni okoliša i Direktivom o procjeni utjecaja na okoliš (vidjeti točku 6.3.5. ovih smjernica).

Učinke treba utvrditi s obzirom na vrste i stanišne tipove za koje je neko područje određeno. To će utjecati na to do koje bi udaljenosti od područja projekta trebalo razmotriti moguće učinke. Na primjer, rijetka biljka koja se pojavljuje samo u posebnim uvjetima staništa na vrlo ograničenom području može biti pogođena utjecajima projekata u neposrednoj blizini, dok migratorne vrste koje imaju složenije potrebe u pogledu staništa mogu biti pogođene planovima ili projektima na udaljenijim lokacijama.

Slika 6.

Dijagram toka za postupak iz članka 6. stavaka 3 i 4. (na temelju Komisijinih metodoloških smjernica za članak 6.)

Odobrenje se može dati na temelju drugih imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa samo ako Komisija izda pozitivno mišljenje i ako se poduzmu odgovarajuće kompenzacijske mjere.

Da

Je li plan ili projekt izravno povezan s upravljanjem područjem radi njegova očuvanja ili potreban za njegovo upravljanje?

Je li vjerojatno da će plan ili projekt imati značajan utjecaj na predmetno područje?

Može li se zaključiti da plan ili projekt neće negativno utjecati na cjelovitost područja?

Odobrenje se ne može dati.

Odstupanje na temelju članka 6. stavka 4.

Odobrenje se može dati.pod uvjetom da se poduzmu odgovarajuće kompenzacijske mjere.

Postoje li pitanja povezana sa zdravljem ljudi ili sigurnošću ili važne koristi za okoliš?

Postoje li imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa?

Nalazi li se na predmetnom području prioritetno stanište ili vrsta?

Ne

Odobrenje se ne može dati.

Postoje li alternativna rješenja?

Mogu li se negativni utjecaji ukloniti, primjerice mjerama ublažavanja?

Odobrenje se može dati.

Procijenite kumulativne i kombinirane učinke s drugim planovima i/ili projektima.

Ocjena prihvatljivosti

Analitički pregled

Izmijenite plan ili projekt.

Ne

Ne

Ne

Ne

Da

Da

Da

Da

Da

Da

Da

Da

Ne

Ne

Procijenite učinke u pogledu ciljeva očuvanja područja.

7.3.   Postupak za provedbu ocjene prihvatljivosti korak po korak

Postupak utvrđen u članku 6. stavku 3. treba provesti određenim redoslijedom. U svakom se koraku određuje treba li poduzeti sljedeći korak u postupku. Na primjer, ako se nakon analitičkog pregleda zaključi da neće biti negativnih učinaka na područje mreže Natura 2000, plan ili projekt može se odobriti bez potrebe za daljnjim procjenama.

Koraci su sljedeći (vidjeti dijagram):

| — | prvi korak: analitički pregled – ovim početnim korakom utvrđuje se treba li plan ili projekt biti podvrgnut postupku ocjene prihvatljivosti ili ne. Ako se utvrdi da će vjerojatno imati značajan negativni učinak na područje mreže Natura 2000, provodi se ocjena prihvatljivosti, |
| --- | --- |

—

prvi korak: analitički pregled – ovim početnim korakom utvrđuje se treba li plan ili projekt biti podvrgnut postupku ocjene prihvatljivosti ili ne. Ako se utvrdi da će vjerojatno imati značajan negativni učinak na područje mreže Natura 2000, provodi se ocjena prihvatljivosti,

| — | drugi korak: ocjena prihvatljivosti – nakon što je odlučeno da je potrebna ocjena prihvatljivosti, mora se provesti detaljna analiza mogućih utjecaja plana ili projekta – pojedinačno ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima – na cjelovitost područja mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja područja, |
| --- | --- |

—

drugi korak: ocjena prihvatljivosti – nakon što je odlučeno da je potrebna ocjena prihvatljivosti, mora se provesti detaljna analiza mogućih utjecaja plana ili projekta – pojedinačno ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima – na cjelovitost područja mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja područja,

| — | treći korak: donošenje odluke – ako se u ocjeni prihvatljivosti zaključi da postoji negativan učinak na cjelovitost područja i ako se on ne može ublažiti, nadležna tijela morat će odbiti plan ili projekt. |
| --- | --- |

—

treći korak: donošenje odluke – ako se u ocjeni prihvatljivosti zaključi da postoji negativan učinak na cjelovitost područja i ako se on ne može ublažiti, nadležna tijela morat će odbiti plan ili projekt.

U članku 6. stavku 4. predviđaju se određena odstupanja od tog općeg pravila. Ako se zaključi da će plan ili projekt imati negativan učinak na područje mreže Natura 2000, on se ipak može odobriti u izvanrednim slučajevima ako su ispunjeni uvjeti iz članka 6. stavka 4. Na temelju prethodno navedenog jasno je da se postupak donošenja odluke temelji na načelu predostrožnosti. Naglasak je na tome da se objektivno i pouzdanim dokazima dokaže da neće biti negativnih učinaka na područje mreže Natura 2000.

7.3.1.   Prvi korak: analitički pregled

Prvi je korak u postupku iz članka 6. stavka 3. utvrđivanje je li ocjena prihvatljivosti doista potrebna, odnosno je li vjerojatno da će plan ili projekt imati značajan utjecaj na područje mreže Natura 2000. Ako se s dovoljnom sigurnošću može utvrditi da plan ili projekt vjerojatno neće imati značajan utjecaj, pojedinačno ili u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, on se može odobriti bez daljnje procjene.

Međutim, postoji li ikakva sumnja, mora se provesti ocjena prihvatljivosti kako bi se utjecaji mogli temeljito proučiti. To je potvrđeno u presudi Suda EU-a u predmetu Waddensea (C-127/02) u kojoj je Sud zaključio da: „aktiviranje mehanizma zaštite okoliša iz članka 6. stavka 3. Direktive o staništima ne pretpostavlja – kao što je, uostalom, jasno uvidom u smjernice za tumačenje tog članka koje je sastavila Komisija pod naslovom ‚Upravljanje područjima mreže Natura 2000: odredbe članka 6. Direktive o staništima (92/43/EEZ)’ – da plan ili projekt koji se razmatra definitivno ima značajan utjecaj na predmetno područje, ali na temelju vjerojatnosti predviđa da bi taj plan ili projekt mogao imati takav učinak.” U istoj je presudi Sud potvrdio da se u slučaju dvojbe o nepostojanju značajnih utjecaja ta ocjena mora provesti kako bi se djelotvorno osiguralo da se ne odobre planovi ili projekti koji negativno utječu na cjelovitost predmetnog područja.

Treba zabilježiti razloge za konačnu odluku o tome hoće li se provesti ocjena prihvatljivosti ili ne te navesti dostatne informacije kako bi se opravdao doneseni zaključak.

7.3.2.   Drugi korak: ocjena prihvatljivosti

Nakon što je odlučeno da je potrebna ocjena prihvatljivosti, ta će se ocjena morati provesti prije nego što nadležno tijelo donese odluku o tome hoće li odobriti plan ili projekt ili ne. Kao što je prethodno navedeno, svrha je ocjene prihvatljivosti procijeniti moguće utjecaje plana ili projekta na predmetno područje u svjetlu njegovih ciljeva očuvanja, pojedinačno ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima.

Termin „prihvatljivost” u osnovi znači da ocjena mora biti prihvatljiva u pogledu svoje svrhe na temelju Direktive o pticama i Direktive o staništima, to jest u pogledu zaštite vrsta i stanišnih tipova navedenih u tim dvjema direktivama. „Prihvatljivost” također znači da procjena mora biti obrazložena odluka. Ako izvješće ne sadržava dovoljno detaljnu procjenu utjecaja na područje mreže Natura 2000 ili dovoljno dokaza za donošenje jasnih zaključaka postoje li negativni učinci na cjelovitost područja ili ne, ocjena ne ispunjava svoju svrhu i ne može se smatrati „prihvatljivom”.

Ocjene koje se ograničavaju na općenite opise i u kojima se samo površno obrađuju postojeći podaci o prirodi u predmetnom području ne smatraju se „prihvatljivima” za potrebe članka 6. stavka 3. To je potvrdio i Sud Europske unije koji je presudio da „ocjena prihvatljivosti mora sadržavati cjelovite, precizne i definitivne zaključke kojima se mogu otkloniti sve osnovane znanstvene sumnje u pogledu učinaka predloženih radova na predmetno područje” (Komisija/Italija, C-304/05).

Sud je također naglasio važnost korištenja najboljih znanstvenih saznanja pri provedbi ocjene prihvatljivosti kako bi se nadležnim tijelima omogućilo da s dovoljnom sigurnošću zaključe da neće biti negativnih učinaka na cjelovitost područja. U tom je pogledu presudio da „svi aspekti plana ili projekta koji mogu, pojedinačno ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima, utjecati na te ciljeve moraju biti utvrđeni u svjetlu najboljih znanstvenih saznanja u tom području.” (C-127/02, točka 54.).

Zbog specijalizirane prirode ocjene prihvatljivosti preporučuje se da se ona temelji na analizama koje provode primjereno kvalificirani ekolozi.

Na kraju, treba napomenuti da, iako predlagatelj projekta može obaviti ili naručiti ocjenu prihvatljivosti, odgovornost je nadležnih tijela da osiguraju da je ocjena prihvatljivosti pravilno provedena i da se njome može objektivno dokazati, uz odgovarajuće dokaze, da neće biti nikakvih negativnih učinaka na cjelovitost područja mreže Natura 2000 u svjetlu ciljeva njegova očuvanja.

—   
  Procjena učinaka s obzirom na ciljeve očuvanja područja

Kao što je prethodno navedeno, u ocjeni će se procijeniti moguće utjecaje plana ili projekta na predmetno područje u svjetlu ciljeva očuvanja područja. Za razumijevanje ciljeva očuvanja valja se osvrnuti na način odabira područja mreže Natura 2000. Kao što je prethodno objašnjeno, svako se područje uvrštava u mrežu Natura 2000 zbog svoje vrijednosti u smislu očuvanja jednog ili više stanišnih tipova navedenih u Prilogu I. ili vrsta navedenih u Prilogu II. Direktivi o staništima, odnosno vrsta navedenih u Prilogu I. Direktivi o pticama kao i migratornih vrsta ptica koje se redovito pojavljuju.

Vrijednost područja u smislu očuvanja u trenutku uvrštavanja bilježi se u standardnom obrascu (SDF). U njemu se navodi službena identifikacijska oznaka područja, njegovo ime, lokacija i veličina te detaljna karta. Bilježe se i ekološke značajke područja koje su dovele do njegova uvrštavanja u mrežu Natura 2000 i pruža sveobuhvatna ocjena stanja očuvanosti svake vrste ili stanišnog tipa na tom području (ocjene od A do D).

Stoga je standardni obrazac referentna osnova za određivanje ciljeva očuvanja područja, u skladu s općim ciljevima Direktive o staništima (članak 6. stavak 1.). Cilj očuvanja područja bit će barem održavanje vrsta i staništa za koje je područje određeno u istom stanju (kako je zabilježeno u standardnom obrascu). To znači da valja osigurati da se njihovo stanje neće pogoršati ispod te razine.

Ipak, opći ciljevi Direktive o staništima i Direktive o pticama nadilaze puko sprečavanje daljnjeg pogoršanja stanja. Njihov je cilj osigurati da vrste i stanišni tipovi zaštićeni u EU-u postignu povoljno stanje očuvanosti diljem svojeg prirodnog areala u EU-u. Stoga mogu biti potrebni ambiciozniji ciljevi očuvanja kako bi se ponovno uspostavilo i poboljšalo stanje očuvanosti vrsta i stanišnih tipova zaštićenih u EU-u koji su prisutni na tom području (članak 6. stavak 1.).

Ako su utvrđeni ambiciozniji ciljevi očuvanja, utjecaje plana ili projekta potrebno je mjeriti u odnosu na te ambicioznije ciljeve. Na primjer, ako je cilj ponovno uspostaviti određenu razinu populacije bradatog supa u roku od osam godina, treba procijeniti hoće li plan ili projekt onemogućiti ostvarivanje tog cilja, a ne samo hoće li populacija bradatog supa ostati stabilna.

Preporučuje se da se predlagatelj projekta savjetuje s tijelima odgovornima za područja mreže Natura 2000 što je prije moguće kako bi saznao više o području, njegovim ciljevima očuvanja i stanju očuvanosti stanišnih tipova i vrsta za koje je određeno. Ta će tijela moći navesti postoje li detaljniji izvori informacija o tome, na primjer plan upravljanja za predmetno područje ili izvješća o praćenju i studije o stanju očuvanosti predmetnih vrsta i stanišnih tipova u toj regiji ili zemlji.

—   
  Prikupljanje informacija potrebnih za ocjenu prihvatljivosti

| Mogući izvori informacija za područja mreže Natura 2000 uključuju:







  — | standardne obrasce za područja mreže Natura 2000, |
| --- | --- |

Mogući izvori informacija za područja mreže Natura 2000 uključuju:

—

standardne obrasce za područja mreže Natura 2000,

| — | planove upravljanja za područja mreže Natura 2000, |
| --- | --- |

—

planove upravljanja za područja mreže Natura 2000,

| — | najnovije podatke objavljene u tehničkim i znanstvenim publikacijama, |
| --- | --- |

—

najnovije podatke objavljene u tehničkim i znanstvenim publikacijama,

| — | tijela za zaštitu prirode, znanstvene stručnjake i stručnjake za vrste ili staništa, organizacije za očuvanje prirode, lokalne stručnjake, |
| --- | --- |

—

tijela za zaštitu prirode, znanstvene stručnjake i stručnjake za vrste ili staništa, organizacije za očuvanje prirode, lokalne stručnjake,

| — | izvješća o stanju očuvanosti vrsta i staništa iz članka 12. Direktive o pticama i članka 17. Direktive o staništima. |
| --- | --- |

—

izvješća o stanju očuvanosti vrsta i staništa iz članka 12. Direktive o pticama i članka 17. Direktive o staništima.

Slika 7.

Koraci koje treba poduzeti kao dio ocjene prihvatljivosti

PRIKUPITE POSTOJEĆE INFORMACIJE I PROVEDITE DODATNE STUDIJE I ISPITIVANJA NA TERENU, PREMA POTREBI.

SAVJETUJTE SE S NADLEŽNIM TIJELIMA I DIONICIMA.

UTVRDITE CILJEVE OČUVANJA PODRUČJA MREŽE NATURA 2000.

UTVRDITE POSTOJE LI BILO KAKVI PREOSTALI UČINCI NA CJELOVITOST PODRUČJA.

ODREDITE PODRUČJE STUDIJE.

ODREDITE I PROCIJENITE PREVENTIVNE MJERE I MJERE UBLAŽAVANJA

kojima bi se negativni učinci uklonili ili smanjili na razinu koja nije znatna.

OSMISLITE PROGRAM PRAĆENJA.

PRIKUPITE INFORMACIJE O DRUGIM PLANOVIMA I PROJEKTIMA

kako biste mogli procijeniti kumulativne učinke.

PROCIJENITE UČINKE I NJIHOVU VAŽNOST

za ciljane stanišne tipove, staništa vrsta i vrste kao i na ekološku strukturu i funkciju područja.

UTVRDITE EKOLOŠKE ZNAČAJKE KOJE TREBA UZETI U OBZIR PRI PROCJENI.

Analizirajte potencijalne učinke aktivnosti u okviru projekta na vrste i staništa koji su prisutni u predmetnom području.

Prikupljanje svih potrebnih informacija o projektu i o području mreže Natura 2000 važan je prvi korak u ocjeni prihvatljivosti. Obično se radi o iterativnom postupku. Ako se pri prvom utvrđivanju i analizi ustanovi da postoje velike praznine u znanju, može biti potrebno provesti dodatne polazne ekološke studije i terenska ispitivanja kako bi se nadopunili postojeći podaci.

Kao što je prethodno navedeno, važno je da se ocjena prihvatljivosti temelji na najboljim znanstvenim saznanjima u tom području i da se njome mogu otkloniti sve osnovane znanstvene dvojbe o učincima radova koji se predviđaju na predmetnom području. To je potvrđeno u nekoliko presuda Suda. U premetu Waddensea (C-127/02) Sud je potvrdio da „nadležna tijela mogu odobriti (plan ili projekt) samo ako su nedvojbeno utvrdila da on neće imati negativne učinke na cjelovitost tog područja. To je tada kada ne preostaju nikakve osnovane znanstvene dvojbe o nepostojanju takvih učinaka.”

Detaljne studije i ispitivanja na terenu moraju se usredotočiti na ona staništa i vrste koje su potencijalno osjetljive na aktivnosti u okviru projekta. Osjetljivost treba analizirati uzimajući u obzir moguće interakcije između aktivnosti u okviru projekta (njihovu prirodu, opseg, metode itd.) i staništa i vrsta (lokacija, ekološki zahtjevi, ključna područja, ponašanje itd.).

Sva terenska ispitivanja moraju biti dovoljno pouzdana i dugotrajna kako bi se u obzir uzela činjenica da se ekološki uvjeti mogu znatno razlikovati prema godišnjem dobu. Primjerice, provedbom terenskog ispitivanja neke vrste nekoliko dana tijekom zime neće se dobiti podaci o korištenju staništa u drugim, važnijim dijelovima godine (npr. tijekom selidbe ili razmnožavanja).

Savjetovanje s tijelima za zaštitu prirode, drugim znanstvenim stručnjacima i organizacijama za očuvanje prirode pomoći će da se stvori što cjelovitija slika o predmetnom području, prisutnim vrstama i staništima te vrstama učinaka koje treba analizirati. Oni mogu pružiti savjete o najnovijim raspoloživim znanstvenim podacima o području i o zaštićenim vrstama i stanišnim tipovima u EU-u (uključujući planove upravljanja za područja mreže Natura 2000) te o tome koje bi dodatne polazne studije i terenska ispitivanja mogli biti potrebni kako bi se procijenili mogući utjecaji projekta.

Drugi dionici, kao što su nevladine organizacije u području očuvanja prirode, istraživačke ustanove ili lokalne organizacije, mogu također biti u mogućnosti pružiti dodatno lokalno znanje i ekološke informacije koje su korisne za ocjenu prihvatljivosti.

—   
  Utvrđivanje negativnih utjecaja

Nakon što se prikupe svi potrebni polazni podaci i provjeri njihova cjelovitost, može se početi s ocjenom utjecaja plana ili projekta na područje mreže Natura 2000. Opis potencijalnih negativnih utjecaja planova i projekata infrastrukture za prijenos energije, kako je navedeno u poglavljima 3. i 4., trebao bi pomoći u određivanju vrste učinaka na koje treba obratiti pozornost.

To se osobito odnosi na sljedeće:

| — | gubitak, propadanje ili fragmentaciju staništa, |
| --- | --- |

—

gubitak, propadanje ili fragmentaciju staništa,

| — | električni udar ili sudar, |
| --- | --- |

—

električni udar ili sudar,

| — | uznemiravanje i raseljavanje vrsta, |
| --- | --- |

—

uznemiravanje i raseljavanje vrsta,

| — | učinke prepreka. |
| --- | --- |

—

učinke prepreka.

Učinci svakog projekta jedinstveni su i moraju se ocijeniti od slučaja do slučaja. To je u skladu s predmetom Waddensea: „Pri procjeni mogućih učinaka plana ili projekta njihova se važnost mora utvrditi, među ostalim, u svjetlu značajki i posebnih ekoloških okolnosti u području na koje se odnosi taj plan ili projekt.”

Prvi je korak utvrđivanje koja bi staništa i vrste zaštićeni u EU-u i prisutni u svakom pojedinom području mogli biti pogođeni i trebaju biti podvrgnuti daljnjoj procjeni. To je važno zato što svaka vrsta i stanišni tip ima svoj ekološki životni ciklus i zahtjeve u pogledu očuvanja. Učinci na njih također će se razlikovati od jednog područja do drugog ovisno o njihovu stanju očuvanosti i ekološkim uvjetima na predmetnom području.

Za svaki utvrđeni učinak u procjeni će se razmatrati i razmjer utjecaja, vrsta utjecaja, njegov opseg, trajanje, intenzitet i vremenski okvir.

Ocjena prihvatljivosti uključuje i razmatranje svih aspekata plana ili projekta koji bi mogli imati posljedice za područje. Svaki element plana ili projekta treba pojedinačno razmotriti, a potencijalne učinke tog elementa trebalo bi najprije proučiti u odnosu na svaku vrstu ili stanišni tip za koje je područje određeno. Nakon toga, učinci različitih značajki razmatraju se zajedno i u međusobnom odnosu kako bi se mogle utvrditi njihove interakcije.

Premda bi naglasak trebao biti na vrstama i stanišnim tipovima od interesa za EU koji su opravdali određivanje područja, ne bi trebalo zaboraviti da su te ciljne značajke na složene načine u bliskoj interakciji s drugim vrstama i staništima kao i s fizičkim okruženjem. Stoga je važno da se razmotre svi elementi koji se smatraju nužnima za strukturu, funkcioniranje i dinamiku ekosustava jer bi svaka izmjena mogla imati negativan učinak i na prisutne stanišne tipove i vrste.

Utjecaje treba predvidjeti što je točnije moguće, a temelj za ta predviđanja trebao bi biti jasan i zabilježen u ocjeni prihvatljivosti (to znači da treba uvrstiti i objašnjenje o stupnju sigurnosti pri predviđanju učinaka).

Kao i sve procjene utjecaja, ocjenu prihvatljivosti trebalo bi provesti u strukturiranom okviru kako bi se osiguralo da predviđanja mogu biti što objektivnija na temelju mjerljivih kriterija kad god je to moguće. Time će se uvelike olakšati zadatak osmišljavanja mjera ublažavanja koje mogu pridonijeti uklanjanju predviđenih učinaka ili njihovu smanjenju na razinu koja nije znatna.

Predviđanje vjerojatnih utjecaja može biti složen zadatak jer je potrebno vrlo dobro razumijevanje ekoloških procesa i zahtjeva u pogledu očuvanja određenih vrsta ili stanišnih tipova koji bi mogli biti pogođeni. Stoga se preporučuje da se pri provedbi ocjene prihvatljivosti osiguraju potrebni stručni savjeti i potpora znanstvenika.

| Metode predviđanja utjecaja koje se često primjenjuju:

  U ocjeni prihvatljivosti trebalo bi primijeniti najbolje raspoložive tehnike i metode za procjenu razmjera učinaka. Neke od metoda koje se često primjenjuju opisane su u ovom okviru.






  — | Izravna mjerenja, na primjer površine staništa koja je izgubljena ili pogođena, proporcionalnih gubitaka populacija vrsta, staništa i zajednica. |
| --- | --- |

Metode predviđanja utjecaja koje se često primjenjuju:

U ocjeni prihvatljivosti trebalo bi primijeniti najbolje raspoložive tehnike i metode za procjenu razmjera učinaka. Neke od metoda koje se često primjenjuju opisane su u ovom okviru.

—

Izravna mjerenja, na primjer površine staništa koja je izgubljena ili pogođena, proporcionalnih gubitaka populacija vrsta, staništa i zajednica.

| — | Dijagrami toka, mreže i dijagrami sustava za utvrđivanje lančanih utjecaja koji proizlaze iz izravnih utjecaja; neizravni utjecaji nazivaju se sekundarnim, tercijarnim itd. utjecajima s obzirom na to koji su im uzroci. Dijagrami sustava fleksibilniji su od mreža pri prikazu međupovezanosti i procesnih putova. |
| --- | --- |

—

Dijagrami toka, mreže i dijagrami sustava za utvrđivanje lančanih utjecaja koji proizlaze iz izravnih utjecaja; neizravni utjecaji nazivaju se sekundarnim, tercijarnim itd. utjecajima s obzirom na to koji su im uzroci. Dijagrami sustava fleksibilniji su od mreža pri prikazu međupovezanosti i procesnih putova.

| — | Kvantitativni prediktivni modeli za pružanje matematički izvedenih predviđanja na temelju podataka i pretpostavki o snazi i smjeru utjecaja. U modelima se mogu ekstrapolirati predviđanja koja su u skladu s prošlim i sadašnjim podacima (analiza trendova, scenariji, analogije s informacijama prenesenima s drugih relevantnih lokacija) i intuitivna predviđanja. U normativnom pristupu modeliranju polazište je poželjni ishod, a zatim se procjenjuje hoće li se taj cilj postići predloženim projektom. |
| --- | --- |

—

Kvantitativni prediktivni modeli za pružanje matematički izvedenih predviđanja na temelju podataka i pretpostavki o snazi i smjeru utjecaja. U modelima se mogu ekstrapolirati predviđanja koja su u skladu s prošlim i sadašnjim podacima (analiza trendova, scenariji, analogije s informacijama prenesenima s drugih relevantnih lokacija) i intuitivna predviđanja. U normativnom pristupu modeliranju polazište je poželjni ishod, a zatim se procjenjuje hoće li se taj cilj postići predloženim projektom.

| — | Studije razine populacije potencijalno su korisne za određivanje učinaka na razine populacije, primjerice, ptica, šišmiša i morskih sisavaca. |
| --- | --- |

—

Studije razine populacije potencijalno su korisne za određivanje učinaka na razine populacije, primjerice, ptica, šišmiša i morskih sisavaca.

| — | Geografski informacijski sustavi (GIS) koriste se za izradu modela prostornih odnosa, kao što su preklapanja ograničenja, ili za bilježenje osjetljivih područja i lokacija na kojima dolazi do gubitka staništa. Geografski informacijski sustavi kombinacija su računalne kartografije, pohranjivanja podataka iz karata i sustava za upravljanje podatkovnim bazama u kojima se pohranjuju atributi kao što su upotreba zemljišta ili nagib terena. Ti sustavi omogućuju brz prikaz, kombiniranje i analizu pohranjenih varijabli. |
| --- | --- |

—

Geografski informacijski sustavi (GIS) koriste se za izradu modela prostornih odnosa, kao što su preklapanja ograničenja, ili za bilježenje osjetljivih područja i lokacija na kojima dolazi do gubitka staništa. Geografski informacijski sustavi kombinacija su računalne kartografije, pohranjivanja podataka iz karata i sustava za upravljanje podatkovnim bazama u kojima se pohranjuju atributi kao što su upotreba zemljišta ili nagib terena. Ti sustavi omogućuju brz prikaz, kombiniranje i analizu pohranjenih varijabli.

| — | Informacije iz sličnih prethodnih projekata mogu biti korisne, osobito ako su dana kvantitativna predviđanja i ako ih se pratilo tijekom rada. |
| --- | --- |

—

Informacije iz sličnih prethodnih projekata mogu biti korisne, osobito ako su dana kvantitativna predviđanja i ako ih se pratilo tijekom rada.

| — | Mišljenja i prosudbe stručnjaka na temelju prethodnog iskustva i savjetovanja na sličnim projektima na unutarnjim plovnim putovima. |
| --- | --- |

—

Mišljenja i prosudbe stručnjaka na temelju prethodnog iskustva i savjetovanja na sličnim projektima na unutarnjim plovnim putovima.

| — | Opis i korelacije: fizički čimbenici (npr. vodni režim, struje, supstrat) mogu biti izravno povezani s rasprostranjenošću i količinom vrste. Ako se budući fizički uvjeti mogu predvidjeti, može biti moguće predvidjeti budući razvoj staništa i populacija ili reakcije vrsta i staništa na osnovu toga. |
| --- | --- |

—

Opis i korelacije: fizički čimbenici (npr. vodni režim, struje, supstrat) mogu biti izravno povezani s rasprostranjenošću i količinom vrste. Ako se budući fizički uvjeti mogu predvidjeti, može biti moguće predvidjeti budući razvoj staništa i populacija ili reakcije vrsta i staništa na osnovu toga.

| — | Analize kapaciteta uključuju utvrđivanje granične vrijednosti stresa do koje se mogu održati populacije i funkcije ekosustava. Te analize uključuju utvrđivanje potencijalno ograničavajućih faktora, a razvijaju se i matematičke jednadžbe za opis kapaciteta resursa ili sustava u pogledu granične vrijednosti koju nameće svaki ograničavajući faktor. |
| --- | --- |

—

Analize kapaciteta uključuju utvrđivanje granične vrijednosti stresa do koje se mogu održati populacije i funkcije ekosustava. Te analize uključuju utvrđivanje potencijalno ograničavajućih faktora, a razvijaju se i matematičke jednadžbe za opis kapaciteta resursa ili sustava u pogledu granične vrijednosti koju nameće svaki ograničavajući faktor.

Prilagođeno iz dokumenta „Metodološke smjernice o odredbama članka 6. stavaka 3. i 4. Direktive o staništima”: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/natura_2000_assess_en.pdf

—   
  Procjena potencijalnih kumulativnih učinaka

Pri procjeni se ne smiju previdjeti kumulativni učinci; razmatranje tih učinaka pravni je zahtjev u skladu s člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima, a može imati i velike posljedice za plan ili projekt te za druge, kasnije planove ili projekte u istom području.

Razvoj energetske infrastrukture odvija se vrlo brzo u cijelom EU-u pa je stoga važno da se kumulativni učinci potpuno procijene u ranim fazama procjene i da se ne tretiraju samo kao nešto usputno.

U članku 6. stavku 3. ne definira se izričito koji su drugi planovi i projekti u području primjene odredbe o kombinaciji, ali temeljna je namjera uzeti u obzir kumulativne utjecaje koji se s vremenom mogu pojaviti. U tom bi kontekstu trebalo razmotriti planove ili projekte koji su dovršeni, odobreni a nedovršeni ili predloženi.

Pri razmatranju predloženog plana ili projekta države članice ne navode na pretpostavku u korist sličnih, još nepredloženih planova ili projekata u budućnosti. Naprotiv, ako je u tom području već odobren neki projekt ili je odobreno više njih, to može sniziti ekološki prag u pogledu važnosti utjecaja za buduće planove ili projekte u tom području.

Primjerice, ako se elektroenergetski infrastrukturni projekti unutar ili oko niza područja mreže Natura 2000 dostavljaju jedan za drugim, moguće je da se u procjeni prvih ili drugih projekata zaključi da oni neće negativno utjecati na mrežu Natura 2000, ali se onda kasniji projekti ne odobre jer bi njihovi učinci u kombinaciji s onima ranijih projekata bili dovoljno veliki da bi negativno utjecali na cjelovitost područja.

U tom je kontekstu važno da se energetski infrastrukturni projekti sagledaju strateški i u kombinaciji jedni s drugima na većem geografskom području, a ne samo kao pojedinačni izolirani projekti.

—   
  Koraci u procjeni kumulativnih učinaka

Slika 8.

(Prilagođeno iz dokumenta „Metodološke smjernice o odredbama članka 6. stavaka 3. i 4. Direktive o staništima”:

http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/natura_ 2000_assess_en.pdf)

| Koraci u procjeni | Aktivnost koju treba provesti |
| --- | --- |
| Utvrđivanje svih projekata/planova koji bi mogli djelovati u kombinaciji | Utvrditi sve moguće izvore učinaka iz projekta ili plana koji se razmatra, zajedno sa svim ostalim izvorima u okolišu i svim drugim učincima koje bi drugi predloženi projekti ili planovi mogli imati. |
| Utvrđivanje utjecaja | Utvrditi vrste utjecaja (npr. buka, smanjenje vodnih resursa, emisije kemikalija itd.) koji bi mogli djelovati na aspekte strukture i funkcija područja osjetljivog na promjene. |
| Definiranje granica za procjenu | Definirati granice za razmatranje kumulativnih učinaka: treba imati na umu da će se te granice razlikovati za različite vrste utjecaja (npr. učinci na vodne resurse, buka) i da mogu uključivati udaljene lokacije (dalje od predmetnog područja). |
| Utvrđivanje putova | Utvrditi potencijalne putove kumuliranja učinaka (npr. vodom, zrakom itd.; nakupljanje učinaka tijekom vremena ili u prostoru). Ispitati uvjete u predmetnom području radi utvrđivanja gdje su aspekti strukture i funkcije područja u opasnosti. |
| Predviđanje | Predvidjeti jačinu/razmjer utvrđenih vjerojatnih kumulativnih učinaka. |
| Procjena | Komentirati je li vjerojatno da će potencijalni kumulativni učinci biti znatni. |

Koraci u procjeni

Aktivnost koju treba provesti

Utvrđivanje svih projekata/planova koji bi mogli djelovati u kombinaciji

Utvrditi sve moguće izvore učinaka iz projekta ili plana koji se razmatra, zajedno sa svim ostalim izvorima u okolišu i svim drugim učincima koje bi drugi predloženi projekti ili planovi mogli imati.

Utvrđivanje utjecaja

Utvrditi vrste utjecaja (npr. buka, smanjenje vodnih resursa, emisije kemikalija itd.) koji bi mogli djelovati na aspekte strukture i funkcija područja osjetljivog na promjene.

Definiranje granica za procjenu

Definirati granice za razmatranje kumulativnih učinaka: treba imati na umu da će se te granice razlikovati za različite vrste utjecaja (npr. učinci na vodne resurse, buka) i da mogu uključivati udaljene lokacije (dalje od predmetnog područja).

Utvrđivanje putova

Utvrditi potencijalne putove kumuliranja učinaka (npr. vodom, zrakom itd.; nakupljanje učinaka tijekom vremena ili u prostoru). Ispitati uvjete u predmetnom području radi utvrđivanja gdje su aspekti strukture i funkcije područja u opasnosti.

Predviđanje

Predvidjeti jačinu/razmjer utvrđenih vjerojatnih kumulativnih učinaka.

Procjena

Komentirati je li vjerojatno da će potencijalni kumulativni učinci biti znatni.

—   
  Utvrđivanje važnosti učinaka

Kad se utvrde učinci, treba izraditi procjenu njihove važnosti za područje i njegova ciljna obilježja. Pri procjeni važnosti mogu se razmotriti sljedeći parametri:

| — | kvantitativni parametri: na primjer, koliko se staništa gubi za tu vrstu ili stanišni tip. Za neke će se već gubitak pojedinih jedinki ili malih područja pojavnosti unutar određenog područja mreže Natura 2000 (npr. za prioritetne stanišne tipove i vrste) smatrati značajnim utjecajem. Za druge prag važnosti može biti viši. To također ovisi o vrsti i stanišnom tipu, njihovu stanju očuvanosti u predmetnom području te izgledima za budućnost, |
| --- | --- |

—

kvantitativni parametri: na primjer, koliko se staništa gubi za tu vrstu ili stanišni tip. Za neke će se već gubitak pojedinih jedinki ili malih područja pojavnosti unutar određenog područja mreže Natura 2000 (npr. za prioritetne stanišne tipove i vrste) smatrati značajnim utjecajem. Za druge prag važnosti može biti viši. To također ovisi o vrsti i stanišnom tipu, njihovu stanju očuvanosti u predmetnom području te izgledima za budućnost,

| — | kvalitativni parametri: pri procjeni važnosti utjecaja trebalo bi uzeti u obzir i kvalitetu stanišnog tipa ili vrste na tom području; na primjer, može biti riječ o području u kojemu je pojavnost vrste znatna (npr. središnje područje pojavnosti, veća područja reprezentativnih sastojina itd.) ili području na kojemu je vrsta na granici svojeg trenutačnog raspona rasprostranjenosti. Stanište vrste može biti u dobrom stanju očuvanosti unutar područja ili može biti u lošem stanju, u kojem je potrebna obnova, |
| --- | --- |

—

kvalitativni parametri: pri procjeni važnosti utjecaja trebalo bi uzeti u obzir i kvalitetu stanišnog tipa ili vrste na tom području; na primjer, može biti riječ o području u kojemu je pojavnost vrste znatna (npr. središnje područje pojavnosti, veća područja reprezentativnih sastojina itd.) ili području na kojemu je vrsta na granici svojeg trenutačnog raspona rasprostranjenosti. Stanište vrste može biti u dobrom stanju očuvanosti unutar područja ili može biti u lošem stanju, u kojem je potrebna obnova,

| — | važnost područja s gledišta biologije vrste, npr. područje razmnožavanja (mjesta za gniježđenje, područje mriještenja itd.), stanište u kojemu se vrsta hrani, mogućnosti zaklona, migracijski putovi, |
| --- | --- |

—

važnost područja s gledišta biologije vrste, npr. područje razmnožavanja (mjesta za gniježđenje, područje mriještenja itd.), stanište u kojemu se vrsta hrani, mogućnosti zaklona, migracijski putovi,

| — | ekološke funkcije potrebne za održavanje ili obnovu postojećih vrsta i staništa te općenito za cjelovitost područja. |
| --- | --- |

—

ekološke funkcije potrebne za održavanje ili obnovu postojećih vrsta i staništa te općenito za cjelovitost područja.

Ako postoje dvojbe ili različita mišljenja u pogledu važnosti, najbolje je potražiti suglasnost u širem krugu, među odgovarajućim stručnjacima, npr. regionalnim i/ili nacionalnim stručnjacima za ciljno obilježje na koje se utječe tako da se postigne konsenzus.

—   
  Uvođenje mjera ublažavanja kako bi se uklonili negativni učinci

Kad se utvrde negativni učinci, moći će se razmotriti mogu li se uvesti mjere ublažavanja kojima će se ti učinci ukloniti, spriječiti ili smanjiti na neznatnu razinu (vidjeti 5. poglavlje za prijedloge različitih vrsta mjera ublažavanja koje se mogu primijeniti na energetske infrastrukturne projekte). Pri razmatranju prikladnih mjera ublažavanja važno je prvo razmotriti one kojima se utjecaji mogu ukloniti već na samom izvoru te, tek ako takve mjere nisu moguće, sagledati druge mjere ublažavanja kojima se mogu barem znatno smanjiti ili ublažiti negativni učinci projekta.

Mjere ublažavanja moraju biti posebno osmišljene kako bi uklonile ili smanjile negativne učinke utvrđene tijekom ocjene prihvatljivosti. Ne smije ih se miješati s kompenzacijskim mjerama, koje su namijenjene nadoknadi prouzrokovane štete. Kompenzacijske mjere mogu se uzeti u obzir samo ako je plan ili projekt prihvaćen kao potreban zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa i ne postoje alternative (na temelju članka 6. stavka 4. – vidjeti u nastavku).

Predložene mjere ublažavanja mogu sadržavati:

| — | pojedinosti svih predloženih mjera i objašnjenja kako će se njima ukloniti ili smanjiti negativni utjecaji koji su utvrđeni, |
| --- | --- |

—

pojedinosti svih predloženih mjera i objašnjenja kako će se njima ukloniti ili smanjiti negativni utjecaji koji su utvrđeni,

| — | dokaze o tome tko će i kako provoditi mjere, |
| --- | --- |

—

dokaze o tome tko će i kako provoditi mjere,

| — | vremenski okvir provedbe u odnosu na plan ili projekt (neke mjere možda će se morati provesti prije nego plan/projekt započne), |
| --- | --- |

—

vremenski okvir provedbe u odnosu na plan ili projekt (neke mjere možda će se morati provesti prije nego plan/projekt započne),

| — | pojedinosti o načinu praćenja mjere i načinu uključivanja rezultata u svakodnevni rad na projektu (prilagodljivo upravljanje – vidjeti u nastavku). |
| --- | --- |

—

pojedinosti o načinu praćenja mjere i načinu uključivanja rezultata u svakodnevni rad na projektu (prilagodljivo upravljanje – vidjeti u nastavku).

Time će se nadležnom tijelu omogućiti da utvrdi mogu li se tim mjerama ukloniti utvrđeni negativni učinci (i da se njima nenamjerno ne uzrokuju drugi negativni učinci na predmetne vrste i stanišne tipove). Ako se procijeni da su mjere ublažavanja dostatne, one će postati sastavni dio specifikacija konačnog plana ili projekta ili mogu biti navedene kao uvjet za odobrenje projekta.

—   
  Utvrđivanje je li narušena cjelovitost područja

Kad se što točnije utvrde učinci projekta, procijeni njihova važnost te razmotre sve moguće mjere ublažavanja, u ocjeni prihvatljivosti potrebno je iznijeti konačan zaključak o tome hoće li ti učinci negativno utjecati na cjelovitost područja mreže Natura 2000.

Termin „cjelovitost” odnosi se na ekološku cjelovitost. „Cjelovitost područja” može se prikladno definirati kao koherentan skup ekoloških struktura, funkcija i ekoloških procesa cijelog područja ili staništa, kompleksa staništa i/ili populacija vrsta za koje je područje određeno. Područje se može opisati kao vrlo cjelovito ako je realiziran inherentni potencijal za ostvarenje ciljeva očuvanja područja, održava se kapacitet samopopravka i samoobnove u dinamičnim uvjetima te je potrebna minimalna vanjska potpora u upravljanju.

Ako plan ili projekt negativno utječe na cjelovitost područja samo u vizualnom smislu ili uzrokuje značajne utjecaje na druge vrste ili stanišne tipove osim onih za koje je područje određeno kao dio mreže Natura 2000, to ne predstavlja negativan utjecaj u smislu članka 6. stavka 3. S druge strane, ako se znatno utječe na jednu od vrsta ili jedan od stanišnih tipova za koje je područje određeno, onda se nužno negativno utječe i na cjelovitost područja.

Izraz „cjelovitost područja” pokazuje da je naglasak na određenom području. Stoga se ne može prihvatiti argumentacija da se šteta na području ili njegovu dijelu može opravdati na temelju toga da će stanje očuvanosti vrsta i stanišnih tipova koje ono udomljava svakako ostati povoljno unutar europskog područja države članice.

U praksi je u procjeni cjelovitosti područja naglasak posebno na utvrđivanju je li se projektom:

| — | uzrokuju promjene bitnih ekoloških funkcija koje su nužne za ciljna obilježja, |
| --- | --- |

—

uzrokuju promjene bitnih ekoloških funkcija koje su nužne za ciljna obilježja,

| — | znatno smanjuje područje pojavnosti stanišnih tipova (čak i onih manje kvalitete) ili održivost populacija vrsta u predmetnom području koji su ciljna obilježja, |
| --- | --- |

—

znatno smanjuje područje pojavnosti stanišnih tipova (čak i onih manje kvalitete) ili održivost populacija vrsta u predmetnom području koji su ciljna obilježja,

| — | smanjuje raznolikost područja, |
| --- | --- |

—

smanjuje raznolikost područja,

| — | uzrokuje fragmentacija područja, |
| --- | --- |

—

uzrokuje fragmentacija područja,

| — | uzrokuje gubitak ili smanjenje ključnih značajki područja (npr. pokrivenost drvećem, redovite godišnje poplave) o kojima ovisi ciljno obilježje, |
| --- | --- |

—

uzrokuje gubitak ili smanjenje ključnih značajki područja (npr. pokrivenost drvećem, redovite godišnje poplave) o kojima ovisi ciljno obilježje,

| — | sprječava ostvarenje ciljeva očuvanja područja. |
| --- | --- |

—

sprječava ostvarenje ciljeva očuvanja područja.

7.3.3.   Treći korak: odobravanje ili odbijanje plana ili projekta s obzirom na zaključke iz ocjene prihvatljivosti

Nacionalna nadležna tijela odobravaju plan ili projekt s obzirom na zaključke iz ocjene prihvatljivosti. To se može učiniti tek nakon što se utvrdi da plan ili projekt neće negativno utjecati na cjelovitost predmetnog područja. Ako su zaključci pozitivni, u smislu da nema opravdane znanstvene sumnje o izostanku učinaka na područje, nadležna tijela mogu odobriti plan ili projekt.

Važno je ne dokazati učinke, nego njihov izostanak. To je potvrđeno u nekoliko presuda Suda. U predmetu Waddensea (C-127/02) Sud je potvrdio da „plan ili projekt [...] može dobiti odobrenje samo uz uvjet da su nacionalna nadležna tijela uvjerena da on neće negativno utjecati na cjelovitost predmetnog područja. Ako i dalje postoji sumnja o izostanku negativnih učinaka na cjelovitost područja povezanih s planom ili projektom koji se razmatra, nadležno tijelo mora odbiti odobrenje.”

Ocjena prihvatljivosti i njezini zaključci trebali bi biti jasno zabilježeni, a izvješće o ocjeni prihvatljivosti trebalo bi biti dovoljno detaljno i uvjerljivo da prikaže kako je i na kojim znanstvenim temeljima donesena konačna odluka.

7.4.   Postupak odstupanja na temelju članka 6. stavka 4.

| Članak 6. stavak 4.



  Ako se, unatoč negativnoj procjeni utjecaja na područje i u nedostatku drugih pogodnih mogućnosti, plan ili projekt ipak moraju provesti zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, država članica poduzima sve kompenzacijske mjere kako bi osigurala zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000. Ona Komisiju izvješćuje o usvojenim kompenzacijskim mjerama.


  Kad se u određenom području nalazi prioritetni prirodni stanišni tip i/ili prioritetna vrsta, mogu se razmatrati samo ona pitanja koja se odnose na zdravlje ljudi ili javnu sigurnost, na korisne posljedice od primarnog značaja za okoliš ili, nastavno na mišljenje Komisije, na ostale imperativne razloge prevladavajućeg javnog interesa. |
| --- |

Članak 6. stavak 4.

Ako se, unatoč negativnoj procjeni utjecaja na područje i u nedostatku drugih pogodnih mogućnosti, plan ili projekt ipak moraju provesti zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, država članica poduzima sve kompenzacijske mjere kako bi osigurala zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000. Ona Komisiju izvješćuje o usvojenim kompenzacijskim mjerama.

Kad se u određenom području nalazi prioritetni prirodni stanišni tip i/ili prioritetna vrsta, mogu se razmatrati samo ona pitanja koja se odnose na zdravlje ljudi ili javnu sigurnost, na korisne posljedice od primarnog značaja za okoliš ili, nastavno na mišljenje Komisije, na ostale imperativne razloge prevladavajućeg javnog interesa.

Člankom 6. stavkom 4. predviđene su iznimke od općeg pravila iz članka 6. stavka 3. Postupak nije automatski; predlagatelj projekta ili plana treba odlučiti želi li se prijaviti za odstupanje. U članku 6. stavku 4. utvrđeni su uvjeti koji se u takvim slučajevima moraju poštovati te koraci koje je potrebno poduzeti prije nego što nacionalno nadležno tijelo može odobriti plan ili projekt koji bi prema procjeni negativno utjecao na cjelovitost područja na temelju članka 6. stavka 3.

Člankom 6. stavkom 4. zahtijeva se da nadležna tijela osiguraju da se prije donošenja odluke o odobrenju plana ili projekta koji bi mogao negativno utjecati na područje poštuju sljedeći uvjeti:

| — | opcija koja je predložena za odobrenje najmanje šteti staništima, vrstama i cjelovitosti područja mreže Natura 2000 te ne postoje izvedive alternative koje ne bi utjecale na cjelovitost područja, |
| --- | --- |

—

opcija koja je predložena za odobrenje najmanje šteti staništima, vrstama i cjelovitosti područja mreže Natura 2000 te ne postoje izvedive alternative koje ne bi utjecale na cjelovitost područja,

| — | postoje imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, zbog kojih je opravdano odobrenje plana ili projekta, |
| --- | --- |

—

postoje imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, zbog kojih je opravdano odobrenje plana ili projekta,

| — | poduzete su sve kompenzacijske mjere koje su potrebne da bi se osigurala zaštita koherentnosti mreže Natura 2000. |
| --- | --- |

—

poduzete su sve kompenzacijske mjere koje su potrebne da bi se osigurala zaštita koherentnosti mreže Natura 2000.

Važan je redoslijed ispitivanja tih uvjeta jer svaki korak određuje je li potreban sljedeći. Ako se, na primjer, utvrdi da postoji alternativa predmetnom planu ili projektu, nema smisla ispitivati je li izvorni plan ili projekt od prevladavajućeg javnog interesa ili razvijati prikladne kompenzacijske mjere jer taj plan ili projekt svejedno ne bi mogao biti odobren ako postoji održiva alternativa.

Slika 9.

Prikaz uvjeta iz članka 6. stavka 4.

Ne može se izdati odobrenje.

Može se izdati odobrenje. Moraju se poduzeti kompenzacijske mjere.

Odobrenje se može izdati zbog drugih imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa nakon savjetovanja s Komisijom.

Moraju se poduzeti kompenzacijske mjere.

Postoje li uvjeti koji se odnose na zdravlje ili sigurnost ljudi ili važne koristi za okoliš?

Nalazi li se na području prioritetno stanište ili vrsta na koje bi plan/projekt mogao utjecati?

Postoje li imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa?

Postoje li alternativna rješenja?

Plan/projekt mogao bi negativno utjecati na cjelovitost područja.

Da

Ne

Ne

Ne

Da

Da

Da

—   
  Dokazi da ne postoje alternativna rješenja

Potraga za alternativama može biti prilično široka i trebala bi biti povezana s ciljevima plana/projekta od javnog interesa. Ona može uključivati alternativne lokacije, drugačije razmjere ili projektiranje, druge metode izgradnje ili alternativne postupke i pristupe.

Iako zahtjev za traženjem alternativa pripada u područje primjene članka 6. stavka 4., u praksi je autoru plana korisno što ranije u početnoj fazi planiranja razvojnog projekta razmotriti sve moguće alternative. Ako se u toj fazi pronađe prikladna alternativa koja vjerojatno neće značajno utjecati na područje mreže Natura 2000, ona se može odmah odobriti te neće biti potrebna ocjena prihvatljivosti.

Međutim, ako je za projekt provedena ocjena prihvatljivosti u kojoj se zaključilo da će biti negativnih učinaka na cjelovitost područja, nadležno tijelo mora utvrditi postoje li alternativna rješenja. Trebalo bi analizirati sve izvedive alternative, posebno njihovu relativnu uspješnost u smislu ciljeva očuvanja područja mreže Natura 2000 i cjelovitosti područja.

Za odabrana alternativna rješenja također će trebati provesti novu ocjenu prihvatljivosti ako je vjerojatno da će značajno utjecati na to isto ili neko drugo područje mreže Natura 2000. Ako je alternativa slična izvornom prijedlogu, puno informacija potrebnih za novu ocjenu prihvatljivosti može se dobiti iz prve ocjene.

—   
  Imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa

Ako nema alternativnih rješenja ili postoje rješenja s još više negativnih učinaka na ciljeve očuvanja ili cjelovitost predmetnog područja, nadležna tijela moraju ispitati postoje li imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa koji opravdavaju odobrenje plana ili projekta unatoč činjenici da on može negativno utjecati na cjelovitost područja mreže Natura 2000.

Pojam „imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa” nije definiran u Direktivi. Međutim, iz izraza je jasno da za odobrenje u kontekstu članka 6. stavka 4. plan ili projekt mora ispunjavati sva tri uvjeta u nastavku:

| — | moraju postojati imperativni razlozi za provedbu plana ili projekta – imperativni u tom smislu znači da je projekt ne samo poželjan ili koristan nego bitan za društvo, |
| --- | --- |

—

moraju postojati imperativni razlozi za provedbu plana ili projekta – imperativni u tom smislu znači da je projekt ne samo poželjan ili koristan nego bitan za društvo,

| — | plan ili projekt mora biti od prevladavajućeg interesa – drugim riječima, potrebno je dokazati da je provedba plana ili projekta još važnija nego ostvarenje ciljeva Direktive o pticama i Direktive o staništima. Jasno je da nije dovoljna svaka vrsta javnog interesa socijalne ili gospodarske prirode, posebno u kontekstu konkretne važnosti interesa koji se štite Direktivom. Razumno je pretpostaviti i da javni interes može biti prevladavajući samo ako je dugoročan; kratkoročni gospodarski ili drugi interesi, koji bi donijeli tek kratkoročne koristi, ne bi bili dovoljni da prevladaju nad dugoročnim interesima očuvanja koji se štite Direktivom, |
| --- | --- |

—

plan ili projekt mora biti od prevladavajućeg interesa – drugim riječima, potrebno je dokazati da je provedba plana ili projekta još važnija nego ostvarenje ciljeva Direktive o pticama i Direktive o staništima. Jasno je da nije dovoljna svaka vrsta javnog interesa socijalne ili gospodarske prirode, posebno u kontekstu konkretne važnosti interesa koji se štite Direktivom. Razumno je pretpostaviti i da javni interes može biti prevladavajući samo ako je dugoročan; kratkoročni gospodarski ili drugi interesi, koji bi donijeli tek kratkoročne koristi, ne bi bili dovoljni da prevladaju nad dugoročnim interesima očuvanja koji se štite Direktivom,

| — | plan ili projekt mora biti od javnog interesa – iz tih je riječi jasno da se samo javni interesi mogu razmotriti u odnosu na ciljeve očuvanja iz Direktive. Stoga se projekti koje razvijaju privatna tijela mogu razmatrati samo ako se dokaže da služe takvim javnim interesima. |
| --- | --- |

—

plan ili projekt mora biti od javnog interesa – iz tih je riječi jasno da se samo javni interesi mogu razmotriti u odnosu na ciljeve očuvanja iz Direktive. Stoga se projekti koje razvijaju privatna tijela mogu razmatrati samo ako se dokaže da služe takvim javnim interesima.

U članku 6. stavku 4. drugom podstavku spominju se zdravlje ljudi, javna sigurnost i korisne posljedice od primarnog značaja za okoliš kao primjeri imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa. Spominju se i „ostali imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa” socijalne ili gospodarske prirode.

Kad su posrijedi projekti od zajedničkog interesa u okviru Uredbe o TEN-E-u, oni se smatraju projektima od javnog interesa s gledišta energetske politike te se mogu smatrati projektima od prevladavajućeg javnog interesa ako su ispunjeni svi uvjeti iz članka 6. stavka 4.

Treba napomenuti da su uvjeti prevladavajućeg javnog interesa još stroži kad je riječ o ostvarenju plana ili projekta koji će vjerojatno negativno utjecati na cjelovitost područja mreže Natura 2000 na kojemu se nalaze prioritetni stanišni tipovi i/ili vrste ako će se utjecati na te stanišne tipove i/ili vrste.

Takvi se planovi/projekti mogu opravdavati samo ako se imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa odnose na:

| — | zdravlje ljudi i javnu sigurnost ili |
| --- | --- |

—

zdravlje ljudi i javnu sigurnost ili

| — | prevladavajuće korisne posljedice za okoliš ili |
| --- | --- |

—

prevladavajuće korisne posljedice za okoliš ili

| — | za druge imperativne razloge: prije odobrenja plana ili projekta dano je mišljenje Komisije. |
| --- | --- |

—

za druge imperativne razloge: prije odobrenja plana ili projekta dano je mišljenje Komisije.

—   
  Kompenzacijske mjere

Ako su ispunjeni navedeni uvjeti, nadležna tijela moraju osigurati i da se donesu kompenzacijske mjere te da se one provedu prije početka projekta. Kompenzacijske mjere stoga su „zadnja opcija” te se primjenjuju samo kad je donesena odluka da se nastavi s planom ili projektom jer je dokazano da nema alternativnih rješenja i da je projekt potreban zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa u gore opisanim uvjetima.

Kompenzacijske mjere iz članka 6. stavka 4. jasno se razlikuju od mjera ublažavanja iz članka 6. stavka 3. Mjere ublažavanja one su kojima se nastoji minimizirati ili čak poništiti negativne utjecaje na područje koji će se vjerojatno pojaviti kao posljedica provedbe plana ili projekta.

Kompenzacijske su mjere pak u užem smislu neovisne o projektu. Njima se nastoji nadoknaditi negativne učinke plana ili projekta (nakon što su uvedene sve moguće mjere ublažavanja za taj plan/projekt) kako bi se očuvala ekološka koherentnost mreže Natura 2000. Kompenzacijskim mjerama mora se moći potpuno nadoknaditi šteta prouzrokovana području i zaštićenim staništima i vrstama EU-a na njemu te one moraju biti dostatne da osiguraju zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000.

Kako bi se osigurala zaštita koherentnosti mreže Natura 2000, kompenzacijske mjere predložene za plan ili projekt moraju konkretno:

| — | pridonijeti očuvanju pogođenih stanišnih tipova i vrsta unutar predmetne biogeografske regije ili unutar istog areala, migracijske rute ili područja za prezimljavanje u predmetnoj državi članici, |
| --- | --- |

—

pridonijeti očuvanju pogođenih stanišnih tipova i vrsta unutar predmetne biogeografske regije ili unutar istog areala, migracijske rute ili područja za prezimljavanje u predmetnoj državi članici,

| — | osigurati funkcije usporedive s onima na temelju kojih je izvorno područje odabrano, posebno s obzirom na odgovarajuću geografsku rasprostranjenost, |
| --- | --- |

—

osigurati funkcije usporedive s onima na temelju kojih je izvorno područje odabrano, posebno s obzirom na odgovarajuću geografsku rasprostranjenost,

| — | biti dodatne mjere uz normalne obveze na temelju Direktive, tj. njima se ne mogu zamijeniti postojeće obveze, npr. provedba planova upravljanja mrežom Natura 2000. |
| --- | --- |

—

biti dodatne mjere uz normalne obveze na temelju Direktive, tj. njima se ne mogu zamijeniti postojeće obveze, npr. provedba planova upravljanja mrežom Natura 2000.

Prema postojećim smjernicama Komisije (34) kompenzacijske mjere u skladu s člankom 6. stavkom 4. mogu se sastojati od jednoga od sljedećih elemenata ili više njih:

| — | ponovno oblikovanje sličnog staništa ili biološko poboljšanje supstandardnog staništa unutar postojećeg određenog područja ako se time nadilaze ciljevi očuvanja područja, |
| --- | --- |

—

ponovno oblikovanje sličnog staništa ili biološko poboljšanje supstandardnog staništa unutar postojećeg određenog područja ako se time nadilaze ciljevi očuvanja područja,

| — | uključivanje novog područja slične ili bolje kvalitete i stanja u usporedbi s izvornim staništem u mrežu Natura 2000, |
| --- | --- |

—

uključivanje novog područja slične ili bolje kvalitete i stanja u usporedbi s izvornim staništem u mrežu Natura 2000,

| — | ponovno oblikovanje sličnog staništa ili biološko poboljšanje supstandardnog staništa izvan postojećeg određenog područja te zatim uključivanje tog staništa u mrežu Natura 2000. |
| --- | --- |

—

ponovno oblikovanje sličnog staništa ili biološko poboljšanje supstandardnog staništa izvan postojećeg određenog područja te zatim uključivanje tog staništa u mrežu Natura 2000.

Za pogođene stanišne tipove i vrste mora se osigurati kompenzacija barem u sličnim razmjerima, ali s obzirom na visoke rizike i znanstvenu nesigurnost pri pokušaju ponovnog oblikovanja ili obnove supstandardnih staništa svakako se preporučuje primjena omjera znatno većih od 1:1 kako bi se osiguralo da se mjerama stvarno pruži potrebna kompenzacija.

Smatra se dobrom praksom donijeti kompenzacijske mjere što je bliže moguće pogođenom području kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri pokušala zaštititi koherentnost mreže Natura 2000. Stoga je najpoželjnija opcija lociranje kompenzacije unutar ili u blizini predmetnog područja mreže Natura 2000 na lokaciji s prikladnim uvjetima za uspješnost mjera. Međutim, to nije uvijek moguće i potrebno je utvrditi nekoliko prioriteta koji će se primjenjivati pri traženju lokacija koje ispunjavaju zahtjeve iz Direktive o staništima. U tim je okolnostima najbolje da se u stručno ocijenjenim znanstvenim studijama kretanja procijeni vjerojatnost dugoročnog uspjeha.

Države članice moraju posebno paziti kada plan ili projekt stvara negativne učinke u rijetkim prirodnim staništima ili prirodnim staništima kojima je potrebno dugo vremena da pruže istu ekološku funkcionalnost. Za neka staništa i vrste možda jednostavno neće biti moguće nadoknaditi gubitke u razumnom roku jer njihov razvoj možda traje desetljećima ili je tehnički neizvediv.

Konačno, kompenzacijske mjere moraju biti uvedene i potpuno funkcionalne prije početka rada na planu ili projektu. Time se pridonosi ublažavanju štetnih učinaka projekta na vrste i staništa jer se nude prikladne alternativne lokacije u kompenzacijskom području. Ako se to ne može u potpunosti postići, nadležna tijela trebala bi zahtijevati dodatnu nadoknadu privremenih gubitaka do kojih dolazi u međuvremenu.

Informacije o kompenzacijskim mjerama trebalo bi Komisiji dostaviti prije nego se te mjere provedu i prije realizacije predmetnog plana ili projekta. Stoga je uputno Komisiji dostaviti informacije o kompenzacijskim mjerama čim se donesu u postupku planiranja kako bi mogla procijeniti primjenjuju li se odredbe Direktive ispravno.

8.   INFRASTRUKTURA ZA PRIJENOS ENERGIJE U MORSKOM OKOLIŠU

U ovom odjeljku dokumenta govori se o utjecajima povezanima s postavljanjem, radom i stavljanjem izvan upotrebe infrastrukture za prijenos energije u morskom okolišu te o njezinoj povezanosti s kopnenom mrežom u međuplimnim područjima. Glavne su komponente te infrastrukture podmorski kabeli i cjevovodi. Ovim dokumentom nisu obuhvaćeni utjecaji odobalnih trafostanica i terminala za UPP te brodskog prijevoza nafte i plina niti utjecaji povezane infrastrukture, npr. lučkih objekata, i odobalnih proizvodnih platformi. Dostupne su informacije o potencijalnim učincima na okoliš koji se povezuju s navedenim djelatnostima i infrastrukturom i koji, valja istaknuti, mogu biti znatni, npr. ako je riječ o velikim izljevima nafte te učincima na morska staništa i vrste iz mreže Natura 2000. Relevantne smjernice o mogućim mjerama ublažavanja dostupne su iz niza izvora, a to su, među ostalim, Europska komisija, Konvencija o zaštiti morskog okoliša sjeveroistočnog Atlantika (OSPAR), Konvencija o zaštiti morskog okoliša Baltičkog mora (HELCOM) i Međunarodna pomorska organizacija (IMO) (35).

U Europi se utjecaj morskog prijenosa energije na okoliš povezan s odobalnom naftnom i plinskom industrijom opsežno proučava više od 50 godina. Rezultat stečenog iskustva, novih tehnologija i boljeg razumijevanja utjecaja tijekom tog razdoblja važan je skup informacija o načinima izbjegavanja i/ili ublažavanja mogućih učinaka. Te informacije nisu relevantne samo za naftnu i plinsku industriju, nego i za novije morske tehnologije u području energije, primjerice odobalne vjetroturbine, plimne turbine i potencijalnu buduću infrastrukturu povezanu s hvatanjem i skladištenjem ugljika (CCS). U ovom se odjeljku navode mogućnosti i pristupi koji su povezani s ublažavanjem učinaka i temelje se na primjerima dobre prakse iz EU-a i šire, a čitatelja se upućuje i na druge izvore informacija o toj temi.

8.1.   Pregled postojeće energetske infrastrukture u morskim vodama EU-a

Neravnomjerna globalna raspodjela energetskih izvora, npr. nafte, plina, ugljena pa čak i nekih obnovljivih izvora, u odnosu na lokacije na kojima je potražnja za energijom najveća znači da se u cijelom svijetu prenose velike količine energije u svim oblicima. Velik dio infrastrukture izgrađene za prijenos potrebnih materijala nalazi se u morskom okolišu. U Europi se ta infrastruktura nalazi ne samo u relativno plitkim vodama epikontinentalnog pojasa, Baltičkog mora, Irskog mora i Sjevernog mora, nego i u dubljim vodama Sredozemnog mora, Norveške brazde te Atlantskog oceana sjeverno i zapadno od Britanskih otoka.

Glavnu infrastrukturu čine kabeli i cjevovodi, a moguće su i nove upotrebe postojećih cjevovoda, npr. za aktivnosti hvatanja i skladištenja ugljika.

8.1.1.   Nafta i plin

Nafta i plin temelj su odobalne energetske industrije u europskim vodama već gotovo 50 godina, još od otkrića naftnih polja Brent i Forties u Sjevernom moru 1960-ih. Cjevovodi različitih veličina i od različitih građevnih materijala ključna su infrastruktura za transport fluida povezanih s proizvodnjom nafte i plina (tablica 2.). Pomoćna oprema koja je dio infrastrukture uključuje madrace od betonskih elemenata kojima se priključni cjevovodi učvršćuju za morsko dno te križanja koja se mogu izvesti madracima, vrećama s cementnom kašom i konstrukcijama od lijevanog betona s nasutim zaštitnim kamenjem. Primjerice, procjenjuje se da naftna i plinska podmorska infrastruktura u sektoru Ujedinjene Kraljevine u Sjevernom moru obuhvaća 35 000–45 000 madraca od betonskih elemenata te više od 45 000 km cjevovoda i kabela (Oil & Gas UK, 2013.).

Tablica 2.

Opća kategorizacija cjevovoda i kabela u upotrebi u Sjevernom moru

(Slika 1. iz Oil & Gas, 2013.)

| Opis cjevovoda i kabela | Tipične dimenzije | Primjene | Primarni građevni materijali | Dodatni premazi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Glavni cjevovodi | promjera do 44 inča, dužine do 840 km | glavna otpremna infrastruktura za naftu i plin | ugljični čelik | antikorozivni premaz i betonska obloga protiv uzgona |
| Kruti priključni cjevovodi | promjera do 16 inča, kraći od 50 km | unutar eksploatacijskog polja i spojni cjevovodi | ugljični čelik ili visokokvalitetna slitina | polimerni antikorozivni premaz |
| Fleksibilni priključni cjevovodi | promjera do 16 inča, duljine do 10 km | unutar eksploatacijskog polja i spojni cjevovodi | osnovna struktura od visokokvalitetnih slitina i polimernih slojeva, spojni elementi od slitine | vanjski polimerni premazi |
| Upravljački cjevovodi | promjera od 2 do 8 inča, dužine do 50 km | distribucija kemikalija, fluida i komunikacijskih signala | termoplastične polimerne cijevi ili cijevi od visokolegiranog čelika, zaštitna armatura od žice | vanjski polimerni premazi |
| Kabeli | promjera od 2 do 4 inča, dužine do 300 km | distribucija električne energije između eksploatacijskih polja i unutar polja | bakrena jezgra sa zaštitnom armaturom od žice | vanjski polimerni premazi |

Opis cjevovoda i kabela

Tipične dimenzije

Primjene

Primarni građevni materijali

Dodatni premazi

Glavni cjevovodi

promjera do 44 inča, dužine do 840 km

glavna otpremna infrastruktura za naftu i plin

ugljični čelik

antikorozivni premaz i betonska obloga protiv uzgona

Kruti priključni cjevovodi

promjera do 16 inča, kraći od 50 km

unutar eksploatacijskog polja i spojni cjevovodi

ugljični čelik ili visokokvalitetna slitina

polimerni antikorozivni premaz

Fleksibilni priključni cjevovodi

promjera do 16 inča, duljine do 10 km

unutar eksploatacijskog polja i spojni cjevovodi

osnovna struktura od visokokvalitetnih slitina i polimernih slojeva, spojni elementi od slitine

vanjski polimerni premazi

Upravljački cjevovodi

promjera od 2 do 8 inča, dužine do 50 km

distribucija kemikalija, fluida i komunikacijskih signala

termoplastične polimerne cijevi ili cijevi od visokolegiranog čelika, zaštitna armatura od žice

vanjski polimerni premazi

Kabeli

promjera od 2 do 4 inča, dužine do 300 km

distribucija električne energije između eksploatacijskih polja i unutar polja

bakrena jezgra sa zaštitnom armaturom od žice

vanjski polimerni premazi

Naftovodi i plinovodi nalaze se u svim europskim regionalnim morima. U Sredozemnom moru trima plinovodima plin se transportira izravno iz sjeverne Afrike do Španjolske i Italije. Transportnu i prijenosnu infrastrukturu čine i cjevovodi i kabeli povezani s glavnim nalazištima nafte i plina u sjevernom dijelu Sjevernog mora, nalazištima plina u južnom dijelu Sjevernog mora te proizvodnim bušotinama u Irskom moru, Keltskom moru, Biskajskom zaljevu i zaljevu Cádiz (OSPAR, 2010.).

Jednu od komponenti čine i podmorski kabeli povezani s odobalnim nalazištima nafte i plina. Za prijenos električne energije izmjeničnom strujom upotrebljavaju se četiri različite vrste kabela: jednožilni ili trožilni kabeli s uljnom izolacijom te jednožilni i trožilni kabeli s polietilenskom (PEX) izolacijom. Njihov se broj povećao zbog razvoja sektora tijekom posljednjih 50 godina, ali povećala se i njihova tehnička složenost pa se pojedina odobalna postrojenja, npr. plutajuća postrojenja za proizvodnju, skladištenje i istovar, podmorskim kabelima mogu napajati iz objekata na kopnu.

8.1.2.   Energija odobalnog vjetra, valova te plime i oseke

U posljednja dva desetljeća europska industrija energije iz obnovljivih izvora doživjela je porast, ali i širenje u morski okoliš. Prve vjetroturbine izgrađene su uz obalu Sjevernog i Baltičkog mora s proizvodnim kapacitetom manjim od 1 MW. No veličine turbina i opsežnost projekata povećale su se, a promjene u tehnologiji i isplativosti odobalnog iskorištavanja vjetra omogućile su izgradnju u dubljim vodama, ponekad na više od 20 km od obale. Glavnina postojećeg kapaciteta odobalnih vjetroelektrana u Europi nalazi se u Sjevernom moru (slika 10., tablica 3.) (36). Najveća od njih, London Array u vanjskom estuariju Temze (175 turbina zajedničkog kapaciteta 630 MW), trenutačno je najveća odobalna vjetroelektrana na svijetu.

Slika 10.

| Instalirani kapacitet – Zbirni udio prema zemlji (MW)

  Ujedinjena Kraljevina predvodnik je s ukupno 40,8 % instaliranog europskog odobalnog kapaciteta za iskorištavanje energije vjetra. Slijedi je Njemačka s 32,5 %. Premda 2016. nije instalirala dodatne kapacitete, Danska je i dalje treće najveće tržište s 10,1 %, dok je Nizozemska (8,8 %) prestigla Belgiju (5,6 %) i sad ima četvrti najveći udio u Europi. | |
| --- | --- |

Instalirani kapacitet – Zbirni udio prema zemlji (MW)

Ujedinjena Kraljevina predvodnik je s ukupno 40,8 % instaliranog europskog odobalnog kapaciteta za iskorištavanje energije vjetra. Slijedi je Njemačka s 32,5 %. Premda 2016. nije instalirala dodatne kapacitete, Danska je i dalje treće najveće tržište s 10,1 %, dok je Nizozemska (8,8 %) prestigla Belgiju (5,6 %) i sad ima četvrti najveći udio u Europi.

Image

Tablica 3.

Instalirani odobalni kapacitet za energiju vjetra u Europi krajem 2016. (Wind Europe, 2016.)

| ZEMLJA | BE | DE | DK | ES | FI | IE | NL | NO | SE | UK | UKUPNO |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Broj vjetroelektrana | 6 | 18 | 13 | 1 | 2 | 1 | 6 | 1 | 5 | 28 | 81 |
| Broj povezanih turbina | 182 | 947 | 517 | 1 | 11 | 7 | 365 | 1 | 86 | 1 472 | 3 589 |
| Instalirani kapacitet | 712 MW | 4 108 MW | 1 271 MW | 5 MW | 32 MW | 25 MW | 1 118 MW | 2 MW | 202 MW | 5 156 MW | 12 631 MW |

ZEMLJA

BE

DE

DK

ES

FI

IE

NL

NO

SE

UK

UKUPNO

Broj vjetroelektrana

6

18

13

1

2

1

6

1

5

28

81

Broj povezanih turbina

182

947

517

1

11

7

365

1

86

1 472

3 589

Instalirani kapacitet

712 MW

4 108 MW

1 271 MW

5 MW

32 MW

25 MW

1 118 MW

2 MW

202 MW

5 156 MW

12 631 MW

Infrastruktura za prijenos energije od odobalnih vjetroelektrana uključuje podmorske prijenosne kabele s mjestom njihova izlaska na kopno i kabelskim zdencima. S povećavanjem broja i veličine tih objekata došlo je i do odgovarajućeg povećanja gustoće mreža kabela u blizini obale, ali i otpremnih kabela te kabela između proizvodnih agregata/unutar eksploatacijskog polja. Primjerice, odobalna vjetroelektrana Horns Rev 2 obuhvaća 70 km kabela između proizvodnih agregata (37) (slika 11.), dok je u odobalnoj vjetroelektrani London Array između agregata položeno više od 200 km kabela. Ovisno o troškovima i zahtjevima povezanima s prijenosom, upotrebljavaju se i kabeli za prijenos izmjeničnom strujom (AC) i istosmjernom strujom visokog napona (ISVN).

Slika 11.

Kabeli između proizvodnih agregata u odobalnoj vjetroelektrani Horns Rev 2

Image

Za razliku od tehnologije za iskorištavanje odobalnog vjetra, tehnologija za pretvorbu energije valova te plime i oseke u relativno je ranoj fazi komercijalnog razvoja. Ipak, prototipovi uređaja velikih razmjera već su u upotrebi, a neki od njih opskrbljuju mrežu energijom. Uključuju plutajuće, poluuronjene uređaje učvršćene za morsko dno sidrenjem, temeljem s jednim stupom i gravitacijskim temeljima (38). Određene razvojne zone u državama članicama EU-a, uključujući objekte za ispitivanje, mrežnu infrastrukturu i nadmetanja za dozvole, dostupne su nositeljima projekata u Irskoj, Danskoj, Ujedinjenoj Kraljevini, Portugalu, Finskoj, Španjolskoj, Francuskoj i Italiji. Krajem 2016. (39) instalirani kapacitet u Europi iznosio je više od 14 MW, od čega se većina nalazila u vodama Ujedinjene Kraljevine. Europski centar za energiju mora (EMEC) u Orkneyu prvi je objekt za akreditaciju i opsežno testiranje uređaja priključenih na mrežu u stvarnim uvjetima na moru, a „Wave Hub” uz sjevernu obalu Cornwalla zajednička je odobalna infrastruktura za demonstracije i ispitivanje nizova uređaja za iskorištavanje energije valova.

Prijenosna infrastruktura potrebna za uređaje za iskorištavanje energije valova te plime i oseke vjerojatno će biti slična infrastrukturi za prijenos energije vjetra na moru izmjeničnom strujom, premda se u budućnosti mogu razmatrati i ISVN kabeli. S obzirom na to da će se upotrebljavati u energetski intenzivnoj okolini, uključujući strujama izderano stjenovito morsko dno, možda će biti potrebne složenije metode privezivanja. U ovoj fazi razvoja proizvodni objekti nalaze se u blizini obale, a zahtjevi povezani s kabelima i infrastrukturom trafostanice manje su brojni u usporedbi s razvijenijim sektorom odobalne proizvodnje energije iz vjetra.

8.1.3.   Hvatanje i skladištenje ugljika (CCS)

Hvatanje CO2 uslijed izgaranja fosilnih goriva te njegov transport i skladištenje u geološkim formacijama ispod morskog dna relativno su nove pojave u energetskom sektoru. Proces može obuhvaćati transport CO2 cjevovodima od postrojenja na kopnu do odobalnih spremnika za skladištenje te od odobalnih proizvodnih objekata do kopna radi obrade te ponovno od obale radi skladištenja. Relevantno dosadašnje iskustvo u području morskog okoliša uključuje napredno crpljenje nafte (na norveškom plinskom polju Sleipner West u sjevernom dijelu Sjevernog mora) te hvatanje i skladištenje CO2 iz plinskog polja Snøhvit koji je 152 km dugim cjevovodom transportiran nazad do polja radi utiskivanja u odobalnu duboku slanu formaciju (40). Radi učinkovitog protoka CO2 se komprimira u gusto stanje (tj. tekuće ili superkritično stanje).

8.1.4.   Prijenosne mreže

Baltičkim morem prolazi nekoliko srednje dugih i dugih ISVN interkonekcijskih vodova. Riječ je o vodovima između Finske i Švedske, Švedske i Poljske, Danske i Njemačke te Švedske i Njemačke. Vod NorNed dužine 580 km u Sjevernom moru, koji povezuje norvešku i nizozemsku elektroenergetsku mrežu, najdulji je podmorski visokonaponski kabel na svijetu. U ovom trenutku između zemalja južnog i istočnog Sredozemlja i država članica EU-a postoji samo jedna elektroenergetska trasa, i to između Maroka i Španjolske, ali planiraju se i druge trase, primjerice između Tunisa i Italije (operativan od 2017.). Drugi su primjeri podmorski interkonekcijski vodovi između Italije i Grčke, Korzike i Italije te od Sardinije do kontinentalne Italije.

8.1.5.   Predviđanja za budućnost

Buduću infrastrukturu za prijenos energije u morima koja okružuju Europu trebat će održavati i nadograditi radi proširenja, a dijelom će se staviti izvan upotrebe. To je potrebno za optimalno iskorištavanje postojećih resursa radi izgradnje dodatnog kapaciteta (za proizvodnju energije iz odobalnih obnovljivih izvora energije) te za iskorištavanje novijih tehnologija za proizvodnju energije na moru. Promjene su potrebne i zbog strateških pitanja, kao što su potreba za većom energetskom sigurnošću, optimizacija sustava i troškovi prijenosa.

Sjeverno more nudi jedinstvenu priliku za opskrbu znatnom količinom energije proizvedene iz domaćih izvora, s niskim emisijama ugljika i blizu dijela Europe u kojem se generira velik dio njezina BDP-a. Očekuje se da će se do 2030. ta nova količina energije proizvoditi prvenstveno iz vjetra na moru. Postoji i velika mogućnost integracije trgovine električnom energijom i elektroenergetskih tržišta, čime bi se uklonile strukturne razlike u (veleprodajnoj) cijeni električne energije između tržišta u regiji (cijene u Ujedinjenoj Kraljevini znatno su više od onih u kontinentalnoj Europi). Sjeverno more omogućuje i demonstraciju te raširenu primjenu novih tehnologija s niskim emisijama ugljika, npr. skladištenja i hvatanja ugljika, skladištenja energije valova te plime i oseke te odobalno skladištenje energije.

Za iskorištavanje tog potencijala bit će presudni bolja međupovezanost i koordiniran razvoj pučinske mreže. Integrirani sustav energetskih izvora u sjevernim morima potaknut će gospodarski rast i otvaranje visokokvalificiranih radnih mjesta u regiji. Razvoj takvog sustava koristio bi svim zemljama s obzirom na brojne podudarnosti energetskih profila zemalja.

Postojećom morskom infrastrukturom transportiraju se velike količine nafte i plina u Europi i šire. Taj će se trend nastaviti, a izgledna je i izgradnja dodatne infrastrukture kao posljedica proizvodnje na većoj udaljenosti od obale i novih pronalazaka, primjerice u poljima ugljikovodika u levantskom bazenu u istočnom Sredozemlju. Postoje prijedlozi za infrastrukturu za transport plina iz Rusije, kaspijske regije, Bliskog istoka, istočnog Sredozemlja i sjeverne Afrike u Europsku uniju. U nekima od tih prijedloga govori se o dijelovima podmorskih plinovoda u Crnom moru, Sredozemnom moru i Jadranskom moru.

Infrastrukturne potrebe za hvatanje i skladištenje ugljika u Europi nisu posve jasne jer je teško predvidjeti buduće povezane zahtjeve za cjevovode iako su neki od prijedloga već došli do faze javnog savjetovanja.

Infrastruktura za integraciju sve veće količine odobalne proizvodnje iz obnovljivih izvora drugi je predviđeni zahtjev. Rast tog sektora zahtijevat će i povezano povećanje kabela za prijenos električne energije između proizvodnih lokacija i kopnenih mreža te pojačanje kopnene mreže. Europsko udruženje za energiju vjetra (sadašnji Wind Europe) procjenjuje da će do 2020. instalirani kapacitet iznositi 24,6 GW. Do 2030. kapacitet odobalnih vjetroelektrana mogao bi dosegnuti 150 GW, čime bi se zadovoljilo 14 % predviđene potrebe za električnom energijom u EU-u (41). Prema srednjoročnim predviđanjima industrije najviše odobalnih kapaciteta i dalje će se postavljati u Sjevernom moru, ali će i Atlantski ocean i Baltičko more privući važna ulaganja.

Proizvodnja električne energije na komercijalnoj razini iz energije valova te plime i oseke manje je napredovala od odobalne proizvodnje energije iz vjetra. Procjenjuje se da će u Ujedinjenoj Kraljevini taj sektor do 2020. osiguravati 120 MW (42), dok plan španjolske vlade za energiju iz obnovljivih izvora uključuje cilj da se u razdoblju od 2016. do 2020. svake godine instalira 20–25 MW kapaciteta za iskorištavanje energije mora. Najveća europska energetska poduzeća razmatraju projekte za ukupni kapacitet od 2 GW.

Zamkasta pučinska mreža, koja povezuje klastere odobalnih vjetroelektrana s čvorištima i potom ta čvorišta s interkonekcijama, donijela bi znatne prednosti u smislu dobrobiti u odnosu na tradicionalni način radijalnog povezivanja svake vjetroelektrane s obalom. Te bi prednosti uključivale i znatno smanjenje ukupne duljine podmorskih kabela, a povezivanjem kabela prema obali u snopove oni bi rjeđe presijecali krhku i dragocjenu obalnu zonu. Inicijativa zemalja Sjevernog mora za pučinsku mrežu (NSCOGI), koja je osnovana 2009. i uključuje devet država članica EU-a te Norvešku i Komisiju, istraživala je potencijalne izvedbe mreže radi razvoja pučinske mreže, među ostalim, u okviru projekta NorthSeaGrid (43) i studije o prednostima povezane pučinske mreže (44). Na Sredozemlju, projektom MEDRING promiče se povezivanje elektroenergetskih sustava u Mediteranskom bazenu. Konkretno, postoje planovi za nekoliko interkonekcijskih vodova za opskrbu sjevera električnom energijom zahvaljujući znatnom potencijalu obnovljive energije vjetra i sunca u južnom Sredozemlju (45).

S obzirom na to da je utvrđena potreba za povećanjem mrežnog kapaciteta, predlažu se razni infrastrukturni projekti, među ostalim, podmorski elektroenergetski kabeli za bolju povezanost priobalnih zemalja. Norveška i Ujedinjena Kraljevina planiraju postavljanje 700 km dugog interkonekcijskog voda do 2020., a za 2018. predviđa se puštanje u pogon interkonekcijskog voda između Njemačke i Norveške. Predviđa se i niz projekata za poboljšanje razine povezanosti Ujedinjene Kraljevine i Irske s kontinentom. Raspravlja se i o raznim izvedbama pučinske mreže za integraciju električne energije iz odobalnih vjetroelektrana. U okviru projekta NorthSeaGrid u planu je 16 projekata interkonekcije, od kojih bi se neki mogli razviti u sjevernomorsku mrežu (46).

Prioritetni koridori i područja energetske infrastrukture utvrđeni u Prilogu I. Uredbi o TEN-E-u (47) uključuju Mrežu sjevernih mora (NSOG) kao prioritetni elektroenergetski koridor te Plan međusobnog povezivanja baltičkog energetskog tržišta u području plina kao prioritetni plinski koridor. Prioritetna tematska područja u mreži TEN-E koja su najvažnija za morsku energetsku infrastrukturu iskorištavanje su viška proizvodnje energije vjetra u Sjevernom i Baltičkom moru i okolini te infrastruktura za prekograničnu mrežu za ugljikov dioksid.

Naposljetku, treba napomenuti da je sve važnije i stavljanje energetske infrastrukture izvan upotrebe. U Sjevernom moru to traje od 1990-ih kako sustavi dosežu kraj svojeg ekonomskog vijeka.

8.2.   Mreža NATURA 2000 u morskom okolišu

Do prosinca 2014. uspostavljeno je više od 3 000 područja mreže Natura 2000, koja obuhvaćaju više od 300 000 km2, odnosno 5 % europskih mora. Pokrivenost varira ovisno o udaljenosti od obale, a najveća je uz obalu. Primjerice, područja mreže Natura 2000 obuhvaćaju 33 % europskih mora unutar 0–1 nm od obale, ali svega 2 % između 12 nm i granica isključivog gospodarskog pojasa. Posljednjih nekoliko godina ostvaren je bitan napredak u uspostavljanju takvih područja, na čemu države članice i dalje rade. Međutim, u procjeni za razdoblje 2007.–2012. na temelju članka 17. Direktive o staništima navodi se da je samo 9 % morskih staništa i 7 % morskih vrsta u povoljnom stanju očuvanosti, dok je stanje 64 % morskih vrsta i oko 25 % morskih staništa procijenjeno nepoznatim (48).

Opći zahtjevi iz Direktive o staništima i Direktive o pticama, uključujući uspostavu mreže Natura 2000 i upravljanje tom mrežom, opisani su u odjeljku 2. ovog dokumenta. U ovom se odjeljku ističu i objašnjavaju aspekti posebno važni za planiranje ili provedbu planova i projekata koji se odnose na novu energetsku infrastrukturu u morskom okolišu, uključujući poveznice s Okvirnom direktivom o pomorskoj strategiji.

8.2.1.   Zaštita morskog okoliša, staništa i vrsta

U Prilogu I. Direktivi o staništima popisano je oko 230 staništa koja je potrebno odrediti kao zaštićena područja te koja iziskuju i druge mjere da bi postigla povoljno stanje očuvanosti. Od tih se staništa njih deset za potrebe izvješćivanja smatra „morskima”:

| — | 1110 sprudovi trajno prekriveni morem, |
| --- | --- |

—

1110 sprudovi trajno prekriveni morem,

| — | 1120 naselja posidonije, |
| --- | --- |

—

1120 naselja posidonije,

| — | 1130 estuariji, |
| --- | --- |

—

1130 estuariji,

| — | 1140 muljevita i pješčana dna izložena zraku za vrijeme oseke, |
| --- | --- |

—

1140 muljevita i pješčana dna izložena zraku za vrijeme oseke,

| — | 1150 obalne lagune, |
| --- | --- |

—

1150 obalne lagune,

| — | 1160 velike plitke uvale i zaljevi, |
| --- | --- |

—

1160 velike plitke uvale i zaljevi,

| — | 1170 grebeni, |
| --- | --- |

—

1170 grebeni,

| — | 1180 podmorske strukture nastale istjecanjem plinova, |
| --- | --- |

—

1180 podmorske strukture nastale istjecanjem plinova,

| — | 1650 uske uvale borealnog Baltika, |
| --- | --- |

—

1650 uske uvale borealnog Baltika,

| — | 8330 preplavljene ili dijelom preplavljene špilje. |
| --- | --- |

—

8330 preplavljene ili dijelom preplavljene špilje.

Neka su od tih staništa obalna, dok se druga javljaju i u plitkim morima i dubljim odobalnim vodama (49). Preplavljene ili dijelom preplavljene špilje stanišni su tip u kojem je najmanja vjerojatnost izgradnje morske energetske infrastrukture, ali ona je moguća u svim ostalim tipovima pa takva staništa mogu biti osjetljiva na djelatnosti povezane s izgradnjom, održavanjem i stavljanjem izvan upotrebe morske energetske infrastrukture.

Direktivom o staništima i Direktivom o pticama zahtijeva se uvođenje zaštitnih mjera za određene morske vrste, većina kojih je izrazito pokretna. Riječ je o kitovima, tuljanima, gmazovima, ribama, beskralježnjacima i biljkama iz priloga II. ili IV. Direktivi o staništima. Direktivom o pticama pak uspostavlja se opći sustav zaštite za sve vrste divljih ptica koje prirodno obitavaju u EU-u, uključujući morske ptice.

Nositelji projekata i planeri moraju procijeniti ranjivost i mogući utjecaj morske energetske infrastrukture na ta morska staništa i vrste unutar granica područja mreže Natura 2000, ali i izvan njih.

Ako se smatra da aktivnost nije plan ili projekt u smislu članka 6. stavka 3., države članice prema članku 6. stavku 2. svejedno moraju osigurati da ne dođe do pogoršanja vrsta i staništa za koje je određeno područje očuvanja. Ako su predmetne aktivnosti potrebne za upravljanje područjem ili su s njime izravno povezane (u skladu s člankom 6. stavkom 3.), možda ne bude potrebna odgovarajuća procjena.

Člankom 12. Direktive o staništima i člankom 5. Direktive o pticama od država članica zahtijeva se da se zaštite vrste iz Priloga IV. od značaja za Zajednicu odnosno sve divlje ptice unutar njihova prirodnog areala u EU-u.

Okvirna direktiva EU-a o pomorskoj strategiji donesena je u lipnju 2008. Njome se uspostavlja okvir unutar kojega države članice poduzimaju mjere potrebne za postizanje ili održavanje dobrog stanja okoliša u morskim vodama EU-a najkasnije do 2020. (članak 1. stavak 1.). Glavna je svrha zaštita, očuvanje, sprečavanje pogoršanja stanja europskih oceana i mora ili, ako je to moguće, njihova obnova na područjima pogođenima štetnim učincima te sprečavanje i smanjivanje utjecaja na morski okoliš (članak 1. stavak 2. točke (a) i (b)). Jedanaest kvalitativnih deskriptora za utvrđivanje dobrog stanja okoliša popisano je u Prilogu I., od čega na njih nekoliko mogu utjecati postavljanje, održavanje i stavljanje izvan upotrebe morske energetske infrastrukture. Riječ je o deskriptoru 1. (biološka raznolikost), deskriptoru 6. (cjelovitost morskoga dna), deskriptoru 11. (unos energije, uključujući podvodnu buku), deskriptoru 7. (hidrografski uvjeti), deskriptoru 8. (onečišćenje uzrokovano onečišćujućim tvarima) i deskriptoru 10. (otpaci u moru).

Pri procjenjivanju, utvrđivanju i praćenju dobrog stanja okoliša razmatraju se dvije široke kategorije staništa: prevladavajuća staništa i posebna staništa. Potonja se odnose prvenstveno na staništa za koja je u okviru zakonodavstva Zajednice (npr. direktive o staništima i pticama) ili međunarodnih konvencija prepoznato ili utvrđeno da su od posebnog znanstvenog značaja ili važna za biološku raznolikost. Preklapanja s morskim staništima iz Direktive o staništima prikazana su u tablici 4. Okvirna direktiva EU-a o pomorskoj strategiji nije usmjerena na konkretne vrste, nego obuhvaća sve elemente morske biološke raznolikosti. Stoga će sve vrste obuhvaćene direktivama o staništima i pticama biti obuhvaćene i Okvirnom direktivom o pomorskoj strategiji za potrebe procjenjivanja dobrog stanja okoliša.

Tablica 4.

Moguće preklapanje morskih stanišnih tipova između Okvirne direktive o pomorskoj strategiji i Direktive o staništima (50)

| Prevladavajući stanišni tip na morskom dnu za Okvirnu direktivu o pomorskoj strategiji | STANIŠNI TIPOVI IZ PRILOGA 1. DIREKTIVE O STANIŠTIMA KOJA SE SMATRA „MORSKIMA” ZA POTREBE IZVJEŠĆIVANJA IZ ČLANKA 17. |
| --- | --- |
| 1110
  Sprudovi trajno prekriveni morem | 1120
  Naselja posidonije | 1130
  Estuariji | 1140
  Muljevita i pješčana dna izložena zraku za vrijeme oseke | 1150
  Obalne lagune | 1160
  Velike plitke uvale i zaljevi | 1170
  Grebeni | 1180
  Podmorske strukture nastale istjecanjem plinova | 1650
  Uske uvale borealnog Baltika | 8330
  Preplavljene ili dijelom preplavljene morske špilje |
| Stjenovita obala i biogeni greben | | | | | | | | Te se strukture mogu javljati u nizu tipova prevladavajućih staništa | | |
| Obalni sediment | | | | | | | | | |
| Kamenje i biogeni greben plitkog sublitorala | | | | | | | | | |
| Krupni sediment plitkog sublitorala | | | | | | | | | |
| Pijesci plitkog sublitorala | | | | | | | | | |
| Muljevi plitkog sublitorala | | | | | | | | | |
| Mješoviti sediment plitkog sublitorala | | | | | | | | | |
| Kamenje i biogeni greben epikontinentalnog sublitorala | | | | | | | | | |
| Krupni sediment epikontinentalnog sublitorala | | | | | | | | | |
| Pijesci epikontinentalnog sublitorala | | | | | | | | | |
| Muljevi epikontinentalnog sublitorala | | | | | | | | | |
| Mješoviti sediment epikontinentalnog sublitorala | | | | | | | | | |
| Kamenje i biogeni greben gornjeg batijala | | | | | | | | | |
| Sediment gornjeg batijala | | | | | | | | | |
| Kamenje i biogeni greben donjeg batijala | | | | | | | | | |
| Sediment donjeg batijala | | | | | | | | | |
| Abisalno kamenje i biogeni greben | | | | | | | | | |
| Abisalni sediment | | | | | | | | | |
| Estuariji (1130) se obično ubrajaju u prijelazne vode u smislu Okvirne direktive o vodama te su stoga uglavnom izvan područja primjene Okvirne direktive o pomorskoj strategiji. Obalne lagune (1150) ulaze u izvješćivanje o morskim staništima i vrstama ako postoji trajna povezanost s morem. Obalna staništa (npr. atlantske slane livade (1330), sastojine roda Spartina (1320)) obuhvaćena su izvješćivanjem o kopnenim staništima i vrstama na temelju Direktive o staništima, ali se mogu javljati u „obalnim vodama” iz Okvirne direktive o vodama i stoga ulaze u područje primjene Okvirne direktive o pomorskoj strategiji. |

Prevladavajući stanišni tip na morskom dnu za Okvirnu direktivu o pomorskoj strategiji

STANIŠNI TIPOVI IZ PRILOGA 1. DIREKTIVE O STANIŠTIMA KOJA SE SMATRA „MORSKIMA” ZA POTREBE IZVJEŠĆIVANJA IZ ČLANKA 17.

1110

Sprudovi trajno prekriveni morem

1120

Naselja posidonije

1130

Estuariji

1140

Muljevita i pješčana dna izložena zraku za vrijeme oseke

1150

Obalne lagune

1160

Velike plitke uvale i zaljevi

1170

Grebeni

1180

Podmorske strukture nastale istjecanjem plinova

1650

Uske uvale borealnog Baltika

8330

Preplavljene ili dijelom preplavljene morske špilje

Stjenovita obala i biogeni greben

Te se strukture mogu javljati u nizu tipova prevladavajućih staništa

Obalni sediment

Kamenje i biogeni greben plitkog sublitorala

Krupni sediment plitkog sublitorala

Pijesci plitkog sublitorala

Muljevi plitkog sublitorala

Mješoviti sediment plitkog sublitorala

Kamenje i biogeni greben epikontinentalnog sublitorala

Krupni sediment epikontinentalnog sublitorala

Pijesci epikontinentalnog sublitorala

Muljevi epikontinentalnog sublitorala

Mješoviti sediment epikontinentalnog sublitorala

Kamenje i biogeni greben gornjeg batijala

Sediment gornjeg batijala

Kamenje i biogeni greben donjeg batijala

Sediment donjeg batijala

Abisalno kamenje i biogeni greben

Abisalni sediment

Estuariji (1130) se obično ubrajaju u prijelazne vode u smislu Okvirne direktive o vodama te su stoga uglavnom izvan područja primjene Okvirne direktive o pomorskoj strategiji. Obalne lagune (1150) ulaze u izvješćivanje o morskim staništima i vrstama ako postoji trajna povezanost s morem. Obalna staništa (npr. atlantske slane livade (1330), sastojine roda Spartina (1320)) obuhvaćena su izvješćivanjem o kopnenim staništima i vrstama na temelju Direktive o staništima, ali se mogu javljati u „obalnim vodama” iz Okvirne direktive o vodama i stoga ulaze u područje primjene Okvirne direktive o pomorskoj strategiji.

8.2.2.   Mjere potpore i korisni izvori informacija

Europska unija i njezine države članice te druge europske zemlje ugovorne su stranke brojnih relevantnih međunarodnih konvencija i sporazuma u području okoliša. Ti su akti doprinijeli oblikovanju pravnog okvira za politiku i zakonodavstvo unutar EU-a u području biološke raznolikosti te definiranju odnosa između EU-a i drugih zemalja. U europskim i nacionalnim pravnim okvirima za očuvanje prirode i biološke raznolikosti moraju se u potpunosti uzeti u obzir obveze preuzete na temelju predmetnih konvencija i sporazuma. Najvažniji akti povezani s očuvanjem biološke raznolikosti u Europi u kontekstu morske energetske infrastrukture opisani su u nastavku.

Konvencijom o zaštiti morskog okoliša sjeveroistočnog Atlantika (OSPAR) osigurava se mehanizam suradnje Europske unije i petnaest vlada zemalja na čijem su državnom području zapadne obale i slivovi Europe u cilju zaštite morskog okoliša sjeveroistočnog Atlantika. U strategiji OSPAR-a za biološku raznolikost i ekosustave polaganje, održavanje i stavljanje izvan upotrebe kabela i cjevovoda utvrđeni su kao jedna od ljudskih aktivnosti koje mogu negativno utjecati na morski okoliš. Mogući utjecaj cjevovoda procijenjen je u okviru zajedničkog programa OSPAR-a za procjenu i praćenje (JAMP) kao dio evaluacije razmjera i utjecaja odobalne naftne i plinske industrije (OSPAR, 2009.a), a Odbor OSPAR-a za biološku raznolikost procijenio je utjecaj podmorskih kabela na okoliš (OSPAR, 2009.). OSPAR je izdao i Smjernice o najboljoj praksi zaštite okoliša u području polaganja i rada kabela, koje uključuju opseg potencijalnih mjera ublažavanja (OSPAR, 2012.). OSPAR-ova sestrinska organizacija Bonnski sporazum (51) primjenjuje integrirani pristup za ublažavanje posljedica slučajnih izlijevanja nafte i drugih opasnih tvari u morski okoliš.

Konvencijom o zaštiti morskog okoliša područja Baltičkog mora (HELCOM, „Helsinška konvencija”) obuhvaćen je Baltički bazen te sve kopnene vode u području njegova sliva. Ugovorne su stranke sve zemlje uz Baltičko more i Europska unija. Akcijski plan za Baltičko more (2007.), koji je razvijen pod okriljem HELCOM-a i koji su donijele sve obalne zemlje i EU, uključuje dogovor da će ugovorne stranke pratiti relevantne procese kako bi spriječile, smanjile ili u što većoj mjeri nadoknadile znatne negativne utjecaje odobalnih objekata, uključujući podmorske kabele i cjevovode, na okoliš.

Ugovorne stranke Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja („Barcelonska konvencija”) obvezuju se na „sprečavanje, suzbijanje i borbu protiv onečišćenja u Sredozemnom moru te na zaštitu i poboljšanje morskog okoliša na tom području” (članak 4. stavak 1.)). Kad je riječ o morskoj energetskoj infrastrukturi, osobito su relevantne obveze koje se odnose na onečišćenje koje je posljedica istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa i morskog dna te njegova podzemlja. EU je potpisao „Protokol o odobalnim aktivnostima”, koji se odnosi na iznenadne slučajeve onečišćenja i njihovo praćenje.

Konvencijom o procjeni utjecaja na okoliš preko državnih granica (Konvencija iz Espooa) promiču se međunarodna suradnja i sudjelovanje javnosti u slučajevima kad se očekuje prekogranični utjecaj planirane aktivnosti na okoliš. Naftovodi i plinovodi velikog promjera na popisu su aktivnosti koje bi mogle izazvati znatne negativne prekogranične posljedice te bi trebali podlijegati postupku procjene utjecaja na okoliš iz Konvencije.

Konvencijom o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja („Bonnska konvencija”) žele se očuvati migratorne vrste unutar njihova prirodnog područja rasprostranjenja. Nekoliko sporazuma potpisanih na temelju Konvencije bavi se ublažavanjem utjecaja morske energetske infrastrukture na migratorne životinje.

Sporazumom o zaštiti malih kitova u Baltičkom moru, sjeveroistočnom Atlantiku te Irskom i Sjevernom moru (ASCOBANS) nastoje se koordinirati mjere deset stranaka za smanjenje negativnog utjecaja usputnog ulova, gubitka staništa, morskog onečišćenja i zvučnih smetnji. Rezolucija o štetnom utjecaju podvodne buke na morske sisavce tijekom odobalnih građevinskih aktivnosti radi proizvodnje energije iz obnovljivih izvora donesena je 2009., a rezolucija o štetnim učincima zvuka, plovila i drugih oblika uznemiravanja na male kitove donesena je 2006. Obje su relevantne za razmatranje potencijalnog utjecaja koji se povezuje s morskom energetskom infrastrukturom.

Sporazum o zaštiti kitova (Cetacea) u Crnom moru, Mediteranu i susjednom atlantskom području (ACCOBAMS) okvir je za suradnju za očuvanje morske biološke raznolikosti u Sredozemnom i Crnom moru. Glavna mu je svrha doznati više o kitovima u tim morima te umanjiti opasnost koja im prijeti. Sporazum uključuje rezolucije o procjeni buke koju uzrokuje čovjek i procjeni utjecaja takve buke, što je važno za ublažavanje interakcije morske energetske infrastrukture na kitove, inače zaštićene Direktivom o staništima. Objavljene su i smjernice o mjerama ublažavanja podvodne buke (ACCOBAMS-MOP5, 2013.).

8.3.   Potencijalni utjecaji i pristupi ublažavanju

Utjecaji energetske infrastrukture na morsku biološku raznolikost mogu biti rezultat bioloških, fizičkih i kemijskih pritisaka, s konkretnim učincima koji ovise o nizu čimbenika: je li infrastruktura u fazi postavljanja, upotrebe ili stavljanja izvan upotrebe; vremenu i učestalosti radova; razmjeru infrastrukture; njezinoj lokaciji itd. Pritisci na zaštićena staništa i vrste mogu biti neizravni i izravni, a utjecaji akutni ili kronični. Potencijalni utjecaji na staništa i vrste u mreži Natura 2000 sažeti su u tablici 5. Učinci i potencijalne mjere ublažavanja opisani su u nastavku. Projekte treba procjenjivati na pojedinačnoj osnovi kako bi se utvrdilo jesu li takve mjere dovoljne za zaštitu interesa mreže Natura 2000.

Međutim, na procjene planova i projekata povezanih s morskom energetskom infrastrukturom mogu utjecati i neka od sljedećih ograničenja:

| — | dostupnost i pristupačnost podataka te mogućnost prikupljanja relevantnih podataka, |
| --- | --- |

—

dostupnost i pristupačnost podataka te mogućnost prikupljanja relevantnih podataka,

| — | znanstveno razumijevanje ekoloških procesa, osjetljivosti morskih staništa i vrsta iz mreže Natura 2000 na određene pritiske te potencijalnih kumulativnih učinaka, |
| --- | --- |

—

znanstveno razumijevanje ekoloških procesa, osjetljivosti morskih staništa i vrsta iz mreže Natura 2000 na određene pritiske te potencijalnih kumulativnih učinaka,

| — | strategije ublažavanja – kratko razdoblje za utvrđivanje učinkovitosti; ako su eksperimentalne ili još nedovoljno razvijene, |
| --- | --- |

—

strategije ublažavanja – kratko razdoblje za utvrđivanje učinkovitosti; ako su eksperimentalne ili još nedovoljno razvijene,

| — | tip infrastrukture – nova, još u razvoju, složena: može sadržavati i kopnene i morske komponente. |
| --- | --- |

—

tip infrastrukture – nova, još u razvoju, složena: može sadržavati i kopnene i morske komponente.

Većina dosadašnjih procjena utjecaja obnovljivih morskih izvora [energije valova te plime i oseke] odnosila se na uređaje za proizvodnju, koji se tek trebaju upotrebljavati u dovoljnom razmjeru da bi postali komercijalno isplativi. Potencijalne utjecaje na okoliš skupine takvih uređaja i popratne infrastrukture za prijenos stoga tek treba ispitati. Usto, još nedovoljno poznajemo razmjer i složenost kombiniranih i kumulativnih učinaka morske energetske infrastrukture u kombinaciji s drugim pomorskim aktivnostima pa postoji potreba za strateškim planiranjem, kako se predlaže u odjeljku 4. U pravilu će biti potrebna procjena na pojedinačnoj osnovi kako bi se utvrdili tip i ozbiljnost izglednih utjecaja s obzirom na konkretne okolnosti na nekom području te dostupne podatke.

Tablica 5.

Potencijalna osjetljivost staništa i vrsta zaštićenih u okviru mreže Natura 2000 na pritiske povezane s izgradnjom, održavanjem i stavljanjem izvan upotrebe morske energetske infrastrukture

| | FIZIČKI GUBITAK/FIZIČKA ŠTETA | BIOLOŠKE SMETNJE/ŠTETA/GUBITAK | HIDROLOŠKA PROMJENA | OPASNE TVARI | ELEKTROMAGNETSKA POLJA+ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sprudovi | V | V | V | V | |
| Naselja posidonije | V | V | V | V | |
| Estuariji | V | V | V | V | |
| Muljevita i pješčana dna | V | V | V | V | |
| Obalne lagune | V | V | V | V | |
| Uvale i zaljevi | V | V | V | V | |
| Grebeni | V | V | V | V | |
| Strukture nastale istjecanjem plinova | V | V | V | V | |
| Uske uvale borealnog Baltika | V | V | V | V | |
| Špilje* | ? | ? | ? | V | |
| |
| Kitovi | ? | V | ? | V | |
| Tuljani | ? | V | ? | V | |
| Gmazovi | ? | V | ? | V | |
| Ribe | ? | V | V | V | V |
| Beskralježnjaci | V | V | ? | V | |
| Biljke | V | V | V | V | |
| Morske ptice | | V | | V | |
| * | kao neizgledna lokacija trase |

FIZIČKI GUBITAK/FIZIČKA ŠTETA

BIOLOŠKE SMETNJE/ŠTETA/GUBITAK

HIDROLOŠKA PROMJENA

OPASNE TVARI

ELEKTROMAGNETSKA POLJA+

Sprudovi

V

V

V

V

Naselja posidonije

V

V

V

V

Estuariji

V

V

V

V

Muljevita i pješčana dna

V

V

V

V

Obalne lagune

V

V

V

V

Uvale i zaljevi

V

V

V

V

Grebeni

V

V

V

V

Strukture nastale istjecanjem plinova

V

V

V

V

Uske uvale borealnog Baltika

V

V

V

V

Špilje*

?

?

?

V

Kitovi

?

V

?

V

Tuljani

?

V

?

V

Gmazovi

?

V

?

V

Ribe

?

V

V

V

V

Beskralježnjaci

V

V

?

V

Biljke

V

V

V

V

Morske ptice

V

V

*

kao neizgledna lokacija trase

| + | mehanizmi i učinci još nisu dovoljno poznati |
| --- | --- |

+

mehanizmi i učinci još nisu dovoljno poznati

| ? | nepoznato/prilično nepoznato |
| --- | --- |

?

nepoznato/prilično nepoznato

—   
  Sažetak potencijalnih utjecaja

Postoje brojne informacije o potencijalnim utjecajima podmorskih cjevovoda zbog njihove raširene, dugogodišnje upotrebe u transportu nafte i plina u morskom okolišu. Raširena je i primjena tehnologije polaganja kabela, iako većina informacija o potencijalnim utjecajima na okoliš dolazi iz telekomunikacijskog sektora. Kabeli koji se upotrebljavaju za prijenos električne energije u pravilu su teži, krući i većeg promjera. Istraživali su se i načini izbjegavanja ili ublažavanja utjecaja kabela i cjevovoda na okoliš, primjerice, strategije izbjegavanja i ublažavanja relevantne za staništa i vrste u mreži Natura 2000.

Najvidljiviji izravni učinci polaganja kabela i cjevovoda jesu oštećenje, poremećaj ili gubitak bentoskih staništa. Razlog je taj što trase kabela i cjevovoda uglavnom prolaze područjima mekog sedimenta te uključuju aktivnosti kopanja rovova i ukapanja. Zahvaćenost prostora uvelike ovisi o upotrijebljenim tehnikama i strojevima te o tipu sedimenta, a može obuhvaćati područje unutar 10–20 m od voda/cjevovoda. Iako se bentos u takvoj zoni poremećaja može oporaviti, kasnije ga neće nužno nastanjivati isti skup vrsta, a na stopu oporavka utjecat će tip sedimenta i lokalni uvjeti. Utjecaji će ovisiti o razmjeru i dugotrajnosti promjena te o značajkama samog područja. Moguće je i da se na određeno područje unesu različiti tipovi sedimenta, čime bi se mogle promijeniti njegove značajke. Potplimni sprudovi, uvale i zaljevi kao staništa mekog sedimenta, međuplimna muljevita i pješčana dna, dna prekrivena morskom travom, naselja posidonije i grebeni neka su od staništa u mreži Natura 2000 koja su osjetljiva na izravno oštećenje staništa ili promjenu povezanu s trasiranjem kabela i cjevovoda. U nekim slučajevima kabeli prolaze područjima stjenovitog morskog dna. Ako rovove treba usjeći u stijenu, može doći do oštećenja staništa, primjerice grebena.

Unošenje umjetnih tvrdih površina kabela i cjevovoda te kamene obloge i madraca od betonskih elemenata radi zaštite operativne infrastrukture ili cjevovoda stavljenih izvan upotrebe može imati lokaliziran učinak tako što će omogućiti naseljavanje vrsta atipičnih za staništa mekog sedimenta. Postoji i mogućnost da se na takvim strukturama nasele i odatle rasprše invazivne strane vrste. Promjene zamućenosti, struja na morskom dnu i topografije još su jedan potencijalni pritisak na bentoske zajednice u blizini kabela i cjevovoda, dok promjene ponašanja pri hranjenju, uznemiravanje i raseljavanje tijekom radova postavljanja mogu utjecati na morske sisavce i ptice zaštićene direktivama o staništima i pticama. Manje se zna o učincima elektromagnetskih polja oko kabela, ali ona mogu utjecati na ribe, primjerice jesetre, vrstu koja je zaštićena na temelju Direktive o staništima i za koju se zna da može detektirati takva polja. Nadalje, emitiranje topline može utjecati na određene vrste koje su osjetljive i na najmanja povećanja temperature okoline, no nisu poznati vrsta i značaj učinaka na bentoske zajednice, npr. one povezane sa staništima na sprudovima. O smanjenju i izbjegavanju takvih emisija zahvaljujući izvedbi kabela raspravlja se u odjeljku o mjerama ublažavanja.

Drugi aspekti koje treba razmotriti rizici su i potencijalni učinci kemijskog onečišćenja na staništa i vrste u mreži Natura 2000. Oni mogu nastati uslijed oštećenja cjevovoda, poremećaja onečišćenog sedimenta, opasnih tvari ili kvara na kabelima. Emisije iz plovila koja su uključena u izgradnju i održavanje infrastrukture mogu utjecati na kvalitetu vode iako ih je teško razlikovati od emisija povezanih s odobalnom izgradnjom i održavanjem općenito.

—   
  Sažetak potencijalnih mjera ublažavanja

Komisija OSPAR-a izradila je koristan sažetak potencijalnih mjera ublažavanja radi umanjivanja ili izbjegavanja utjecaja na okoliš povezanih s podmorskim kabelima (tablica 6.) (52). Glavne su mjere pažljivo trasiranje i vremenski raspored aktivnosti postavljanja, odabir odgovarajućih vrsta kabela, primjereno ukapanje kabela te upotreba inertnih materijala u slučaju potrebe za zaštitnim pokrivačem. Prilikom izgradnje i održavanja podmorskih cjevovoda treba uzeti u obzir i poremećaje morskog dna, buku, onečišćenje, zagušenje, gubitak staništa, pravce raspršivanja stranih vrsta i kumulativne učinke.

Tablica 6.

Moguće mjere ublažavanja radi izbjegavanja ili smanjivanja utjecaja raznih antropogenih pritisaka na okoliš uslijed polaganja i rada kabela (OSPAR, 2009.)

| | Mjere ublažavanja |
| --- | --- |
| Utjecaji na okoliš | Odabir trase | Vrijeme izgradnje | Tehnika ukapanja | Dubina ukapanja | Vrsta kabela | Uklanjanje |
| Poremećaj | x | x | x | (x) | (x) | vidjeti u tekstu |
| Buka | (x) | (x) | (x) | | | |
| Emitiranje topline | (x) | | | x | x | |
| Elektromagnetski učinci | | | | x | x | |
| Onečišćenje | x | | (x) | (x) | x | x |
| Kumulativni učinci* | x | x | x | x | x | |
| x: važna mjera; (x) manje važna mjera; * nedovoljno informacija |

Mjere ublažavanja

Utjecaji na okoliš

Odabir trase

Vrijeme izgradnje

Tehnika ukapanja

Dubina ukapanja

Vrsta kabela

Uklanjanje

Poremećaj

x

x

x

(x)

(x)

vidjeti u tekstu

Buka

(x)

(x)

(x)

Emitiranje topline

(x)

x

x

Elektromagnetski učinci

x

x

Onečišćenje

x

(x)

(x)

x

x

Kumulativni učinci*

x

x

x

x

x

x: važna mjera; (x) manje važna mjera; * nedovoljno informacija

U odjeljcima u nastavku detaljnije se govori o potencijalnim utjecajima i mjerama ublažavanja povezanima s postavljanjem, radom i stavljanjem izvan upotrebe kabela i cjevovoda.

8.3.1.   Postavljanje

Za postavljanje podmorskih vodova i cjevovoda primjenjuju se razne metode. Na područjima mekog sedimenta za kopanje rovova, obično dubokih 1 – 3 metra, mogu se upotrebljavati plugovi i oprema za rezanje vodenim mlazom pojedinačno ili u kombinaciji te se istovremeno u te rovove mogu ukapati kabeli i cjevovodi. Alternativno, materijal iskopan iz rova privremeno se uklanja s lokacije ili se odlaže uz rov, a postavljanje kabela i cjevovoda te popunjavanje prethodno iskopanih rovova obavljaju se kasnije. Smrtnost beskralježnjaka na predloženoj trasi kabela vjerojatno će biti viša kad se upotrebljava rezanje vodenim mlazom (ukapljivanje sedimenta ispod kabela kako bi se omogućilo da potone na potrebnu dubinu) jer se tako više poremećuje sediment i veća je vjerojatnost da će mnoge životinje biti izložene grabežljivcima. Ako se upotrebljavaju plugovi, klizači koji podupiru plug mogu ostaviti otisak na površini, posebno na područjima mekog sedimenta. U tom su slučaju mogući utjecaji povećano zbijanje sedimenta i oštećenje morske faune. Područje poremećaja ovisit će o značajkama okoliša i metodi postavljanja (53).

Dok neke pokretne vrste mogu izbjeći područja poremećaja, većina sjedilačkih vrsta to ne može, tako da određena staništa na biogenim grebenima, primjerice dno sa školjkama vrste modiolus modiolus i dno prekriveno maerlom, dva podstanišna tipa na potplimnim sprudovima te dna prekrivena morskom travom mogu biti posebno osjetljiva na izravni gubitak ili zagušenje lebdećim sedimentom (npr. OSPAR 2010.). Do mjestimičnog oštećenja zajednica u grebenskim staništima na morskom dnu može doći i kad se kabeli postavljaju na područjima stjenovitog morskog dna abrazijom ili iskopavanjem rovova u mekim i tvrdim stijenama.

Resuspenzija i ponovna mobilizacija hranjivih i opasnih tvari tijekom iskapanja rovova opasne su na područjima s kontaminiranim sedimentom, a promjene u profilu morskog dna mogu rezultirati promjenama hidrodinamičkog režima. To može utjecati na stabilnost potplimnih staništa kao što su sprudovi, a može i promijeniti povezane morske zajednice. Naposljetku, u obzir se uzima mogući utjecaj aktivnosti puštanja u rad. U slučaju cjevovoda to uključuje ubrizgavanje ispitne vode koja sadrži biocide i inhibitore korozije. Potrebno je utvrditi sastav i disperziju ispitne vode, iako se povećane koncentracije na točkama ispuštanja općenito smatraju kratkoročnima. Nema dovoljno informacija za procjenu potencijalnih učinaka na morske zajednice povezane sa staništima u okviru mreže Natura 2000 i na zaštićene vrste.

PROMJENE U POGLEDU STANIŠTA, ZAJEDNICA I VRSTA NA MORSKOM DNU

Neposredni utjecaji polaganja kabela i cjevovoda mjestimična su oštećenja, abrazija te pomicanje i poremećaji staništa i vrsta na morskom dnu u pojasu oko građevinskih radova (Söker et al., 2000.). Izlijevanje sedimenta, ukopavanje, miješanje i taloženje sitnog sedimenta te promjene kemijskih svojstava uslijed resuspenzije onečišćujućih tvari ili poremećaja anoksičnih slojeva mogu utjecati na zajednice na morskom dnu unutar rovova i u njihovoj blizini. Ti učinci mogu biti kratkotrajni ili pak mogu dovesti do suptilnih dugoročnih promjena čiji je značaj teško ocijeniti.

Studija o utjecajima i oporavku povezanima s rovom za kabele za odobalnu vjetroelektranu Nysted u laguni Rødsand, području mreže Natura 2000 u Danskoj, ukazala je na znatne promjene u plitkovodnoj zajednici Macoma neposredno nakon radova. U blizini rova smanjene su gustoća rasta i biomasa rizoma morske sviline (ta činjenica pripisuje se zajedničkom učinku zasjenjenosti i ukopavanja), ali su u roku od dvije godine postignute vrijednosti od prije radova (Birklund, 2003.). Makrofauna na morskom dnu uz podmorske kabele na Baltiku između Švedske i Poljske također se oporavila i nakon godinu dana nisu zabilježene znatne promjene u sastavu, količini ni biomasi koje bi se mogle pripisati postavljanju kabela (Andrulewicz et al., 2003.).

Navedene studije pokazuju da, iako može doći do znatnih utjecaja na potplimne zajednice u mekom sedimentu, poput onih koje se nalaze na plitkim sprudovima, moguće je da su ti utjecaji kratkoročni i ograničeni na koridor kabela širok možda 10-ak metara (OSPAR, 2009.). Dugoročniji učinci vidljivi su na biogenskim grebenima s vrstama osjetljivima na zagušenje, primjerice na dnu prekrivenom maerlom, zatim na podmorskim strukturama nastalima ispuštanjem plina ili pak na vrstama koje su posebno dugotrajne i sporo se ponovno uspostavljaju, primjerice na grebenima prekrivenima školjkama vrste Modiolus modiolus. Konkretan učinak ovisi o prisutnim staništima i značajkama same lokacije.

Osim izravne štete, moguće su i druge vrste pritiska uslijed građevinskih radova na staništa i vrste na morskom dnu: povećana zamućenost, ispuštanje onečišćujućih tvari te promjene sastava sedimenta. Utjecaji će ovisiti o razmjeru i dugotrajnosti promjena te o značajkama samog područja. Premještanje mekog sedimenta na stjenovita grebenska staništa ili staništa osjetljiva na zagušenje, primjerice naselja posidonije i dna prekrivena maerlom, bit će veći problem nego premještanje u područjima sa sličnim značajkama sedimenta (Zucco et al., 2006.; Hall-Spencer i Moore, 2000.). Moguće je i da se na određeno područje unesu različiti tipovi sedimenta, čime bi se mogle promijeniti njegove značajke. Primjerice, u odobalnoj vjetroelektrani Nysted u Danskoj nakon početnog je polaganja kabela bilo potrebno pokriti izložene kabele i unijeti šljunak kako bi se popunili rovovi na području u kojem prevladava meki sediment (Andrulewicz et al., 2003.).

Na stjenovitim područjima, područjima s izrazito mobilnim pijeskom ili u dubokim vodama, gdje morsko dno nije povoljno za ukopavanje kabela i cjevovoda, infrastruktura se može zaštititi kamenim nasipom i betonskim prekrivačima. Privremeno povećanje zamućenosti u blizini radova izgledno je i ako se ne iskapaju rovovi. Nasipavanjem kamena može se unijeti tona kamena po kvadratnom metru, pet metara sa svake strane cjevovoda, te bi se tako mogla unijeti znatna količina materijala čije se značajke razlikuju od sedimenta prisutnog na tom području prije postavljanja cjevovoda.

| Primjeri mjera za ublažavanje primijenjenih na potplimna staništa u mreži Natura 2000

  Mjera ublažavanja u pogledu trase dalekovoda SwePol između Švedske i Poljske prema dijelovima obale u blizini Słupska, koja je područje mreže Natura 2000, bila je djelomično preusmjeravanje te trase. Iako većina trase kabela prolazi kroz ugrožena staništa, izbjegnuta su kamenita i stjenovita područja obale u blizini Słupska gdje rastu ugrožene vrste crvenih algi. U okviru istog tog projekta uklonjena je opasnost od kemijskog onečišćenja klorom tako što je iz prijedloga projekta uklonjen monopolarni dizajn, koji bi zahtijevao galvanske anode, te je uveden bipolarni sustav (Andrulewicz et al., 2003.). |
| --- |

Primjeri mjera za ublažavanje primijenjenih na potplimna staništa u mreži Natura 2000

Mjera ublažavanja u pogledu trase dalekovoda SwePol između Švedske i Poljske prema dijelovima obale u blizini Słupska, koja je područje mreže Natura 2000, bila je djelomično preusmjeravanje te trase. Iako većina trase kabela prolazi kroz ugrožena staništa, izbjegnuta su kamenita i stjenovita područja obale u blizini Słupska gdje rastu ugrožene vrste crvenih algi. U okviru istog tog projekta uklonjena je opasnost od kemijskog onečišćenja klorom tako što je iz prijedloga projekta uklonjen monopolarni dizajn, koji bi zahtijevao galvanske anode, te je uveden bipolarni sustav (Andrulewicz et al., 2003.).

OŠTEĆENJE MEĐUPLIMNIH STANIŠTA I VRSTA

Međuplimna staništa i vrste zaštićeni na temelju Direktive o staništima i Direktive o pticama mogu se poremetiti, oštetiti i pretrpjeti gubitke uslijed radova na polaganju kabela i cjevovoda. Stanišni tipovi u mreži Natura 2000 na koje će to najvjerojatnije utjecati jesu morske uvale i zaljevi, borealne baltičke uske uvale, estuariji, međuplimna muljevita i pješčana dna te dna obrasla vrstom Posidonia. Najugroženije su zaštićene vrste šljuka i pernate divljači.

Učinci na faunu u sedimentu često su ozbiljni, ali mogu biti kratkotrajni. Studija o učincima kopanja rovova za postavljanje cjevovoda na području međuplimnih muljevitih i pješčanih dna u Irskoj, primjerice, ukazala je na potpun gubitak beskralježnjaka na morskom dnu i na promjenu strukture sedimenta neposredno nakon završetka radova. Zahvaćeno područje kasnije je ponovno naseljeno u takvoj mjeri da šest mjeseci kasnije više nije bilo vidljive razlike u broju jedinki svih vrsta prikupljenih u sedimentnim jezgrama, iako su zastupljeni taksoni bili različiti (Lewis et al., 2002.). Druge su studije ukazale na slične učinke, ali, iako se bogatstvo vrsta može obnoviti, moglo bi biti potrebno nekoliko godina da ukupna biomasa dostigne razine slične onima u okolnom neporemećenom području. Oporavak će ovisiti o vrstama prisutnima u okolnim područjima, o njihovom životnom ciklusu i pokretnosti te o vremenskom rasporedu građevinskih radova.

| Primjeri mjera ublažavanja koje su primijenjene kako bi se zaštitila međuplimna staništa

  Mjere ublažavanja povezane s mjestom gdje kabeli izlaze na kopno i prijelaznim bazenom u međuplimnim staništima, primjerice u estuarijima, mogu biti preusmjeravanje kako bi se izbjegla osjetljiva područja, maksimalno smanjenje zahvaćenog područja, pažljivo određivanje vremena izvođenja građevinskih radova kako bi se izbjegli poremećaji te primjena manje štetnih tehnika iskopavanja. To su samo neke od mjera ublažavanja koje su dogovorene u vezi s polaganjem izlaznih kabela na međuplimnom području estuarija Swale radi povezivanja odobalne vjetroelektrane London Array s prijenosnom mrežom (London Array/National Grid, 2007.).






  — | Nikakvi radovi ne obavljaju se na Području posebne zaštite Swale ni na području zaštićenom Ramsarskom konvencijom, kao ni bliže od 500 m od njihove granice prema moru, u razdoblju od 1. listopada do 31. ožujka. |
| --- | --- |

Primjeri mjera ublažavanja koje su primijenjene kako bi se zaštitila međuplimna staništa

Mjere ublažavanja povezane s mjestom gdje kabeli izlaze na kopno i prijelaznim bazenom u međuplimnim staništima, primjerice u estuarijima, mogu biti preusmjeravanje kako bi se izbjegla osjetljiva područja, maksimalno smanjenje zahvaćenog područja, pažljivo određivanje vremena izvođenja građevinskih radova kako bi se izbjegli poremećaji te primjena manje štetnih tehnika iskopavanja. To su samo neke od mjera ublažavanja koje su dogovorene u vezi s polaganjem izlaznih kabela na međuplimnom području estuarija Swale radi povezivanja odobalne vjetroelektrane London Array s prijenosnom mrežom (London Array/National Grid, 2007.).

—

Nikakvi radovi ne obavljaju se na Području posebne zaštite Swale ni na području zaštićenom Ramsarskom konvencijom, kao ni bliže od 500 m od njihove granice prema moru, u razdoblju od 1. listopada do 31. ožujka.

| — | Nikakvi radovi ne obavljaju se na područjima s morskim dnom prekrivenim morskom svilinom ni na glavnim područjima s morskim dnom na kojem uspijevaju dagnje. To se odnosi na sve radove povezane s polaganjem kabela, uključujući utvrđivanje točaka učvršćenja za barže (ako je potrebno). |
| --- | --- |

—

Nikakvi radovi ne obavljaju se na područjima s morskim dnom prekrivenim morskom svilinom ni na glavnim područjima s morskim dnom na kojem uspijevaju dagnje. To se odnosi na sve radove povezane s polaganjem kabela, uključujući utvrđivanje točaka učvršćenja za barže (ako je potrebno).

| — | Kabeli postavljeni na međuplimnom području trebali bi biti ukopani na dubinu od najmanje jednog metra i uglavnom bi se trebali postavljati oranjem ili kopanjem rovova. Ako se na međuplimnom području kopaju rovovi, iskapanje i kasnije ponovno punjenje rova u koji je položen kabel trebaju se vršiti tako da se očuva profil sedimenta. Rezanje vodenim mlazom trebalo bi se smatrati tehnikom za iznimne situacije, podložno prethodnom odobrenju i praćenju. |
| --- | --- |

—

Kabeli postavljeni na međuplimnom području trebali bi biti ukopani na dubinu od najmanje jednog metra i uglavnom bi se trebali postavljati oranjem ili kopanjem rovova. Ako se na međuplimnom području kopaju rovovi, iskapanje i kasnije ponovno punjenje rova u koji je položen kabel trebaju se vršiti tako da se očuva profil sedimenta. Rezanje vodenim mlazom trebalo bi se smatrati tehnikom za iznimne situacije, podložno prethodnom odobrenju i praćenju.

| — | Ornitološke preglede obalnog, međuplimnog i kopnenog područja trebalo bi provoditi između listopada i ožujka svake godine izgradnje i najmanje tijekom jedne godine. |
| --- | --- |

—

Ornitološke preglede obalnog, međuplimnog i kopnenog područja trebalo bi provoditi između listopada i ožujka svake godine izgradnje i najmanje tijekom jedne godine.

| — | Nikakvi radovi ne provode se ako odgovarajuća regulatorna tijela nisu odobrila mjere u pogledu rukovanja potencijalno opasnim tvarima i njihovog skladištenja, reakcije na izlijevanja te osiguravanja površinske odvodnje. |
| --- | --- |

—

Nikakvi radovi ne provode se ako odgovarajuća regulatorna tijela nisu odobrila mjere u pogledu rukovanja potencijalno opasnim tvarima i njihovog skladištenja, reakcije na izlijevanja te osiguravanja površinske odvodnje.

| — | Osoblje odnosno izvođači radova moraju biti obaviješteni o lokacijama s osjetljivim obilježjima okoliša te o radnim praksama potrebnima za očuvanje tih obilježja. |
| --- | --- |

—

Osoblje odnosno izvođači radova moraju biti obaviješteni o lokacijama s osjetljivim obilježjima okoliša te o radnim praksama potrebnima za očuvanje tih obilježja.

| — | Potrebno je odabrati one metode polaganja kabela na međuplimnom području kojima se maksimalno smanjuje oslobađanje lebdećeg sedimenta. |
| --- | --- |

—

Potrebno je odabrati one metode polaganja kabela na međuplimnom području kojima se maksimalno smanjuje oslobađanje lebdećeg sedimenta.

| — | Građevinske radove trebalo bi provoditi tako da se ptice što manje uznemiravaju, primjerice s pomoću tehnika usmjerenog osvjetljenja. |
| --- | --- |

—

Građevinske radove trebalo bi provoditi tako da se ptice što manje uznemiravaju, primjerice s pomoću tehnika usmjerenog osvjetljenja.

UZNEMIRAVANJE I RASELJAVANJE IZRAZITO POKRETNIH VRSTA

Poznato je da buka i prisutnost ljudi, strojeva i aktivnosti povezanih s građevinskim radovima na međuplimnim i odobalnim lokacijama utječu na ponašanje izrazito pokretnih vrsta, uključujući morske ptice, šljuke, pernatu divljač, kitove, tuljane, kornjače i ribe zaštićene Direktivom o staništima i Direktivom o pticama. Glavni su učinci uznemiravanje i raseljavanje. Među mogućim utjecajima koji ovise o vrsti nalaze se gubitak mogućnosti hranjenja, opasnost od sudara te prepreke kretanju. Potonja dva utjecaja mogla bi uzrokovati energetske gubitke. Poznato je da su ptice plivarice vrlo osjetljive na vizualno uznemiravanje te se raseljavaju zbog brodskog prometa (Mendel et al, 2008.). Može doći i do dugoročnijih utjecaja poput zvučnog oštećenja morskih sisavaca koji su dugo izloženi glasnim zvukovima. Ključno je pitanje razina pozadinske buke povezane s izgradnjom jer to utječe na sposobnost životinja da detektiraju pritisak i reagiraju na njega (Robinson & Lepper, 2013.).

Buka koja nastaje tijekom polaganja cjevovoda i kabela uglavnom je povezana s kopanjem rovova, polaganjem cijevi i postavljanjem kamenja. U slučaju predloženog 65 km dugog izlaznog kabela od odobalne vjetroelektrane Beatrice u uvali Moray Firth, buka povezana s postavljanjem određena je na temelju modela, kojim je utvrđeno moguće područje uznemiravanja za različite vrste (vidjeti okvir u nastavku). Procjena je OSPAR-a da ne postoje jasne naznake da podvodna buka prouzročena postavljanjem podmorskih kabela predstavlja velik rizik za morsku faunu (OSPAR, 2009.).

| Pripremne radnje za procjenu rizika za pokretne morske vrste

  Procjena vjerojatnog utjecaja buke povezane s postavljanjem 65 km otpremnih električnih kabela od odobalne vjetroelektrane Beatrice do izlaska na kopno u uvali Moray Firth, na sjeveroistočnoj obali Škotske, provedena je izradom modela mogućeg utjecaja na ponašanje više vrsta (Nedwell et al., 2012.). Rezultati su pokazali da bi kopanje rovova vjerojatno imalo najveći utjecaj na razne morske vrste i da bi najveći utjecaj vjerojatno bio na obalne dupine. | Mjera dBht (Vrsta) razvijena je kao sredstvo za kvantificiranje potencijala za utjecaj na ponašanje određene vrste u podvodnom okruženju (Nedwell et al., 2007.) Različite vrste različito će osjetiti zvuk. Smatralo se da razine iznad 90 dBht uzrokuju snažnu reakciju izbjegavanja kod gotovo svih jedinki. |
| --- | --- |
| | |

Pripremne radnje za procjenu rizika za pokretne morske vrste

Procjena vjerojatnog utjecaja buke povezane s postavljanjem 65 km otpremnih električnih kabela od odobalne vjetroelektrane Beatrice do izlaska na kopno u uvali Moray Firth, na sjeveroistočnoj obali Škotske, provedena je izradom modela mogućeg utjecaja na ponašanje više vrsta (Nedwell et al., 2012.). Rezultati su pokazali da bi kopanje rovova vjerojatno imalo najveći utjecaj na razne morske vrste i da bi najveći utjecaj vjerojatno bio na obalne dupine.

Image

Mjera dBht (Vrsta) razvijena je kao sredstvo za kvantificiranje potencijala za utjecaj na ponašanje određene vrste u podvodnom okruženju (Nedwell et al., 2007.) Različite vrste različito će osjetiti zvuk. Smatralo se da razine iznad 90 dBht uzrokuju snažnu reakciju izbjegavanja kod gotovo svih jedinki.

Image

U tom je slučaju predviđeno da će tijekom radova na polaganju kabela doći do kratkoročnog lokaliziranog zvučnog uznemiravanja, što bi moglo rezultirati privremenim raseljavanjem morskih sisavaca iz vrlo malog dijela njihova odgovarajućeg staništa (Arcus, 2012.). Za druge aspekte građevinskih radova smatralo se da su značajni za dobre dupine i obične tuljane te su stoga s obzirom na njih poduzete mjere ublažavanja, npr. „lagani početak” zabijanja pilona i angažiranje promatrača morskih sisavaca.

8.3.2.   Rad

Negativni utjecaji povezani s kabelima i cjevovodima koji su u upotrebi najvjerojatnije će biti posljedica onečišćenja. uslijed akutnih incidenata poput slučajnog ispuštanja iz plovila za operativnu potporu ili puknuća cjevovoda. Može doći i do kroničnih učinaka kao posljedica kvara na kabelima i cjevovodima te istjecanja kemikalija. U manjoj su mjeri istraženi vjerojatni učinci elektromagnetskih polja i povećanja temperature oko kabela. Radovi na održavanju i popravku koji bi rezultirali resuspenzijom sedimenta i opasnih tvari imali bi učinke slične onima koji su opisani u vezi s radovima postavljanja.

ONEČIŠĆENJE

Cjevovod se može oštetiti korozijom, kretanjem morskog dna te kontaktom sa sidrima i alatima za pridneni ribolov. Posljedice mogu biti mala kratkoročna ili dugoročna istjecanja ili pak erupcije katastrofalnih razmjera koje mogu prouzročiti veliko onečišćenje. U Europskoj bazi podataka o incidentima na plinovodima kao najčešći je uzrok nesreća utvrđeno vanjsko djelovanje (48,4 %), zatim propusti u izgradnji/propadanje materijala te korozija, ali nema odvojenih podataka za podmorske i ostale plinovode (EGIG, 2011.). Ugljikovodici i plinovi poput ugljikova dioksida, metana i sumporovodika neke su od onečišćujućih tvari koje se mogu unijeti u vodeni stupac.

Još su jedan izvor onečišćujućih tvari galvanske anode, koje se upotrebljavaju za usporavanje korozije cjevovoda u morskoj vodi. Komponente tih anoda (živa, bakar, kadmij i olovo) mogu se kretati kroz sediment i nakupiti se u nekim morskim vrstama. Stopa korozije tih anoda ovisit će o značajkama određene lokacije, primjerice dubini, temperaturi i slanosti vode. Nije jasno kolika je vjerojatnost učinka na staništa i vrste u mreži Natura 2000.

U slučaju radova povezanih s hvatanjem i skladištenjem ugljika, o temperaturi i tlaku ovisit će hoće li se CO2 cjevovodima prenositi kao tekućina ili plin. To treba pažljivo kontrolirati jer se stvaranjem hidrata u cjevovodu povećava unutarnja korozija te bi moglo doći do blokada, čime se povećava rizik od kvara na cjevovodu. Glavna posljedica oštećenja cjevovoda ili kvara na cjevovodu bilo bi zakiseljavanje okolne vode.

Akutni i kronični učinci onečišćenja naftom na morske vrste i morska staništa koji su obuhvaćeni Direktivom o staništima i Direktivom o pticama, primjerice morske sisavce, morske ptice, dna prekrivena morskom travom te muljevita i pješčana dna, u velikoj su mjeri proučeni i dobro dokumentirani (54). Tako je i s potrebom praćenja i planiranja djelovanja u izvanrednim situacijama kako bi se izbjegla eskalacija incidenata i smanjio njihov utjecaj. Postoje informacije i o učincima drugih onečišćujućih tvari poput teških metala u morskim sisavcima te o mogućim učincima zakiseljavanja oceana, ali ne konkretno u vezi s morskom energetskom infrastrukturom.

Glavni pristup ublažavanju onečišćenja iz kabela i cjevovoda maksimalno je smanjenje rizika od ispuštanja, i to na razini dizajna i provođenjem redovitih pregleda. Redoviti pregledi služe kao sustav ranog upozoravanja, a planiranjem djelovanja u izvanrednim situacijama utvrđuju se mjere za smanjenje utjecaja na morska staništa i morske vrste u slučaju incidenta.

ELEKTROMAGNETSKA POLJA I UČINCI NA RIBE

Elektromagnetska polja niske frekvencije emitiraju se tijekom prijenosa električne energije, uključujući i uzduž podmorskih kabela. Električna polja mogu se i inducirati u okolnom području kretanjem vode i organizama kroz magnetsko polje. Morski organizmi koji se elektromagnetskim poljima koriste za prostornu orijentaciju, kretanje na veće ili manje udaljenosti, hranjenje i traženje partnera mogli bi stoga osjetiti djelovanje elektromagnetskih polja koja su dovoljno velika i/ili primjetna u odnosu na pozadinske razine. Ne postoje jasna saznanja o vjerojatnosti i značaju mogućih utjecaja (Boehlert i Gill, 2010.). Simulacijom magnetskih polja oko bipolarnog dalekovoda između Švedske i Poljske pokazalo se da promjene inklinacije ne bi bile izvan raspona prirodnih promjena u Zemljinom polju na udaljenosti većoj od 20 m od kabela. Mjerenjima podvodnog magnetskog polja in situ nakon polaganja kabela pokazalo se da nisu premašene razine predviđene simulacijama (Andrulewicz et al, 2003.).

Vrste riba za koje se zna da detektiraju električna polja uključuju prečnouste i jesetre; neke od njih mijenjaju ponašanje kad su u dosegu elektromagnetskog polja koje se može emitirati oko kabela. U slučaju magnetskih polja, praćenjem migracija europske jegulje (A.anguilla) u Baltičkom moru zabilježene su privremene reakcije jegulja. Naime, one se tijekom migracije odmiču od kabela koji su im na putu, ali ne postoje dokazi da to predstavlja trajnu prepreku. Kad je riječ o električnim poljima, zabilježene su promjene ponašanja mačke bljedice (S.canicula), raže kamenice (R.clavata) i kostelja (S.acanthias), koji se mogu povezati sa staništima na sprudovima, iako su se učinci razlikovali među jedinkama (55).

Neke mjere ublažavanja već su uključene u industrijski standard zaštitnih sustava, kojim se ograničavaju električna polja koja se izravno emitiraju, ali to nije slučaj i za magnetsku sastavnicu. Postoje i mogućnosti promjene dizajna kabela, smanjenja protoka struje te dubljeg ukopavanja.

Mehanizmi i utjecaji elektromagnetskih polja na morske organizme nisu u potpunosti jasni, kao ni značaj emitiranih razina u usporedbi s razinama geomagnetskog polja Zemlje. U okviru trenutačne prakse u Europi zahtijeva se da se elektromagnetska polja uzmu u obzir u procjeni utjecaja na okoliš i u postupcima davanja odobrenja, ali s različitim razinama obveze u pogledu praćenja i istraživanja mogućih učinaka u različitim državama članicama.

PROMJENE BENTOSA

Dugoročno gledano, kad je riječ o kabelima i cjevovodima položenima na površinu, postavljanje čvrste podloge može imati „efekt grebena” jer će se na nju naseliti razne vrste (56). Naprimjer, predviđa se da će se na nasipan kamen i betonske prekrivače oko cjevovoda na području razvoja Mariner u Sjevernom moru naseliti hidroidi, mekani koralji, moruzgve, kolutićavci, vitičari, plaštenjaci te pokretni organizmi poput rakova, mnogočetinaša i bodljikaša (Statoil, 2012.). U odobalnim vjetroelektranama Nysted i Horns Rev naseljavanjem organizama oko osnovice turbina povećana je biomasa i heterogenost staništa. Unošenje tvrdih površina na područje gdje prevladavaju pješčani sedimenti rezultiralo je znatnom promjenom bentosa. Postoji i mogućnost da će se naseljavanjem na tim strukturama raspršiti invazivne strane vrste, posebno ako dođe do povezanih promjena temperature. Ovisno o dubini ukopavanja, vrsti kabela i značajkama okolnog sedimenta, na udaljenosti od nekoliko centimetara od prijenosnih električnih kabela može doći do malog porasta temperature. Taj će porast vjerojatno biti veći ako je riječ o kabelima izmjenične struje nego ako je riječ o kabelima visokonaponske istosmjerne struje, pri jednakoj brzini prijenosa. Emitiranjem topline mogu se promijeniti fizikalno-kemijski uvjeti u sedimentu te se može povećati aktivnost bakterija, što bi moglo imati sekundarne utjecaje na bentosku floru i faunu (Meissner i Sordyl, 2006.). Postoje dokazi da su neke vrste osjetljive čak i na vrlo mali porast temperature okoline, ali nisu poznati vrsta ni značaj učinaka na bentoske zajednice poput onih povezanih sa staništima na sprudovima.

8.3.3.   Stavljanje izvan upotrebe

Postoje razne međunarodne obveze u pogledu stavljanja odobalnih objekata izvan upotrebe, primjerice one koje su dogovorene na temelju OSPAR-a (Odluka 98/3), ali one se ne odnose na kabele i cjevovode. Potencijalni utjecaji stavljanja izvan upotrebe kabela i cjevovoda na morska staništa i morske vrste slični su onima opisanima u pogledu postavljanja te se na njih mogu primijeniti slične mjere ublažavanja. U slučaju cjevovoda prvo je potrebno isprazniti i očistiti cijevi. Nakon toga slijedi njihovo uklanjanje s morskog dna ili rezanje i ostavljanje in situ uz odgovarajuću zaštitu i daljnje praćenje. Ukopane kabele možda će prije uklanjanja biti potrebno iskopati oranjem ili rezanjem vodenim mlazom, što dovodi do poremećaja sedimenta i povezanih bentoskih zajednica. Ostalu povezanu infrastrukturu kao što su betonski prekrivači možda će biti potrebno ukloniti hidrauličnim hvataljkama, ovisno o njihovu stanju.

Tehnikama koje se upotrebljavaju za uklanjanje cjevovoda kao što su obrnuto namatanje, rezanje i podizanje te tegljenje na površini ili kontroliranoj dubini mogu se izravno oštetiti staništa na morskom dnu, uznemiriti ili raseliti pokretne vrste te smanjiti kvaliteta vode ako dođe do ispuštanja u more tijekom prometovanja i rada plovila. Fizički poremećaji morskog dna, povećanje zamućenosti, moguće zagušenje bentosa i stope oporavka vjerojatno bi bili slični onima opisanima u vezi s postavljanjem te bi utjecali na ista staništa i vrste u područjima s obje strane cjevovoda. Starije prekrivače ili one koji su pukli možda će trebati ukloniti konvencionalnim hidrauličnim hvataljkama. U slučajevima kad je na morsko dno potrebno nasipati kamen kako bi se zaštitili dijelovi cjevovoda koji su stavljeni izvan upotrebe, taj će kamen poslužiti kao tvrda površina za pričvršćivanje na područjima uglavnom mekog sedimenta, čime će se na tim područjima promijeniti morske zajednice.

Planovi za stavljanje izvan upotrebe uglavnom moraju postojati od samog početka projekta, uz procjenu za svaki slučaj posebno, jer će oni ovisiti o vrsti, promjeru, dužini, ispravnosti i stanju cjevovoda. Postoje opcije ostavljanja in situ, ponovne upotrebe in situ, ponovne upotrebe na drugim lokacijama ili pak uklanjanja i odlaganja na kopnu. Na području Danish Field zapadno od Jutlanda, primjerice, ispitivanjem opcija za stavljanje izvan upotrebe utvrdilo se da dalje vrijedi razmotriti prvu i posljednju od navedenih opcija. U slučajevima kad se cjevovodi ostavljaju na morskom dnu, vjerojatno će biti potrebno dugoročno praćenje kako bi se osigurala stabilnost i sigurnost drugih korisnika mora jer će za raspad cjevovoda možda biti potrebna desetljeća (HSE, 1997.).

8.3.4.   Kumulativni učinci

Projekti morske energetske infrastrukture ne provode se u izolaciji. Oni su dio programa u području nafte i plina, hvatanja i skladištenja ugljika, energije vjetra na moru te energije iz obnovljivih morskih izvora. Isto tako, moguće je da se provode u blizini drugih planova i projekata. Kombinirani učinak tih aktivnosti, bilo prošli, sadašnji ili planiran za budućnost, može imati kumulativne učinke na okoliš povezan sa staništima i vrstama u mreži Natura 2000. Izrazito pokretne vrste poput morskih sisavaca, riba i morskih ptica mogu biti posebno osjetljive jer bi na njih mogle utjecati aktivnosti na raznim lokacijama, uključujući neke koje su međusobno vrlo udaljene.

Kumulativni učinci mogu biti rezultat i samo jednog projekta, primjerice, zbog gustoće infrastrukture i aktivnosti na jednom mjestu (kabeli, cjevovodi, platforme, promet plovila za održavanje). Mogućnost kumulativnih učinaka postoji i kad se u blizini provode drugi programi. U slučaju odobalne vjetroelektrane na polju Beatrice na sjeveru Sjevernog mora, nije se smatralo da će predviđena buka od polaganja kabela i povećanje količine lebdećih krutih tvari u blizini radova doseći značajne razine. Međutim, kad je to uzeto u obzir zajedno s drugim aktivnostima na toj lokaciji i drugim obližnjim projektom povezanim s odobalnim obnovljivim izvorima energije, procijenjeno je da istovremena buka od građevinskih radova može imati kumulativni učinak na haringe, europske jegulje, losose i morske pastrve. S druge strane, nije se smatralo izglednim da će ta dva projekta imati dodatne kumulativne učinke na prijenos sedimenta (Arcus, 2012.).

Procjenu kumulativnih utjecaja potrebno je provesti u okviru procjena utjecaja na okoliš i strateških procjena utjecaja na okoliš. Ona je i jedan od pravnih zahtjeva za ocjenu prihvatljivosti planova i projekata u okviru Direktive o staništima. Ključni su elementi utvrđivanje opsega potencijalnih utjecaja, predlaganje mjera ublažavanja i praćenja te izvješćivanje o nejasnim područjima. Postoje i opće i sektorske smjernice za procjenu kumulativnih učinaka (npr. RenewableUK, 2013.), a dodatne pojedinosti navedene su u odjeljku 7.3. ovog dokumenta.

8.3.5.   Moguće mjere ublažavanja

Smjernice o pristupu ublažavanju učinaka navedene su u odjeljku 5. ovog dokumenta. U nastavku su navedene ključne mogućnosti za ublažavanje mogućih utjecaja projekata morske energetske infrastrukture na staništa i vrste iz mreže Natura 2000.

| Mogućnosti za mjere ublažavanja u različitim fazama projekata energetske infrastrukture


  Procjena







  — | Utvrđivanje opsega, pregled i početno vrednovanje faza postavljanja, rada i stavljanja izvan upotrebe kako bi se utvrdili mogući pritisci, učinci i utjecaji na staništa i vrste u mreži Natura 2000. U okviru tog postupka potrebno je predložiti mjere ublažavanja. |
| --- | --- |

Mogućnosti za mjere ublažavanja u različitim fazama projekata energetske infrastrukture

Procjena

—

Utvrđivanje opsega, pregled i početno vrednovanje faza postavljanja, rada i stavljanja izvan upotrebe kako bi se utvrdili mogući pritisci, učinci i utjecaji na staništa i vrste u mreži Natura 2000. U okviru tog postupka potrebno je predložiti mjere ublažavanja.

Trasiranje/smještanje

| — | Određivanje koridora kabela i cjevovoda tako da se izbjegavaju staništa u mreži Natura 2000 i utjecaji na zaštićene vrste u EU-u, npr. izbjegavanje područja s morskim dnom prekrivenim vrstom Posidonia, područja na kojima tuljani izlaze na kopno ili međuplimnih područja na kojima se hrane šljuke i pernata divljač. |
| --- | --- |

—

Određivanje koridora kabela i cjevovoda tako da se izbjegavaju staništa u mreži Natura 2000 i utjecaji na zaštićene vrste u EU-u, npr. izbjegavanje područja s morskim dnom prekrivenim vrstom Posidonia, područja na kojima tuljani izlaze na kopno ili međuplimnih područja na kojima se hrane šljuke i pernata divljač.

| — | Izbjegavanje gradnje trafostanica/pretvaračkih stanica na područjima mreže Natura 2000. |
| --- | --- |

—

Izbjegavanje gradnje trafostanica/pretvaračkih stanica na područjima mreže Natura 2000.

| — | Izbjegavanje trasiranja kroz područja na kojima bi se mogle uzburkati opasne tvari ili onečišćeni sediment. |
| --- | --- |

—

Izbjegavanje trasiranja kroz područja na kojima bi se mogle uzburkati opasne tvari ili onečišćeni sediment.

Otisak

| — | Smanjenje područja poremećaja maksimalnim smanjenjem koridora rovova, primjerice razmatranjem vrste i veličine infrastrukture, razmaka među rovovima, zajedničkim polaganjem više kabela te paralelnim trasiranjem. |
| --- | --- |

—

Smanjenje područja poremećaja maksimalnim smanjenjem koridora rovova, primjerice razmatranjem vrste i veličine infrastrukture, razmaka među rovovima, zajedničkim polaganjem više kabela te paralelnim trasiranjem.

| — | Maksimalno smanjenje broja spojeva kabela među uređajima za proizvodnju električne energije (unutar niza), pretvaračkih stanica i trafostanica te točaka spajanja na opskrbnu mrežu na kopnu. |
| --- | --- |

—

Maksimalno smanjenje broja spojeva kabela među uređajima za proizvodnju električne energije (unutar niza), pretvaračkih stanica i trafostanica te točaka spajanja na opskrbnu mrežu na kopnu.

| — | Primjena metoda postavljanja (npr. oranje, rezanje vodenim mlazom, horizontalno usmjereno bušenje, kesoni) kojima se maksimalno smanjuje poremećaj morskog dna i međuplimnih staništa. |
| --- | --- |

—

Primjena metoda postavljanja (npr. oranje, rezanje vodenim mlazom, horizontalno usmjereno bušenje, kesoni) kojima se maksimalno smanjuje poremećaj morskog dna i međuplimnih staništa.

| — | Razmatranje mogućnosti koordinacije radova postavljanja u rovove te postavljanja dodatnih kapaciteta s obzirom na očekivanje budućeg razvoja. |
| --- | --- |

—

Razmatranje mogućnosti koordinacije radova postavljanja u rovove te postavljanja dodatnih kapaciteta s obzirom na očekivanje budućeg razvoja.

| — | Maksimalno smanjenje količine materijala koji se nasipava na morsko dno. |
| --- | --- |

—

Maksimalno smanjenje količine materijala koji se nasipava na morsko dno.

Vremenski okvir

| — | Maksimalno smanjenje trajanja postavljanja i stavljanja izvan upotrebe kako bi se smanjilo razdoblje uznemiravanja. |
| --- | --- |

—

Maksimalno smanjenje trajanja postavljanja i stavljanja izvan upotrebe kako bi se smanjilo razdoblje uznemiravanja.

Vremenski raspored

| — | Maksimalno smanjenje količine vremena između kopanja rovova i ukopavanja kabela i cjevovoda. |
| --- | --- |

—

Maksimalno smanjenje količine vremena između kopanja rovova i ukopavanja kabela i cjevovoda.

| — | Određivanje vremena za radove postavljanja i stavljanju izvan upotrebe tako da se izbjegnu razdoblja kad bi uznemiravanje zaštićenih vrsta vjerojatno imalo znatne učinke, primjerice razdoblja parenja i migracija. |
| --- | --- |

—

Određivanje vremena za radove postavljanja i stavljanju izvan upotrebe tako da se izbjegnu razdoblja kad bi uznemiravanje zaštićenih vrsta vjerojatno imalo znatne učinke, primjerice razdoblja parenja i migracija.

Dizajn

| — | Procjena veličine i vrste infrastrukture potrebnih s obzirom na vjerojatne utjecaje na okoliš, npr. vrste kabela kojima se smanjuje jačina ili doseg elektromagnetskih polja. |
| --- | --- |

—

Procjena veličine i vrste infrastrukture potrebnih s obzirom na vjerojatne utjecaje na okoliš, npr. vrste kabela kojima se smanjuje jačina ili doseg elektromagnetskih polja.

Operativna pitanja

| — | Izbjegavanje metoda postavljanja i stavljanja izvan upotrebe koje bi vjerojatno rezultirale bukom i vizualnim uznemiravanjem, npr. podvodnih eksploziva. |
| --- | --- |

—

Izbjegavanje metoda postavljanja i stavljanja izvan upotrebe koje bi vjerojatno rezultirale bukom i vizualnim uznemiravanjem, npr. podvodnih eksploziva.

| — | Primjena mjera ublažavanja radi smanjenja opasnosti od onečišćenja i utvrđivanje mjera za izvanredne situacije radi rješavanja incidenata ako do njih dođe. |
| --- | --- |

—

Primjena mjera ublažavanja radi smanjenja opasnosti od onečišćenja i utvrđivanje mjera za izvanredne situacije radi rješavanja incidenata ako do njih dođe.

| — | Primjena mjera ublažavanja radi smanjenja opasnosti od utjecaja u slučajevima kad bi buka mogla biti problematična, npr. mjere aktivnog ublažavanja buke (zastori od mjehurića, izolacija stupova, kesoni), lagani početak bušenja te promatrači morskih sisavaca tijekom zabijanja stupova. |
| --- | --- |

—

Primjena mjera ublažavanja radi smanjenja opasnosti od utjecaja u slučajevima kad bi buka mogla biti problematična, npr. mjere aktivnog ublažavanja buke (zastori od mjehurića, izolacija stupova, kesoni), lagani početak bušenja te promatrači morskih sisavaca tijekom zabijanja stupova.

| — | Smanjenje jačine i dosega elektromagnetskih polja preispitivanjem vrste kabela i dubine ukopavanja. |
| --- | --- |

—

Smanjenje jačine i dosega elektromagnetskih polja preispitivanjem vrste kabela i dubine ukopavanja.

| — | U skladu s pravnim obvezama, odabir postupaka stavljanja izvan upotrebe kojima se maksimalno smanjuje mogući utjecaj na okoliš. |
| --- | --- |

—

U skladu s pravnim obvezama, odabir postupaka stavljanja izvan upotrebe kojima se maksimalno smanjuje mogući utjecaj na okoliš.

Praćenje

| — | Omogućavanje brzog odgovora/intervencije ako je izgledno da će se pragovi prekoračiti, npr. u pogledu ispravnosti cjevovoda, pokrivenosti kabela, buke, elektromagnetskih polja. |
| --- | --- |

—

Omogućavanje brzog odgovora/intervencije ako je izgledno da će se pragovi prekoračiti, npr. u pogledu ispravnosti cjevovoda, pokrivenosti kabela, buke, elektromagnetskih polja.

Okvir

| — | Rad u okviru postojećeg međunarodnog, europskog i nacionalnog zakonodavstva s obzirom na relevantne smjernice, npr. MARPOL, OSPAR, strateška procjena utjecaja na okoliš/ocjena prihvatljivosti. |
| --- | --- |

—

Rad u okviru postojećeg međunarodnog, europskog i nacionalnog zakonodavstva s obzirom na relevantne smjernice, npr. MARPOL, OSPAR, strateška procjena utjecaja na okoliš/ocjena prihvatljivosti.

8.4.   Važnost strateškog planiranja

Morska energetska infrastruktura jedan je od mnogih načina upotrebe prostora u europskim morima. U mnogim se dijelovima svijeta postupkom prostornog planiranja morskog područja utvrđuju eventualne negativne interakcije. Prostorno planiranje morskog područja koristi se i za primjenu više integriranog i strateškog pristupa planiranju upotrebe naših mora u različitim sektorima, uključujući zaštitu okoliša i očuvanje prirode.

| Potencijalne koristi prostornog planiranja morskog područja (na temelju Međuvladine oceanografske komisije UNESCO-a (57)
  )


  Gospodarske koristi:







  — | Stvaranje veće sigurnosti za privatni sektor prilikom planiranja novih ulaganja, često uz vijek trajanja od 30 godina |
| --- | --- |

Potencijalne koristi prostornog planiranja morskog područja (na temelju Međuvladine oceanografske komisije UNESCO-a (57)
  )

Gospodarske koristi:

—

Stvaranje veće sigurnosti za privatni sektor prilikom planiranja novih ulaganja, često uz vijek trajanja od 30 godina

| — | Utvrđivanje kompatibilnih uporaba na istom području za razvoj |
| --- | --- |

—

Utvrđivanje kompatibilnih uporaba na istom području za razvoj

| — | Smanjenje negativnih interakcija među neusklađenim uporabama te između uporabe i prirode |
| --- | --- |

—

Smanjenje negativnih interakcija među neusklađenim uporabama te između uporabe i prirode

| — | Pojednostavnjen postupak izdavanja dozvola te |
| --- | --- |

—

Pojednostavnjen postupak izdavanja dozvola te

| — | Promicanje učinkovitog korištenja resursima i prostorom |
| --- | --- |

—

Promicanje učinkovitog korištenja resursima i prostorom

Koristi za okoliš

| — | Utvrđivanje područja od biološkog ili ekološkog značaja |
| --- | --- |

—

Utvrđivanje područja od biološkog ili ekološkog značaja

| — | Uključivanje ciljeva u pogledu biološke raznolikosti i ekosustava u središte prostornog planiranja morskog područja i upravljanja njime, uz primjenu pristupa koji pogoduje ekosustavima |
| --- | --- |

—

Uključivanje ciljeva u pogledu biološke raznolikosti i ekosustava u središte prostornog planiranja morskog područja i upravljanja njime, uz primjenu pristupa koji pogoduje ekosustavima

| — | Dodjela prostora za očuvanje prirode i biološke raznolikosti te prostora za energiju iz obnovljivih izvora, iz razloga povezanih s klimom |
| --- | --- |

—

Dodjela prostora za očuvanje prirode i biološke raznolikosti te prostora za energiju iz obnovljivih izvora, iz razloga povezanih s klimom

| — | Pružanje konteksta planiranja za mrežu zaštićenih morskih područja te |
| --- | --- |

—

Pružanje konteksta planiranja za mrežu zaštićenih morskih područja te

| — | Smanjenje negativnih utjecaja ljudske upotrebe na morske ekosustave na temelju strateške procjene utjecaja na okoliš (SEA), uzimajući u obzir kumulativne utjecaje |
| --- | --- |

—

Smanjenje negativnih utjecaja ljudske upotrebe na morske ekosustave na temelju strateške procjene utjecaja na okoliš (SEA), uzimajući u obzir kumulativne utjecaje

| — | Očuvanje tipičnog velikog otvorenog morskog prostora zadržavanjem velikih područja slobodnih od konkretnih upotreba |
| --- | --- |

—

Očuvanje tipičnog velikog otvorenog morskog prostora zadržavanjem velikih područja slobodnih od konkretnih upotreba

Socijalne koristi

| — | Poboljšane mogućnosti za sudjelovanje javnosti i uprave, te za prekograničnu suradnju i savjetovanje |
| --- | --- |

—

Poboljšane mogućnosti za sudjelovanje javnosti i uprave, te za prekograničnu suradnju i savjetovanje

| — | Utvrđivanje utjecaja odluka o dodjeli morskog prostora za određene uporabe (ili za izostanak uporabe) na obalne zajednice i gospodarstva |
| --- | --- |

—

Utvrđivanje utjecaja odluka o dodjeli morskog prostora za određene uporabe (ili za izostanak uporabe) na obalne zajednice i gospodarstva

| — | Utvrđivanje i poboljšana zaštita kulturne baštine te |
| --- | --- |

—

Utvrđivanje i poboljšana zaštita kulturne baštine te

| — | Utvrđivanje i očuvanje društvenih i duhovnih vrijednosti povezanih s korištenje morem. |
| --- | --- |

—

Utvrđivanje i očuvanje društvenih i duhovnih vrijednosti povezanih s korištenje morem.

Unutar EU-a, Okvirnom direktivom o pomorskoj strategiji od država članica zahtijeva se da razviju pomorske strategije za svoje vode odnosno koordinirane strategije s drugim državama članicama za Baltičko more, sjeveroistočni Atlantski ocean, Sredozemno more i Crno more. To je okolišni stup integrirane pomorske politike EU-a, kojom se promiče pristup koji pogoduje ekosustavima u pogledu upravljanja i uključivanja pitanja povezanih s okolišem u različite politike. Prostorno planiranje morskog područja utvrđeno je kao međusektorski alat za potporu postizanju tih ciljeva. Direktivom EU-a 2014/89/EU o uspostavi okvira za prostorno planiranje morskog područja (58) pozivaju se države članice da uspostave i provedu prostorno planiranje morskog područja s ciljem podupiranja održivog razvoja morskih područja, uz primjenu pristupa koji pogoduje ekosustavima i promicanje supostojanja relevantnih aktivnosti i namjena. U uvodnoj izjavi 23. te direktive navodi se da, ako bi prostorni planovi morskog područja mogli imati značajne učinke na okoliš, podliježu Direktivi o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš te, ako prostorni planovi morskog područja obuhvaćaju područja mreže Natura 2000., takva procjena utjecaja na okoliš može se kombinirati sa zahtjevima iz članka 6. Direktive o staništima kako bi se izbjeglo udvostručivanje.

Strateško planiranje za morska područja uključuje:

| — | razvoj održivih morskih aktivnosti i zaštitu morskog okoliša na temelju zajedničkog okvira i sličnih zakonodavnih implikacija, |
| --- | --- |

—

razvoj održivih morskih aktivnosti i zaštitu morskog okoliša na temelju zajedničkog okvira i sličnih zakonodavnih implikacija,

| — | smanjenje rizika prostornih negativnih interakcija među sve raznovrsnijim upotrebama mora, uključujući zaštitu morskog okoliša, tako da društveni i gospodarski zahtjevi u pogledu morskih područja budu u skladu sa zaštitom morskog okoliša i njegovih ekoloških funkcija, |
| --- | --- |

—

smanjenje rizika prostornih negativnih interakcija među sve raznovrsnijim upotrebama mora, uključujući zaštitu morskog okoliša, tako da društveni i gospodarski zahtjevi u pogledu morskih područja budu u skladu sa zaštitom morskog okoliša i njegovih ekoloških funkcija,

| — | potporu provedbi postojećeg zakonodavstva EU-a te |
| --- | --- |

—

potporu provedbi postojećeg zakonodavstva EU-a te

| — | zajednički pristup kojim se državama članicama koje primjenjuju prostorno planiranje morskog područja daje prilika da podijele svoje stručno znanje s drugima. |
| --- | --- |

—

zajednički pristup kojim se državama članicama koje primjenjuju prostorno planiranje morskog područja daje prilika da podijele svoje stručno znanje s drugima.

Iskustvo je mnogo puta pokazalo da se, ako se pitanja u pogledu okoliša uzmu u obzir u ranoj fazi postupka donošenja odluka, rješenja mogu pronaći u fazi kad je još dostupno mnogo različitih mogućnosti. Tako se potiče otvoreniji i kreativniji postupak donošenja odluka u kojem je lakše pronaći zajedničke koristi i rješenja koja su povoljna za sve te čija je provedba jeftinija ili jednostavnija. To može uključivati neformalne strategije i postupke koji se provode prije službenih postupaka planiranja ili istovremeno s njima, primjerice integrirano upravljanje obalnim područjem, posebice kako bi se u obzir uzele interakcije kopna i mora ili upotreba matrica za analizu značaja određenog utjecaja.

S druge strane, ako se taj međusektorski dijalog ostavi za posljednje faze postupka izdavanja dozvola na temelju članka 6. stavka 3., broj dostupnih rješenja znatno se smanjuje te ona postaju manje djelotvorna u prostornom i sektorskom općem kontekstu (a i njihova je provedba skuplja). Isto tako, veći su izgledi da će se rasprava polarizirati i da će doći do sukoba.

Sve izraženiji prekogranični aspekt mnogih projekata morske energetske infrastrukture još je jedan razlog zašto je strateško planiranje korisno – njime se osigurava dosljedan pristup razini projekta na kojoj su uključene mnoge stranke i pravni okviri.

Prekogranično planiranje provodi se i u morskom energetskom sektoru (npr. Inicijativa zemalja Sjevernog mora za pučinsku mrežu, eng. North Sea Countries Offshore Grid Initiative) te u pogledu svih upotreba mora (npr. BaltSeaPlan i projekt TPEA – Transboundary Planning in the European Atlantic, Prekogranično planiranje na europskom Atlantiku), u koji su uključeni Španjolska, Portugal, Irska i Ujedinjena Kraljevina). Planiranje mreže za odobalne vjetroelektrane u njemačkom isključivom gospodarskom pojasu primjer je primjene sektorskog pristupa, uključivanja mjera zaštite okoliša kao temeljnih načela te njihove integracije u višesektorski prostorni plan. Sličnim pristupom, ali na prekograničnoj razini i u fazi planiranja mogućnosti prijenosa i proizvodnje, omogućilo bi se i utvrđivanje i uzimanje u obzir širokih kumulativnih utjecaja prije davanja odobrenja.

| Prostorno planiranje koje uključuje određivanje cjevovoda i kabela u njemačkom isključivom gospodarskom pojasu te planiranje pučinske mreže u njemačkom isključivom gospodarskom pojasu na Sjevernome moru

  U njemačkom prostornom planu navedene su smjernice za prostorni razvoj, zajedno s ciljevima i načelima u pogledu funkcija i upotrebe njemačkog isključivog gospodarskog pojasa u skladu s njemačkim Zakonom o prostornom planiranju. On uključuje odredbe za usklađivanje radova na polaganju cjevovoda i podmorskih kabela s drugim aktivnostima kao što su pomorski promet, ribarstvo i očuvanje prirode. Određena su prioritetna područja za pomorski promet, cjevovode i odobalnu proizvodnju energije iz vjetra. Kad je to u skladu s međunarodnim pravom, druge su upotrebe na tim područjima zabranjene, osim ako su kompatibilne. Međutim, na područjima iz mreže Natura 2000 nisu dopuštene vjetroturbine. Na prijelazu prema teritorijalnome moru i prema križanju sustava odvojenog prometa podmorski će se kabeli za prijenos električne energije proizvedene u isključivom gospodarskom pojasu usmjeriti duž utvrđenih koridora kabela. Nakon uspostave plana provedena je strateška procjena utjecaja na okoliš. Kako bi se maksimalno smanjili negativni utjecaji na morski okoliš prilikom polaganja cjevovoda i kabela, u planu se navodi da se tijekom razdoblja velike osjetljivosti određenih vrsta ne bi trebalo prolaziti osjetljivim staništima. Tijekom polaganja i rada cjevovoda i kabela potrebno je izbjegavati oštećenje ili uništenje sprudova, grebena i područja bentoskih zajednica koje je potrebno očuvati i koji čine posebno osjetljiva staništa te je potrebno primjenjivati najbolje prakse zaštite okoliša u skladu s Konvencijom OSPAR. Planom se željelo postići i preklapanje određenih prioritetnih područja za cjevovode i vjetroelektrane.
  Priključke vjetroelektrana na pučinsku mrežu planira Savezna pomorska i hidrografska agencija (BSH) u skladu s njemačkim Zakonom o energiji. Plan pučinske mreže kao sektorski prostorni pristup za Sjeverno je more na snazi od ožujka 2013., a za Baltičko more se razvija. U njemu se utvrđuju odobalne vjetroelektrane pogodne za skupno priključivanje na mrežu, lokacije pretvaračkih stanica, trase za priključke na mrežu, prekogranični kabeli (interkonekcijski kabeli) i trase za moguće unakrsno povezivanje među mrežnim infrastrukturama. Cilj načela planiranja u tom dokumentu, primjerice najvećeg dopuštenog spajanja kabela u snopove i izbjegavanja trasa kroz područja mreže Natura 2000, jest smanjenje područja potrebnog za infrastrukturu mreže i smanjenje potencijalnih utjecaja na morski okoliš. U tom planu, za koji je provedena strateška procjena utjecaja na okoliš, utvrđeni su kapacitet i očekivan vremenski okvir priključaka na pučinsku mrežu koji će se izgraditi u idućih deset godina. Prostorni propisi iz tih planova uključit će se u ažurirane prostorne planove morskog područja za njemački isključivi gospodarski pojas na Sjevernom moru i na Baltičkom moru (BSH, 2012.).

  Prostorni plan pučinske mreže za njemački isključivi gospodarski pojas na Sjevernom moru, 2012. |
| --- |

Prostorno planiranje koje uključuje određivanje cjevovoda i kabela u njemačkom isključivom gospodarskom pojasu te planiranje pučinske mreže u njemačkom isključivom gospodarskom pojasu na Sjevernome moru

U njemačkom prostornom planu navedene su smjernice za prostorni razvoj, zajedno s ciljevima i načelima u pogledu funkcija i upotrebe njemačkog isključivog gospodarskog pojasa u skladu s njemačkim Zakonom o prostornom planiranju. On uključuje odredbe za usklađivanje radova na polaganju cjevovoda i podmorskih kabela s drugim aktivnostima kao što su pomorski promet, ribarstvo i očuvanje prirode. Određena su prioritetna područja za pomorski promet, cjevovode i odobalnu proizvodnju energije iz vjetra. Kad je to u skladu s međunarodnim pravom, druge su upotrebe na tim područjima zabranjene, osim ako su kompatibilne. Međutim, na područjima iz mreže Natura 2000 nisu dopuštene vjetroturbine. Na prijelazu prema teritorijalnome moru i prema križanju sustava odvojenog prometa podmorski će se kabeli za prijenos električne energije proizvedene u isključivom gospodarskom pojasu usmjeriti duž utvrđenih koridora kabela. Nakon uspostave plana provedena je strateška procjena utjecaja na okoliš. Kako bi se maksimalno smanjili negativni utjecaji na morski okoliš prilikom polaganja cjevovoda i kabela, u planu se navodi da se tijekom razdoblja velike osjetljivosti određenih vrsta ne bi trebalo prolaziti osjetljivim staništima. Tijekom polaganja i rada cjevovoda i kabela potrebno je izbjegavati oštećenje ili uništenje sprudova, grebena i područja bentoskih zajednica koje je potrebno očuvati i koji čine posebno osjetljiva staništa te je potrebno primjenjivati najbolje prakse zaštite okoliša u skladu s Konvencijom OSPAR. Planom se željelo postići i preklapanje određenih prioritetnih područja za cjevovode i vjetroelektrane.

Priključke vjetroelektrana na pučinsku mrežu planira Savezna pomorska i hidrografska agencija (BSH) u skladu s njemačkim Zakonom o energiji. Plan pučinske mreže kao sektorski prostorni pristup za Sjeverno je more na snazi od ožujka 2013., a za Baltičko more se razvija. U njemu se utvrđuju odobalne vjetroelektrane pogodne za skupno priključivanje na mrežu, lokacije pretvaračkih stanica, trase za priključke na mrežu, prekogranični kabeli (interkonekcijski kabeli) i trase za moguće unakrsno povezivanje među mrežnim infrastrukturama. Cilj načela planiranja u tom dokumentu, primjerice najvećeg dopuštenog spajanja kabela u snopove i izbjegavanja trasa kroz područja mreže Natura 2000, jest smanjenje područja potrebnog za infrastrukturu mreže i smanjenje potencijalnih utjecaja na morski okoliš. U tom planu, za koji je provedena strateška procjena utjecaja na okoliš, utvrđeni su kapacitet i očekivan vremenski okvir priključaka na pučinsku mrežu koji će se izgraditi u idućih deset godina. Prostorni propisi iz tih planova uključit će se u ažurirane prostorne planove morskog područja za njemački isključivi gospodarski pojas na Sjevernom moru i na Baltičkom moru (BSH, 2012.).

Prostorni plan pučinske mreže za njemački isključivi gospodarski pojas na Sjevernom moru, 2012.

Image

LITERATURA

ACCOBAMS-MOP5, 2013 Methodological Guide: Guidance on underwater noise mitigation measures. ACCOBAMS-MOP5/2013/Doc24.

AEWA (2008.) International Single Species Action Plan for the Conservation of the Lesser White-fronted Goose (Western Palearctic Population) Anser erythropus. Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds ( AEWA ). Tehnički dokument.

Anderson, D.R. (2001.) The need to get the basics right in wildlife field studies. Wildlife Society Bulletin, 29: 1294-1297.

Andrews, A., 1990. Fragmentation of habitat by roads and utility corridors: a review. Australian Zoologist, 26(3-4), str. 130-141. Dostupno na: shanespark.com/Documents/Andrews (1990.) Fragmentation of Habitat by Roads and Utility Corridors A Review.pdf [Datum zadnjeg pristupa 11. travnja 2012.].

Andrulewicz, E., Napierska, D., i Otremba, Z. (2003.). The environmental effects of the installation and functioning of the submarine SwePol Link HVDC transmission lie: a case study of the Polish Marine Area of the Baltic Sea. J.Sea.Res 49:337-345.

Angelov, I., Hashim, I., Oppel, S. (2012.) Persistent electrocution mortality of Egyptian Vultures Neophron percnopterus over 28 years in East Africa. Bird Conservation International (objavljeno na internetu).

Arcus, 2012 Beatrice Offshore Wind Farm Environmental Statement .Non-Technical Summary. Arcus Renewable Energy Consulting Ltd

Askins, R.A, Folsom-O'Keefe, C.M., Hardy, M.C. (2012) Effects of vegetation, corridor width and regional land use on early successional birds on power line corridors. PloS one, 7(2): e31520.

Avian Power Line Interaction Committee (APLIC) (2006.) Suggested Practices for Avian Protection on Power Lines: The State of the Art in 2006. Edison Electric Institute, APLIC, and the California Energy Commission. Washington, D.C. i Sacramento, CA.

Ayers, D. i Wallace, G., 1997. Pipeline trenches: an under- utilised resource for finding fauna. U: P. Hale i D. Lamb, urednici. Conservation Outside Nature Reserves. Brisbane: Centre for Conservation Biology, Sveučilište u Queenslandu, str. 349-357.

Barber, J.R., Crooks, K.R. i Fristrup, K.M., 2010. The costs of chronic noise exposure for terrestrial organisms. Trends in ecology & evolution, 25(3), str. 180-9. Dostupno na: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0169534709002614 [Datum zadnjeg pristupa 17. ožujka 2012.].

Bayle, P. (1999.) Preventing Birds of Prey Problems at Transmission Lines in Western Europe. Journal of Raptor Research, 33(1): 43-48.

Bayne, E.M., Habib, L. i Boutin, S., 2008. Impacts of chronic anthropogenic noise from energy-sector activity on abundance of songbirds in the boreal forest. Conservation biology: the journal of the Society for Conservation Biology, 22(5), str. 1186-93. Dostupno na: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/18616740 [Datum zadnjeg pristupa 26. travnja 2012.].

BCTC, 2006. Environmental Assessment Certificate Application - Vancouver Island Transmission Reinforcement Project,

Bell, S.S. et al., 2001. Faunal response to fragmentation in seagrass habitats: implications for seagrass conservation. Biological Conservation, 100(1), str. 115-123. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320700002123 [Datum zadnjeg pristupa 2. svibnja 2012.].

Bennett, P.M. i Owens, I.P.F. 1997. Variation in extinction risk among birds: chance or evolutionary predisposition? Proceedings of the Royal Society of London B:401-408.

Benson, P.C. (1981.) Large raptor electrocution and power pole utilization: a study in six western states. Doktorska disertacija, Sveučilište Brigham Young, Provo, UT, SAD.

BERR, 2008. Review of Cabling Techniques and Environmental Effects Applicable to the Offshore Wind Farm Industry - Technical Report,

Bevanger, K. (1994.b) Bird interactions with utility structures: collision and electrocution, causes and mitigating measures. Ibis, 136: 412-425.

Bevanger, K. (1995.) Estimates and population consequences of Tetraonid mortality caused by collisions with high tension power lines in Norway. Journal of Applied Ecology, 32: 745-753.

Bevanger, K. (1998.) Biological and Conservation Aspects of Bird Mortality Caused by Electricity Power Lines: a Review. Biological Conservation, 86: 67-76.

Bevanger, K. (1999.) Estimating bird mortality caused by collision and electrocution with power lines; a review of methodology. U: Ferrer, M., Janss, G.F. (urednici), Birds and Power Lines: Collision, Electrocution, and Breeding. Quercus, Madrid, Španjolska, str. 29-56.

Bevanger, K., Overskaug, K. (1998.) Utility Structures as a mortality factor for Raptors and Owls in Norway. U: Chancellor, R.D., B.-U. Meyburg i J.J. Ferrero (urednici) Holarctic Birds of Prey. ADENEX-WWGBP, Berlin, Njemačka.

Binetti, R. et al., 2000. Environmental risk assessment of linear alkyl benzene, an intermediate for the detergency industry. International Journal of Environmental Health Research, 10(2), str. 153-172. Dostupno na: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/09603120050021155 [Datum zadnjeg pristupa 27. travnja 2012.].

BirdLife International (2004.) Birds in Europe: population estimates, trends and conservation status. Cambridge, Ujedinjena Kraljevina: BirdLife International. (BirdLife Conservation Series No. 12).

BirdlifeInternational (2007.) Position statement on birds and power lines. Birdlife Birds and Habitats Directives Task Force adopted position papers. www.birdlife.org/action/change/europe/habitat_directive/index.html

Birklund, J. (2003.) Marine Biological Surveys along the cable trench in the Lagoon of Rødsand in September 2002 and March 2003. DHI Water & Environment. str. 37.

Bocquené, G., Chantereau, S., Clérendeau, C., Beausir, E., Ménard, D., Raffin, B., Minier, C., et al. (2004). Biological effects of the „Erika” oil spill on the common mussel (Mytilus edulis). Aquatic Living Resources, 17(3), 309-316.

Boehlert, G.W. i Gill, A.B. (2010.) Environmental and ecological effects of ocean renewable energy development. A current synthesis. Oceanography 23(2); 68-81.

Borrmann, C.B., 2006. Wärmeemission von Stromkabeln in Windparks - Laboruntersuchungen zum Einfluss auf die benthische Fauna. Sveučilište u Rostocku, Institute of Applied Ecology Ltd.

Bruderer, B., Peter, D. i Steuri, T. (1999.) Behaviour of migrating birds exposed to x-band radar and a bright light beam. The Journal of Experimental Biology, 202, 1015–1022.

Budzinski, H., Mazéas, O., Tronczynski, J., Désaunay, Y., Bocquené, G., i Claireaux, G. (2004.). Link between exposure of fish ( Solea solea ) to PAHs and metabolites: Application to the „Erika” oil spill. Aquatic Living Resources, 17(3), 329-334.

Bulgarian Society for the Protection of Birds (BSPB) (2010.) Safe Ground for Redbreasts. Internetske stranice programa LIFE+. bspb-redbreasts.org/?page_id=6

Bulgarian Society for the Protection of Birds (BSPB) Save the Raptors. Conservation of Imperial Eagle and Saker Falcon in Bulgaria. Internetske stranice programa LIFE+. www.saveraptors.org

Bundesamt für Seeschifffahrt und Hydrographie (2012.) Spatial Offshore Grid Plan for the German Exclusive Economic Zone of the North Sea. Comprehensive Summary. Neslužbeni prijevod.

Cadahía, L., López-lópez, P., Urios, V. (2010.) Satellite telemetry reveals individual variation in juvenile Bonelli ' s eagle dispersal areas. Ibis, 147(2): 415-419.

Cadiou, B., Riffaut, L., McCoy, K. D., Cabelguen, J., Fortin, M., Gélinaud, G., Le Roch, A., et al. (2004). Ecological impact of the „Erika” oil spill: Determination of the geographic origin of the affected common guillemots. Aquatic Living Resources, 17(3), 369-377.

Camphuysen, C.J., Dieckhoff, M.A., Fleet, D.M. i Laursen, K. (2009.) Oil Pollution and Seabirds. Thematic Report No. 5.3. U: Marencic, H. i Vlas, J. de (urednici), 2009. Quality Status Report 2009. Wadden Sea Ecosystem No. 25. Common Wadden Sea Secretariat, Trilateral Monitoring and Assessment Group, Wilhelmshaven, Njemačka.

Carrete, M., Sánchez-Zapata, J.A., Benítez, J.R., Lobón, M., Donázar, J.A. (2009.) Large scale risk-assessment of wind-farms on population viability of a globally endangered long-lived raptor. Biological Conservation, 142(12): 2954-2961.

Carter, L., Burnett, D., Drew, S. et al., 2009. Submarine Cables and the Oceans – Connecting the World. UNEP-WCMC Biodiversity Series No. 31. ICPC/UNEP/UNEP-WCMC.

Chandrasekara, W.U. i Frid, C.L.J., 1998. A laboratory assessment of the survival and vertical movement of two epibenthic gastropod species, Hydrobia ulvae (Pennant) and Littorina littorea (Linnaeus), after burial in sediment. Journal of Experimental Marine Biology and Ecology, 221(2), str. 191-207. Dostupno na: www.sciencedirect.com/science/article/B6T8F-3S967BY-3/2/8d8547d6fd13b48bcdb40c1fe171482c [Datum zadnjeg pristupa 20. travnja 2012.].

Clarke, D.J. i White, J.G., 2008. Towards ecological management of Australian powerline corridor vegetation. Landscape and Urban Planning, 86(3-4), str. 257-266. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0169204608000509 [Datum zadnjeg pristupa 27. travnja 2012.].

CONCAWE, 2011. Performance of European cross-country oil pipelines - Statistical summary of reported spillages in 2010 and since 1971,

Confer, J.L., Pascoe, S.M. (2003.) Avian communities on utility rights-of-ways and other managed shrublands in the northeastern United States. Forest Ecology and Management, 185: 193–205.

Cooney, R. (2004.) Better safe than sorry? The precautionary principle and biodiversity conservation. Oryx 38: 357–358.

Crivelli, A.J., Jerrentrup, H., Mitchev, T. (1987.) Electric power lines: a cause of mortality in Pelecanus crispus Bruch, a world endangered bird species, in Porto-Lago, Greece. Colonial Waterbirds 11: 301-305.

Curtis, M.R., Vincent, A.C.J. (2008.) Use of population viability analysis to evaluate CITES trade-management options for threatened marine fishes. Conservation Biology 22: 1225–1232.

Daan, R. i Mulder, M., 1996. On the short-term and long-term impact of drilling activities in the Dutch sector of the North Sea. ICES Journal of Marine Science, 53, str. 1036–1044. Dostupno na: icesjms.oxfordjournals.org/content/53/6/1036.short [Datum zadnjeg pristupa 27. travnja 2012.].

Daan, R., Mulder, M. i Van Leeuwen, A., 1994. Differential sensitivity of macrozoobenthic species to discharges of oil-contaminated drill cuttings in the North Sea. Netherlands Journal of Sea Research, 33(1), str. 113-127. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/0077757994900566 [Datum zadnjeg pristupa 27. travnja 2012.].

Deeks, J.J., Higgins J.P.T., Altman D.G. (2005.) Analysing and presenting results. U: Cochrane Handbook for Systematic Reviews of Interventions 4.2.5 [ažurirano u svibnju 2005.]; Section 8. (urednici J.P.T. Higgins i S. Green.). Dostupno na: www.cochrane.org/resources/handbook/hbook.htm.

De la Huz, R., Lastra, M., Junoy, J. et al. (2005) Biological impacts of oil pollution and cleaning in the intertidal zone of exposed sandy beaches: Preliminary study of the „Prestige” oil spill. Est.Coast.Shelf.Sci. 65:19-29.

Demeter, I. (2004.) Medium-Voltage Power Lines and Bird Mortality in Hungary. Tehnički dokument. MME/BirdLife Hungary.

Department of Energy and Climate Change, 2010. Planning For New Energy Infrastructure, London.

Dernie, K.M., Kaiser, M.J. i Warwick, R.M., 2003. Recovery rates of benthic communities following physical disturbance. Journal of Animal Ecology, 72(6), str. 1043-1056. Dostupno na: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1046/j.1365-2656.2003.00775.x/full [Datum zadnjeg pristupa 6. travnja 2012.].

Deutsche WindGuard GmbH i Greenpeace International, 2005. Offshore Wind Energy - Implementing a New Powerhouse for Europe,

Dierschke, V. i Bernotat, D. (2012.): Übergeordnete Kriterien zur Bewertung der Mortalität wildlebender Tiere im Rahmen von Projekten und Eingriffen – unter besonderer Berücksichtigung der deutschen Brutvogelarten. Stand 01.12.2012, 175 S. http://www.bfn.de/0306_eingriffe-toetungsverbot.html.

Dodd, A.M. et al., 2007. The Appropriate Assessment of Spatial Plans in England: a guide to why, when and how to do it, dostupno na: www.rspb.org.uk/Images/NIAA_tcm9-196528.pdf.

Doody, J.S. et al., 2003. Fauna by-catch in pipeline trenches: conservation, animal ethics, and current practices in Australia. Australian Zoologist, 32(3), str. 410-419.

Drewitt, A.L., Langston, R.H.W. (2008.) Collision effects of wind-power generators and other obstacles on birds. Annals of the New York Academy of Sciences, 1134: 233-66.

Duhamel, B i Beaussant, H. (2011.) EU Energy Strategy in the South Mediterranean. Directorate-General for Internal Policies. Policy Department A. Economic and Scientific Policy. str. 110.

EASAC (2009.) Transforming Europe' s Electricity Supply – An Infrastructure Strategy for a Reliable, Renewable and Secure Power System. The Royal Society. London, Ujedinjena Kraljevina.

EGIG, 2011. Gas Pipeline incidents. 8th report of the European Gas Pipeline Incident Data group. EGIG 11.R.0402 (2. verzija).

Ellis, D.H., Smith, D.G., Murphy, J.R. (1969.) Studies on raptor mortality in western Utah. Great Basin Naturalist 29: 165-167.

ENTSO (2012.) Karta mreže ENTSO-E. Dostupno na: www.entsoe.eu/nc/resources/grid-map/?sword_list[]=Kv

Environ i InterGen, 2010. Spalding Energy Expansion - Gas Pipeline - Environmental statement - Non-technical summary - Volume 1,

Veleučilište u Erfurtu, IBU Ingenieurbüro Schöneiche GmbH i Co. KG i 50Hertz Transmission GmbH (2010.). Ecological management of overhead lines (EcoMOL): General overview. Dostupno na: www.50hertz.com/en/file/100304_EcoMOL_ShortReport_eng_final_med.pdf.

ERM Iberia, 2004. MEDGAZ natural gas transportation system - Environmental impact assessment - Final report,

Europska komisija (2000.) Upravljanje područjima mreže Natura 2000. Odredbe iz članka 6. Direktive o staništima 92/43/EEZ. Bruxelles, Belgija. Dostupno na: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

Europska komisija (2002.) Procjena planova i projekata koji znatno utječu na područja mreže Natura 2000. Metodološke smjernice o odredbama članka 6. stavaka 3. i 4. Direktive o staništima 92/43/EEZ. Impacts Assessment Unit, School of Planning, Sveučilište Oxford Brookes, Oxford, Ujedinjena Kraljevina.

Europska komisija (2007.) Smjernice o članku 6. stavku 4. Direktive o staništima 92/43/EEZ. Bruxelles, Belgija.

Europska komisija (2011.) Naše životno osiguranje, naš prirodni kapital: strategija EU-a o biološkoj raznolikosti do 2020. Bruxelles, Belgija.

Europska komisija (2012.) Mreža Natura 2000. Bruxelles, Belgija. Dostupno na: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/index_en.htm

Europska komisija (2013.) Pojednostavnjenje postupaka za procjenu utjecaja na okoliš elektroenergetskih infrastrukturnih projekata od zajedničkog interesa. Europska komisija. Energija i okoliš.

Europska komisija, 2000. Upravljanje područjima mreže Natura 2000 – Odredbe članka 6. Direktive o staništima 92/43/EEZ, Luxembourg: Ured za službene publikacije Europskih zajednica.

Europska komisija, 2001.a. Procjena planova i projekata koji znatno utječu na područja mreže Natura 2000. Metodološke smjernice o odredbama članka 6. stavaka 3. i 4. Direktive o staništima 92/43/EEZ, Luxembourg.

Europska komisija, 2001.b. Smjernice za procjenu neizravnih i kumulativnih učinaka te interakcije utjecaja, Luxembourg: Ured za službene publikacije Europskih zajednica.

Europska komisija, 2007. Smjernice o članku 6. stavku 4. Direktive o staništima 92/43/EEZ – Pojašnjenje pojmova: druge pogodne mogućnosti, imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa, kompenzacijske mjere, koherentnost, mišljenje Komisije: ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/guidance_art6_4_en.pdf.

Europska komisija, 2010. Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Prioriteti energetske infrastrukture do 2020. i nakon toga – nacrt integrirane europske energetske mreže.

Europska komisija, 2011.a. Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Naše životno osiguranje, naš prirodni kapital: strategija EU-a o biološkoj raznolikosti do 2020. – COM(2011) 244 final.

Europska komisija, 2011.b. Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Energetski plan za 2050. – COM(2011) 885 final.

Europska komisija, 2011.c. Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o smjernicama za transeuropsku energetsku infrastrukturu i stavljanju izvan snage Odluke br. 1364/2006/EZ /* COM/2011/0658 final - 2011/0300 (COD) */.

Europska komisija, Energetska infrastruktura – Prioriteti energetske infrastrukture do 2020. i nakon toga. Dostupno na: ec.europa.eu/energy/infrastructure/strategy/2020_en.htm.

Europska agencija za okoliš, 2010.a. Europski okoliš – Stanje i izgledi 2010. – Biološka raznolikost.

Europska agencija za okoliš, 2010.b. Europski okoliš – Stanje i okoliš 2010. – Uporaba zemljišta.

Europska agencija za okoliš, 2011. Usitnjavanje krajobraza u Europi – Izvješće Europske agencije za okoliš br. 2/2011 – Zajedničko izvješće Europske agencije za okoliš i Saveznog ureda za okoliš.

EWEA (2014.) Wind in power. 2013 European Statistics. veljača 2014. The European Wind Energy Association. str. 12.

Faulkner, W., 1999. AGL Central West Project: Marsden- Dubbo gas pipeline. Fauna impact monitoring. Draft report to NSW National Parks and Wildlife Service and AGL.,

Fernie, K.J. i Reynolds, S.J., 2005. The effects of electromagnetic fields from power lines on avian reproductive biology and physiology: a review. Journal of toxicology and environmental health. Part B, Critical reviews, 8(2), str. 127-40. Dostupno na: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/10937400590909022 [Datum zadnjeg pristupa 21. ožujka 2012.].

Fernie, K.J., Bird, D.M., Dawson, R.D., Lague, P.C. (2000.) Effects of Electromagnetic Fields on the Reproductive Success of American Kestrels. Physiological and Biochemical Zoology, 73(1): 60-65.

Fernie, K.J., Reynolds, S. J. (2005.) The effects of electromagnetic fields from power lines on avian reproductive biology and physiology: a review. Journal of Toxicology and Environmental Health, 8(2): 127-40.

Ferrer, M. (2001.) The Spanish Imperial Eagle. Lynx Edicions. Barcelona, Španjolska.

Ferrer. M., Hiraldo. F. (1992.) Man-induced sex-biased mortality in the Spanish Imperial Eagle. Biological Conservation. 60: 57-60.

Fischer, J. et al., 2007. Mind the sustainability gap. Trends in ecology & evolution, 22(12), str. 621-4. Dostupno na: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17997188 [Datum zadnjeg pristupa 7. ožujka 2012.].

Freemark, K., 1995. Impacts of agricultural herbicide use on terrestrial wildlife in temperate landscapes: A review with special reference to North America. Agriculture, Ecosystems & Environment, 52(2-3), str. 67-91. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/016788099400534L [Datum zadnjeg pristupa 26. travnja 2012.].

Frost, M.T., Rowden, A.A. i Attrill, M.J., 1999. Effect of habitat fragmentation on the macroinvertebrate infaunal communities associated with the seagrass Zostera marina L. Aquatic Conservation: Marine and Freshwater Ecosystems, 9(3), str. 255-263. Dostupno na: doi.wiley.com/10.1002/(SICI)1099-0755(199905/06)9:3<255::AID-AQC346>3.0.CO;2-F [Datum zadnjeg pristupa 2. svibnja 2012.].

Garcia-del-Rey, E., Rodriguez-Lorenzo, J.A. (2011.) Avian mortality due to power lines in the Canary Islands with special reference to the steppe-land birds. Journal of Natural History, Volume 45, Numbers 35-36: 2159-2169.

Gesteira, J.L.G. i Dauvin, J.-C., 2000. Amphipods are Good Bioindicators of the Impact of Oil Spills on Soft-Bottom Macrobenthic Communities. Marine Pollution Bulletin, 40(11), str. 1017-1027. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0025326X00000461 [Datum zadnjeg pristupa 27. travnja 2012.].

GIE (2012.) Gas Infrastructure Europe Key Messages on Energy roadmap 2050. http://www.gie.eu/index.php/13-news/gie/161-gie-publishes-its-new-qkey-messages-energy-roadmap-2050q-brochure

Gleason, N.C., 2008. Impacts of Power Line Rights-of-Way on Forested Stream Habitat in Western Washington. U J. W. Goodrich-Mahoney et al., urednici. Environment Concerns in Rights-of-Way Management 8th International Symposium. Amsterdam: Elsevier, str. 665-678. Dostupno na: www.sciencedirect.com/science/article/pii/B9780444532237500757.

González, L.M., Margalida, A., Mañosa, S., Sánchez, R., Oria, J., Molina, J.I., Caldera, J. (2007.) Causes and Spatio-temporal Variations of Non-natural Mortality in the Vulnerable Spanish Imperial Eagle Aquila adalberti During a Recovery Period. Oryx, 41(04): 495-502.

Goosem, M. i Marsh, H., 1997. Fragmentation of a Small-mammal Community by a Powerline Corridor through Tropical Rainforest. Wildlife Research, 24(5), p.613. Dostupno na: www.publish.csiro.au/paper/WR96063 [Datum zadnjeg pristupa 27. travnja 2012.].

Grande, J.M., Serrano, D., Tavecchia, G., Carrete, M., Ceballos, O., Tella, J.L. and Donázar, J.A. (2009.) Survival in a long-lived territorial migrant: effects of life- history traits and ecological conditions in wintering and breeding areas. Oikos, 118: 580-590.

Granström, A., 2001. Fire management for biodiversity in the European boreal forest. Scandinavian Journal of Forest Research, 16 (Supplement 3), str. 62-69. Dostupno na: www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/028275801300090627 [Datum zadnjeg pristupa 26. travnja 2012.].

GRT gaz, Dossier du maître d'ouvrage - Débat public sur le projet Eridan,

Guil, F., Fernández-Olalla, M., Moreno-Opo, R., Mosqueda, I., Gómez, M.E., Aranda, A., Arredondo, A. (2011.) Minimising Mortality in Endangered Raptors due to Power Lines: The Importance of Spatial Aggregation to Optimize the Application of Mitigation Measures. PloS one, 6(11), e28212.

Haas, D., Nipkow, M. (2006.) Caution: Electrocution! NABU Bundesverband. Bonn, Njemačka.

Haas, D., Nipkow, M., Fiedler, G., Schneider, R., Haas, W., Schürenberg, B. (2005.) Protecting birds from powerlines. Nature and Environment, No. 140. Council of Europe Publishing, Strassbourg.

HABIB, L., BAYNE, E.M. i BOUTIN, S., 2006. Chronic industrial noise affects pairing success and age structure of ovenbirds Seiurus aurocapilla. Journal of Applied Ecology, 44(1), str. 176-184. Dostupno na: doi.wiley.com/10.1111/j.1365-2664.2006.01234.x [Datum zadnjeg pristupa 18. travnja 2012.].

Hall-Spencer, J.M. i Moore, P.G. (2000.) Scallop dredging has profound, long-term impacts on maerl habitats. ICES J.Mar.Sci 57:1407-1415

Harness, R.E. (1997.) Raptor electrocutions caused by rural electric distribution power lines. Ft. Collins: Sveučilište u Coloradu; str. 110. Magistarski rad.

Harness, R.E., Wilson, K.R., (2001.) Utility structures associated with raptor electrocutions in rural areas. Wildlife Society Bulletin 29, 612-623.

Heubeck, M., Camphuysen, K. C. J., Bao, R., Humple, D., Sandoval Rey, A., Cadiou, B., Bräger, S., et al. (2003.). Assessing the impact of major oil spills on seabird populations. Marine pollution bulletin, 46(7), 900-2.

Hirst, J.A. i Attrill, M.J., 2008. Small is beautiful: An inverted view of habitat fragmentation in seagrass beds. Estuarine, Coastal and Shelf Science, 78(4), str. 811-818. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0272771408000929 [Datum zadnjeg pristupa 2. svibnja 2012.].

Hirst, R.A. et al., 2005. The resilience of calcareous and mesotrophic grasslands following disturbance. Journal of Applied Ecology, 42(3), str. 498-506. Dostupno na: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/j.1365-2664.2005.01028.x/full [Datum zadnjeg pristupa 9. travnja 2012.].

Hollmen, A. et al., 2007. The value of open power line habitat in conservation of ground beetles (Coleoptera: Carabidae) associated with mires. Journal of Insect Conservation, 12(2), str. 163-177. Dostupno na: www.springerlink.com/index/510hq085388q826h.pdf [Datum zadnjeg pristupa 12. travnja 2012.].

Horváth, M., Demeter, I., Fatér, I., Firmánszky, G., Kleszó, A., Kovács, A., Szitta, T., Tóth, I., Zalai, T., Bagyura, J. (2011.) Population Dynamics of the Eastern Imperial Eagle ( Aquila heliaca ) in Hungary between 2001 and 2009. Acta Zoologica Bulgarica, Suppl. 3, 2011.: 61-70.

Horváth, M., Nagy, K., Papp, F., Kovács, A., Demeter, I., Szügyi, K., Halmos, G. (2008.) Assessment of the Hungarian medium-voltage electric grid based on bird conservation considerations. MME/BirdLife Hungary, Budimpešta (na mađarskom).

Hovel, K.A. i Lipcius, R.N., 2001. HABITAT FRAGMENTATION IN A SEAGRASS LANDSCAPE: PATCH SIZE AND COMPLEXITY CONTROL BLUE CRAB SURVIVAL. Ecology, 82(7), str. 1814-1829. Dostupno na: www.esajournals.org/doi/abs/10.1890/0012-9658(2001)082[1814:HFIASL]2.0.CO;2 [Datum zadnjeg pristupa: 2. svibnja 2012.].

Hovel, K.A. i Lipcius, R.N., 2002. Effects of seagrass habitat fragmentation on juvenile blue crab survival and abundance. Journal of Experimental Marine Biology and Ecology, 271(1), str. 75-98. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0022098102000436 [Datum zadnjeg pristupa: 2. svibnja 2012.].

Hovel, K.A., 2003. Habitat fragmentation in marine landscapes: relative effects of habitat cover and configuration on juvenile crab survival in California and North Carolina seagrass beds. Biological Conservation, 110(3), str. 401-412. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320702002343 [Datum zadnjeg pristupa: 2. svibnja 2012.].

Howard, D.C., Wadsworth R.A., Whitaker J.W., Hughes N., Bunce R.G.H. (2009.) The impact of sustainable energy production on land use in Britain through to 2050. Land Use Policy 26S str. 284-292.

HSE, (1997.). The abandonment of offshore pipelines. Methods and Procedures for Abandonment. Health and Safety Executive. Offshore Technology Report 535. HSE Books.

Jenssen, B.M. (1996.) An overview of exposure to, and effects of, petroleum oil and organochlorine pollution in Grey Seals (Halichoerus grypus). The Science of the Total Environment 186:109-118.

IMO, 2011.a. Ballast Water Management. Dostupno na: www.imo.org/ourwork/environment/ballastwatermanagement/Pages/Default.aspx [Datum zadnjeg pristupa: 13. travnja 2012.].

IMO, 2011.b. International Convention for the Control and Management of Ships' Ballast Water and Sediments (BWM). Dostupno na: www.imo.org/About/Conventions/ListOfConventions/Pages/International-Convention-for-the-Control-and-Management-of-Ships%27-Ballast-Water-and-Sediments-(BWM).aspx.

Infante, S., Neves, J., Ministro, J. i Brandão, R. (2005.). Estudo sobre o Impacto das Linhas Eléctricas de Média e Alta Tensão na Avifauna em Portugal. Quercus Associação Nacional de Conservação da Natureza e SPEA Sociedade Portuguesa para o Estudo das Aves, Castelo Branco (relatório não publicado). Dostupno na: www.spea.pt/fotos/editor2/relatorio_edp_icn_spea_quercus_avifaunai.pdf

IPCC, 2005. IPCC Special Report on Carbon dioxide capture and storage Working Group III of the Intergovernmental Panel on Climate Change et al., urednici, Cambridge, Ujedinjena Kraljevina, New York, SAD: Cambridge University Press.

Jackson, C.W. et al., 2011. Static electric fields modify the locomotory behaviour of cockroaches. The Journal of experimental biology, 214(Pt 12), str. 2020-6. Dostupno na: jeb.biologists.org/content/214/12/2020.short [Datum zadnjeg pristupa: 12. travnja 2012.].

Jackson, M.J. i James, R., 1979. The influence of bait digging on cockle, Cerastoderma edule, populations in North Norfolk. Journal of Applied Ecology, 16(3), str. 671-679. Dostupno na: www.mendeley.com/research/influence-bait-digging-cockle-cerastodermaedule-populations-north-norfolk-england-uk-13/ [Datum zadnjeg pristupa: 11. travnja 2012.].

Jacques Whitford Limited, 2006. Vancouver Island Transmission Reinforcement Project Technical Data Report: Potential Effects of Alkylbenzene Release to the Marine Environment.

Janss, G.F.E, Ferrer, M. (2001.) Avian Electrocution Mortality in Relation to Pole Design and Adjacent Habitat in Spain. Bird Conservation International, 3-12.

Janss, G.F.E. (2000.) Avian Mortality from Power Lines: a Morphologic Approach of a Species-specific Mortality. Biological Conservation, 95: 353-359.

Jenkins, A.R., Smallie, J.J., Diamond, M. (2010.) Avian collisions with power lines: a global review of causes and mitigation with a South African perspective. Bird Conservation International, 20(03): 263-278.

Johnson, M. i Heck KL, J., 2006. Effects of habitat fragmentation per se on decapods and fishes inhabiting seagrass meadows in the northern Gulf of Mexico. Marine Ecology Progress Series, 306, str. 233-246. Dostupno na: www.int-res.com/abstracts/meps/v306/p233-246/ [Datum zadnjeg pristupa: 2. svibnja 2012.].

JRC – izvješće Evaluation of Smart Grid projects within the Smart Grid Task Force Expert Group 4 (EG4)

Karyakin, I.V. (2012.) Birds of prey and power lines in northern Eurasia: What are the prospects for survival? Raptors Conservation 24: 69 - 86.

King, D.I. et al., 2009. Effects of width, edge and habitat on the abundance and nesting success of scrub–shrub birds in powerline corridors. Biological Conservation, 142(11), str. 2672-2680. Dostupno na: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0006320709002717 [Datum zadnjeg pristupa: 23. ožujka 2012.].

Klarić, S., Pavičić-Hamer, D. i Lucu, Č., 2004. Seasonal variations of arsenic in mussels Mytilus galloprovincialis. Helgoland Marine Research, 58(3), str. 216-220. Dostupno na: www.springerlink.com/index/10.1007/BF01606105 [Datum zadnjeg pristupa: 27. travnja 2012.].

Ko, J.-Y. i Day, J.W., 2004. A review of ecological impacts of oil and gas development on coastal ecosystems in the Mississippi Delta. Ocean & Coastal Management, 47(11-12), str. 597-623. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0964569104000973 [Datum zadnjeg pristupa: 13. travnja 2012.].

Kuijper, D.P.J., Schut, J., Van Dullemen, D., Toorman,H., Goossens, N., Ouwehand, J. i Limpens, H.J.G.A. (2008.) Experimental evidence of light disturbance along the commuting routes of pond bats (Myotis dasycneme). Vereniging voor Zoogdierkunde en Zoogdierbescherming, 51(1), 37–49.

Kunz, T.H. et al., 2007. Ecological impacts of wind energy development on bats: questions, research needs, and hypotheses. Frontiers in Ecology and the Environment, 5(6), str. 315-324. Dostupno naa: www.esajournals.org/doi/abs/10.1890/1540-9295(2007)5%5B315:EIOWED%5D2.0.CO;2 [Datum zadnjeg pristupa: 12. travnja 2012.].

Kuussaari, M. et al., 2003. Voimajohtoaukeiden merkitys niittyjen kasveille ja perhosille - Significance of Power Line Areas for Grassland Plants and Butterflies Finnish Environment Institute, urednik, Helsinki.

Kyläkorpi, L. i Grusell, E., 2001. Livsmiljö i kraftledningsgatan, Dostupno na: scholar.google.fr/scholar?hl=fr&q=“Livsmiljö+i+Kraftledningsgatan”&btnG=Rechercher&lr=&as_ylo=&as_vis=0#0 [Datum zadnjeg pristupa: 30. travnja 2012.].

Lasch, U., Zerbe, S., Lenk, M. (2010.) Electrocution of Raptors at Power Lines in Central Kazakhstan. Waldökologie, Landschaftforschung und Naturschutz, 9: 95-100.

Lehman, R.N., Kennedy, P.L., Savidge, J.A. (2007.) The state of the art in raptor electrocution research: A global review. Biological Conservation, 136, 2: 159-174.

Lensu, T. et al., 2011. The role of power line rights-of-way as an alternative habitat for declined mire butterflies. Journal of environmental management, 92(10), str. 2539-46. Dostupno na: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0301479711001745 [Datum zadnjeg pristupa: 12. travnja 2012.].

Lévesque, L.M. i Dubé, M.G., 2007. Review of the effects of in-stream pipeline crossing construction on aquatic ecosystems and examination of Canadian methodologies for impact assessment. Environmental monitoring and assessment, 132(1-3), str. 395-409. Dostupno na: www.springerlink.com/index/cu76l5guk3u28106.pdf [Datum zadnjeg pristupa: 20. ožujka 2012.].

Lewis, L.J., Davenport, J. i Kelly, T.C., 2002. A Study of the Impact of a Pipeline Construction on Estuarine Benthic Invertebrate Communities. Estuarine, Coastal and Shelf Science, 55(2), str. 213-221. Dostupno na: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0272771401908984 [Datum zadnjeg pristupa: 9. ožujka 2012.].

López-López, P., Ferrer, M., Madero, A., Casado, E., McGrady, M. (2011.) Solving Man-induced Large-scale Conservation Problems: the Spanish Imperial Eagle and Power Lines. PloS one, 6(3), e17196.

London Array/National Grid (2007.) Ecological Mitigation and Management Plan. London Array Offshore Wind Farm Project and associated grid connection works. Listopad 2007. 17 str.

Lorne, J.K. i Salmon, M. (2007.) Effects of exposure to artificial lighting on orientation of hatching sea turtles on the beach and in the ocean. Endangered species research, 1, 23–30.

Macreadie, P.I. et al., 2009. Fish Responses to Experimental Fragmentation of Seagrass Habitat. Conservation biology: the journal of the Society for Conservation Biology. Dostupno na: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/19183213 [Datum zadnjeg pristupa: 23. ožujka 2012.].

Manville, A.M. (2005.) Bird Strikes and Electrocutions at Power Lines, Communication Towers, and Wind Turbines: State of the Art and State of the Science – Next Steps Toward Mitigation 1. USDA Forest Service Technical report, 1051-1064.

Marshall, J.S. i Vandruff, L.W., 2002. Impact of selective herbicide right-of-way vegetation treatment on birds. Environmental management, 30(6), str. 801-6. Dostupno na: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/12402095 [Datum zadnjeg pristupa: 17. travnja 2012.].

Martin, G.R. (2011.) Review article Understanding bird collisions with man-made objects: a sensory ecology approach. Ibis, 239-254.

Meissner, K. i Sordyl, H. (2006.). Literature Review of Offshore Wind Farms with Regard to Benthic Communities and Habitats. U: Zucco, C., Wende, W., Merck, T., Köchling, I. i Köppel, J. (urednici): Ecological Research on Offshore Wind Farms: International Exchange of Experiences - PART B: Literature Review of the Ecological Impacts of Offshore Wind Farms. BfN-Skripten 186: 1-45.

Meißner, K., Bockhold, J. i Sordyl, H., 2006. Problem Kabelwärme? - Vorstellung der Ergebnisse von Feldmessungen der Meeresbodentemperatur im Bereich der elektrischen Kabel im Offshore-Windpark Nysted Havmøllepark (Dänemark). U: Bundesamt für Seeschifffahrt und Hydrographie (BSH), urednik. Meeresumwelt- Symposium. Hamburg, Rostock. Dostupno na: scholar.google.fr/scholar?hl=fr&q=Problem+Kabelwärme?&btnG=Rechercher&lr=&as_ylo=&as_vis=0#0 [Datum zadnjeg pristupa: 13. travnja 2012.].

Mendel, B., Sonntag, N., Wahl, et al., (2008.) Profiles of seabirds and waterbirds of the German North and Baltic Seas. Distribution, ecology and sensitivities to human activities within the marine environment. Naturschutz und Biologische Vielfalt 61, Bundesamt für Naturschutz, Bonn – Bad Godesberg, 427 str.

MME/BirdLife Hungary (2011.) „Budapest Declaration on bird protection and power lines”. Dostupno na: www.mme.hu/termeszetvedelem/budapest-conference-13-04-2011.html

Myers, N. (1993.) Biodiversity and Precautionary Principle. Ambio, 22: 74-79.

Nedwell, J.R., Brooker, A.G. i Barham, R.J. (2012.) Assesment of underwater noise during the installation of export power cables at the Beatrice Offshore Wind Farm. Subacoustech Environmental Report No. E318R0106

Nedwell, J., Langworthy, J. i Howell, D., 2003. Assessment of sub-sea acoustic noise and vibration from offshore wind turbines and its impact on marine wildlife; initial measurements of underwater noise during construction of offshore windfarms, and comparison with background noise - Report No. 544 R,

Nekola, J.C., 2012. The impact of a utility corridor on terrestrial gastropod biodiversity. Biodiversity and Conservation, 21(3), str. 781-795. Dostupno na: www.springerlink.com/index/3357H23G15537M77.pdf [Datum zadnjeg pristupa: 11. travnja 2012.].

Nellemann, C. et al., 2003. Progressive impact of piecemeal infrastructure development on wild reindeer. Biological Conservation, 113(2), str. 307-317. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S000632070300048X [Datum zadnjeg pristupa: 16. ožujka 2012.].

Nikolaus, G. (1984.) Large numbers of birds killed by electric power line. Scopus, 8: 42.

Nikolaus, G. (2006.) Where have all the African vultures gone? Vulture News, 55: 65–67.

Oil and Gas UK, (2013.) Decommissioning of Pipelines in the North Sea Region. Oil & Gas UK. 48 str.

OGB, 2010. Riser & pipeline release frequencies, London, Brussels.

Olendorff, R.R., Motroni, R.S., Call, M.W. (1980.) Raptor Management: The State of the Art in 1980. Bureau of Land Management Technical Note No. 345. US Department of Interior, Denver, SAD.

Olson, C.V. (2002.) Human-related causes of raptor mortality in western Montana: things are not always as they seem. U: Carlton, R.G. (urednik), Avian Interactions with Utility and Communication Structures, Proceedings of a Workshop. Electric Power Research Institute, Palo Alto, CA, SAD, str. 71-82.

OSPAR Commission, 2008. Background document on potential problems associated with power cables other than those for oil and gas activities,

OSPAR (2009.) Assessment of the environmental impacts of cables. Biodiversity Series. 18 str.

OSPAR (2010.) Background document for maerl beds. OSPAR Commission. 34 str.

OSPAR (2012.) Guidelines on Best Environmental Practice (BEP) in Cable Laying and Operation. Agreement 2012-2. OSPAR 12/22/1, Prilog 14.

Parsons Brinkerhoff i Cable Consulting International Ltd, 2012. Electricity Transmission Costing Study - An Independent Report Endorsed by the Institution of Engineering & Technology,

Prinsen, H.A.M., G.C. Boere, N. Píres i J.J. Smallie (Sastavljači), 2011. Review of the conflict between migratory birds and electricity power grids in the African-Eurasian region. CMS Technical Series, AEWA Technical Series No. XX. Bonn, Njemačka. Dostupno na: www.cms.int/bodies/COP/cop10/docs_and_inf_docs/inf_38_electrocution_review.pdf.

Prinsen, H.A.M., J.J. Smallie, G.C. Boere i N. Píres (Sastavljači), 2012. Guidelines on how to avoid or mitigate impact of electricity power grids on migratory birds in the African-Eurasian region. CMS Technical Series No. XX, AEWA Technical Series, Bonn, Germany. Dostupno na: www.unep-aewa.org/meetings/en/stc_meetings/stc7docs/pdf/stc7_20_electrocution_guidelines.pdf.

Prommer, M. (2011.) Electrocuted Sakers. Saker LIFE, BNPI, Mađarska. sakerlife2.mme.hu/en/content/electrocuted-sakers

PSCW (2009.) Electric Transmission Lines. Wisconsin, SAD.

Pullin, A.S., Stewart, G.B. (2006.) Guidelines for systematic review in conservation and environmental management. Conservation biology: the journal of the Society for Conservation Biology, 20(6), 1647-56.

Raab, R., Spakovszky, P., Julius, E., Schütz, C., Schulze, C.H. (2010.) Effects of power lines on flight behaviour of the West-Pannonian Great Bustard Otis tarda population. Bird Conservation International: 1- 14.

Real, J., Grande, J.M., Mañosa, S., Antonio, J. (2001.) Causes of Death in Different Areas for Bonelli ' s Eagle Hieraaetus fasciatus in Spain. Bird Study, 221-228.

Reed, B. i Hovel, K., 2006. Seagrass habitat disturbance: how loss and fragmentation of eelgrass Zostera marina influences epifaunal abundance and diversity. Marine Ecology Progress Series, 326, str. 133-143. Dostupno na: www.int-res.com/abstracts/meps/v326/p133-143/ [Datum zadnjeg pristupa: 2. svibnja 2012.].

RenewableUK, (2013.) Cumulative Impact Assessment Guidelines. Guiding Principles for cumulative impacts assessment in offshore wind farms. Lipanj 2013.

Rheindt, F.E., 2003. The impact of roads on birds: Does song frequency play a role in determining susceptibility to noise pollution? Journal of Ornithology, 144(3), str. 295-306. Dostupno na: www.springerlink.com/index/10.1007/BF02465629 [Datum zadnjeg pristupa: 24. travnja 2012.].

Rich, A.C., Dobkin, D.S. i Niles, L.J., 1994. Defining Forest Fragmentation by Corridor Width: The Influence of Narrow Forest-Dividing Corridors on Forest-Nesting Birds in Southern New Jersey. Conservation Biology, 8(4), str. 1109-1121. Dostupno na: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1046/j.1523-1739.1994.08041109.x/abstract [Datum zadnjeg pristupa: 30. travnja 2012.].

Rich, A.C., Dobkin, D.S., Niles, L.J. (1994.) Defining forest fragmentation by corridor width: the influence of narrow forest-dividing corridors on forest-nesting birds in southern New Jersey. Conservation Biology, 8: 1109–1121.

Rich, C. i Longcore, T. (urednici). (2006.) Ecological Consequences of Artificial Night Lighting. Washington, Island Press.

Roberts, D.A., 2012. Causes and ecological effects of resuspended contaminated sediments (RCS) in marine environments. Environment international, 40, str. 230-43. Dostupno na: www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0160412011002704 [Datum zadnjeg pristupa: 16. travnja 2012.].

Robinson, S.P i Lepper, P.A. (2013.) Scoping study: Review of current knowledge of underwater noise emissions from wave and tidal stream energy devices. The Crown Estate, 2013.

RTE, 2011. Liaison électrique souterraine à courant continu à 320 000 volts SAVOIE - PIEMONT - Etude d'impact

RTE, Projet de zone d'accueil de production d'électricité de Lavera-Fos - Etude d'impact

Russell, K.N., Ikerd, H. i Droege, S., 2005. The potential conservation value of unmowed powerline strips for native bees. Biological Conservation, 124(1), str. 133-148. Dostupno na: linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0006320705000467 [Datum zadnjeg pristupa: 17. ožujka 2012.].

Schaub, M., Aebischer, A., Gimenez, O., Berger, S., Arlettaz, R. (2010.) Massive Immigration Balances High Anthropogenic Mortality in a Stable Eagle Owl Population: Lessons for Conservation. Biological Conservation, 143(8): 1911-1918.

Schreiber, M. et al., 2004. Maßnahmen zur Vermeidung und Verminderung negativer ökologischer Auswirkungen bei der Netzanbindung und -integration von Offshore-Windparks - Abschlussbericht, Bramsche.

Secretariat of the Convention on Biological Diversity, 2010. Global Biodiversity Outlook 3, Montréal. Dostupno na: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/22532583 [Datum zadnjeg pristupa: 27. travnja 2012.].

Sergio, F., Marchesi, L., Pedrini, P., Ferrer, M., Penteriani, V. (2004.) Electrocution Alters the Distribution and Density of a Top Predator, the Eagle Owl Bubo bubo. Journal of Applied Ecology, December: 836-845.

Silva, J.P., Santos, M., Queirós,L., Leitão, D., Moreira, F., Pinto, M., Leqoc, M., Cabral, J.A. (2010.): Estimating the influence of overhead transmission power lines and landscape context on the density of little bustard Tetrax tetrax breeding populations. Ecological Modelling 221: str. 1954–1963.

Skonberg, E.R. et al., 2008. Inadvertent Slurry Returns during Horizontal Directional Drilling: Understanding the Frequency and Causes. U: J. W. Goodrich-Mahoney et al., urednici. Environment Concerns in Rights-of-Way Management 8th International Symposium. Amsterdam: Elsevier, str. 613–621.

Slabbekoorn, H. i Ripmeester, E. a P., 2008. Birdsong and anthropogenic noise: implications and applications for conservation. Molecular ecology, 17(1), str. 72-83. Dostupno na: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17784917 [Datum zadnjeg pristupa: 4. ožujka 2012.].

SmartGrids ERA-Net (2012.) Mapping & Gap Analysis of current European Smart Grids Projects. Report by the EEGI Member States Initiative: A pathway towards functional projects for distribution grids. Austrian Institute of Technology, Austrija.

Söker, H., Rehfeldt, K., Santjer, F. et al. (2000.) Offshore Wind Energy in the North Sea. Technical Possibilities and Ecological Considerations – A study for Greenpeace. 83 str.

SP Transmission & National Grid, 2011.a. Western HVDC Link - Environmental Appraisal Supporting Report - Northern Point of Connection: Hunterson - Ardneil Bay Undergournd HDVC Cable

SP Transmission & National Grid, 2011.b. Western HVDC Link - Environmental Report - Marine Cable Route

Statoil, (2012.) Mariner Area Development Environmental Statement. DECC Project Reference: D/4145/2012.

Strevens, T.C., 2007. Powerline easements: ecological impacts and effects on small mammal movement. University of Wollongong. Dostupno na: ro.uow.edu.au/theses/691/ [Datum zadnjeg pristupa: 23. veljače 2012.].

Strevens, T.C., Puotinen, M.L. i Whelan, R.J., 2008. Powerline Easements: Ecological Impacts and Contribution to Habitat Fragmentation from Linear Features. Pacific Conservation Biology, 14(3), str. 159-168.

Summers, P.D., Cunnington, G.M. i Fahrig, L., 2011. Are the negative effects of roads on breeding birds caused by traffic noise? Journal of Applied Ecology, 48(6), str. 1527-1534. Dostupno na: onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/j.1365-2664.2011.02041.x/full [Datum zadnjeg pristupa: 29. ožujka 2012.].

Swannell, R.P., Lee, K. i McDonagh, M., 1996. Field evaluations of marine oil spill bioremediation. Microbiological reviews, 60(2), str. 342-65. Dostupno na: www.pubmedcentral.nih.gov/articlerender.fcgi?artid=239447&tool=pmcentrez&rendertype=abstract [Datum zadnjeg pristupa: 6. srpnja 2012.].

Swanson, C. i Isaji, T., 2006. Simulations of sediment transport and deposition from cable burial operations in Nantucket Sound for the Cape Wind Energy project, Dostupno na: www.mms.gov/offshore/renewableenergy/DEIS/Report References - Cape Wind Energy EIS/Report No 4.1.1-2.pdf [Datum zadnjeg pristupa: 17. travnja 2012.].

Temple, S.A. (1986.) The problem of avian extinctions. U: Johnston, R.F (urednik) Current Ornithology, Vol. 3: 453-485 Plenum, New York.

Thompson, P.M., Wilson, B., Grellier, K., Hammond, P.S. (2001.) Combining power analysis and population viability analysis to compare traditional and precautionary approaches to conservation of coastal cetaceans. Conservation Biology, 14: 1253–1263.

Tintó, A., Real, J., Manosa, S. (200.1) Avaluació del risc d'electrocució d'aus en línies elèctriques situades a Sant Llorenç del Munt i rodalies. V Trobada d'estudiosos de Sant Llorenç del Munt i l'Obac. Monografies, 35: 129-133

Tri-State (2009.) San Luis Valley - Calumet – Comanche Transmission Project. Southern Colorado Transmission Improvements. Working with Landowners. Colorado, SAD.

Tucker, G.M., Evans, M.I. (1997.) Habitats for birds in Europe: a conservation strategy for the wider environment. Cambridge, Ujedinjena Kraljevina: BirdLife International (BirdLife Conservation Series no. 6).

UNEP (2011.) UN Wildlife Meeting Pushes to Make Power Lines Safer for Birds. UNEP COP 10 communication. Bergen, Norveška.

Ussenkov, S.M., 1997. Contamination of harbor sediments in the eastern Gulf of Finland (Neva Bay), Baltic Sea. Environmental Geology, 32(4), str. 274-280. Dostupno na: www.springerlink.com/openurl.asp?genre=article&id=doi:10.1007/s002540050217 [Datum zadnjeg pristupa: 27. travnja 2012.].

Vallejo, V.R., Arianoutsou, M. i Moreira, F., 2012. Fire Ecology and Post-Fire Restoration Approaches in Southern European Forest Types. U: F. Moreira et al., urednici. Post-Fire Management and Restoration of Southern European Forests. Springer Netherlands, str. 93-119. Dostupno na: dx.doi.org/10.1007/978-94-007-2208-8_5 [Datum zadnjeg pristupa: 26. travnja 2012.].

Van Rooyen, C. (2004.) The Management of Wildlife Interactions with Overhead Lines. U: The fundamentals and practice of overhead line maintenance (132kV and above), str. 217-245. Eskom Technology, Services International, Johannesburg.

Van Rooyen, C. (2012.) Bird Impact Assessment Report. Technical Document.

Venus, B., McCann, K. (2005.) Bird Impact Assessment Study. Tehnički dokument (str. 1-45).

Vistnes, I. et al., 2001. Wild reindeer: impacts of progressive infrastructure development on distribution and range use. Polar Biology, 24(7), str. 531-537. Dostupno na: www.springerlink.com/openurl.asp?genre=article&id=doi:10.1007/s003000100253 [Datum zadnjeg pristupa: 27. travnja 2012.].

Walker, L. J. and Johnston, J. (1999.) Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions. European Commission. ec.europa.eu/environment/eia/eia-support.htm

Wetlands International, Wings Over Wetlands - UNEP-GEF African-Eurasian Flyways Project (2011.) The Critical Site Network: Conservation of Internationally Important Sites for Waterbirds in the African-Eurasian Waterbird Agreement area. Wetlands International, Ede, Nizozemska i BirdLife International, Cambridge, Ujedinjena Kraljevina.

Williams, R.J. i Bradstock, R.A., 2008. Large fires and their ecological consequences: introduction to the special issue. International Journal of Wildland Fire, 17(6), str. 685. Dostupno na: www.publish.csiro.au/?paper=WF07155 [Datum zadnjeg pristupa: 25. travnja 2012.].

Woinarski, J.C.Z. et al., 2000. A different fauna?: captures of vertebrates in a pipeline trench, compared with conventional survey techniques; and a consideration of mortality patterns in a pipeline trench. Australian Zoologist, 31(3), str. 421-431.

Wolff, A., 2010. Plan de gestion 2010 - 2014 - Section A: Diagnostic et enjeux

Xu, J., Pancras, T. i Grotenhuis, T., 2011. Chemical oxidation of cable insulating oil contaminated soil. Chemosphere, 84(2), str. 272-7. Dostupno na: www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/21571353 [Datum zadnjeg pristupa: 26. travnja 2012.].

Zalles, J.I., Bildstein, K.L. (2000.) Raptor watch: A Global directory of Raptor Migration Sites. Cambridge, Ujedinjena Kraljevina: BirdLife International; and Kempton, PA, SAD: Hawk Mountain Sanctuary (Birdlife Conservation Series, Vol. 9).

Zozaya, E.L., Brotons, L. i Saura, S., 2011. Recent fire history and connectivity patterns determine bird species distribution dynamics in landscapes dominated by land abandonment. Landscape Ecology, 27(2), str. 171-184. Dostupno na: www.springerlink.com/index/10.1007/s10980-011-9695-y [Datum zadnjeg pristupa: 13. ožujka 2012.].

Zucco, C. et al., 2006. Ecological research on Offshore Wind Farms: International Exchange of Experiences - Part B: Literature Review of Ecological Impacts, Bonn.

---

(1)  Svi se dokumenti mogu preuzeti sa sljedeće stranice: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

(2)  COM(2015) 80 final

(3)  Energetska infrastruktura: Prioriteti za 2020. i poslije nje – Plan za integriranu europsku energetsku mrežu http://ec.europa.eu/energy/publications/doc/2011_energy_infrastructure_en.pdf

(4)  Uredba (EU) br. 347/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2013. o smjernicama za transeuropsku energetsku infrastrukturu te stavljanju izvan snage Odluke br. 1364/2006/EZ i izmjeni uredaba (EZ) br. 713/2009, (EZ) br. 714/2009 i (EZ) br. 715/2009 (SL L 115 od 25.4.2013., str. 39.).

(5)  Infrastrukture za prijenos energije u morskom okolišu obuhvaćene su odjeljkom 8. ovog dokumenta.

(6)  U ovim smjernicama izraz „prijenos” odnosi se na cijeli sustav, od prijenosa u užem smislu do distribucije. Ako su utjecaji vodova za prijenos, potprijenos i distribuciju različiti, koristit će se konkretni izraz.

(7)  https://ec.europa.eu/energy/en/topics/infrastructure/projects-common-interest

(8)  Vrste kategorija energetske infrastrukture koje treba razviti u skladu s Uredbom o smjernicama za transeuropsku energetsku strukturu („Uredba o TEN-E-u”) navedene su u Prilogu II. Uredbi.

(9)  https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/publication/MJ3010705ENC.pdf

(10)  http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/transparency_platform/map-viewer

(11)  Smjernice „Pojednostavnjenje postupaka procjene okoliša za projekte od zajedničkog interesa u području energetske infrastrukture”, srpanj 2013. http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/pci/doc/20130724_pci_guidance.pdf

(12)  http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/strategy/index_en.htm

(13)  Direktiva Vijeća 2009/147/EZ (kodificirana verzija Direktive Vijeća 79/409/EEZ o očuvanju divljih ptica, kako je izmijenjena) – vidjeti http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/index_en.htm

(14)  Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, pročišćena verzija od 1.1.2007. – http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/index_en.htm

(15)  Koncept „povoljnog stanja očuvanosti” ne spominje se u Direktivi o pticama, ali u članku 4. stavcima 1. i 2. Direktive o pticama postoje analogni zahtjevi za posebna zaštićena područja.

(16)  Trebalo bi pojasniti da se članak 6. stavak 1. Direktive o staništima ne primjenjuje na posebna zaštićena područja. Međutim, analogne se odredbe primjenjuju na posebna područja zaštite na temelju članka 4. stavaka 1. i 2. Direktive o pticama u kojem se utvrđuju „posebne mjere očuvanja” za posebna zaštićena područja. Međutim, u skladu s člankom 7. Direktive o staništima odredbe članka 6. stavaka 2. i 4. te direktive primjenjuju se i na područja od značaja za Zajednicu i na već klasificirana posebna zaštićena područja.

(17)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/commission_note2_HR.pdf

(18)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/comNote%20conservation%20measures_HR.pdf

(19)  U skladu s člankom 7. Direktive o staništima, odredbe članka 6. stavaka 3. i 4. te direktive primjenjuju se i na područja od značaja za Zajednicu i na već klasificirana posebna zaštićena područja.

(20)  Vidjeti Smjernice o strogoj zaštiti životinjskih vrsta od interesa za Zajednicu u skladu s Direktivom o staništima, http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/guidance/index_en.htm

(21)  http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/cobi.12262/full

(22)  http://www.easac.eu/fileadmin/PDF_s/reports_statements/Transforming.pdf

(23)  https://www.unenvironment.org/news-and-stories/story/planning-can-help-prevent-renewable-energy-surge-harming-wildlife

(24)  http://www.life-elia.eu/en/

(25)  Sažetak projekta dostupan je na: http://www.50hertz.com/en/file/100304_EcoMOL_ShortReport_eng_final_med.pdf

(26)  www.birdlife.org/datazone/sowb/casestudy/240

(27)  Smjernice „Pojednostavnjivanje postupaka procjene utjecaja na okoliš za energetsku infrastrukturu za projekte od zajedničkog interesa”, srpanj 2013. http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/pci/doc/20130724_pci_guidance.pdf

(28)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52009DC0469&from=en

(29)  Koncept kategoriziranja razina može se definirati kao razlikovanje različitih razina planiranja – politika, planova i programa – koje se pripremaju uzastopno i utječu jedne na druge (Europska komisija, 1999.). Kategoriziranje se odnosi na međusobni odnos različitih razina planiranja.

(30)  Direktiva 2009/72/EZ o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije.

(31)  Odluka Vijeća od 27. lipnja 1997. o sklapanju, u ime Zajednice, Konvencije o procjeni utjecaja na okoliš u prekograničnom kontekstu (Konvencija iz ESPOO-a) (prijedlog SL C 104, 24.4.1992., str. 5.; odluka nije objavljena) i Odluka Vijeća 2008/871/EZ od 20. listopada 2008. o odobravanju Protokola o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš uz UN/ECE Konvenciju o procjeni utjecaja na okoliš u prekograničnom kontekstu donesenu 1991. u Espoou, u ime Europske zajednice (SL L 308, 19.11.2008., str. 33.).

(32)  Članak 7. Direktive o strateškoj procjeni okoliša i članak 7. Direktive o procjeni utjecaja na okoliš.

(33)  http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/Transboundry%20EIA%20Guide.pdf

(34)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/new_guidance_art6_4_en.pdf

(35)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/Wind_farms.pdf; https://ec.europa.eu/commission/news_hr; http://qsr2010.ospar.org/en/ch07_01.html http://www.ospar.org/content/content.asp?menu=00210305000000_000000_000000

(36)  https://windeurope.org/wp-content/uploads/files/about-wind/statistics/WindEurope-Annual-Offshore-Statistics-2016.pdf

(37)  http://www.4coffshore.com/windfarms/horns-rev-2-denmark-dk10.html

(38)  http://si-ocean.eu/en/upload/docs/WP3/Technology%20Status%20Report_FV.pdf

(39)  https://ec.europa.eu/jrc/en/news/jrc-ocean-energy-status-report-2016-edition

(40)  http://sequestration.mit.edu/tools/projects/index.html

(41)  https://windeurope.org/about-wind/reports/wind-energy-in-europe-scenarios-for-2030/

(42)  http://www.renewableuk.com/en/renewable-energy/wave-and-tidal/

(43)  http://northseagrid.info/project-description

(44)  http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/studies/doc/2014_nsog_report.pdf

(45)  http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2009_2014/documents/itre/dv/160/160620/16062011_study_pe457373_en.pdf

(46)  http://e3g.org/showcase/North-Seas-Grid

(47)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/PDF/?uri=CELEX:02013R0347-20160216&qid=1517825258667&from=EN

(48)  http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm

(49)  Europska komisija (2013.) Priručnik za tumačenje staništa Europske unije. EUR 28, travanj 2013. http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/habitatsdirective/docs/Int_Manual_EU28.pdf

(50)  http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/marine/docs/FAQ%20final%202012-07-27.pdf

(51)  https://www.bonnagreement.org/

(52)  http://qsr2010.ospar.org/media/assessments/p00437_Cables.pdf;

(53)  U Carter et al., 2009., navodi se područje široko 2 – 8 m, ovisno o veličini pluga.

(54)  Npr. Camphuysen et al., 2009.; Jenssen, 1996.; de la Huz et al., 2005.

(55)  Sažeto u AMETS Foreshore Lease Application EIS, Dodatak 4, 2010.

(56)  Npr. Meissner i Sordyl, 2006., http://www.bfn.de/fileadmin/MDB/documents/themen/meeresundkuestenschutz/downloads/Forschungsberichte/Ecological_Research_Offshore-Wind_Part_B_Skripten_186.pdf

(57)  http://www.unesco-ioc-marinesp.be/msp_faq

(58)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/HTML/?uri=CELEX:32014L0089&from=EN

---

PRILOG 1.

Nacionalne i međunarodne inicijative

Primjeri nacionalnih zakonodavstava

U ovom su odjeljku opisani neki od primjera nacionalnog zakonodavstva u području utjecaja objekata za prijenos energije na biološku raznolikost.

Njemačka

U članku 41. njemačkog zakona o zaštiti prirode i očuvanju krajolika (Gesetz über Naturschutz und Landschaftspflege) navodi se da se stupovi i tehničke komponente srednjonaponskih kabela moraju izvesti na način da se ptice zaštiti od stradanja od električnog udara. Za postojeće srednjonaponske kabele koji predstavljaju visok rizik za ptice, potrebne mjere za zaštitu ptica od stradanja od električnog udara moralo se provesti do 31. prosinca 2012.

Slovačka

U slovačkom zakonodavstvu, u članku §4. Akta br. 543/2002 zb. o zaštiti prirode i krajolika (kako je izmijenjen) navodi se da: „svaka osoba koja gradi ili izvodi planiranu obnovu nadzemnih električnih vodova mora primjenjivati tehnička rješenja kojima se sprečava ubijanje ptica” i „ako se ubijanje ptica na električnim vodovima ili telekomunikacijskim objektima može dokazati, tijelo za zaštitu prirode može odlučiti da upravitelj električnim vodovima ili telekomunikacijskim objektima mora donijeti mjere za sprečavanje ubijanja ptica”. Okružni ili regionalni uredi za okoliš daju mišljenje za svaku odluku o utvrđivanju zona ili za građevinsku dozvolu (uključujući one o elektroenergetskoj infrastrukturi). Smjernice za iskorjenjivanje smrtnosti ptica na elektroenergetskoj infrastrukturi pripremljene su 2007. One sadržavaju sažetak pravnih instrumenata, opis odgovarajućih tehničkih rješenja za planinska i nizinska područja te prijedloge za daljnja rješenja (kao što su pravno neobvezujući sastanci s poduzećima iz energetskog sektora prije donošenja odluke).

Španjolska

U Španjolskoj su odobreni regionalni i nacionalni zakoni koji se odnose na stradanje ptica od električnog udara: ukaz 178/2006 (10. listopada) (1) regionalne vlade Andaluzije o uspostavi pravila za zaštitu ptica od visokonaponskih električnih vodova i Kraljevski ukaz 1432/2008 (29. kolovoza) (2) o uspostavi tehničkih mjera za visokonaponske električne vodove kako bi se zaštitile ptice. Tim se nacionalnim ukazom sprečava poduzeća da postave opasne električne vodove u osjetljivim područjima za ptice (uključujući područja posebne zaštite). Tim se ukazom propisuju određeni obvezujući tehnički preduvjeti za izvedbu električnih stupova, mjere za sprečavanje sudara, raspored radova itd.

Provedba međunarodnih konvencija

U nekoliko se država članica provodi i preporuka br. 110 Bernske konvencije donošenjem tehničkih standarda za sigurnost električnih vodova, planiranje i mjere za sprečavanje sudara u okviru nacionalnog zakonodavstva.

Dobrovoljni sporazumi i alati

U ovom su odjeljku opisani neki od primjera dobrovoljnih sporazuma koji se odnose na utjecaje objekata za prijenos energije na biološku raznolikost.

Deklaracija Europske mreže o razvoju elektroenergetske mreže i očuvanju prirode u Europi (3)

Nekoliko europskih nevladinih organizacija, operatora prijenosnih sustava i pristalica potpisali su tu deklaraciju 10. studenoga 2011. Njezin je glavni cilj pružiti usuglašeni okvir načela kojima se dionici trebaju voditi u njihovim nastojanjima da smanje na najmanju moguću mjeru negativne utjecaje na prirodni okoliš (biološku raznolikost i ekosustave) koji mogu nastati prilikom razvoja objekata za prijenos električne energije (iznad i ispod podzemnih vodova). Deklaracija uključuje temeljna načela, načela za strateško planiranje (uključujući usklađivanje potrebe da se uzmu u obzir otvorena pitanja u pogledu okoliša u najranijim fazama (načelo 4.1.1.), upotreba alata za prostorno planiranje (4.1.4.) itd.) te načela za planiranje projekata i smanjenje utjecaja postojećih električnih vodova.

Inicijativa za mrežu obnovljivih izvora energije (4)

To je projekt suradnje nevladinih organizacija i operatora prijenosnih sustava iz cijele Europe. Mi promičemo transparentan i ekološki osjetljiv razvoj mreže kako bi se omogućio daljnji stalan porast obnovljivih izvora energije i energetske tranzicije. Članovi Inicijative za mrežu obnovljivih izvora energije dolaze iz raznih europskih zemalja te uključuju operatore prijenosnih sustava iz Belgije (Elia), Francuske (RTE), Njemačke (50Hertz i TenneT), Italije (Terna), Nizozemske (TenneT), Španjolske (Red Eléctrica), Švicarske (Swissgrid) i Norveške (Statnett), Španjolske (REE) te nevladine organizacije kao što su WWF International, BirdLife Europe, Fundación Renovables, Germanwatch, Legambiente, Royal Society for the Protection of Birds (RSPB), Climate Action Network (CAN) Europe i Natuur&Milieu. Inicijativa za mrežu obnovljivih izvora energije pokrenuta je u srpnju 2009.

Sporazum o pristupačnosti neba (5)

Mađarsko društvo za ornitologiju i očuvanje prirode (MME / BirdLife Hungary) potpisalo je 26. veljače 2008. ovaj Sporazum s Ministarstvom za okoliš i vode te s relevantnim elektroenergetskim poduzećima u Mađarskoj kako bi se omogućilo dugoročno rješenje problema stradanja ptica od električnog udara. MME je 2008. u okviru tog sporazuma izradio kartu s prioritetnim područjima interakcije između električnih vodova i populacija ptica u Mađarskoj. Elektroenergetska poduzeća obećala su da će do 2020. sve opasne električne vodove u Mađarskoj prilagoditi potrebama ptica te da će za sve nove električne vodove primjenjivati metode upravljanja prilagođene potrebama ptica. U suradnji s elektroenergetskim poduzećima i stručnjacima za očuvanje prirode, smjernice za povezane najbolje raspoložive tehnologije neprestano se ažuriraju te se nova rješenja ispituju na terenu.

Budimpeštanska deklaracija o zaštiti ptica i električnim vodovima (6)

Ova je Deklaracija donesena na nedavnoj konferenciji „Električni vodovi i smrtnost ptica u Europi” (Budimpešta, 13. travnja 2011.). Tu su konferenciju suorganizirali MME / BirdLife Hungary, Ministarstvo ruralnog razvoja Mađarske i BirdLife Europe. Na njoj su sudjelovali dionici iz europskih i srednjoazijskih zemalja, Europska komisija, potpisnici Sporazuma o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica u okviru Programa Ujedinjenih naroda za okoliš („UNEP-AEWA”), elektroenergetska i komunalna poduzeća, stručnjaci, poduzeća i nevladine organizacije. Deklaracijom se pozvalo sve zainteresirane strane na zajedničko provođenje programa daljnjih koraka koji vode do djelotvornih smanjenja na najmanju moguću mjeru smrtnosti ptica izazvane električnim vodovima diljem europskog kontinenta i šire.

Slovačka tehnička norma

Istočnoslovačko elektroenergetsko poduzeće izdalo je 2009. internu tehničku normu pod nazivom „Gradnja i izmjena nadzemnih električnih vodova pod naponom od 22 kV uzimajući u obzir zaštitu ptica”.

Inicijativa za energetiku i biološku raznolikost (7)

Kako su vodeća energetska poduzeća počela prepoznavati vrijednost integracije očuvanja biološke raznolikosti u uzvodne faze razvoja u sektoru nafte i plina, nekoliko se njih udružilo s vodećim organizacijama za očuvanje kako bi razvili i promicali prakse očuvanja biološke raznolikosti za potrebe postizanja tog cilja. U okviru njihova partnerstva, Inicijative za energetiku i biološku raznolikost, koja je s radom počela 2001., a završila 2007., nastale su praktične smjernice, alati i modeli za poboljšanje ekološke učinkovitosti djelatnosti u energetskom sektoru, smanjivanje štete za biološku raznolikost na najmanju moguću mjeru te maksimalno iskorištavanje mogućnosti za očuvanje ondje gdje se razvijaju resursi u sektoru nafte i plina.

Program LIFE+ (8)

Program LIFE+ financijski je instrument EU-a za potporu projektima očuvanja okoliša i prirode. Na nekoliko projekata u okviru programa LIFE+ istraživali su se utjecaji elektroenergetskih infrastruktura na ptice te su u mnoge planove za zaštitu ptica uključene odredbe o električnim vodovima. U tablici u nastavku predstavljen je nepotpuni pregled tih projekata od 2000. godine.

Projekti u okviru programa LIFE+ povezani s elektroenergetskom infrastrukturom i pticama

| Referentna oznaka | Naslov | DČ |
| --- | --- | --- |
| LIFE04 NAT/ES /000034 (9) | ZEPA eléct. Aragón – Prilagodba električnih vodova u području posebne zaštite u Aragonu

  Sveobuhvatni je cilj projekta bila provedba strategije koju je vlada Aragona osmislila za prilagodbu nadzemne mreže električnih vodova potrebama očuvanja u 16 područja posebne zaštite u regiji. | ES |
| LIFE06 NAT/E /000214 (10) | Tendidos Electricos Murcia – Ispravljanje opasnih nadzemnih vodiča u područjima posebne zaštite za ptice u regiji Murciji

  U okviru projekta provodi se strategija koju je regionalna vlada regije Murcije osmislila za ispravljanje nadzemnih vodiča i njihovu prilagodbu potrebama očuvanja u pet područja posebne zaštite regionalne mreže Natura 2000. | ES |
| LIFE10 NAT/BE /000709 (11) | ELIA – Razvoj ležišta mreže za prijenos električne energije kao načina povećavanja biološke raznolikosti

  Cilj je projekta za biološku raznolikost ELIA razvoj inovativnih tehnika za stvaranje i održavanje koridora ispod nadzemnih vodova, čime se omogućuje iskorištavanje njihovih potencijalnih koristi za biološku raznolikost u najvećoj mogućoj mjeri. | BE |
| LIFE05 ENV/NL /000036 (12) | EFET – Predstavljanje novog ekološki prihvatljivog visokonaponskog nadzemnog voda

  Cilj projekta bilo je predstavljanje nove kombinacije visokonaponskog voda i stupa koji emitira magnetska polja znatno manje jakosti, čime se smanjuju negativni utjecaji na zdravlje i okoliš. | NL |
| LIFE00 NAT/IT /007142 (13) | Po ENEL – Poboljšanje staništa obnovom i/ili pretvorbom postojećih elektrana i elektrana u izgradnji u parku prirode Delta rijeke Po

  Glavni je cilj ovog projekta u okviru komponente programa LIFE Priroda bio smanjenje i eliminacija rizika od sudara ptica i stradanja od električnog udara u 20 područja koja su utvrđena kao riskantna, čime je bilo obuhvaćeno ukupno oko 91 km električnih vodova. | IT |
| Ostali projekti u okviru programa LIFE usmjereni su na očuvanje određenih vrsta ptica i stoga uključuju mjere povezane s utjecajem električnih vodova na ptice, na primjer projekti za očuvanje vrste Aquila heliaca u Panonskoj nizini (LIFE02 NAT/H/008627 i LIFE03 NAT/SK/000098), projekt OTISHU za očuvanje vrste Otis tarda u Mađarskoj (LIFE04 NAT/HU/000109), projekt ZEPA La Serena o upravljanju područjem La Serena y Sierras periféricas označenim kao PSA-SCI (LIFE00 NAT/E/007348), projekt Grosstrappe – Prekogranična zaštita velike droplje u Austriji (LIFE05 NAT/A/000077 i LIFE09 NAT/AT/000225), projekt Ochrona bociana białego – Zaštita populacije bijele rode u području posebne zaštite mreže Natura 2000 Ostoja Warmińska (LIFE09 NAT/PL/000253) itd. |

Referentna oznaka

Naslov

DČ

LIFE04 NAT/ES /000034 (9)

ZEPA eléct. Aragón – Prilagodba električnih vodova u području posebne zaštite u Aragonu

Sveobuhvatni je cilj projekta bila provedba strategije koju je vlada Aragona osmislila za prilagodbu nadzemne mreže električnih vodova potrebama očuvanja u 16 područja posebne zaštite u regiji.

ES

LIFE06 NAT/E /000214 (10)

Tendidos Electricos Murcia – Ispravljanje opasnih nadzemnih vodiča u područjima posebne zaštite za ptice u regiji Murciji

U okviru projekta provodi se strategija koju je regionalna vlada regije Murcije osmislila za ispravljanje nadzemnih vodiča i njihovu prilagodbu potrebama očuvanja u pet područja posebne zaštite regionalne mreže Natura 2000.

ES

LIFE10 NAT/BE /000709 (11)

ELIA – Razvoj ležišta mreže za prijenos električne energije kao načina povećavanja biološke raznolikosti

Cilj je projekta za biološku raznolikost ELIA razvoj inovativnih tehnika za stvaranje i održavanje koridora ispod nadzemnih vodova, čime se omogućuje iskorištavanje njihovih potencijalnih koristi za biološku raznolikost u najvećoj mogućoj mjeri.

BE

LIFE05 ENV/NL /000036 (12)

EFET – Predstavljanje novog ekološki prihvatljivog visokonaponskog nadzemnog voda

Cilj projekta bilo je predstavljanje nove kombinacije visokonaponskog voda i stupa koji emitira magnetska polja znatno manje jakosti, čime se smanjuju negativni utjecaji na zdravlje i okoliš.

NL

LIFE00 NAT/IT /007142 (13)

Po ENEL – Poboljšanje staništa obnovom i/ili pretvorbom postojećih elektrana i elektrana u izgradnji u parku prirode Delta rijeke Po

Glavni je cilj ovog projekta u okviru komponente programa LIFE Priroda bio smanjenje i eliminacija rizika od sudara ptica i stradanja od električnog udara u 20 područja koja su utvrđena kao riskantna, čime je bilo obuhvaćeno ukupno oko 91 km električnih vodova.

IT

Ostali projekti u okviru programa LIFE usmjereni su na očuvanje određenih vrsta ptica i stoga uključuju mjere povezane s utjecajem električnih vodova na ptice, na primjer projekti za očuvanje vrste Aquila heliaca u Panonskoj nizini (LIFE02 NAT/H/008627 i LIFE03 NAT/SK/000098), projekt OTISHU za očuvanje vrste Otis tarda u Mađarskoj (LIFE04 NAT/HU/000109), projekt ZEPA La Serena o upravljanju područjem La Serena y Sierras periféricas označenim kao PSA-SCI (LIFE00 NAT/E/007348), projekt Grosstrappe – Prekogranična zaštita velike droplje u Austriji (LIFE05 NAT/A/000077 i LIFE09 NAT/AT/000225), projekt Ochrona bociana białego – Zaštita populacije bijele rode u području posebne zaštite mreže Natura 2000 Ostoja Warmińska (LIFE09 NAT/PL/000253) itd.

Projekt BESTGRID (14)

Projekt BESTGRID, pokrenut u travnju 2013., sastoji se od četiri pilot-projekta koji se izvode u Belgiji, Njemačkoj i Ujedinjenoj Kraljevini. Za vrijeme trajanja projekta, devet partnera – operatori prijenosnih sustava, europske nevladine organizacije i jedan istraživački institut – surađivali su kako bi se u lokalnim zajednicama i u javnosti poboljšala prihvaćenost za procese razvoja mreže. Ciljevi su projekta bili povećanje transparentnosti i sudjelovanja javnosti, ubrzavanje postupaka izdavanja dozvola proaktivnim rješavanjem pitanja održavanja standarda zaštite okoliša, ili čak njihovim premašivanjem, te poticanje provedbe konstruktivnog uključivanja javnosti u postupke izdavanja dozvola za „projekte od zajedničkog interesa” europske energetske infrastrukture. U okviru projekta izrađen je priručnik o zaštiti prirode pri planiranju elektroenergetskih mreža (15).

Europska kampanja za poslovanje i biološku raznolikost (16)

Europsku kampanju za poslovanje i biološku raznolikost pokrenuo je konzorcij europskih nevladinih organizacija i poduzeća pod vodstvom i uz koordinaciju zaklade Global Nature Fund kako bi se pojačao angažman privatnog sektora za biološku raznolikost i usluge ekosustava. Kampanja prima potporu programa Europske unije LIFE+. Inicijative za poslovanje i biološku raznolikost razvijaju se u mnogim dijelovima svijeta, a pokreću ih različiti dionici, bilo da su to organizacije izvan poslovnog sektora ili dionici iz poslovnog sektora te sama poslovna udruženja.

Portugalska inicijativa za poslovanje i biološku raznolikost (17)

Cilj je Portugalske inicijative za poslovanje i biološku raznolikost promicanje, dobrovoljnim sporazumima dugog trajanja, zajedničkog temelja za suradnju između dva različita sustava, tj. poslovanja i biološke raznolikosti, čime se promiče uvođenje strategija i politika za biološku raznolikost u poduzeća. Vrijedi istaknuti da su u suradnji portugalskog tijela (Institut za očuvanje prirode i biološku raznolikost) i portugalskog operatora prijenosnih sustava i operatora distribucijskog sustava izrađeni vodiči o utjecajima objekata za prijenos energije na biološku raznolikost.

Mjere u kontekstu Državnog tijela za očuvanje prirode Slovačke Republike (18)

Državno tijelo za očuvanje prirode Slovačke Republike (stručno tijelo Ministarstva okoliša) surađuje s tri glavna poduzeća za distribuciju električne energije (koja djeluju u istočnoj, središnjoj i zapadnoj Slovačkoj). Ta suradnja, koju podupiru ornitološke nevladine organizacije, ojačana je s pomoću nekoliko projekata u okviru programa LIFE. Kreće se od pismenih sporazuma do strategije za uklanjanje prijetnji koje električni vodovi pod naponom od 22 kV predstavljaju za ptice. Utvrđivanje godišnjih planova, postupno utvrđivanje „prioritetnih” odjeljaka, suradnja na metodologiji – promicanje i ispitivanje mjera za ublažavanje – neki su od rezultata dugoročne suradnje koja je ojačana putem nekoliko projekata u okviru programa LIFE.

Relevantne međunarodne konvencije i sporazumi o prirodi i biološkoj raznolikosti

Europska unija i njezine države članice, kao i većina drugih europskih zemalja, ugovorne su stranke brojnih relevantnih međunarodnih konvencija i sporazuma u području okoliša. Stoga se u europskim i nacionalnim pravnim okvirima za očuvanje prirode i biološke raznolikosti moraju u potpunosti uzeti u obzir i obveze preuzete u okviru tih konvencija i sporazuma.

Te su konvencije i sporazumi pomogli oblikovati pravni okvir za politiku i zakonodavstvo u EU-u u području biološke raznolikosti te su pomogle definirati odnos između EU-a i drugih zemalja. U nastavku su istaknute najvažnije konvencije u kontekstu energetskih infrastruktura i očuvanja prirode u Europi. U okviru nekih od njih donesene su i specifične preporuke i rezolucije o energetskim infrastrukturama i divljim vrstama, posebno o nadzemnim električnim vodovima (19).

Konvencija o biološkoj raznolikosti (20)

Konvencija o biološkoj raznolikosti globalni je sporazum donesen u lipnju 1992. u Rio de Janeiru. Njome se, na dobrobit čovječanstva, proširio opseg očuvanja biološke raznolikosti s vrsta i staništa na održivu upotrebu bioloških resursa. Trenutačno su 193 zemlje stranke Konvencije.

Konvencija o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (21)

Bernska konvencija stupila je na snagu 1982. Imala je važnu ulogu u jačanju rada na očuvanju biološke raznolikosti u Europi. Ratificiralo ju je 45 država članica Vijeća Europe, Europska unija i četiri zemlje u Africi. Važan je cilj konvencije stvaranje Smaragdne mreže (22) područja od posebnog interesa za očuvanje. Ona djeluje zajedno s mrežom EU-a Natura 2000. Stalni odbor Bernske konvencije donio je 2004. preporuku (br. 110) o smanjivanju na najmanju moguću mjeru štetnih utjecaja nadzemnih objekata za prijenos električne energije (električni vodovi) na ptice (23). Stalni odbor je 2011. zatražio od stranaka Konvencije da svake dvije godine izvješćuju o napretku u provedbi preporuke br. 110.

Konvencija o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja (24)

Konvencija o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja ili Bonnska konvencija ima za cilj očuvanje migratornih vrsta u njihovu prirodnom arealu. Stupila je na snagu 1983., a dosad ju je potpisalo 116 stranaka. Nekoliko rezolucija, preporuka i sporazuma potpisanih na temelju te konvencije važni su za upravljanje interakcijama između migratornih životinja i energetske infrastrukture, posebice nadzemnih električnih vodova:

| | Rezolucijom 7.4 (25) Konvencije o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja o stradanju migratornih ptica od električnog udara poziva se sve stranke i one koji to nisu na suzbijanje rizika od stradanja od električnog udara poduzimanjem odgovarajućih mjera prilikom planiranja i izgradnje vodova. |
| --- | --- |

Rezolucijom 7.4 (25) Konvencije o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja o stradanju migratornih ptica od električnog udara poziva se sve stranke i one koji to nisu na suzbijanje rizika od stradanja od električnog udara poduzimanjem odgovarajućih mjera prilikom planiranja i izgradnje vodova.

| | Katalog mjera sadržan u dokumentu UNEP/CMS/Inf.7.21. |
| --- | --- |

Katalog mjera sadržan u dokumentu UNEP/CMS/Inf.7.21.

| | U akcijskom planu memoranduma o razumijevanju o očuvanju migratornih ptica grabljivica u Africi i Euroaziji (26) električni vodovi smatraju se glavnom prijetnjom za ptice te je u njemu iznesena prioritetna mjera za smanjenje tog učinka. Plan ima za cilj „b. promicati, koliko je to moguće, visoke standarde u području okoliša, uključujući procjenama utjecaja na okoliš, u planiranju i izgradnji struktura kako bi se njihov utjecaj na vrste smanjio na najmanju moguću mjeru, posebno sudarom i stradanjem od električnog udara, te nastojati smanjiti na najmanju moguću mjeru utjecaj postojećih struktura ako postane očito da one imaju negativan utjecaj na predmetne vrste;”.
  U akcijskom planu predlažu se sljedeće četiri aktivnosti u vezi s električnim vodovima i pticama grabljivicama:






  — | 1.4. preispitati relevantno zakonodavstvo i poduzeti korake, ako je moguće, kako bi se u okviru njega osiguralo ispunjenje zahtjeva za izvedbu novih električnih vodova kojima se sprečava stradanje ptica grabljivica od električnog udara; |
| --- | --- | --- |

U akcijskom planu memoranduma o razumijevanju o očuvanju migratornih ptica grabljivica u Africi i Euroaziji (26) električni vodovi smatraju se glavnom prijetnjom za ptice te je u njemu iznesena prioritetna mjera za smanjenje tog učinka. Plan ima za cilj „b. promicati, koliko je to moguće, visoke standarde u području okoliša, uključujući procjenama utjecaja na okoliš, u planiranju i izgradnji struktura kako bi se njihov utjecaj na vrste smanjio na najmanju moguću mjeru, posebno sudarom i stradanjem od električnog udara, te nastojati smanjiti na najmanju moguću mjeru utjecaj postojećih struktura ako postane očito da one imaju negativan utjecaj na predmetne vrste;”.

U akcijskom planu predlažu se sljedeće četiri aktivnosti u vezi s električnim vodovima i pticama grabljivicama:

—

1.4. preispitati relevantno zakonodavstvo i poduzeti korake, ako je moguće, kako bi se u okviru njega osiguralo ispunjenje zahtjeva za izvedbu novih električnih vodova kojima se sprečava stradanje ptica grabljivica od električnog udara;

| — | 2.3. provesti analizu rizika na važnim lokacijama (uključujući one popisane u tablici 3. memoranduma o razumijevanju o očuvanju migratornih ptica grabljivica u Africi i Euroaziji) kako bi se odredili stvarni ili mogući uzroci znatne slučajne smrtnosti uslijed ljudskog djelovanja te riješilo to pitanje (uključujući požar, postavljanje otrova, upotrebu pesticida, električne vodove, vjetroturbine); |
| --- | --- |

—

2.3. provesti analizu rizika na važnim lokacijama (uključujući one popisane u tablici 3. memoranduma o razumijevanju o očuvanju migratornih ptica grabljivica u Africi i Euroaziji) kako bi se odredili stvarni ili mogući uzroci znatne slučajne smrtnosti uslijed ljudskog djelovanja te riješilo to pitanje (uključujući požar, postavljanje otrova, upotrebu pesticida, električne vodove, vjetroturbine);

| — | 3.2. ako je izvedivo, poduzeti potrebne mjere kako bi se osiguralo da se postojeći električni vodovi koji predstavljaju najveći rizik za ptice grabljivice prilagode kako bi se spriječilo stradanje ptica grabljivica od električnog udara; |
| --- | --- |

—

3.2. ako je izvedivo, poduzeti potrebne mjere kako bi se osiguralo da se postojeći električni vodovi koji predstavljaju najveći rizik za ptice grabljivice prilagode kako bi se spriječilo stradanje ptica grabljivica od električnog udara;

| — | 5.5. pratiti utjecaje električnih vodova i vjetroelektrana na ptice grabljivice, uključujući analizom postojećih podataka kao što su podaci o prstenovanju. |
| --- | --- |

—

5.5. pratiti utjecaje električnih vodova i vjetroelektrana na ptice grabljivice, uključujući analizom postojećih podataka kao što su podaci o prstenovanju.

| | Sporazumom o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica (27) (Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds – AEWA) poziva se na koordinirano djelovanje duž migracijskih ruta i preletničkih putova. Stupio je na snagu 1999. Sporazumom je obuhvaćeno 119 zemalja i 235 vrsta ptica močvarica. Europska zajednica ratificirala je Sporazum 2005.






  Ilustracija: Smjernice iz Sporazuma o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica u okviru Programa Ujedinjenih naroda za okoliš („UNEP/AEWA”) (28)

  Njemačko energetsko poduzeće RWE Rhein-Ruhr Netzservice GmbH („RWE RR NSG”) i Tajništvo UNEP/AEWA-a potpisali su sporazum o partnerstvu na 37. sjednici Stalnog odbora Konvencije o zaštiti migratornih vrsta (Bonn, 23.–24. studenoga 2010.). RWE RR NSG je u okviru tog sporazuma osigurao sredstva za pripremu neovisnog preispitivanja interakcije između migratornih ptica i mreža za opskrbu električnom energijom u afričko-euroazijskoj regiji (Prinsen et al., 2011.) i razvoja smjernica za ublažavanje i sprečavanje takve interakcije (Prinsen et al., 2012.).
  Tajništvo UNEP/AEWA-a je krajem 2010., i u ime Konvencije o zaštiti migratornih vrsta i memoranduma o razumijevanju o očuvanju migratornih ptica grabljivica u okviru Konvencije o zaštiti migratornih vrsta, zatražilo od međunarodnog konzorcija stručnih organizacija pripremu preispitivanja i smjernica. Te smjernice pružaju razne tehničke i zakonodavne pristupe za sprečavanje ili ublažavanje utjecaja stradanja od električnog udara i sudara na migratorne ptice diljem afričko-euroazijske regije, kao i prijedloge za ocjenjivanje i praćenje djelotvornosti mjera za ublažavanje i prevenciju.
  Nakon formalnih savjetovanja te su smjernice donesene na 5. sjednici stranaka kao smjernice o očuvanju u smislu članka IV. Sporazuma (nacrt Rezolucije AEWA/MOP5 DR10, revizija i donošenje smjernica o očuvanju). Europska unija je stranka Sporazuma kao i većina država članica. Smjernice pomažu strankama u provedbi njihovih obveza iz Sporazuma. |
| --- | --- |

Sporazumom o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica (27) (Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds – AEWA) poziva se na koordinirano djelovanje duž migracijskih ruta i preletničkih putova. Stupio je na snagu 1999. Sporazumom je obuhvaćeno 119 zemalja i 235 vrsta ptica močvarica. Europska zajednica ratificirala je Sporazum 2005.

Ilustracija: Smjernice iz Sporazuma o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica u okviru Programa Ujedinjenih naroda za okoliš („UNEP/AEWA”) (28)

Njemačko energetsko poduzeće RWE Rhein-Ruhr Netzservice GmbH („RWE RR NSG”) i Tajništvo UNEP/AEWA-a potpisali su sporazum o partnerstvu na 37. sjednici Stalnog odbora Konvencije o zaštiti migratornih vrsta (Bonn, 23.–24. studenoga 2010.). RWE RR NSG je u okviru tog sporazuma osigurao sredstva za pripremu neovisnog preispitivanja interakcije između migratornih ptica i mreža za opskrbu električnom energijom u afričko-euroazijskoj regiji (Prinsen et al., 2011.) i razvoja smjernica za ublažavanje i sprečavanje takve interakcije (Prinsen et al., 2012.).

Tajništvo UNEP/AEWA-a je krajem 2010., i u ime Konvencije o zaštiti migratornih vrsta i memoranduma o razumijevanju o očuvanju migratornih ptica grabljivica u okviru Konvencije o zaštiti migratornih vrsta, zatražilo od međunarodnog konzorcija stručnih organizacija pripremu preispitivanja i smjernica. Te smjernice pružaju razne tehničke i zakonodavne pristupe za sprečavanje ili ublažavanje utjecaja stradanja od električnog udara i sudara na migratorne ptice diljem afričko-euroazijske regije, kao i prijedloge za ocjenjivanje i praćenje djelotvornosti mjera za ublažavanje i prevenciju.

Nakon formalnih savjetovanja te su smjernice donesene na 5. sjednici stranaka kao smjernice o očuvanju u smislu članka IV. Sporazuma (nacrt Rezolucije AEWA/MOP5 DR10, revizija i donošenje smjernica o očuvanju). Europska unija je stranka Sporazuma kao i većina država članica. Smjernice pomažu strankama u provedbi njihovih obveza iz Sporazuma.

| | Sporazum o očuvanju populacija europskih šišmiša (29) (EUROBATS) odnosi se na zaštitu svih 45 vrsta šišmiša koji obitavaju u Europi. Stupio je na snagu 1994. Trenutačno su ga potpisale 32 zemlje. Provedba zajedničkih strategija očuvanja i međunarodna razmjena iskustava glavne su aktivnosti u okviru tog sporazuma. |
| --- | --- |

Sporazum o očuvanju populacija europskih šišmiša (29) (EUROBATS) odnosi se na zaštitu svih 45 vrsta šišmiša koji obitavaju u Europi. Stupio je na snagu 1994. Trenutačno su ga potpisale 32 zemlje. Provedba zajedničkih strategija očuvanja i međunarodna razmjena iskustava glavne su aktivnosti u okviru tog sporazuma.

| | Sporazum o očuvanju malih kitova Baltičkog i Sjevernog mora (30) (ASCOBANS) ima za cilj koordinirati mjere za smanjivanje negativnog utjecaja usputnog ulova, gubitka staništa, onečišćenja mora i zvučnih smetnji između deset stranaka. S primjenom tih mjera započelo se 1991. Rezolucija o štetnim učincima zvuka na male kitove, koja je od važnosti i za potencijalni utjecaj energetske infrastrukture, donesena je 2006. |
| --- | --- |

Sporazum o očuvanju malih kitova Baltičkog i Sjevernog mora (30) (ASCOBANS) ima za cilj koordinirati mjere za smanjivanje negativnog utjecaja usputnog ulova, gubitka staništa, onečišćenja mora i zvučnih smetnji između deset stranaka. S primjenom tih mjera započelo se 1991. Rezolucija o štetnim učincima zvuka na male kitove, koja je od važnosti i za potencijalni utjecaj energetske infrastrukture, donesena je 2006.

| | Sporazum o zaštiti kitova u Crnom moru, Sredozemnom moru i susjednom atlantskom području (31) (ACCOBAMS) je okvir za suradnju za očuvanje morske biološke raznolikosti u Sredozemnom i Crnom moru. Glavna mu je svrha smanjivanje prijetnje za kitove u tim morima i poboljšanje znanja o njima. Sporazum je stupio na snagu 2001. |
| --- | --- |

Sporazum o zaštiti kitova u Crnom moru, Sredozemnom moru i susjednom atlantskom području (31) (ACCOBAMS) je okvir za suradnju za očuvanje morske biološke raznolikosti u Sredozemnom i Crnom moru. Glavna mu je svrha smanjivanje prijetnje za kitove u tim morima i poboljšanje znanja o njima. Sporazum je stupio na snagu 2001.

Konvencija o močvarama koje imaju međunarodnu važnost (32)

Ramsarska konvencija međuvladin je ugovor kojim se pruža okvir za djelovanja na nacionalnoj razini i međunarodnu suradnju u svrhu očuvanja i razumnog korištenja močvara. Donesena je 1971., a izmijenjena 1982. i 1987. Trenutačno ima 160 stranaka te je na Ramsarski popis močvara koje imaju međunarodnu važnost dosad dodano 2006 lokacija diljem svijeta. Konvencijom se ne predviđa ratifikacija od strane nadnacionalnih tijela kao što je Europska unija, ali su sve države članice EU-a ugovorne stranke.

Konvencija o zaštiti morskog okoliša sjeveroistočnog Atlantika (33)

Konvencijom o zaštiti morskog okoliša sjeveroistočnog Atlantika usmjerava se međunarodna suradnja u nizu pitanja, uključujući očuvanje morske biološke raznolikosti i ekosustava, utjecaj eutrofikacije i opasnih tvari te praćenje i procjenu. Pokrenuta je 1992. nakon spajanja prethodnih konvencija iz Osla i Pariza (iz 1972., odnosno 1974.). Pod okriljem te konvencije započeto je nekoliko studija o potencijalnom utjecaju energetske infrastrukture na morski okoliš.

Konvencija o zaštiti morskog okoliša područja Baltičkog mora (34)

Helsinškom konvencijom obuhvaćen je bazen Baltičkog mora i sve kopnene vode u njegovu slivnom području. Donesena je 1980., a revidirana 1992. Ugovorne stranke su sve zemlje uz Baltičko more i EU.

Konvencija za zaštitu Sredozemnog mora od onečišćavanja (35)

Barcelonska konvencija prvenstveno ima za cilj reguliranje i smanjenje negativnog utjecaja svih vrsta onečišćujućih tvari u Sredozemnom bazenu. Uspostavljena je 1976., a zadnji put revidirana 1995. Pristupila joj je većina zemalja uz Sredozemno more.

Inicijativa pučinske mreže zemalja uz Sjeverno more

Inicijativa pučinske mreže zemalja uz Sjeverno more je sporazum između zemalja Sjevernog mora o razvoju pučinskih mreža, posebice s ciljem „olakšavanja strateškog, usklađenog i troškovno učinkovitog razvoja pučinskih i kopnenih mreža”.

---

(1)  DECRETO 178/2006, de 10 de octubre, por el que se establecen normas de protección de la avifauna para las instalaciones eléctricas de alta tensión.

(2)  REAL DECRETO 1432/2008, de 29 de agosto, por el que se establecen medidas para la protección de la avifauna contra la colisión y la electrocución en líneas eléctricas de alta tensión.

(3)  Za dodatne informacije vidjeti: renewables-grid.eu/documents/eu-grid-declaration.html

(4)  Za dodatne informacije vidjeti: http://renewables-grid.eu/news.html

(5)  Za dodatne informacije vidjeti: www.birdlife.org/news/news/2008/03/Hungary_powerlines.html

(6)  Za dodatne informacije vidjeti: www.mme.hu/component/content/article/20-termeszetvedelemfajvedelem/1387-budapest-conference-13-04-2011.html

(7)  Za dodatne informacije vidjeti: www.theebi.org/abouttheebi.html

(8)  Za dodatne informacije vidjeti: ec.europa.eu/environment/life/

(9)  Informacije o projektu: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=home.createPage&s_ref=LIFE04%20NAT/ES/000034&area=1&yr=2004&n_proj_id=2628&cfid=5499&cftoken=4d0dc811a13b045f-7045FECB-C948-3D16-E530CBE465C8D200&mode=print&menu=false

(10)  Informacije o projektu: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=home.createPage&s_ref=LIFE06%20NAT/E/000214&area=1&yr=2006&n_proj_id=3158&cfid=5078&cftoken=60a9b7217d1cb752-60A07C25-BB06-B077-2930A6DC7B2ADB22&mode=print&menu=false

(11)  Internetske stranice projekta: www.life-elia.eu/

(12)  Informacije o projektu: ec.europa.eu/environment/life/project/Projects/index.cfm?fuseaction=search.dspPage&n_proj_id=2863

(13)  Internetske stranice projekta: www.parcodeltapo.it/er/info/progetti.life/enel-parco/index.html

(14)  http://www.bestgrid.eu/

(15)  http://www.bestgrid.eu/uploads/media/D7.2_Guidelines_Protecting_Nature.pdf

(16)  Za dodatne informacije vidjeti: www.business-biodiversity.eu/

(17)  Za dodatne informacije vidjeti: www.business-biodiversity.eu/default.asp?Menue=132&News=70

(18)  Za dodatne informacije vidjeti: www.sopsr.sk/web

(19)  Na dan 2. srpnja 2012.

(20)  www.cbd.int

(21)  www.coe.int/t/dg4/cultureheritage/nature/bern/default_en.asp

(22)  www.coe.int/t/dg4/cultureheritage/nature/EcoNetworks/Default_en.asp

(23)  https://wcd.coe.int/wcd/ViewDoc.jsp?Ref=Rec(2004)110&Language=lanEnglish&Ver=original&Site=DG4-Nature&BackColorInternet=DBDCF2&BackColorIntranet=FDC864&BackColorLogged=FDC864

(24)  www.cms.int

(25)  Npr. dostupno na www.cms.int/bodies/ScC/12th_scientific_council/pdf/English/Inf08_Resolutions_and_Recommendations_E.pdf

(26)  www.cms.int/species/raptors/index.htm

(27)  www.unep-aewa.org

(28)  Dokumenti su dostupni na www.cms.int/bodies/COP/cop10/docs_and_inf_docs/inf_38_electrocution_review.pdf odnosno www.unep-aewa.org/meetings/en/stc_meetings/stc7docs/pdf/stc7_20_electrocution_guidelines.pdf

(29)  www.eurobats.org

(30)  www.ascobans.org

(31)  www.accobams.org

(32)  www.rasmsar.org

(33)  www.ospar.org

(34)  www.helcom.fi

(35)  www.unep.ch/regionalseas/regions/med/t_barcel.htm

---

PRILOG 2.

Sustavni prioritetni popis utjecaja interakcija ptičjih populacija i električnih vodova (Birdlife 2013.)

| Vrsta utjecaja | Status utjecaja (1) | Ozbiljnost / značenje utjecaja (2) | Reverzibilnost (3) | Razina utjecaja (4) | Kumulativni utjecaj (5) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Negativni – ekološki & fiziološki |
| Smrtnost | Izravan | Velik | Djelomično reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Stradanje od električnog udara | Dokazan | Velik | Djelomično reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Sudar | Potencijalan | Umjeren | Djelomično reverzibilan | Regionalan | Velik |
| Gubitak i fragmentacija staništa | Potencijalan | Umjeren | Djelomično reverzibilan | Regionalan | Srednji |
| Uznemiravanje/raseljavanje | Potencijalan | Umjeren | Djelomično reverzibilan | Lokalan | Srednji |
| Elektromagnetsko polje | Potencijalan | Nepoznat | Nepoznat | Višenacionalan | Nepoznat |
| Negativni – gospodarski | | | | | |
| Gubitak prihoda u elektroprivrednim poduzećima |
| Gubitak prihoda | Dokazan | Velik | Djelomično reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Ponovna uspostava pogona | Dokazan | Velik | Potpuno reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Popravak opreme | Dokazan | Velik | Potpuno reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Uklanjanje gnijezda i druge mjere kontrole štete | Dokazan | Umjeren | Potpuno reverzibilan | Višenacionalan | Srednji |
| Vrijeme utrošeno na administraciju i upravljanje | Dokazan | Velik | Djelomično reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Izostanak isporuke potrošačima i negativna predodžba u javnosti | Dokazan | Velik | Djelomično reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Smanjena pouzdanost električnog sustava | Dokazan | Velik | Djelomično reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Gubitak prihoda za korisnike zemljišta | Dokazan | Velik | Djelomično reverzibilan | Višenacionalan | Velik |
| Upravljanje lovom i divljači | Dokazan | Velik | Djelomično reverzibilan | Nacionalan | Velik |
| Upotreba zemljišta, navodnjavanje | Dokazan | Malen | Ireverzibilan | Nacionalan | Malen |
| Šumarstvo | Dokazan | Umjeren | Ireverzibilan | Nacionalan | Umjeren |
| Pozitivni – ekološki |
| Podloga za razmnožavanje, mjesto za gniježđenje | Dokazan, izravan | Velik | — | Višenacionalan | — |
| Mjesto za sjedenje, spavanje i lov | Dokazan, izravan | Velik | — | Višenacionalan | — |
| Stvaranje staništa, upravljanje | Dokazan, izravan | Umjeren | — | Nacionalan | — |
| (temeljeno na McCann, 2005., APLIC, 2006. i van Rooyen, 2012. te nadopunjeno podacima iz ovog pregleda) |

Vrsta utjecaja

Status utjecaja (1)

Ozbiljnost / značenje utjecaja (2)

Reverzibilnost (3)

Razina utjecaja (4)

Kumulativni utjecaj (5)

Negativni – ekološki & fiziološki

Smrtnost

Izravan

Velik

Djelomično reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Stradanje od električnog udara

Dokazan

Velik

Djelomično reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Sudar

Potencijalan

Umjeren

Djelomično reverzibilan

Regionalan

Velik

Gubitak i fragmentacija staništa

Potencijalan

Umjeren

Djelomično reverzibilan

Regionalan

Srednji

Uznemiravanje/raseljavanje

Potencijalan

Umjeren

Djelomično reverzibilan

Lokalan

Srednji

Elektromagnetsko polje

Potencijalan

Nepoznat

Nepoznat

Višenacionalan

Nepoznat

Negativni – gospodarski

Gubitak prihoda u elektroprivrednim poduzećima

Gubitak prihoda

Dokazan

Velik

Djelomično reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Ponovna uspostava pogona

Dokazan

Velik

Potpuno reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Popravak opreme

Dokazan

Velik

Potpuno reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Uklanjanje gnijezda i druge mjere kontrole štete

Dokazan

Umjeren

Potpuno reverzibilan

Višenacionalan

Srednji

Vrijeme utrošeno na administraciju i upravljanje

Dokazan

Velik

Djelomično reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Izostanak isporuke potrošačima i negativna predodžba u javnosti

Dokazan

Velik

Djelomično reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Smanjena pouzdanost električnog sustava

Dokazan

Velik

Djelomično reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Gubitak prihoda za korisnike zemljišta

Dokazan

Velik

Djelomično reverzibilan

Višenacionalan

Velik

Upravljanje lovom i divljači

Dokazan

Velik

Djelomično reverzibilan

Nacionalan

Velik

Upotreba zemljišta, navodnjavanje

Dokazan

Malen

Ireverzibilan

Nacionalan

Malen

Šumarstvo

Dokazan

Umjeren

Ireverzibilan

Nacionalan

Umjeren

Pozitivni – ekološki

Podloga za razmnožavanje, mjesto za gniježđenje

Dokazan, izravan

Velik

—

Višenacionalan

—

Mjesto za sjedenje, spavanje i lov

Dokazan, izravan

Velik

—

Višenacionalan

—

Stvaranje staništa, upravljanje

Dokazan, izravan

Umjeren

—

Nacionalan

—

(temeljeno na McCann, 2005., APLIC, 2006. i van Rooyen, 2012. te nadopunjeno podacima iz ovog pregleda)

---

(1)

Status utjecaja: potencijalan – dokazan

Izravan utjecaj: utjecaj na okoliš koji je izravna posljedica električnih vodova. Na primjer: smrtnost ptica od električnog udara na električnim vodovima ili sudara s njima.

Neizravan utjecaj: utjecaj na okoliš koji nije izravna posljedica električnih vodova te često nastaje na mjestima udaljenima od njih ili kao posljedica složenih događaja. Ponekad se naziva utjecajem trećeg stupnja ili sekundarnim utjecajem. Na primjer: razvojni projekt dovodi do promjene razine podzemnih voda te na taj način utječe na obližnju močvaru izazivajući utjecaj na ekologiju te močvare.

(2)  Ozbiljnost/značenje utjecaja: malen – umjeren – velik

(3)  Reverzibilnost

Ireverzibilan: utjecaj je ireverzibilan te ne postoje mjere ublažavanja.

Jedva reverzibilan: utjecaj vjerojatno nije reverzibilan, čak ni uz jake mjere ublažavanja.

Djelomično reverzibilan: utjecaj je djelomično reverzibilan, ali su potrebne jače mjere ublažavanja.

Potpuno reverzibilan: utjecaj je reverzibilan uz provedbu neznatnih mjera ublažavanja.

(4)  Razina utjecaja: lokaliziran – lokalan – regionalan – nacionalan – višenacionalan

(5)  Kumulativni utjecaj: zanemariv – malen – srednji – velik

Utjecaji koji nastaju uslijed stalno rastućih promjena izazvanih drugim prošlim, trenutačnim ili u razumnoj mjeri predvidljivim djelovanjima zajedno s učinkom električnih vodova. Na primjer: nekoliko događaja s pojedinačno neznatnim utjecajima, ali koji zajedno imaju kumulativan učinak, npr. razvoj dijela mreže električnih vodova može imati neznatan utjecaj na način na koji ptice koriste stanište, ali ako se razmatra zajedno s nekoliko obližnjih dijelova mreže električnih vodova, to bi moglo imati znatan kumulativni utjecaj na lokalnu ekologiju i krajolik jer vodovi mogu stvarati djelotvornu prepreku između ptica i njihovih preferiranih staništa.

(temeljeno na Walker i Johnston, 1999. i van Rooyen, 2012.)

---

PRILOG 3.

Sažetak dokaza o utjecaju električnih vodova na razine populacija globalno ugroženih vrsta ptica (IUCN, 2012.)

| Vrsta | Glavni utjecaj | Lokacija | Razdoblje ispitivanja | Žrtve | Zaključci | Ključni znanstveni članci |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kudravi nesit

  Pelecanus crispus | Dodatna smrtnost zbog sudara. | Porto-Lago, Grčka (zimovalište) | 1985.–1987. | 28 usmrćenih jedinki (69 % u prvoj godini, 31 % nezrelih) | U kombinaciji s učincima nezakonitog odstrela procijenjeno smanjenje parova za razmnožavanje od 1,3 do 3,5 % za trogodišnje razdoblje u Grčkoj i Bugarskoj | Crivelli, 1988. |
| Mala lisasta guska

  Anser erythropus | Dodatna smrtnost zbog sudara. | — | — | — | Može povećati smrtnost. Potencijalan čimbenik, ali važnost nepoznata. Potrebno uzeti u obzir pri procjenama utjecaja na okoliš. | AEWA, 2008. |
| Crvenovrata guska

  Branta ruficollis | Dodatna smrtnost zbog sudara. | — | — | — | Ne postoje kvantitativni podaci ili prognostički modeli za procjenu utjecaja smrtnosti uslijed sudara na populacije crvenovrate guske. Potencijalna prijetnja, ali važnost nepoznata. | BSPB, 2010. |
| Crkavica

  Neophron percnopterus | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Port Sudan, Sudan | 1982., 1983., 2005., 2010. | 48 + 2 + 5 + 17 usmrćenih jedinki | Sve su ptice pronađene ispod istoga dijela električnog voda dužine od 31 km. 0,055 mrtvih ptica po stupu. Razmjer smrtnosti potpuno je u skladu s uočenim smanjenjima u veličini populacija u potencijalnim izvorišnim populacijama u Izraelu, Siriji, Turskoj i Jordanu te upućuje na to da smrtnost od električnog udara možda može imati učinke na razini populacije u širokom geografskom opsegu. | Angelov et al., 2012.
  Nikolaus, 1984., Nikolaus, 2006. |
| Orao klokotaš

  Aquila clanga | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Rusija, Kazahstan | 1990.–2010. | 6 jedinki (u istraživanju raspona od 2 082  km) | Potencijalan čimbenik, ali značenje je vjerojatno maleno. | Karyakin, 2012. |
| Orao krstaš

  Aquila heliaca | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Mađarska | 2001.–2009. | 20 od 90 jedinki | Stopa smrtnosti od električnog udara od 22,22 % u ukupnoj smrtnosti. Unatoč gotovo dvadesetogodišnjim nastojanjima da se električni stupovi u Mađarskoj prilagode potrebama ptica, stradanje od električnog udara i dalje je među najvažnijim čimbenicima smrtnosti nekoliko vrsta ptica grabljivica, uključujući orla krstaša. | Horváth et al., 2011. |
| Orao krstaš

  Aquila heliaca | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Bugarska | 2010.–2011. | 5 od 15 jedinki | Satelitskim praćenjem utvrđena stopa smrtnosti od električnog udara od 33 % u ukupnoj smrtnosti. | BSPB, 2011. |
| Španjolski orao

  Aquila adalberti | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Doñana, Andaluzija, Španjolska | 1974.–2009. | 63 jedinke usmrćene električnim udarom | Stopa smrtnosti od električnog udara od 39,87 % u ukupnoj smrtnosti. Promjena glavnih uzroka smrtnosti između dva razdoblja, prije i nakon odobrenja obvezne uredbe o borbi protiv smrti ptica od električnog udara u regiji Andaluziji.
  Nakon ublažavanja došlo je do znatnog smanjenja u broju smrtnih slučajeva od električnog udara i u području Doñane (– 96,90 %) i u Andaluziji (– 61.95 %). | López-López, 2011. |
| Španjolski orao

  Aquila adalberti | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Nacionalni park Doñana, Andaluzija, Španjolska | 1957.–1989. | 6 odraslih i 33 nezrele jedinke | Uzrok za 46,1 % slučajeva smrtnosti odraslih jedinki i 39,8 % slučajeva smrtnosti nezrelih jedinki. | Ferrer, 2001. |
| Španjolski orao

  Aquila adalberti | Dodatna smrtnost zbog električnog udara i sudara. | Španjolska | 1989.–2004. | 115 + 6 jedinki | Od slučajeva ukupne smrtnosti, 47,7 % izazvano je električnim udarom (vrijednost vjerojatno precijenjena), a 2,48 % sudarom.
  Jedinke koje nisu dosegle odraslu dob češće su od očekivanog smrtno stradavale od električnog udara, a ptice u drugoj i trećoj godini života češće su smrtno stradavale od električnog udara od ptica u četvrtoj i petoj godini života.
  Do stradanja od električnog udara najčešće je dolazilo u jesen i zimu te u područjima privremenih naseobina. | González et al., 2007. |
| Stepski sokol

  Falco cherrug | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Mađarska, Slovačka, Austrija, Ukrajina, Rumunjska | 2007.–2010. | 5 od 71 satelitski praćenog stepskog sokola | 7,0 % dokazane smrtnosti (n = 71). Samo su dokazani slučajevi uzeti u obzir pri izračunu, tako da su stvarni brojevi zasigurno veći. | Prommer, Saker LIFE, 2011. |
| Ogrličasta droplja

  Chlamydotis undulata | Dodatna smrtnost zbog sudara. | Fuerteventura, Lanzarote, Kanarski otoci, Španjolska | 2008. | | Procijenjeno je da je u jednoj godini smrtno stradalo 25,5 % ukupne populacije ogrličaste droplje. | Garcia-del-Rey i Rodriguez-Lorenzo, 2011. |
| Velika droplja

  Otis tarda | Dodatna smrtnost zbog sudara. | jugozapadna Španjolska | 1991.–1993. | 16 jedinki | Ispitivani su dijelovi vodova duljine 4 + 8 + 4 km | Janss, 2000. |

Vrsta

Glavni utjecaj

Lokacija

Razdoblje ispitivanja

Žrtve

Zaključci

Ključni znanstveni članci

Kudravi nesit

Pelecanus crispus

Dodatna smrtnost zbog sudara.

Porto-Lago, Grčka (zimovalište)

1985.–1987.

28 usmrćenih jedinki (69 % u prvoj godini, 31 % nezrelih)

U kombinaciji s učincima nezakonitog odstrela procijenjeno smanjenje parova za razmnožavanje od 1,3 do 3,5 % za trogodišnje razdoblje u Grčkoj i Bugarskoj

Crivelli, 1988.

Mala lisasta guska

Anser erythropus

Dodatna smrtnost zbog sudara.

—

—

—

Može povećati smrtnost. Potencijalan čimbenik, ali važnost nepoznata. Potrebno uzeti u obzir pri procjenama utjecaja na okoliš.

AEWA, 2008.

Crvenovrata guska

Branta ruficollis

Dodatna smrtnost zbog sudara.

—

—

—

Ne postoje kvantitativni podaci ili prognostički modeli za procjenu utjecaja smrtnosti uslijed sudara na populacije crvenovrate guske. Potencijalna prijetnja, ali važnost nepoznata.

BSPB, 2010.

Crkavica

Neophron percnopterus

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Port Sudan, Sudan

1982., 1983., 2005., 2010.

48 + 2 + 5 + 17 usmrćenih jedinki

Sve su ptice pronađene ispod istoga dijela električnog voda dužine od 31 km. 0,055 mrtvih ptica po stupu. Razmjer smrtnosti potpuno je u skladu s uočenim smanjenjima u veličini populacija u potencijalnim izvorišnim populacijama u Izraelu, Siriji, Turskoj i Jordanu te upućuje na to da smrtnost od električnog udara možda može imati učinke na razini populacije u širokom geografskom opsegu.

Angelov et al., 2012.

Nikolaus, 1984., Nikolaus, 2006.

Orao klokotaš

Aquila clanga

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Rusija, Kazahstan

1990.–2010.

6 jedinki (u istraživanju raspona od 2 082  km)

Potencijalan čimbenik, ali značenje je vjerojatno maleno.

Karyakin, 2012.

Orao krstaš

Aquila heliaca

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Mađarska

2001.–2009.

20 od 90 jedinki

Stopa smrtnosti od električnog udara od 22,22 % u ukupnoj smrtnosti. Unatoč gotovo dvadesetogodišnjim nastojanjima da se električni stupovi u Mađarskoj prilagode potrebama ptica, stradanje od električnog udara i dalje je među najvažnijim čimbenicima smrtnosti nekoliko vrsta ptica grabljivica, uključujući orla krstaša.

Horváth et al., 2011.

Orao krstaš

Aquila heliaca

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Bugarska

2010.–2011.

5 od 15 jedinki

Satelitskim praćenjem utvrđena stopa smrtnosti od električnog udara od 33 % u ukupnoj smrtnosti.

BSPB, 2011.

Španjolski orao

Aquila adalberti

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Doñana, Andaluzija, Španjolska

1974.–2009.

63 jedinke usmrćene električnim udarom

Stopa smrtnosti od električnog udara od 39,87 % u ukupnoj smrtnosti. Promjena glavnih uzroka smrtnosti između dva razdoblja, prije i nakon odobrenja obvezne uredbe o borbi protiv smrti ptica od električnog udara u regiji Andaluziji.

Nakon ublažavanja došlo je do znatnog smanjenja u broju smrtnih slučajeva od električnog udara i u području Doñane (– 96,90 %) i u Andaluziji (– 61.95 %).

López-López, 2011.

Španjolski orao

Aquila adalberti

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Nacionalni park Doñana, Andaluzija, Španjolska

1957.–1989.

6 odraslih i 33 nezrele jedinke

Uzrok za 46,1 % slučajeva smrtnosti odraslih jedinki i 39,8 % slučajeva smrtnosti nezrelih jedinki.

Ferrer, 2001.

Španjolski orao

Aquila adalberti

Dodatna smrtnost zbog električnog udara i sudara.

Španjolska

1989.–2004.

115 + 6 jedinki

Od slučajeva ukupne smrtnosti, 47,7 % izazvano je električnim udarom (vrijednost vjerojatno precijenjena), a 2,48 % sudarom.

Jedinke koje nisu dosegle odraslu dob češće su od očekivanog smrtno stradavale od električnog udara, a ptice u drugoj i trećoj godini života češće su smrtno stradavale od električnog udara od ptica u četvrtoj i petoj godini života.

Do stradanja od električnog udara najčešće je dolazilo u jesen i zimu te u područjima privremenih naseobina.

González et al., 2007.

Stepski sokol

Falco cherrug

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Mađarska, Slovačka, Austrija, Ukrajina, Rumunjska

2007.–2010.

5 od 71 satelitski praćenog stepskog sokola

7,0 % dokazane smrtnosti (n = 71). Samo su dokazani slučajevi uzeti u obzir pri izračunu, tako da su stvarni brojevi zasigurno veći.

Prommer, Saker LIFE, 2011.

Ogrličasta droplja

Chlamydotis undulata

Dodatna smrtnost zbog sudara.

Fuerteventura, Lanzarote, Kanarski otoci, Španjolska

2008.

Procijenjeno je da je u jednoj godini smrtno stradalo 25,5 % ukupne populacije ogrličaste droplje.

Garcia-del-Rey i Rodriguez-Lorenzo, 2011.

Velika droplja

Otis tarda

Dodatna smrtnost zbog sudara.

jugozapadna Španjolska

1991.–1993.

16 jedinki

Ispitivani su dijelovi vodova duljine 4 + 8 + 4 km

Janss, 2000.

---

PRILOG 4.

Primjeri utjecaja električnih vodova na metapopulacije vrsta popisanih u Prilogu I. Direktivi o pticama

| Vrsta | Glavni utjecaj | Lokacija | Razdoblje ispitivanja | Žrtve | Zaključci | Ključni znanstveni članci |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bijela roda

  Ciconia ciconia | Dodatna smrtnost zbog električnog udara i sudara. | Njemačka | — | U 226 slučajeva od 1 185 pronalazaka prstenovanih ptica | Uzrok za pronalaske bile su „nadzemne žice”. | Riegel i Winkel, 1971. |
| Bijela roda

  Ciconia ciconia | Dodatna smrtnost zbog električnog udara i sudara. | Švicarska | 1984.–1999. | 195 od 416 pronalazaka mrtvih ptica. Veličina uzorka: 2 912  prstenovanih jedinki. | Smrtnost zbog električnih vodova važna je za bijele rode; približno jedna od četiri mlade ptice te jedna od 17 odraslih ptica svake godine smrtno stradaju zbog sudara s električnim vodovima i njima izazvanim električnim udarom. | Schaub i Pradel, 2004. |
| Bijela roda

  Ciconia ciconia | Dodatna smrtnost zbog električnog udara i sudara. | Središnja Španjolska | 1999.–2000. | Pronađena je 51 jedinka smrtno stradala od električnog udara te 101 jedinka smrtno stradala od sudara. | Oko 1 % prisutnih roda uginulo je tijekom seobe nakon parenja, a od 5 do 7 % populacije tijekom zime. | Garrido i Fernández-Cruz, 2003. |
| Prugasti orao

  Aquila fasciata | Dodatna smrtnost zbog sudara. | Katalonija, Španjolska | 1990.–1997. | 2 od 12 jedinki koje se pare | Samim je sudarima izazvano 17 % godišnje smrtnosti, što je ozbiljan problem na razini populacije. Godišnja stopa smrtnosti odraslih jedinki ne smije prijeći iznos od 2 do 6 % kako bi populacija ostala u ravnoteži. | Manosa i Real, 2001. |
| Prugasti orao

  Aquila fasciata | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Katalonija, Španjolska | 1990.–1997. | 6 od 12 jedinki koje se pare | Samim je električnim udarima izazvano 50 % godišnje smrtnosti, što je ozbiljan problem na razini populacije. Godišnja stopa smrtnosti odraslih jedinki ne smije prijeći iznos od 2 do 6 % kako bi populacija ostala u ravnoteži. | Manosa i Real, 2001. |
| Ušara

  Bubo bubo | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Švicarska | — | — | Više od 50 % neprirodnih uzroka smrti izazvano je električnim udarom i sudarom. Populacija se nalazila na kritičnoj razini. Čak i nakon što bi se ublažili izvori svih neprirodnih uzroka smrti, populacija bi ovisila o doseljavanju iz obližnjih populacija. | Schaub, 2010. |
| Ušara

  Bubo bubo | Dodatna smrtnost zbog električnog udara. | Italija | — | — | Visoka stopa napuštanja teritorija povezana sa stradanjem od električnog udara koja ima za posljedicu populaciju niske gustoće koja se naglo smanjuje. | Sergio, 2004. |
| Mala droplja

  Tetrax tetrax | Dodatna smrtnost zbog sudara. | Portugal | — | — | Od sudara s nadzemnim žicama smrtno stradava 1,5 % portugalske populacije. Visok rizik od mogućeg izbjegavanja područja s električnim vodovima za prijenos (koje utječe na reproduktivnu uspješnost ograničavanjem veličine i gustoće skupina mužjaka koji se okupljaju za vrijeme parenja kako bi privukli ženke). | Silva, 2010. |

Vrsta

Glavni utjecaj

Lokacija

Razdoblje ispitivanja

Žrtve

Zaključci

Ključni znanstveni članci

Bijela roda

Ciconia ciconia

Dodatna smrtnost zbog električnog udara i sudara.

Njemačka

—

U 226 slučajeva od 1 185 pronalazaka prstenovanih ptica

Uzrok za pronalaske bile su „nadzemne žice”.

Riegel i Winkel, 1971.

Bijela roda

Ciconia ciconia

Dodatna smrtnost zbog električnog udara i sudara.

Švicarska

1984.–1999.

195 od 416 pronalazaka mrtvih ptica. Veličina uzorka: 2 912  prstenovanih jedinki.

Smrtnost zbog električnih vodova važna je za bijele rode; približno jedna od četiri mlade ptice te jedna od 17 odraslih ptica svake godine smrtno stradaju zbog sudara s električnim vodovima i njima izazvanim električnim udarom.

Schaub i Pradel, 2004.

Bijela roda

Ciconia ciconia

Dodatna smrtnost zbog električnog udara i sudara.

Središnja Španjolska

1999.–2000.

Pronađena je 51 jedinka smrtno stradala od električnog udara te 101 jedinka smrtno stradala od sudara.

Oko 1 % prisutnih roda uginulo je tijekom seobe nakon parenja, a od 5 do 7 % populacije tijekom zime.

Garrido i Fernández-Cruz, 2003.

Prugasti orao

Aquila fasciata

Dodatna smrtnost zbog sudara.

Katalonija, Španjolska

1990.–1997.

2 od 12 jedinki koje se pare

Samim je sudarima izazvano 17 % godišnje smrtnosti, što je ozbiljan problem na razini populacije. Godišnja stopa smrtnosti odraslih jedinki ne smije prijeći iznos od 2 do 6 % kako bi populacija ostala u ravnoteži.

Manosa i Real, 2001.

Prugasti orao

Aquila fasciata

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Katalonija, Španjolska

1990.–1997.

6 od 12 jedinki koje se pare

Samim je električnim udarima izazvano 50 % godišnje smrtnosti, što je ozbiljan problem na razini populacije. Godišnja stopa smrtnosti odraslih jedinki ne smije prijeći iznos od 2 do 6 % kako bi populacija ostala u ravnoteži.

Manosa i Real, 2001.

Ušara

Bubo bubo

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Švicarska

—

—

Više od 50 % neprirodnih uzroka smrti izazvano je električnim udarom i sudarom. Populacija se nalazila na kritičnoj razini. Čak i nakon što bi se ublažili izvori svih neprirodnih uzroka smrti, populacija bi ovisila o doseljavanju iz obližnjih populacija.

Schaub, 2010.

Ušara

Bubo bubo

Dodatna smrtnost zbog električnog udara.

Italija

—

—

Visoka stopa napuštanja teritorija povezana sa stradanjem od električnog udara koja ima za posljedicu populaciju niske gustoće koja se naglo smanjuje.

Sergio, 2004.

Mala droplja

Tetrax tetrax

Dodatna smrtnost zbog sudara.

Portugal

—

—

Od sudara s nadzemnim žicama smrtno stradava 1,5 % portugalske populacije. Visok rizik od mogućeg izbjegavanja područja s električnim vodovima za prijenos (koje utječe na reproduktivnu uspješnost ograničavanjem veličine i gustoće skupina mužjaka koji se okupljaju za vrijeme parenja kako bi privukli ženke).

Silva, 2010.

---

PRILOG 5.

Predloženi popis vrsta koje imaju prioritet pri prevenciji i ublažavanju utjecaja električnih vodova u EU-u

| Uobičajeni naziv | Znanstveni naziv | Kategorija na globalnom crvenom popisu IUCN-a | Direktiva o pticama | Žrtve električnog udara (1) | Žrtve sudara (2) | Stanje očuvanosti u Europi (3) | Prostorni opseg po obrascima seoba
  (Birdlife International, 2004.) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Crkavica | Neophron percnopterus | EN | I | III | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Crvenovrata guska (*1) | Branta ruficollis | EN | I | I | II | Nepovoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Orao krstaš | Aquila heliaca | VU | I | III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Španjolski orao | Aquila adalberti | VU | I | III | II | Nepovoljno | Stanarica |
| Stepski sokol | Falco cherrug | VU | I | II-III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Orao klokotaš | Aquila clanga | VU | I | II | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti |
| Kudravi nesit | Pelecanus crispus | VU | I | I | II-III | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Mala lisasta guska (*1) | Anser erythropus | VU | I | I | II | Nepovoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Crvenonoga vjetruša | Falco vespertinus | NT | I | II-III | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Crvena lunja | Milvus milvus | NT | I | III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Velika droplja | Otis tarda | VU | I | 0 | III | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Sup starješina | Aegypius monachus | NT | I | III | II | Nepovoljno | Stanarica |
| Crna roda | Ciconia nigra | | I | III | III | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Bijela roda | Ciconia ciconia | | I | III | III | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Ogrličasta droplja (*1) | Chlamydotis undulata | VU | | 0 | III | Nepovoljno | Stanarica |
| Zlatovrana modrulja | Coracias garrulus | NT | I | I-II | I-II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Patuljasti orao | Aquila pennata | | I | III | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Bjelonokta vjetruša | Falco naumanni | | I | II-III | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Orao štekavac | Haliaeetus albicilla | | I | III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Eja strnjarica | Circus cyaneus | | I | III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Suri orao | Aquila chrysaetos | | I | III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Mala droplja (*1) | Tetrax tetrax | NT | I | 0 | III | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Veliki pozviždač | Numenius arquata | NT | | I | II-III | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti |
| Crnorepa muljača | Limosa limosa | NT | | I | II-III | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti |
| Crnokrila lunja (*1) | Elanus caeruleus | | I | III | II | Nepovoljno | Stanarica |
| Kostoberina | Gypaetus barbatus | | I | III | II | Nepovoljno | Stanarica |
| Prugasti orao | Aquila fasciata | | I | III | II | Nepovoljno | Stanarica |
| Čaplja danguba | Ardea purpurea | | I | II | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Škanjac osaš (*1) | Pernis apivorus | | I | III | II | Povoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Crna lunja | Milvus migrans | | I | III | II | Povoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Zmijar | Circaetus gallicus | | I | III | II | Povoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Eja livadarka | Circus pygargus | | I | III | II | Povoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Bukoč | Pandion haliaetus | | I | III | II | Povoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Mali sokol | Falco columbarius | | I | II-III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Veliki sokol | Falco rusticolus | | I | II-III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Euroazijska žličarka | Platalea leucorodia | | I | II | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti |
| Ždral | Grus grus | | I | I | III | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti |
| Krški sokol | Falco biarmicus | | I | II-III | II | Nepovoljno | Stanarica |
| Pršljivac | Philomachus pugnax | | I | I | II-III | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Bjeloglavi sup | Gyps fulvus | | I | III | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Eja močvarica | Circus aeruginosus | | I | III | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Jastreb | Accipiter gentilis arrigonii | | I | III | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Kobac | Accipiter nisus granti | | I | III | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Riđi škanjac | Buteo rufinus | | I | III | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Ružičasti nesit | Pelecanus onocrotalus | | I | I | II-III | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti |
| Alpska snježnica (*1) | Lagopus mutus | | I | I | III | Nepovoljno | Stanarica |
| Troprsti zlatar | Pluvialis apricaria | | I | I | II-III | Nepovoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Stepski orao | Aquila nipalensis | | | III | II | — | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Vjetruša | Falco tinnunculus | | | II-III | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Sivi sokol | Falco peregrinus | | I | II-III | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Ušara | Bubo bubo | | I | II-III | II | Povoljno | Stanarica |
| Jastrebača | Strix uralensis | | I | II-III | II | Povoljno | Stanarica |
| Mali labud | Cygnus columbianus | | I | I | II | Nepovoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Crna čigra | Chlidonias niger | | I | I | I-II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Grlica | Streptopelia turtur | | | I-II | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Sokol lastavičar | Falso subbuteo | | | II-III | II | Povoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Prugasti pozviždač | Numenius phaeopus | | | I | II-III | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Škanjac | Buteo buteo | | | III | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Ružičasti plamenac | Phoenicopterus roseus | | I | 0 | III | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Kosac | Crex crex | | I | 0 | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Patka pupčanica | Anas querquedula | | | I | II | Nepovoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Mala ušara | Asio otus | | | II-III | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Vivak | Vanellus vanellus | | | I | II-III | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Šljuka kokošica | Gallinago gallinago | | | I | II-III | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Crvenonoga prutka | Tringa totanus | | | I | II-III | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Grivasta guska | Branta bernicla | | | I | II | Nepovoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Žutokljuni labud | Cygnus cygnus | | I | I | II | Povoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Velika lisasta guska | Anser albifrons flavirostris | | I | I | II | Povoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Jelolica guska | Branta leucopsis | | I | I | II | Povoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Obična čigra | Sterna hirundo | | I | I | I-II | Povoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Prepelica | Coturnix coturnix | | | I | II-III | Povoljno | Međukontinentalna selica na duge udaljenosti |
| Patka žličarka | Anas clypeata | | | I | II | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Čaplja govedarica | Bubulcus ibis | | | II | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Siva čaplja | Ardea cinerea | | | II | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Riđa liskonoga | Phalaropus fulicarius | | | I | II-III | Nije procijenjeno (*1) | Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti |
| Šljuka | Scolopax rusticola | | | 0 | II-III | Nepovoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Oštrigar | Haematopus ostralegus | | | I | II-III | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Guska glogovnjača | Anser fabilis | | | I | II | Povoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Kratkokljuna guska | Anser brachyrynchus | | | I | II | Povoljno | Potpuna selica unutar Europe |
| Veliki vranac | Phalacrocorax carbo | | | I | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Crvenokljuni labud | Cygnus olor | | | I | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Divlja guska | Anser anser | | | I | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Zviždara | Anas penelope | | | I | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Divlja patka | Anas platyrhynchos | | | I | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Veliki galeb | Larus marinus | | | I | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Srebrnasti galeb | Larus argentatus | | | I | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Riječni galeb | Larus ridibundus | | | I | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Kokošica | Rallus aquaticus | | | 0 | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Mlakuša | Gallinula chloropus | | | 0 | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| Liska | Fulica atra | | | 0 | II | Povoljno | Djelomična selica unutar Europe |
| IUCN= kategorije na globalnom crvenom popisu (IUCN, 2012.).
  EN= ugrožena vrsta (eng. endangered).
  VUL= osjetljiva vrsta (eng. vulnerable).
  NT= gotovo ugrožena vrsta (eng. near threatened).
  Ozbiljnost utjecaja na populacije ptica (Haas et al., 2003.; Prinsen et al., 2011.):
  0= nisu prijavljena ili nisu vjerojatna stradanja ptica;
  I= prijavljena su stradanja, ali čini se da nije ugrožena populacija ptica;
  II= brojna stradanja na regionalnoj ili lokalnoj razini, ali bez značajnog utjecaja na sveukupnu populaciju vrste;
  III= stradanja uvelike doprinose smrtnosti vrste te joj prijeti izumiranje, regionalno ili na višoj razini. |

Uobičajeni naziv

Znanstveni naziv

Kategorija na globalnom crvenom popisu IUCN-a

Direktiva o pticama

Žrtve električnog udara (1)

Žrtve sudara (2)

Stanje očuvanosti u Europi (3)

Prostorni opseg po obrascima seoba

(Birdlife International, 2004.)

Crkavica

Neophron percnopterus

EN

I

III

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Crvenovrata guska (*1)

Branta ruficollis

EN

I

I

II

Nepovoljno

Potpuna selica unutar Europe

Orao krstaš

Aquila heliaca

VU

I

III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Španjolski orao

Aquila adalberti

VU

I

III

II

Nepovoljno

Stanarica

Stepski sokol

Falco cherrug

VU

I

II-III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Orao klokotaš

Aquila clanga

VU

I

II

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti

Kudravi nesit

Pelecanus crispus

VU

I

I

II-III

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Mala lisasta guska (*1)

Anser erythropus

VU

I

I

II

Nepovoljno

Potpuna selica unutar Europe

Crvenonoga vjetruša

Falco vespertinus

NT

I

II-III

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Crvena lunja

Milvus milvus

NT

I

III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Velika droplja

Otis tarda

VU

I

0

III

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Sup starješina

Aegypius monachus

NT

I

III

II

Nepovoljno

Stanarica

Crna roda

Ciconia nigra

I

III

III

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Bijela roda

Ciconia ciconia

I

III

III

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Ogrličasta droplja (*1)

Chlamydotis undulata

VU

0

III

Nepovoljno

Stanarica

Zlatovrana modrulja

Coracias garrulus

NT

I

I-II

I-II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Patuljasti orao

Aquila pennata

I

III

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Bjelonokta vjetruša

Falco naumanni

I

II-III

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Orao štekavac

Haliaeetus albicilla

I

III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Eja strnjarica

Circus cyaneus

I

III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Suri orao

Aquila chrysaetos

I

III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Mala droplja (*1)

Tetrax tetrax

NT

I

0

III

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Veliki pozviždač

Numenius arquata

NT

I

II-III

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti

Crnorepa muljača

Limosa limosa

NT

I

II-III

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti

Crnokrila lunja (*1)

Elanus caeruleus

I

III

II

Nepovoljno

Stanarica

Kostoberina

Gypaetus barbatus

I

III

II

Nepovoljno

Stanarica

Prugasti orao

Aquila fasciata

I

III

II

Nepovoljno

Stanarica

Čaplja danguba

Ardea purpurea

I

II

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Škanjac osaš (*1)

Pernis apivorus

I

III

II

Povoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Crna lunja

Milvus migrans

I

III

II

Povoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Zmijar

Circaetus gallicus

I

III

II

Povoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Eja livadarka

Circus pygargus

I

III

II

Povoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Bukoč

Pandion haliaetus

I

III

II

Povoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Mali sokol

Falco columbarius

I

II-III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Veliki sokol

Falco rusticolus

I

II-III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Euroazijska žličarka

Platalea leucorodia

I

II

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti

Ždral

Grus grus

I

I

III

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti

Krški sokol

Falco biarmicus

I

II-III

II

Nepovoljno

Stanarica

Pršljivac

Philomachus pugnax

I

I

II-III

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Bjeloglavi sup

Gyps fulvus

I

III

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Eja močvarica

Circus aeruginosus

I

III

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Jastreb

Accipiter gentilis arrigonii

I

III

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Kobac

Accipiter nisus granti

I

III

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Riđi škanjac

Buteo rufinus

I

III

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Ružičasti nesit

Pelecanus onocrotalus

I

I

II-III

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti

Alpska snježnica (*1)

Lagopus mutus

I

I

III

Nepovoljno

Stanarica

Troprsti zlatar

Pluvialis apricaria

I

I

II-III

Nepovoljno

Potpuna selica unutar Europe

Stepski orao

Aquila nipalensis

III

II

—

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Vjetruša

Falco tinnunculus

II-III

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Sivi sokol

Falco peregrinus

I

II-III

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Ušara

Bubo bubo

I

II-III

II

Povoljno

Stanarica

Jastrebača

Strix uralensis

I

II-III

II

Povoljno

Stanarica

Mali labud

Cygnus columbianus

I

I

II

Nepovoljno

Potpuna selica unutar Europe

Crna čigra

Chlidonias niger

I

I

I-II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Grlica

Streptopelia turtur

I-II

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Sokol lastavičar

Falso subbuteo

II-III

II

Povoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Prugasti pozviždač

Numenius phaeopus

I

II-III

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Škanjac

Buteo buteo

III

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Ružičasti plamenac

Phoenicopterus roseus

I

0

III

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Kosac

Crex crex

I

0

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Patka pupčanica

Anas querquedula

I

II

Nepovoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Mala ušara

Asio otus

II-III

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Vivak

Vanellus vanellus

I

II-III

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Šljuka kokošica

Gallinago gallinago

I

II-III

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Crvenonoga prutka

Tringa totanus

I

II-III

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Grivasta guska

Branta bernicla

I

II

Nepovoljno

Potpuna selica unutar Europe

Žutokljuni labud

Cygnus cygnus

I

I

II

Povoljno

Potpuna selica unutar Europe

Velika lisasta guska

Anser albifrons flavirostris

I

I

II

Povoljno

Potpuna selica unutar Europe

Jelolica guska

Branta leucopsis

I

I

II

Povoljno

Potpuna selica unutar Europe

Obična čigra

Sterna hirundo

I

I

I-II

Povoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Prepelica

Coturnix coturnix

I

II-III

Povoljno

Međukontinentalna selica na duge udaljenosti

Patka žličarka

Anas clypeata

I

II

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Čaplja govedarica

Bubulcus ibis

II

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Siva čaplja

Ardea cinerea

II

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Riđa liskonoga

Phalaropus fulicarius

I

II-III

Nije procijenjeno (*1)

Međukontinentalna selica na kratke udaljenosti

Šljuka

Scolopax rusticola

0

II-III

Nepovoljno

Djelomična selica unutar Europe

Oštrigar

Haematopus ostralegus

I

II-III

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Guska glogovnjača

Anser fabilis

I

II

Povoljno

Potpuna selica unutar Europe

Kratkokljuna guska

Anser brachyrynchus

I

II

Povoljno

Potpuna selica unutar Europe

Veliki vranac

Phalacrocorax carbo

I

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Crvenokljuni labud

Cygnus olor

I

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Divlja guska

Anser anser

I

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Zviždara

Anas penelope

I

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Divlja patka

Anas platyrhynchos

I

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Veliki galeb

Larus marinus

I

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Srebrnasti galeb

Larus argentatus

I

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Riječni galeb

Larus ridibundus

I

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Kokošica

Rallus aquaticus

0

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Mlakuša

Gallinula chloropus

0

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

Liska

Fulica atra

0

II

Povoljno

Djelomična selica unutar Europe

IUCN= kategorije na globalnom crvenom popisu (IUCN, 2012.).

EN= ugrožena vrsta (eng. endangered).

VUL= osjetljiva vrsta (eng. vulnerable).

NT= gotovo ugrožena vrsta (eng. near threatened).

Ozbiljnost utjecaja na populacije ptica (Haas et al., 2003.; Prinsen et al., 2011.):

0= nisu prijavljena ili nisu vjerojatna stradanja ptica;

I= prijavljena su stradanja, ali čini se da nije ugrožena populacija ptica;

II= brojna stradanja na regionalnoj ili lokalnoj razini, ali bez značajnog utjecaja na sveukupnu populaciju vrste;

III= stradanja uvelike doprinose smrtnosti vrste te joj prijeti izumiranje, regionalno ili na višoj razini.

---

(1)  AEWA-CMS, 2011.a.

(2)  AEWA-CMS, 2011.a.

(3)  Birdlife International, 2004.

(*1)  vrste koje nisu popisane u Prinsen et al., (2011.a).

---

PRILOG 6.

Usporedba postupaka u okviru ocjene prihvatljivosti, procjene utjecaja na okoliš i strateške procjene okoliša

| | OCJENA PRIHVATLJIVOSTI | PROCJENA UTJECAJA NA OKOLIŠ | STRATEŠKA PROCJENA OKOLIŠA |
| --- | --- | --- | --- |
| Na koje su vrste razvojnih projekata postupci usmjereni? | Na bilo koji plan ili projekt koji će, samostalno ili u kombinaciji s drugim planovima/projektima, vjerojatno imati negativan učinak na područje mreže Natura 2000 (isključujući planove ili projekte koji su izravno povezani s upravljanjem u pogledu očuvanja područja). | Na sve projekte navedene u Prilogu I.
  Za projekte navedene u Prilogu II., potreba za procjenom utjecaja na okoliš utvrđuje se za svaki slučaj posebno ili na temelju pragova ili kriterija koje su odredile države članice (uzimajući u obzir kriterije u Prilogu III.). | Na sve planove i programe, ili njihove izmjene,






  a) | koji su izrađeni za poljoprivredu, šumarstvo, ribarstvo, energetiku, industriju, prijevoz, gospodarenje otpadom, gospodarenje vodama, telekomunikacije, turizam, prostorno planiranje ili upotrebu zemljišta i kojima se određuje okvir za buduće odobravanje provedbe projekata navedenih u prilozima I. i II. Direktivi o procjeni utjecaja na okoliš ili |

OCJENA PRIHVATLJIVOSTI

PROCJENA UTJECAJA NA OKOLIŠ

STRATEŠKA PROCJENA OKOLIŠA

Na koje su vrste razvojnih projekata postupci usmjereni?

Na bilo koji plan ili projekt koji će, samostalno ili u kombinaciji s drugim planovima/projektima, vjerojatno imati negativan učinak na područje mreže Natura 2000 (isključujući planove ili projekte koji su izravno povezani s upravljanjem u pogledu očuvanja područja).

Na sve projekte navedene u Prilogu I.

Za projekte navedene u Prilogu II., potreba za procjenom utjecaja na okoliš utvrđuje se za svaki slučaj posebno ili na temelju pragova ili kriterija koje su odredile države članice (uzimajući u obzir kriterije u Prilogu III.).

Na sve planove i programe, ili njihove izmjene,

a)

koji su izrađeni za poljoprivredu, šumarstvo, ribarstvo, energetiku, industriju, prijevoz, gospodarenje otpadom, gospodarenje vodama, telekomunikacije, turizam, prostorno planiranje ili upotrebu zemljišta i kojima se određuje okvir za buduće odobravanje provedbe projekata navedenih u prilozima I. i II. Direktivi o procjeni utjecaja na okoliš ili

| b) | za koje je, s obzirom na vjerojatan učinak na područja, utvrđeno da zahtijevaju procjenu u skladu s člankom 6. ili 7. Direktive 92/43/EEZ. |
| --- | --- |

b)

za koje je, s obzirom na vjerojatan učinak na područja, utvrđeno da zahtijevaju procjenu u skladu s člankom 6. ili 7. Direktive 92/43/EEZ.

Koje je utjecaje od važnosti za prirodu potrebno procijeniti?

Ocjenu bi trebalo napraviti s obzirom na ciljeve očuvanja za određeno područje (koji se odnose na vrste / stanišne tipove za koje je to područje određeno).

Utjecaje bi trebalo procijeniti kako bi se utvrdilo hoće li oni negativno utjecati na cjelovitost predmetnog područja.

Izravne i neizravne, sekundarne, kumulativne, kratkoročne, srednjoročne i dugoročne, trajne i privremene, pozitivne i negativne značajne učinke na, između ostalog, faunu i floru.

Moguće značajne učinke na okoliš, uključujući biološku raznolikost, populaciju, zdravlje ljudi, faunu, floru, tlo, vode, zrak, klimatske čimbenike, materijalnu imovinu, kulturnu baštinu, uključujući arhitektonsku i arheološku baštinu, krajobraz i međusobni odnos prethodno navedenih čimbenika.

Tko je zadužen za ocjenu/procjenu?

Dužnost je nadležnog tijela osigurati provedbu ocjene prihvatljivosti. U tom se kontekstu od nositelja projekta može zahtijevati da izvrši sve potrebne studije i da nadležnom tijelu pruži sve potrebne informacije kako bi se potonjem omogućilo da donese potpuno utemeljenu odluku. Tako nadležno tijelo može, prema potrebi, prikupiti relevantne informacije i iz drugih izvora.

Nositelj projekta dostavlja potrebne informacije koje nadležno tijelo za izdavanje odobrenja za provedbu treba uzeti u obzir.

Nadležno tijelo za planiranje

Savjetuje li se s javnim/drugim tijelima?

NIje obvezno, ali se potiče („prema potrebi”).

Obvezno – savjetovanje se obavlja prije donošenja prijedloga za razvojni projekt.

Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi se osiguralo da se tijelima koja će vjerojatno biti zainteresirana za projekt omogući da izraze svoje mišljenje o zahtjevu za izdavanje odobrenja za provedbu. Ista se načela primjenjuju za savjetovanje s javnošću. U slučaju mogućih značajnih utjecaja na okoliš u drugoj državi članici potrebno se savjetovati s njezinim relevantnim tijelima i javnošću.

Obvezno – savjetovanje se obavlja prije donošenja plana ili programa.

Tijelima i javnosti osigurava se unutar prikladnih vremenskih okvira pravovremena i djelotvorna mogućnost za izražavanje mišljenja o nacrtu plana ili programa i priloženom izvješću o okolišu prije donošenja plana ili programa ili njegova upućivanja u zakonodavni postupak. Države članice moraju odrediti tijela s kojima se treba savjetovati koja će, zbog njihovih specifičnih nadležnosti u području okoliša, vjerojatno biti zainteresirana. U slučaju mogućih značajnih utjecaja na okoliš u drugoj državi članici, potrebno se savjetovati s njezinim relevantnim tijelima i javnošću.

U kojoj su mjeri ishodi procjene obvezujući?

Obvezujući.

Nadležna tijela mogu pristati na plan ili projekt tek nakon što utvrde da on neće štetno utjecati na cjelovitost područja.

Rezultati savjetovanja i informacije prikupljene kao dio procjene utjecaja na okoliš
  na odgovarajući se način uzimaju u obzir
  u postupku za izdavanje odobrenja za provedbu.

Izvješće o okolišu, kao i izražena mišljenja,
  uzimaju se u obzir
  tijekom izrade plana ili programa te prije njegova donošenja ili upućivanja u zakonodavni postupak.

---