# Den Europæiske Unions C 211/18.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 211 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 61. årgang18. juni 2018 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 211

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

61. årgang18. juni 2018

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2018/C 211/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2018/C 211/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2018/C 211/02 | Sag C-233/16: Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Generalitat de Catalunya (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — regional afgift på store detailhandelscentre — etableringsfrihed — miljøbeskyttelse og fysisk planlægning — statsstøtte — selektiv foranstaltning — Kommissionens skrivelse om henlæggelse af en klage — eksisterende støtte) | 2 |
| 2018/C 211/03 | Forenede sager C-234/16 og C-235/16: Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C–234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C–235/16) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — regional afgift på store detailhandelscentre — etableringsfrihed — miljøbeskyttelse og fysisk planlægning — statsstøtte — selektiv foranstaltning) | 3 |
| 2018/C 211/04 | Forenede sager C-236/16 og C-237/16: Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Diputación General de Aragón (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — regional afgift på store detailhandelscentre — etableringsfrihed — miljøbeskyttelse og fysisk planlægning — statsstøtte — selektiv foranstaltning) | 4 |
| 2018/C 211/05 | Sag C-353/16: Domstolens dom (Store Afdeling) af 24. april 2018 — MP mod Secretary of State for the Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court of the United Kingdom — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse — asylpolitik — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 4 — direktiv 2004/83/EF — artikel 2, litra e) — betingelser for at være berettiget til subsidiær beskyttelse — artikel 15, litra b) — risiko for, at ansøgerens psykiske tilstand lider alvorlig overlast i tilfælde af tilbagesendelse til dennes hjemland — person, der har været udsat for tortur i sit hjemland) | 4 |
| 2018/C 211/06 | Sag C-34/17: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. april 2018 — Eamonn Donnellan mod The Revenue Commissioners (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court (Irland) — Irland) (Præjudiciel forelæggelse — gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer — direktiv 2010/24/EU — artikel 14 — adgang til effektive retsmidler — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 47 — den bistandssøgte myndigheds mulighed for at afslå bistand til inddrivelse, fordi fordringen ikke er blevet behørigt meddelt) | 5 |
| 2018/C 211/07 | Sag C-81/17: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. april 2018 — Zabrus Siret SRL mod Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Suceava — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse — skatter og afgifter — direktiv 2006/112/EF — det fælles merværdiafgiftssystem (moms) — fradrag for indgående afgift — ret til tilbagebetaling af moms — transaktioner omfattet af en afgiftsperiode, der allerede har været genstand for en afsluttet afgiftskontrol — national lovgivning — den afgiftspligtige persons mulighed for at berigtige afgiftsangivelser, der allerede har været genstand for en afgiftskontrol — udelukket — effektivitetsprincippet — afgiftsneutralitet — retssikkerhed) | 6 |
| 2018/C 211/08 | Forenede sager C-91/17 P og C-92/17 P: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. april 2018 — Cellnex Telecom SA, tidligere Abertis Telecom SA, og Telecom Castilla-La Mancha SA mod Europa-Kommissionen og SES Astra (Appel — statsstøtte — digitalt TV — støtte til implementering af jordsendt digitalt TV i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (den selvstyrende region Castilla-La Mancha, Spanien) — tilskud til operatørerne af platforme for jordbaseret digitalt TV — afgørelse, hvorved støtteforanstaltningerne erklæres delvis uforenelige med det indre marked — statsstøttebegrebet — fordel — tjenesteydelser af almen økonomisk interesse — definition — medlemsstaternes skønsmargen) | 6 |
| 2018/C 211/09 | Sag C-97/17: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. april 2018 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien (Traktatbrud — naturbeskyttelse — direktiv 2009/147/EF — beskyttelse af vilde fugle — særligt beskyttet område (SBO) — udlægning som SBO af områder, som med hensyn til antal og udstrækning er bedst egnede til beskyttelse af de fuglearter, der er nævnt i bilag I til direktiv 2009/147 — vigtigt fuglebeskyttelsesområde — det vigtige fuglebeskyttelsesområde Rila — delvis udlægning af fuglebeskyttelsesområdet Rila som SBO) | 7 |
| 2018/C 211/10 | Sag C-66/18: Sag anlagt den 1. februar 2018 — Europa-Kommissionen mod Ungarn | 7 |
| 2018/C 211/11 | Sag C-78/18: Sag anlagt den 6. februar 2018 — Europa-Kommissionen mod Ungarn | 8 |
| 2018/C 211/12 | Sag C-139/18 P: Appel iværksat den 21. februar 2018 af CJ til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 13. december 2017 i sag T-602/16, CJ mod Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) | 9 |
| 2018/C 211/13 | Sag C-167/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Spanien) den 2. marts 2018 — Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote mod Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L. | 11 |
| 2018/C 211/14 | Sag C-176/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. marts 2018 — Club de Variedades Vegetales Protegidas mod Adolfo Juan Martínez Sanchís | 11 |
| 2018/C 211/15 | Sag C-177/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Spanien) den 7. marts 2018 — Almudena Baldonedo Martín mod Ayuntamiento de Madrid | 12 |
| 2018/C 211/16 | Sag C-186/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 9. marts 2018 — José Cánovas Pardo S.L. mod Club de Variedades Vegetales Protegidas | 13 |
| 2018/C 211/17 | Sag C-193/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Tyskland) den 9. marts 2018 — Google LLC mod Forbundsrepublikken Tyskland | 14 |
| 2018/C 211/18 | Sag C-205/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Piteşti (Rumænien) den 20. marts 2018 — Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv og Raluca-Marinela Traşcă mod Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea | 15 |
| 2018/C 211/19 | Sag C-233/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeidshof te Brussel (Belgien) den 29. marts 2018 — Zubair Haqbin mod Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers | 16 |
| 2018/C 211/20 | Sag C-242/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 5. april 2018 — UniCredit Leasing EAD mod Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika — Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP | 16 |
| 2018/C 211/21 | Sag C-254/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 12. april 2018 — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure mod Premier ministre, Ministre d’État, Ministre de l’Intérieur og Ministre de l’Action et des Comptes publics | 17 |
| 2018/C 211/22 | Sag C-270/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 19. april 2018 — UPM France mod Premier ministre og Ministre de l’Action et des Comptes publics | 18 |
| | Retten |
| 2018/C 211/23 | Sag T-47/16: Rettens dom af 3. maj 2018 — Sigma Orionis mod REA (Voldgiftsbestemmelse — Horisont 2020 — rammeprogrammet for forskning og innovation — indstilling af betalingerne inden for en tilskudsaftale efter en finansiel revision — påstand om betaling af de af REA skyldige beløb inden for rammerne af gennemførelsen af en tilskudsaftale) | 19 |
| 2018/C 211/24 | Sag T-48/16: Rettens dom af 3. maj 2018 — Sigma Orionis mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — Det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) og Horisont 2020 — rammeprogrammet for forskning og innovation — suspension af betalingerne og opsigelse af tilskudsaftalerne efter en finansiel revision — påstand om betaling af de af Kommissionen skyldige beløb inden for rammerne af gennemførelsen af tilskudsaftalerne — ansvar uden for kontraktforhold) | 19 |
| 2018/C 211/25 | Sag T-168/16: Rettens dom af 3. maj 2018 — Grizzly Tools mod Kommissionen (Beskyttelse af forbrugeres og arbejdstageres sikkerhed og sundhed — direktiv 2006/42/EF — beskyttelsesklausul — national foranstaltning om forbud mod markedsføring af en højtryksrenser — væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav — Kommissionens afgørelse, der erklærer foranstaltningen berettiget — begrundelsespligt — ligebehandling) | 20 |
| 2018/C 211/26 | Sag T-428/17: Rettens dom af 2. maj 2018 — Alpine Welten Die Bergführer mod EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer) [EU-varemærker — ansøgning om EU-figurmærket ALPINEWELTEN Die Bergführer — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]] | 21 |
| 2018/C 211/27 | Sag T-429/17: Rettens dom af 3. maj 2018 — Laboratoires Majorelle mod EUIPO — Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE) [EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-ordmærket LABORATOIRES MAJORELLE — ældre EU-ordmærke MAJORELLE — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] — ældre varemærker — deling af varemærkeansøgningen — artikel 44, stk. 6, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 50, stk. 6, i forordning (EU) 2017/1001)] | 21 |
| 2018/C 211/28 | Sag T-195/18: Sag anlagt den 16. marts 2018 — Talanton mod Kommissionen | 22 |
| 2018/C 211/29 | Sag T-200/18: Sag anlagt den 20. marts 2018 — Fersher Developments and Lisin mod Kommissionen og ECB | 23 |
| 2018/C 211/30 | Sag T-208/18: Sag anlagt den 23. marts 2018 — Nessim Daoud m.fl. mod Rådet m.fl. | 23 |
| 2018/C 211/31 | Sag T-214/18: Sag anlagt den 27. marts 2018 — Briois mod Parlamentet | 24 |
| 2018/C 211/32 | Sag T-215/18: Sag anlagt den 27. marts 2018 — QB mod ECB | 25 |
| 2018/C 211/33 | Sag T-216/18: Sag anlagt den 28. marts 2018 — Pozza mod Europa-Parlamentet | 26 |
| 2018/C 211/34 | Sag T-217/18: Sag anlagt den 28. marts 2018 — DK mod EU-Udenrigstjenesten | 27 |
| 2018/C 211/35 | Sag T-254/18: Sag anlagt den 23. april 2018 — China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products m.fl. mod Kommissionen | 28 |
| 2018/C 211/36 | Sag T-676/17: Rettens kendelse af 16. april 2018 — UN mod Kommissionen | 29 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2018/C 211/02

Sag C-233/16: Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Generalitat de Catalunya (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — regional afgift på store detailhandelscentre — etableringsfrihed — miljøbeskyttelse og fysisk planlægning — statsstøtte — selektiv foranstaltning — Kommissionens skrivelse om henlæggelse af en klage — eksisterende støtte)

2

2018/C 211/03

Forenede sager C-234/16 og C-235/16: Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C–234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C–235/16) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — regional afgift på store detailhandelscentre — etableringsfrihed — miljøbeskyttelse og fysisk planlægning — statsstøtte — selektiv foranstaltning)

3

2018/C 211/04

Forenede sager C-236/16 og C-237/16: Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Diputación General de Aragón (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — regional afgift på store detailhandelscentre — etableringsfrihed — miljøbeskyttelse og fysisk planlægning — statsstøtte — selektiv foranstaltning)

4

2018/C 211/05

Sag C-353/16: Domstolens dom (Store Afdeling) af 24. april 2018 — MP mod Secretary of State for the Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court of the United Kingdom — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse — asylpolitik — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 4 — direktiv 2004/83/EF — artikel 2, litra e) — betingelser for at være berettiget til subsidiær beskyttelse — artikel 15, litra b) — risiko for, at ansøgerens psykiske tilstand lider alvorlig overlast i tilfælde af tilbagesendelse til dennes hjemland — person, der har været udsat for tortur i sit hjemland)

4

2018/C 211/06

Sag C-34/17: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. april 2018 — Eamonn Donnellan mod The Revenue Commissioners (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court (Irland) — Irland) (Præjudiciel forelæggelse — gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer — direktiv 2010/24/EU — artikel 14 — adgang til effektive retsmidler — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 47 — den bistandssøgte myndigheds mulighed for at afslå bistand til inddrivelse, fordi fordringen ikke er blevet behørigt meddelt)

5

2018/C 211/07

Sag C-81/17: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. april 2018 — Zabrus Siret SRL mod Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Suceava — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse — skatter og afgifter — direktiv 2006/112/EF — det fælles merværdiafgiftssystem (moms) — fradrag for indgående afgift — ret til tilbagebetaling af moms — transaktioner omfattet af en afgiftsperiode, der allerede har været genstand for en afsluttet afgiftskontrol — national lovgivning — den afgiftspligtige persons mulighed for at berigtige afgiftsangivelser, der allerede har været genstand for en afgiftskontrol — udelukket — effektivitetsprincippet — afgiftsneutralitet — retssikkerhed)

6

2018/C 211/08

Forenede sager C-91/17 P og C-92/17 P: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. april 2018 — Cellnex Telecom SA, tidligere Abertis Telecom SA, og Telecom Castilla-La Mancha SA mod Europa-Kommissionen og SES Astra (Appel — statsstøtte — digitalt TV — støtte til implementering af jordsendt digitalt TV i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (den selvstyrende region Castilla-La Mancha, Spanien) — tilskud til operatørerne af platforme for jordbaseret digitalt TV — afgørelse, hvorved støtteforanstaltningerne erklæres delvis uforenelige med det indre marked — statsstøttebegrebet — fordel — tjenesteydelser af almen økonomisk interesse — definition — medlemsstaternes skønsmargen)

6

2018/C 211/09

Sag C-97/17: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. april 2018 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien (Traktatbrud — naturbeskyttelse — direktiv 2009/147/EF — beskyttelse af vilde fugle — særligt beskyttet område (SBO) — udlægning som SBO af områder, som med hensyn til antal og udstrækning er bedst egnede til beskyttelse af de fuglearter, der er nævnt i bilag I til direktiv 2009/147 — vigtigt fuglebeskyttelsesområde — det vigtige fuglebeskyttelsesområde Rila — delvis udlægning af fuglebeskyttelsesområdet Rila som SBO)

7

2018/C 211/10

Sag C-66/18: Sag anlagt den 1. februar 2018 — Europa-Kommissionen mod Ungarn

7

2018/C 211/11

Sag C-78/18: Sag anlagt den 6. februar 2018 — Europa-Kommissionen mod Ungarn

8

2018/C 211/12

Sag C-139/18 P: Appel iværksat den 21. februar 2018 af CJ til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 13. december 2017 i sag T-602/16, CJ mod Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC)

9

2018/C 211/13

Sag C-167/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Spanien) den 2. marts 2018 — Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote mod Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

11

2018/C 211/14

Sag C-176/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. marts 2018 — Club de Variedades Vegetales Protegidas mod Adolfo Juan Martínez Sanchís

11

2018/C 211/15

Sag C-177/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Spanien) den 7. marts 2018 — Almudena Baldonedo Martín mod Ayuntamiento de Madrid

12

2018/C 211/16

Sag C-186/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 9. marts 2018 — José Cánovas Pardo S.L. mod Club de Variedades Vegetales Protegidas

13

2018/C 211/17

Sag C-193/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Tyskland) den 9. marts 2018 — Google LLC mod Forbundsrepublikken Tyskland

14

2018/C 211/18

Sag C-205/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Piteşti (Rumænien) den 20. marts 2018 — Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv og Raluca-Marinela Traşcă mod Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

15

2018/C 211/19

Sag C-233/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeidshof te Brussel (Belgien) den 29. marts 2018 — Zubair Haqbin mod Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

16

2018/C 211/20

Sag C-242/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 5. april 2018 — UniCredit Leasing EAD mod Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika — Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

16

2018/C 211/21

Sag C-254/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 12. april 2018 — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure mod Premier ministre, Ministre d’État, Ministre de l’Intérieur og Ministre de l’Action et des Comptes publics

17

2018/C 211/22

Sag C-270/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 19. april 2018 — UPM France mod Premier ministre og Ministre de l’Action et des Comptes publics

18

Retten

2018/C 211/23

Sag T-47/16: Rettens dom af 3. maj 2018 — Sigma Orionis mod REA (Voldgiftsbestemmelse — Horisont 2020 — rammeprogrammet for forskning og innovation — indstilling af betalingerne inden for en tilskudsaftale efter en finansiel revision — påstand om betaling af de af REA skyldige beløb inden for rammerne af gennemførelsen af en tilskudsaftale)

19

2018/C 211/24

Sag T-48/16: Rettens dom af 3. maj 2018 — Sigma Orionis mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — Det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) og Horisont 2020 — rammeprogrammet for forskning og innovation — suspension af betalingerne og opsigelse af tilskudsaftalerne efter en finansiel revision — påstand om betaling af de af Kommissionen skyldige beløb inden for rammerne af gennemførelsen af tilskudsaftalerne — ansvar uden for kontraktforhold)

19

2018/C 211/25

Sag T-168/16: Rettens dom af 3. maj 2018 — Grizzly Tools mod Kommissionen (Beskyttelse af forbrugeres og arbejdstageres sikkerhed og sundhed — direktiv 2006/42/EF — beskyttelsesklausul — national foranstaltning om forbud mod markedsføring af en højtryksrenser — væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav — Kommissionens afgørelse, der erklærer foranstaltningen berettiget — begrundelsespligt — ligebehandling)

20

2018/C 211/26

Sag T-428/17: Rettens dom af 2. maj 2018 — Alpine Welten Die Bergführer mod EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer) [EU-varemærker — ansøgning om EU-figurmærket ALPINEWELTEN Die Bergführer — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]]

21

2018/C 211/27

Sag T-429/17: Rettens dom af 3. maj 2018 — Laboratoires Majorelle mod EUIPO — Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE) [EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-ordmærket LABORATOIRES MAJORELLE — ældre EU-ordmærke MAJORELLE — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] — ældre varemærker — deling af varemærkeansøgningen — artikel 44, stk. 6, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 50, stk. 6, i forordning (EU) 2017/1001)]

21

2018/C 211/28

Sag T-195/18: Sag anlagt den 16. marts 2018 — Talanton mod Kommissionen

22

2018/C 211/29

Sag T-200/18: Sag anlagt den 20. marts 2018 — Fersher Developments and Lisin mod Kommissionen og ECB

23

2018/C 211/30

Sag T-208/18: Sag anlagt den 23. marts 2018 — Nessim Daoud m.fl. mod Rådet m.fl.

23

2018/C 211/31

Sag T-214/18: Sag anlagt den 27. marts 2018 — Briois mod Parlamentet

24

2018/C 211/32

Sag T-215/18: Sag anlagt den 27. marts 2018 — QB mod ECB

25

2018/C 211/33

Sag T-216/18: Sag anlagt den 28. marts 2018 — Pozza mod Europa-Parlamentet

26

2018/C 211/34

Sag T-217/18: Sag anlagt den 28. marts 2018 — DK mod EU-Udenrigstjenesten

27

2018/C 211/35

Sag T-254/18: Sag anlagt den 23. april 2018 — China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products m.fl. mod Kommissionen

28

2018/C 211/36

Sag T-676/17: Rettens kendelse af 16. april 2018 — UN mod Kommissionen

29

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2018/C 211/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 200 af 11.6.2018

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 190 af 4.6.2018

EUT C 182 af 28.5.2018

EUT C 166 af 14.5.2018

EUT C 161 af 7.5.2018

EUT C 152 af 30.4.2018

EUT C 142 af 23.4.2018

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/2 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/2

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Generalitat de Catalunya (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Sag C-233/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - regional afgift på store detailhandelscentre - etableringsfrihed - miljøbeskyttelse og fysisk planlægning - statsstøtte - selektiv foranstaltning - Kommissionens skrivelse om henlæggelse af en klage - eksisterende støtte))

(2018/C 211/02)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Sagsøgt: Generalitat de Catalunya

Konklusion

| 1) | Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en afgift, som pålægges store detailhandelscentre, som den, der er omhandlet i hovedsagen. |
| --- | --- |

1)

Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en afgift, som pålægges store detailhandelscentre, som den, der er omhandlet i hovedsagen.

| 2) | En afgift som den i hovedsagen omhandlede, der pålægges store detailhandelscentre hovedsageligt i forhold til deres salgsareal, idet den fritager virksomheder med et salgsareal på under 2 500 m2 fra afgift, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. En sådan afgift udgør heller ikke statsstøtte som omhandlet i denne bestemmelse, for så vidt som den fritager virksomheder, som udelukkende beskæftiger sig med havearbejde, salg af køretøjer, byggematerialer, maskiner og industrimaterialer, fra afgift, og idet den nedsætter afgiftsgrundlaget med 60 % for detailhandelscentre, der hovedsageligt beskæftiger sig med salg af møbler, VVS-artikler, døre og vinduer, samt for byggemarkeder, idet de ikke medfører lige så store skader på miljøet og den fysiske planlægning som de øvrige, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.
  En sådan afgift udgør imidlertid statsstøtte i henhold til denne bestemmelse, for så vidt som den fritager store kollektive detailhandelscentre med et salgsareal på eller over tærsklen på 2 500 m2 fra afgift. |
| --- | --- |

2)

En afgift som den i hovedsagen omhandlede, der pålægges store detailhandelscentre hovedsageligt i forhold til deres salgsareal, idet den fritager virksomheder med et salgsareal på under 2 500 m2 fra afgift, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. En sådan afgift udgør heller ikke statsstøtte som omhandlet i denne bestemmelse, for så vidt som den fritager virksomheder, som udelukkende beskæftiger sig med havearbejde, salg af køretøjer, byggematerialer, maskiner og industrimaterialer, fra afgift, og idet den nedsætter afgiftsgrundlaget med 60 % for detailhandelscentre, der hovedsageligt beskæftiger sig med salg af møbler, VVS-artikler, døre og vinduer, samt for byggemarkeder, idet de ikke medfører lige så store skader på miljøet og den fysiske planlægning som de øvrige, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.

En sådan afgift udgør imidlertid statsstøtte i henhold til denne bestemmelse, for så vidt som den fritager store kollektive detailhandelscentre med et salgsareal på eller over tærsklen på 2 500 m2 fra afgift.

| 3) | Under omstændigheder som de af den forelæggende ret beskrevne kan statsstøtte som følge af en afgiftsordning som den i hovedsagen omhandlede ikke udgøre eksisterende støtte som omhandlet i artikel 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, hvis ordlyd er gengivet i artikel 1, litra b), i Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. |
| --- | --- |

3)

Under omstændigheder som de af den forelæggende ret beskrevne kan statsstøtte som følge af en afgiftsordning som den i hovedsagen omhandlede ikke udgøre eksisterende støtte som omhandlet i artikel 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, hvis ordlyd er gengivet i artikel 1, litra b), i Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

---

(1)  EUT C 260 af 18.7.2016.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/3 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/3

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C–234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C–235/16) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Forenede sager C-234/16 og C-235/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - regional afgift på store detailhandelscentre - etableringsfrihed - miljøbeskyttelse og fysisk planlægning - statsstøtte - selektiv foranstaltning))

(2018/C 211/03)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Sagsøgte: Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (sag C-234/16) og Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (sag C-235/16)

Konklusion

| 1) | Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en afgift, som pålægges store detailhandelscentre, som den, der er omhandlet i hovedsagerne. |
| --- | --- |

1)

Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en afgift, som pålægges store detailhandelscentre, som den, der er omhandlet i hovedsagerne.

| 2) | En afgift som den i hovedsagerne omhandlede, der pålægges store distributionsvirksomheder hovedsageligt i forhold til deres salgsareal, idet den fritager virksomheder med et salgsareal på under 4 000 m2 fra afgift, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. En sådan afgift udgør heller ikke statsstøtte som omhandlet i denne bestemmelse, for så vidt som den fritager virksomheder med et salgsareal på under 10 000 m2, som udelukkende beskæftiger sig med havearbejde, salg af køretøjer, byggematerialer, maskiner og industrimaterialer, fra afgift, idet de ikke medfører lige så store skader på miljøet og den fysiske planlægning som de øvrige, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge. |
| --- | --- |

2)

En afgift som den i hovedsagerne omhandlede, der pålægges store distributionsvirksomheder hovedsageligt i forhold til deres salgsareal, idet den fritager virksomheder med et salgsareal på under 4 000 m2 fra afgift, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. En sådan afgift udgør heller ikke statsstøtte som omhandlet i denne bestemmelse, for så vidt som den fritager virksomheder med et salgsareal på under 10 000 m2, som udelukkende beskæftiger sig med havearbejde, salg af køretøjer, byggematerialer, maskiner og industrimaterialer, fra afgift, idet de ikke medfører lige så store skader på miljøet og den fysiske planlægning som de øvrige, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.

---

(1)  EUT C 260 af 18.7.2016.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/4 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/4

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. april 2018 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Diputación General de Aragón (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Forenede sager C-236/16 og C-237/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - regional afgift på store detailhandelscentre - etableringsfrihed - miljøbeskyttelse og fysisk planlægning - statsstøtte - selektiv foranstaltning))

(2018/C 211/04)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Sagsøgt: Diputación General de Aragón

Konklusion

| 1) | Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en afgift, som pålægges store detailhandelscentre, som den, der er omhandlet i hovedsagerne. |
| --- | --- |

1)

Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en afgift, som pålægges store detailhandelscentre, som den, der er omhandlet i hovedsagerne.

| 2) | En afgift som den i hovedsagerne omhandlede, der pålægges store distributionsvirksomheder hovedsageligt i forhold til deres salgsareal, idet den fritager de af disse virksomheder, hvis salgsareal ikke overstiger 500 m2, og dem, hvis salgsareal overstiger denne tærskel, men hvis afgiftsgrundlag ikke overstiger 2 000 m2, fra afgift, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. En sådan afgift udgør heller ikke statsstøtte som omhandlet i denne bestemmelse, for så vidt som den fritager detailhandelscentre, der udøver deres virksomhed på området for salg af maskiner, køretøjer, værktøj og industrimaterialer, salg af byggematerialer, VVS-artikler og døre og vinduer til fagfolk, salg af møbler i individuelle, traditionelle og specialiserede forretninger, salg af motorkøretøjer samt havecentre og tankstationer, fra afgift, idet disse virksomheder ikke medfører lige så store skader på miljøet og den fysiske planlægning som de øvrige, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge. |
| --- | --- |

2)

En afgift som den i hovedsagerne omhandlede, der pålægges store distributionsvirksomheder hovedsageligt i forhold til deres salgsareal, idet den fritager de af disse virksomheder, hvis salgsareal ikke overstiger 500 m2, og dem, hvis salgsareal overstiger denne tærskel, men hvis afgiftsgrundlag ikke overstiger 2 000 m2, fra afgift, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. En sådan afgift udgør heller ikke statsstøtte som omhandlet i denne bestemmelse, for så vidt som den fritager detailhandelscentre, der udøver deres virksomhed på området for salg af maskiner, køretøjer, værktøj og industrimaterialer, salg af byggematerialer, VVS-artikler og døre og vinduer til fagfolk, salg af møbler i individuelle, traditionelle og specialiserede forretninger, salg af motorkøretøjer samt havecentre og tankstationer, fra afgift, idet disse virksomheder ikke medfører lige så store skader på miljøet og den fysiske planlægning som de øvrige, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.

---

(1)  EUT C 260 af 18.7.2016.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/4 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/4

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 24. april 2018 — MP mod Secretary of State for the Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court of the United Kingdom — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-353/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - asylpolitik - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 4 - direktiv 2004/83/EF - artikel 2, litra e) - betingelser for at være berettiget til subsidiær beskyttelse - artikel 15, litra b) - risiko for, at ansøgerens psykiske tilstand lider alvorlig overlast i tilfælde af tilbagesendelse til dennes hjemland - person, der har været udsat for tortur i sit hjemland))

(2018/C 211/05)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i hovedsagen

Sagsøger: MP

Sagsøgt: Secretary of State for the Home Department

Konklusion

Artikel 2, litra e), og artikel 15, litra b), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse, sammenholdt med artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at berettigelsen til subsidiær beskyttelsesstatus omfatter en tredjelandsstatsborger, der tidligere er blevet udsat for tortur af myndighederne i sit hjemland, og som ikke længere løber nogen risiko for tortur i tilfælde af tilbagesendelse til dette land, men hvis fysiske og psykiske helbredstilstand i påkommende fald kan forværres betragteligt med en alvorlig risiko for, at denne statsborger begår selvmord, som følge af et traume, der følger af de torturhandlinger, som den pågældende har været udsat for, såfremt der foreligger en reel risiko for, at statsborgeren i det nævnte land forsætligt fratages pleje til behandling af de fysiske eller psykiske eftervirkninger af disse torturhandlinger, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 326 af 5.9.2016.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/5

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. april 2018 — Eamonn Donnellan mod The Revenue Commissioners (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court (Irland) — Irland)

(Sag C-34/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer - direktiv 2010/24/EU - artikel 14 - adgang til effektive retsmidler - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 47 - den bistandssøgte myndigheds mulighed for at afslå bistand til inddrivelse, fordi fordringen ikke er blevet behørigt meddelt))

(2018/C 211/06)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court (Irland)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Eamonn Donnellan

Sagsøgt: The Revenue Commissioners

Konklusion

Artikel 14, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 2010/24 af 16. marts 2010 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger, sammenholdt med chartrets artikel 47, skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke er til hinder for, at en myndighed i en medlemsstat afslår eksekution af en anmodning om inddrivelse af en fordring vedrørende en bøde, der er pålagt i en anden medlemsstat, såsom den i hovedsagen omhandlede, under henvisning til, at den afgørelse, der pålægger denne bøde, ikke blev behørigt meddelt den pågældende, før anmodningen om inddrivelse blev fremsat for nævnte myndighed under anvendelse af dette direktiv.

---

(1)  EUT C 104 af 3.4.2017.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/6

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. april 2018 — Zabrus Siret SRL mod Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Suceava — Rumænien)

(Sag C-81/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - direktiv 2006/112/EF - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - fradrag for indgående afgift - ret til tilbagebetaling af moms - transaktioner omfattet af en afgiftsperiode, der allerede har været genstand for en afsluttet afgiftskontrol - national lovgivning - den afgiftspligtige persons mulighed for at berigtige afgiftsangivelser, der allerede har været genstand for en afgiftskontrol - udelukket - effektivitetsprincippet - afgiftsneutralitet - retssikkerhed))

(2018/C 211/07)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Suceava

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Zabrus Siret SRL

Sagsøgt: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava

Konklusion

Artikel 167, 168, 179, 180 og 182 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved Rådets direktiv 2010/45/EU af 13. juli 2010, og effektivitetsprincippet, princippet om afgiftsneutralitet samt proportionalitetsprincippet skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der som en undtagelse fra forældelsesfristen på fem år, som er indført i national ret for berigtigelse af angivelser af merværdi (moms), under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede nægter en afgiftspligtig person at foretage en sådan berigtigelse med henblik på at gøre sin ret til fradrag gældende alene af den grund, at berigtigelsen vedrører en periode, som allerede har været genstand for en afgiftskontrol.

---

(1)  EUT C 161 af 22.5.2017.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/6

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. april 2018 — Cellnex Telecom SA, tidligere Abertis Telecom SA, og Telecom Castilla-La Mancha SA mod Europa-Kommissionen og SES Astra

(Forenede sager C-91/17 P og C-92/17 P) (1)

((Appel - statsstøtte - digitalt TV - støtte til implementering af jordsendt digitalt TV i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (den selvstyrende region Castilla-La Mancha, Spanien) - tilskud til operatørerne af platforme for jordbaseret digitalt TV - afgørelse, hvorved støtteforanstaltningerne erklæres delvis uforenelige med det indre marked - statsstøttebegrebet - fordel - tjenesteydelser af almen økonomisk interesse - definition - medlemsstaternes skønsmargen))

(2018/C 211/08)

Processprog: spansk

Parter

Appellanter: Cellnex Telecom SA, tidligere Abertis Telecom SA, og Telecom Castilla-La Mancha SA (ved abogados J. Buendía Sierra og A. Lamadrid de Pablo)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved E. Gippini Fournier, B. Stromsky og P. Němečková, som befuldmægtigede) og SES Astra (ved abogados F. González Díaz og V. Romero Algarra)

Konklusion

| 1) | Appellerne forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellerne forkastes.

| 2) | Cellnex Telecom SA og Telecom Castilla-La Mancha SA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Cellnex Telecom SA og Telecom Castilla-La Mancha SA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 129 af 24.4.2017.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/7

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. april 2018 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien

(Sag C-97/17) (1)

((Traktatbrud - naturbeskyttelse - direktiv 2009/147/EF - beskyttelse af vilde fugle - særligt beskyttet område (SBO) - udlægning som SBO af områder, som med hensyn til antal og udstrækning er bedst egnede til beskyttelse af de fuglearter, der er nævnt i bilag I til direktiv 2009/147 - vigtigt fuglebeskyttelsesområde - det vigtige fuglebeskyttelsesområde Rila - delvis udlægning af fuglebeskyttelsesområdet Rila som SBO))

(2018/C 211/09)

Processprog: bulgarsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Mihaylova og C. Hermes, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Bulgarien (ved E. Petranova og L. Zaharieva, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Republikken Bulgarien har ikke udlagt de områder, som med hensyn til antal og udstrækning er bedst egnede til beskyttelse af arter, som er nævnt i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle, idet den har undladt at inkludere hele det vigtige fuglebeskyttelsesområde, der omfatter bjergområdet i Rila, som særligt beskyttet område, således at denne medlemsstat har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til dette direktivs artikel 4, stk. 1. |
| --- | --- |

1)

Republikken Bulgarien har ikke udlagt de områder, som med hensyn til antal og udstrækning er bedst egnede til beskyttelse af arter, som er nævnt i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle, idet den har undladt at inkludere hele det vigtige fuglebeskyttelsesområde, der omfatter bjergområdet i Rila, som særligt beskyttet område, således at denne medlemsstat har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til dette direktivs artikel 4, stk. 1.

| 2) | Republikken Bulgarien betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Republikken Bulgarien betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 121 af 18.4.2017.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/7

---

Sag anlagt den 1. februar 2018 — Europa-Kommissionen mod Ungarn

(Sag C-66/18)

(2018/C 211/10)

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, L. Malferrari, B. De Meester og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Ungarn

Sagsøgerens påstande

Det fastslås, at Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til

| — | artikel XVII i GATS (den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser), idet det ved artikel 76, stk. 1, litra a), i lov CCIV af 2011, som ændret, har pålagt udenlandske uddannelsesinstitutioner beliggende uden for EØS at indgå en international aftale som betingelse for at kunne levere uddannelsesydelser; |
| --- | --- |

—

artikel XVII i GATS (den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser), idet det ved artikel 76, stk. 1, litra a), i lov CCIV af 2011, som ændret, har pålagt udenlandske uddannelsesinstitutioner beliggende uden for EØS at indgå en international aftale som betingelse for at kunne levere uddannelsesydelser;

| — | artikel 16 i direktiv 2006/123/EF (1) og under alle omstændigheder artikel 49 TEUF og art. 56 TEUF samt artikel XVII i GATS idet det ved artikel 76, stk. 1, litra b), i lov CCIV af 2011, som ændret, har pålagt udenlandske videregående uddannelsesinstitutioner, at de skal udbyde videregående uddannelse i deres oprindelsesland; |
| --- | --- |

—

artikel 16 i direktiv 2006/123/EF (1) og under alle omstændigheder artikel 49 TEUF og art. 56 TEUF samt artikel XVII i GATS idet det ved artikel 76, stk. 1, litra b), i lov CCIV af 2011, som ændret, har pålagt udenlandske videregående uddannelsesinstitutioner, at de skal udbyde videregående uddannelse i deres oprindelsesland;

| — | artikel 13, artikel 14, stk. 3, og artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder sammenholdt med ovennævnte begrænsninger. |
| --- | --- |

—

artikel 13, artikel 14, stk. 3, og artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder sammenholdt med ovennævnte begrænsninger.

| — | Ungarn tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Ungarn tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Retsgrundlaget for levering af videregående uddannelser i Ungarn er lov CCIV af 2011 vedrørende nationale videregående uddannelser, hvis artikel 76, stk. 1, litra a), bestemmer, at en udenlandsk videregående uddannelsesinstitution kun kan udøve virksomhed med diplomgivende uddannelse på det ungarske område, hvis den ungarske regering og regeringen i den stat, hvor den udenlandske videregående uddannelsesinstitution har sit hovedsæde, har indgået en aftale vedrørende principielt tilsagn til institutionen med henblik på udøvelse af virksomhed i Ungarn, idet en sådan aftale i tilfælde af en forbundsstat skal hvile på en forudgående aftale indgået med centralregeringen, når denne ikke har kompetence til at indgå aftaler, der binder den i henhold til en international aftale.

Artikel 76, stk. 1, litra b), i lov CCIV kræver i øvrigt, at en udenlandsk videregående uddannelsesinstitution, som udøver virksomhed i Ungarn, ikke alene kan kvalificeres som videregående uddannelsesinstitution, der er godkendt i den stat, hvor den har sit sæde, men ligeledes, at den faktisk udbyder videregående uddannelse i denne stat.

Den 27. april 2017 indledte Kommissionen en traktatbrudsprocedure mod Ungarn vedrørende lov CCIV af 2011, som ændret.

Da Kommissionen ikke fandt, at Ungarns svar var tilfredsstillende, indledte den næste fase i traktatbrudsproceduren og fremsendte den 14. juli 2017 en begrundet udtalelse til Ungarn.

Da Kommissionen heller ikke var tilfreds med besvarelsen af den begrundede udtalelse, besluttede den at anlægge sag ved Domstolen med påstand om at det fastslås, at Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel XVII i GATS, artikel 16 i direktiv 2006/123/EF, artikel 49 TEUF og artikel 56 TEUF samt artikel 13, artikel 14, stk. 3, og artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12.12.2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT 2006, L 376, s. 36).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/8 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/8

---

Sag anlagt den 6. februar 2018 — Europa-Kommissionen mod Ungarn

(Sag C-78/18)

(2018/C 211/11)

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, L. Malferrari og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Ungarn

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63 TEUF og artikel 7, 8 og 12 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet Ungarn på diskriminerende, unødvendig og ubegrundet vis har indført begrænsninger for udenlandske donationer til civile ungarske organisationer ved a külföldről támogatott szervezetek átláthatóságáról szóló 2017. évi LXXVI. Törvény (lov nr. LXXVI af 2017 om gennemsigtighed hos de organisationer, der modtager økonomisk støtte fra udlandet), hvis bestemmelser pålægger pligt til registrering, underretning og gennemsigtighed for visse kategorier af civile organisationer — dem, der modtager direkte eller indirekte udenlandsk økonomisk støtte over et nærmere bestemt beløb — og endvidere fastsætter bestemmelserne en mulighed for at anvende sanktioner over for de organisationer, der ikke opfylder disse forpligtelser. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63 TEUF og artikel 7, 8 og 12 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet Ungarn på diskriminerende, unødvendig og ubegrundet vis har indført begrænsninger for udenlandske donationer til civile ungarske organisationer ved a külföldről támogatott szervezetek átláthatóságáról szóló 2017. évi LXXVI. Törvény (lov nr. LXXVI af 2017 om gennemsigtighed hos de organisationer, der modtager økonomisk støtte fra udlandet), hvis bestemmelser pålægger pligt til registrering, underretning og gennemsigtighed for visse kategorier af civile organisationer — dem, der modtager direkte eller indirekte udenlandsk økonomisk støtte over et nærmere bestemt beløb — og endvidere fastsætter bestemmelserne en mulighed for at anvende sanktioner over for de organisationer, der ikke opfylder disse forpligtelser.

| — | Ungarn tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Ungarn tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Lov nr. LXXVI af 2017 om gennemsigtighed hos de organisationer, der modtager økonomisk støtte fra udlandet, pålægger nye forpligtelser vedrørende registrering, underretning, gennemsigtighed og offentlighed for visse kategorier af organisationer — dem, der modtager direkte eller indirekte udenlandsk økonomisk støtte over et nærmere bestemt beløb — og indfører en mulighed for at anvende sanktioner over for de organisationer, der ikke opfylder disse forpligtelser.

Den 14. juli 2017 indledte Kommissionen en traktatbrudsprocedure mod Ungarn i forhold til lov nr. LXXVI af 2017.

Da Kommissionen ikke fandt, at Ungarns svar var tilfredsstillende, indledte den en efterfølgende fase i traktatbrudsproceduren, og den 5. oktober 2017 sendte den en begrundet udtalelse til Ungarn.

Da Kommissionen ligeledes fandt besvarelsen af den begrundede udtalelse utilfredsstillende, besluttede den at anlægge sag ved Domstolen med henblik på, at denne fastslår, at Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63 TEUF og artikel 7, 8 og 12 i Den Europæiske Unions charter og grundlæggende rettigheder.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/9 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/9

---

Appel iværksat den 21. februar 2018 af CJ til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 13. december 2017 i sag T-602/16, CJ mod Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC)

(Sag C-139/18 P)

(2018/C 211/12)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: CJ (ved Δικηγόρος V. Kolias)

Den anden part i appelsagen: Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Retten den 13. december 2017 i sag T-602/16, CJ mod ECDC (EU:T:2017:893), ophæves. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Retten den 13. december 2017 i sag T-602/16, CJ mod ECDC (EU:T:2017:893), ophæves.

| — | Såfremt appellanten gives medhold, annulleres den anfægtede bedømmelsesrapport af 21. september 2015. |
| --- | --- |

—

Såfremt appellanten gives medhold, annulleres den anfægtede bedømmelsesrapport af 21. september 2015.

| — | ECDC tilpligtes at betale sagsomkostningerne i første instans og i appelsagen. |
| --- | --- |

—

ECDC tilpligtes at betale sagsomkostningerne i første instans og i appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremsat fire anbringender:

| 1. | Først anbringende om, at Retten:






  — | foretog en urigtig fortolkning af artikel 3, stk. 1, sammenholdt med artikel 3, stk. 3, i ECDC Implementing rule nr. 20, med henblik på at fastslå, at appelbedømmeren ikke behøver at være formanden for bestyrelsen i sager som den foreliggende. |
| --- | --- | --- |

1.

Først anbringende om, at Retten:

—

foretog en urigtig fortolkning af artikel 3, stk. 1, sammenholdt med artikel 3, stk. 3, i ECDC Implementing rule nr. 20, med henblik på at fastslå, at appelbedømmeren ikke behøver at være formanden for bestyrelsen i sager som den foreliggende.

| — | begik en fejl i forbindelse med den retlige kvalifikation af de faktiske omstændigheder, da den fastslog, at det under alle omstændigheder var usandsynligt, at formanden for bestyrelsen ville give appellanten medhold. |
| --- | --- |

—

begik en fejl i forbindelse med den retlige kvalifikation af de faktiske omstændigheder, da den fastslog, at det under alle omstændigheder var usandsynligt, at formanden for bestyrelsen ville give appellanten medhold.

| — | fejlfortolkede argumentet om, at en person, der er underordnet bedømmeren, ikke kan være appelbedømmer, fordi vedkommende ikke har den nødvendige uafhængighed i forhold til bedømmeren. |
| --- | --- |

—

fejlfortolkede argumentet om, at en person, der er underordnet bedømmeren, ikke kan være appelbedømmer, fordi vedkommende ikke har den nødvendige uafhængighed i forhold til bedømmeren.

| 2. | Andet anbringende om, at Retten:






  — | foretog en forkert fortolkning af artikel 7, stk. 1, samt af artikel 8, stk. 3 og 4, i ECDC Implementing Rule nr. 20, da den fastslog, at bedømmeren kan se bort fra målsætninger og resultatindikatorer, der er fastsat for en ansat i den foregående bedømmelsesperiode. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Retten:

—

foretog en forkert fortolkning af artikel 7, stk. 1, samt af artikel 8, stk. 3 og 4, i ECDC Implementing Rule nr. 20, da den fastslog, at bedømmeren kan se bort fra målsætninger og resultatindikatorer, der er fastsat for en ansat i den foregående bedømmelsesperiode.

| — | subsidiært begik en fejl i forbindelse med den retlige kvalifikation af de faktiske omstændigheder, da den fastslog, at bedømmeren behørigt havde taget målsætninger og resultatindikatorer i betragtning. |
| --- | --- |

—

subsidiært begik en fejl i forbindelse med den retlige kvalifikation af de faktiske omstændigheder, da den fastslog, at bedømmeren behørigt havde taget målsætninger og resultatindikatorer i betragtning.

| 3. | Tredje anbringende om, at Retten:






  — | foretog en urigtig fortolkning af begrebet »samtale« i artikel 8, stk. 9, i ECDC Implementing Rule. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Retten:

—

foretog en urigtig fortolkning af begrebet »samtale« i artikel 8, stk. 9, i ECDC Implementing Rule.

| — | subsidiært begik en retlig fejl i forbindelse med, at den retligt kvalificerede en »bedømmelsessamtale« som en samtale, der fra ECDC’s side kan begrænses til, at medbedømmeren anmoder en ansat om et dokument, som vedkommende allerede har til rådighed, til at vedkommende fra sin mobiltelefon stiller den ansatte spørgsmålet: »Hvilke aspekter af bedømmelsen af præstationerne anser De for at være ukorrekte?«, og til at vedkommende ikke stiller yderligere spørgsmål, efter at en ansat fremkommer med en fyldestgørende besvarelse og tilbyder at give vedkommende alle yderligere, mere specifikke oplysninger, vedkommende måtte ønske. |
| --- | --- |

—

subsidiært begik en retlig fejl i forbindelse med, at den retligt kvalificerede en »bedømmelsessamtale« som en samtale, der fra ECDC’s side kan begrænses til, at medbedømmeren anmoder en ansat om et dokument, som vedkommende allerede har til rådighed, til at vedkommende fra sin mobiltelefon stiller den ansatte spørgsmålet: »Hvilke aspekter af bedømmelsen af præstationerne anser De for at være ukorrekte?«, og til at vedkommende ikke stiller yderligere spørgsmål, efter at en ansat fremkommer med en fyldestgørende besvarelse og tilbyder at give vedkommende alle yderligere, mere specifikke oplysninger, vedkommende måtte ønske.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Retten:






  — | foretog en urigtig fortolkning af vedtægtens artikel 22a, da den i det væsentlige fandt, at et agentur, selv når en ansat in tempore non suspecto hævder, at der er sket dårlig økonomisk forvaltning, tilbyder i det mindste begyndelsen til et bevis herpå, og disse påstande er sande, med rette lader vedkommendes årlige præstationer bedømme af de selv samme personer, som den ansattes beskyldninger vedrører. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Retten:

—

foretog en urigtig fortolkning af vedtægtens artikel 22a, da den i det væsentlige fandt, at et agentur, selv når en ansat in tempore non suspecto hævder, at der er sket dårlig økonomisk forvaltning, tilbyder i det mindste begyndelsen til et bevis herpå, og disse påstande er sande, med rette lader vedkommendes årlige præstationer bedømme af de selv samme personer, som den ansattes beskyldninger vedrører.

| — | subsidiært begik en retlig fejl, da den retligt kvalificerede appellantens påstande som påstande, der hverken blev fremsat in tempore non suspecto eller var sande eller underbygget af dokumentation, og fastslog, at de bedømmere, der var involveret i beskyldningerne, fortsat var i stand til at bedømme appellantens præstationer neutralt. |
| --- | --- |

—

subsidiært begik en retlig fejl, da den retligt kvalificerede appellantens påstande som påstande, der hverken blev fremsat in tempore non suspecto eller var sande eller underbygget af dokumentation, og fastslog, at de bedømmere, der var involveret i beskyldningerne, fortsat var i stand til at bedømme appellantens præstationer neutralt.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Spanien) den 2. marts 2018 — Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote mod Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

(Sag C-167/18)

(2018/C 211/13)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Canarias

Parter i hovedsagen

Sagsøger i første instans og appellant i anden instans: Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote

Sagsøgt i første instans og appellant i anden instans: Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Finder artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder (1) eller bedrifter anvendelse, når en virksomhed indstiller leveringen af en kundes aftalte tjenesteydelser ved opsigelse af kontrakten om levering af tjenesteydelser, hvor aktiviteten hovedsagelig er baseret på arbejdskraften (rengøring af faciliteterne), og den nye tilslagsmodtager, der blev tildelt tjenesten, overtager en betydelig del af de beskæftigede ansatte, når indtrædelsen i de pågældende ansættelseskontrakter foretages i overensstemmelse med den kollektive overenskomst i rengøringssektoren? |
| --- | --- |

1)

Finder artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder (1) eller bedrifter anvendelse, når en virksomhed indstiller leveringen af en kundes aftalte tjenesteydelser ved opsigelse af kontrakten om levering af tjenesteydelser, hvor aktiviteten hovedsagelig er baseret på arbejdskraften (rengøring af faciliteterne), og den nye tilslagsmodtager, der blev tildelt tjenesten, overtager en betydelig del af de beskæftigede ansatte, når indtrædelsen i de pågældende ansættelseskontrakter foretages i overensstemmelse med den kollektive overenskomst i rengøringssektoren?

| 2) | Er den spanske Tribunal Supremos (øverste domstol) fortolkning, hvorefter der i tilfælde af overførsel af personale i henhold til en kollektiv overenskomst, ikke foreligger en overførsel af en virksomhed, da kravet om frivillighed ikke er opfyldt, hvorfor dette tilfælde ikke er omfattet af direktivet, i overensstemmelse med EU-direktivet (som fortolket af Domstolen)? |
| --- | --- |

2)

Er den spanske Tribunal Supremos (øverste domstol) fortolkning, hvorefter der i tilfælde af overførsel af personale i henhold til en kollektiv overenskomst, ikke foreligger en overførsel af en virksomhed, da kravet om frivillighed ikke er opfyldt, hvorfor dette tilfælde ikke er omfattet af direktivet, i overensstemmelse med EU-direktivet (som fortolket af Domstolen)?

| 3) | I tilfælde med virksomheder, der leverer tjenesteydelser, og når den kollektive overenskomst for sektoren foreskriver en forpligtelse til overtagelse af personale, er det da i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet at lægge til grund, at der foreligger en overførsel af personale og dermed en overførsel af en virksomhed som omhandlet i nævnte direktiv? |
| --- | --- |

3)

I tilfælde med virksomheder, der leverer tjenesteydelser, og når den kollektive overenskomst for sektoren foreskriver en forpligtelse til overtagelse af personale, er det da i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet at lægge til grund, at der foreligger en overførsel af personale og dermed en overførsel af en virksomhed som omhandlet i nævnte direktiv?

| 4) | Såfremt de tre foregående spørgsmål besvares bekræftende, er artikel 14 i Convenio Colectivo de Limpieza de Edificio y Locales de la Provincia de Las Palmas (den kollektive overenskomst for rengøring af bygninger og lokaler i provinsen Las Palmas 2012-2014) da i overensstemmelse med direktivets artikel 3, idet nævnte artikel 14 i tilfælde af overtagelse af personale i overensstemmelse med en kollektiv overenskomst, at bestemmer arbejdstagere, der er blevet overtaget, hverken bevarer de rettigheder og forpligtelser, som de havde i den overdragende virksomhed, eller de løn- og arbejdsvilkår, som gjaldt ifølge den kollektive overenskomst? |
| --- | --- |

4)

Såfremt de tre foregående spørgsmål besvares bekræftende, er artikel 14 i Convenio Colectivo de Limpieza de Edificio y Locales de la Provincia de Las Palmas (den kollektive overenskomst for rengøring af bygninger og lokaler i provinsen Las Palmas 2012-2014) da i overensstemmelse med direktivets artikel 3, idet nævnte artikel 14 i tilfælde af overtagelse af personale i overensstemmelse med en kollektiv overenskomst, at bestemmer arbejdstagere, der er blevet overtaget, hverken bevarer de rettigheder og forpligtelser, som de havde i den overdragende virksomhed, eller de løn- og arbejdsvilkår, som gjaldt ifølge den kollektive overenskomst?

---

(1)  EFT L 82, s. 16.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. marts 2018 — Club de Variedades Vegetales Protegidas mod Adolfo Juan Martínez Sanchís

(Sag C-176/18)

(2018/C 211/14)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Club de Variedades Vegetales Protegidas

Sagsøgt: Adolfo Juan Martínez Sanchís

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Når en landbruger har erhvervet en række stiklinger af en plantesort på en planteskole (tredjemands forretningssted) og har plantet disse, inden en meddelelse om beskyttelse af denne sort har fået retsvirkninger, er landbrugerens efterfølgende aktivitet, der består i løbende at høste afgrøden af træerne, da tilstrækkelig til, idet det antages, at der er tale om udbytte, at betingelserne i artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2100/94 (1) er opfyldt, hvorved landbrugeren følgelig berøres af ius prohibendi i artikel 13, stk. 2? Eller skal denne høstningsaktivitet anses for at udgøre produktion eller reproduktion af sorten, som giver »udbytte«, for hvilken indehaveren af pantesortens tilladelse er påkrævet, uanset om betingelserne i stk. 3 er opfyldt? |
| --- | --- |

1)

Når en landbruger har erhvervet en række stiklinger af en plantesort på en planteskole (tredjemands forretningssted) og har plantet disse, inden en meddelelse om beskyttelse af denne sort har fået retsvirkninger, er landbrugerens efterfølgende aktivitet, der består i løbende at høste afgrøden af træerne, da tilstrækkelig til, idet det antages, at der er tale om udbytte, at betingelserne i artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2100/94 (1) er opfyldt, hvorved landbrugeren følgelig berøres af ius prohibendi i artikel 13, stk. 2? Eller skal denne høstningsaktivitet anses for at udgøre produktion eller reproduktion af sorten, som giver »udbytte«, for hvilken indehaveren af pantesortens tilladelse er påkrævet, uanset om betingelserne i stk. 3 er opfyldt?

| 2) | Er en fortolkning, hvorefter kaskadebeskyttelsesordningen finder anvendelse på enhver af de i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2100/94 opregnede handlinger, som henviser til »udbytte«, herunder på selve høstningen, eller kun på de handlinger, som foretages efter, at udbyttet er tilvejebragt, som f.eks. oplagring og markedsføring heraf, forenelig med den nævnte forordning? |
| --- | --- |

2)

Er en fortolkning, hvorefter kaskadebeskyttelsesordningen finder anvendelse på enhver af de i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2100/94 opregnede handlinger, som henviser til »udbytte«, herunder på selve høstningen, eller kun på de handlinger, som foretages efter, at udbyttet er tilvejebragt, som f.eks. oplagring og markedsføring heraf, forenelig med den nævnte forordning?

| 3) | Ved anvendelsen af den udvidede kaskadebeskyttelsesordning på »udbytte« i artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2100/94 er det da, for at den første betingelse kan opfyldes, nødvendigt, at stiklingerne er blevet erhvervet efter, at indehaveren har opnået EF-plantesortsbeskyttelse, eller [org. s. 10] er det tilstrækkeligt, at vedkommende var indrømmet midlertidig beskyttelse, idet erhvervelsen har fundet sted i perioden fra offentliggørelsen af ansøgningen til påbegyndelsen af retsvirkningerne af meddelelsen af plantesortbeskyttelse? |
| --- | --- |

3)

Ved anvendelsen af den udvidede kaskadebeskyttelsesordning på »udbytte« i artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2100/94 er det da, for at den første betingelse kan opfyldes, nødvendigt, at stiklingerne er blevet erhvervet efter, at indehaveren har opnået EF-plantesortsbeskyttelse, eller [org. s. 10] er det tilstrækkeligt, at vedkommende var indrømmet midlertidig beskyttelse, idet erhvervelsen har fundet sted i perioden fra offentliggørelsen af ansøgningen til påbegyndelsen af retsvirkningerne af meddelelsen af plantesortbeskyttelse?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27.7.1994 om EF-sortsbeskyttelse (EFT 1994, L 227, s. 1).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/12 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Spanien) den 7. marts 2018 — Almudena Baldonedo Martín mod Ayuntamiento de Madrid

(Sag C-177/18)

(2018/C 211/15)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Almudena Baldonedo Martín

Sagsøgt: Ayuntamiento de Madrid

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er det korrekt at fortolke rammeaftalens § 4 således, at en situation som den beskrevne, hvor den midlertidigt ansatte tjenestemand udfører samme arbejde som en fastansat tjenestemand (en fastansat tjenestemand har ikke ret til erstatning, fordi den situation, som erstatningen skulle dække, ikke eksisterer i dennes retlige ordning) ikke kan indpasses under den situation, der beskrives i rammeaftalens § 4? |
| --- | --- |

1)

Er det korrekt at fortolke rammeaftalens § 4 således, at en situation som den beskrevne, hvor den midlertidigt ansatte tjenestemand udfører samme arbejde som en fastansat tjenestemand (en fastansat tjenestemand har ikke ret til erstatning, fordi den situation, som erstatningen skulle dække, ikke eksisterer i dennes retlige ordning) ikke kan indpasses under den situation, der beskrives i rammeaftalens § 4?

| 2) | Er det i overensstemmelse med rammeaftalen, der er optaget som bilag til direktiv 1999/70 (1), når der med henblik på at opnå dennes formål foretages en fortolkning — idet retten til ligebehandling og forbuddet mod forskelsbehandling udgør et generelt princip i EU-retten (chartrets artikel 20 og 21), som konkretiseret i et direktiv, og indgår i artikel 23 i verdenserklæringen om menneskerettighederne, og idet der er tale om grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder som omhandlet i artikel 151 TEUF og 153 TEUF — hvorefter en midlertidigt ansat tjenestemands ret til erstatning kan opnås enten ved at sammenligne denne med en tidsbegrænset kontraktansat arbejdstager, henset til, at den pågældendes status (som tjenestemand eller fagligt personale) alene afhænger af den offentlige arbejdsgiver, eller ved direkte anvendelse af EU-retten? |
| --- | --- |

2)

Er det i overensstemmelse med rammeaftalen, der er optaget som bilag til direktiv 1999/70 (1), når der med henblik på at opnå dennes formål foretages en fortolkning — idet retten til ligebehandling og forbuddet mod forskelsbehandling udgør et generelt princip i EU-retten (chartrets artikel 20 og 21), som konkretiseret i et direktiv, og indgår i artikel 23 i verdenserklæringen om menneskerettighederne, og idet der er tale om grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder som omhandlet i artikel 151 TEUF og 153 TEUF — hvorefter en midlertidigt ansat tjenestemands ret til erstatning kan opnås enten ved at sammenligne denne med en tidsbegrænset kontraktansat arbejdstager, henset til, at den pågældendes status (som tjenestemand eller fagligt personale) alene afhænger af den offentlige arbejdsgiver, eller ved direkte anvendelse af EU-retten?

| 3) | I forbindelse med misbrug af tidsbegrænsede ansættelser, der uden nogen objektiv begrundelse anvendes med henblik på at opfylde vedvarende behov, og som ikke er uopsættelige eller bydende nødvendige, hvilket ville kunne begrunde den tidsbegrænsede ansættelse, er det da, idet der ikke forefindes effektive sanktioner eller begrænsninger i national ret, i overensstemmelse med de formål, der forfølges med direktiv 1999/70, at fastsætte en erstatning som en foranstaltning med henblik på at forebygge misbrug og eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af EU-retten — idet arbejdsgiveren ikke fastansætter arbejdstageren — hvorefter erstatningen svarer til den, der tildeles ved ulovlig afskedigelse, og forstås som en passende sanktion, der er proportional, effektiv og afskrækkende? |
| --- | --- |

3)

I forbindelse med misbrug af tidsbegrænsede ansættelser, der uden nogen objektiv begrundelse anvendes med henblik på at opfylde vedvarende behov, og som ikke er uopsættelige eller bydende nødvendige, hvilket ville kunne begrunde den tidsbegrænsede ansættelse, er det da, idet der ikke forefindes effektive sanktioner eller begrænsninger i national ret, i overensstemmelse med de formål, der forfølges med direktiv 1999/70, at fastsætte en erstatning som en foranstaltning med henblik på at forebygge misbrug og eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af EU-retten — idet arbejdsgiveren ikke fastansætter arbejdstageren — hvorefter erstatningen svarer til den, der tildeles ved ulovlig afskedigelse, og forstås som en passende sanktion, der er proportional, effektiv og afskrækkende?

---

(1)  Rådets direktiv 1999/70/EF af 28.6.1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE et CEEP (EFT 1999, L 175, s. 43).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/13 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 9. marts 2018 — José Cánovas Pardo S.L. mod Club de Variedades Vegetales Protegidas

(Sag C-186/18)

(2018/C 211/16)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: José Cánovas Pardo S.L.

Sagsøgt: Club de Variedades Vegetales Protegidas

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er det i strid med artikel 96 i forordning (EF) nr. 2100/94 (1) at fortolke bestemmelsen således, at de krav, der er omhandlet i forordningens artikel 94 og 95, er at betragte som forældede, så snart fristen på tre år fra det tidspunkt, hvorpå indehaveren, efter at EF-sortsbeskyttelsen er blevet endeligt meddelt, har fået kendskab til den krænkende handling og den person, der har begået den, er udløbet, også selv om de krænkende handlinger er vedblevet med at finde sted frem til det tidspunkt, hvor kravet fremsættes? |
| --- | --- |

1)

Er det i strid med artikel 96 i forordning (EF) nr. 2100/94 (1) at fortolke bestemmelsen således, at de krav, der er omhandlet i forordningens artikel 94 og 95, er at betragte som forældede, så snart fristen på tre år fra det tidspunkt, hvorpå indehaveren, efter at EF-sortsbeskyttelsen er blevet endeligt meddelt, har fået kendskab til den krænkende handling og den person, der har begået den, er udløbet, også selv om de krænkende handlinger er vedblevet med at finde sted frem til det tidspunkt, hvor kravet fremsættes?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, skal artikel 96 i forordning (EF) nr. 2100/94 da fortolkes således, at forældelsesfristen alene finder anvendelse på de handlinger, der har fundet sted uden for fristen på de tre seneste år inden kravets fremsættelse, men ikke i forbindelse med de handlinger, der har fundet sted inden for dette tidsrum? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, skal artikel 96 i forordning (EF) nr. 2100/94 da fortolkes således, at forældelsesfristen alene finder anvendelse på de handlinger, der har fundet sted uden for fristen på de tre seneste år inden kravets fremsættelse, men ikke i forbindelse med de handlinger, der har fundet sted inden for dette tidsrum?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, vil der da alene kunne gives medhold i kravet om ophør og ligeledes i kravet om skadeserstatning for så vidt angår de handlinger, der har fundet sted inden for de seneste tre år? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, vil der da alene kunne gives medhold i kravet om ophør og ligeledes i kravet om skadeserstatning for så vidt angår de handlinger, der har fundet sted inden for de seneste tre år?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27.6.1994 om EF-sortsbeskyttelse (EFT 1994, L 227, s. 1).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/14 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Tyskland) den 9. marts 2018 — Google LLC mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-193/18)

(2018/C 211/17)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Google LLC

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal begrebet »en tjeneste, [...] som udelukkende eller overvejende består i overføring af signaler via elektroniske kommunikationsnet« i artikel 2, litra c), i rammedirektiv 2002/21/EF (1) fortolkes således, at det også omfatter eller kan omfatte webbaserede e-mailtjenester, der leveres via det åbne internet og ikke selv formidler adgang til internettet?






  a) | Skal begrebet nærmere bestemt fortolkes således, at allerede den informationstekniske behandlingsydelse, som udbyderen af en sådan e-mailtjeneste leverer via sin e-mailserver, idet udbyderen knytter de deltagende fysiske forbindelsers IP-adresser sammen med e-mailadresserne og lægger e-mails, der er opdelt i datapakker, ud på det åbne internet eller — omvendt — modtager sådanne på basis af forskellige protokoller i internetprotokolfamilien, anses for »overføring af signaler«, eller er det først transmissionen af disse datapakker via internettet, som foretages af Internet (Access) Providers, der udgør en »overføring af signaler«? |
| --- | --- | --- |

1)

Skal begrebet »en tjeneste, [...] som udelukkende eller overvejende består i overføring af signaler via elektroniske kommunikationsnet« i artikel 2, litra c), i rammedirektiv 2002/21/EF (1) fortolkes således, at det også omfatter eller kan omfatte webbaserede e-mailtjenester, der leveres via det åbne internet og ikke selv formidler adgang til internettet?

a)

Skal begrebet nærmere bestemt fortolkes således, at allerede den informationstekniske behandlingsydelse, som udbyderen af en sådan e-mailtjeneste leverer via sin e-mailserver, idet udbyderen knytter de deltagende fysiske forbindelsers IP-adresser sammen med e-mailadresserne og lægger e-mails, der er opdelt i datapakker, ud på det åbne internet eller — omvendt — modtager sådanne på basis af forskellige protokoller i internetprotokolfamilien, anses for »overføring af signaler«, eller er det først transmissionen af disse datapakker via internettet, som foretages af Internet (Access) Providers, der udgør en »overføring af signaler«?

| b) | Skal dette begreb nærmere bestemt fortolkes således, at transmissionen af den i datapakker opdelte e-mail via det åbne internet, der foretages af Internet (Access) Providers, kan henregnes til udbyderen af en sådan e-mailtjeneste, således at denne i så henseende også yder en tjeneste, der består i »overføring af signaler«? På hvilke betingelser er en sådan henregnelse i givet fald mulig? |
| --- | --- |

b)

Skal dette begreb nærmere bestemt fortolkes således, at transmissionen af den i datapakker opdelte e-mail via det åbne internet, der foretages af Internet (Access) Providers, kan henregnes til udbyderen af en sådan e-mailtjeneste, således at denne i så henseende også yder en tjeneste, der består i »overføring af signaler«? På hvilke betingelser er en sådan henregnelse i givet fald mulig?

| c) | Såfremt udbyderen af en sådan e-mailtjeneste enten selv overfører signaler eller Internet (Access) Providers’ signaloverføringsydelse under alle omstændigheder kan henregnes til denne udbyder, kan begrebet da navnlig fortolkes således, at en sådan e-mailtjeneste uanset tjenestens eventuelle yderligere funktioner såsom redigering, lagring og organisering af e-mails eller administration af kontaktdata og uanset de tekniske ressourcer, som udbyderen anvender til enkelte funktioner, også »udelukkende eller overvejende« består i overføring af signaler, eftersom tjenestens kommunikationsfunktion ud fra et funktionelt brugersynspunkt er den væsentligste funktion? |
| --- | --- |

c)

Såfremt udbyderen af en sådan e-mailtjeneste enten selv overfører signaler eller Internet (Access) Providers’ signaloverføringsydelse under alle omstændigheder kan henregnes til denne udbyder, kan begrebet da navnlig fortolkes således, at en sådan e-mailtjeneste uanset tjenestens eventuelle yderligere funktioner såsom redigering, lagring og organisering af e-mails eller administration af kontaktdata og uanset de tekniske ressourcer, som udbyderen anvender til enkelte funktioner, også »udelukkende eller overvejende« består i overføring af signaler, eftersom tjenestens kommunikationsfunktion ud fra et funktionelt brugersynspunkt er den væsentligste funktion?

| 2) | Såfremt det under punkt 1 nævnte begreb skal fortolkes således, at det som udgangspunkt ikke omfatter webbaserede e-mailtjenester, der leveres via det åbne internet og ikke selv formidler adgang til internettet, kan kriterierne for dette begreb da alligevel undtagelsesvis være opfyldt, når udbyderen af en sådan tjeneste samtidig driver nogle egne elektroniske kommunikationsnet, der er forbundet med internettet og som under alle omstændigheder også kan anvendes til e-mailtjenesten? På hvilke betingelser er dette i givet fald muligt? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det under punkt 1 nævnte begreb skal fortolkes således, at det som udgangspunkt ikke omfatter webbaserede e-mailtjenester, der leveres via det åbne internet og ikke selv formidler adgang til internettet, kan kriterierne for dette begreb da alligevel undtagelsesvis være opfyldt, når udbyderen af en sådan tjeneste samtidig driver nogle egne elektroniske kommunikationsnet, der er forbundet med internettet og som under alle omstændigheder også kan anvendes til e-mailtjenesten? På hvilke betingelser er dette i givet fald muligt?

| 3) | Hvordan skal begrebet »normalt ydes mod betaling« i artikel 2, litra c), i rammedirektiv 2002/21/EF fortolkes?






  a) | Er det nærmere bestemt en betingelse, at brugerne betaler et gebyr, eller kan betalingen også bestå i en anden modydelse fra brugerne, der er af økonomisk interesse for tjenesteudbyderen, f.eks. idet brugerne aktivt stiller personoplysninger eller andre oplysninger til rådighed eller sådanne oplysninger på anden måde bliver registreret af tjenesteudbyderen i forbindelse med anvendelsen af tjenesten? |
| --- | --- | --- |

3)

Hvordan skal begrebet »normalt ydes mod betaling« i artikel 2, litra c), i rammedirektiv 2002/21/EF fortolkes?

a)

Er det nærmere bestemt en betingelse, at brugerne betaler et gebyr, eller kan betalingen også bestå i en anden modydelse fra brugerne, der er af økonomisk interesse for tjenesteudbyderen, f.eks. idet brugerne aktivt stiller personoplysninger eller andre oplysninger til rådighed eller sådanne oplysninger på anden måde bliver registreret af tjenesteudbyderen i forbindelse med anvendelsen af tjenesten?

| b) | Er det navnlig en betingelse, at betalingen nødvendigvis foretages af den, der modtager tjenesteydelsen, eller kan en delvis eller fuldstændig tredjepartsfinansiering af tjenesten, f.eks. i form af reklame, der vises på tjenesteudbyderens websted, være til tilstrækkelig? |
| --- | --- |

b)

Er det navnlig en betingelse, at betalingen nødvendigvis foretages af den, der modtager tjenesteydelsen, eller kan en delvis eller fuldstændig tredjepartsfinansiering af tjenesten, f.eks. i form af reklame, der vises på tjenesteudbyderens websted, være til tilstrækkelig?

| c) | Henviser begrebet »normalt« i denne sammenhæng nærmere bestemt til de omstændigheder, hvorunder udbyderen af en konkret tjeneste leverer denne tjeneste, eller til de omstændigheder, hvorunder identiske eller sammenlignelige tjenester generelt leveres? |
| --- | --- |

c)

Henviser begrebet »normalt« i denne sammenhæng nærmere bestemt til de omstændigheder, hvorunder udbyderen af en konkret tjeneste leverer denne tjeneste, eller til de omstændigheder, hvorunder identiske eller sammenlignelige tjenester generelt leveres?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7.3.2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EFT 2002, L 108, s. 33).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Piteşti (Rumænien) den 20. marts 2018 — Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv og Raluca-Marinela Traşcă mod Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

(Sag C-205/18)

(2018/C 211/18)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Piteşti

Parter i hovedsagen

Appellanter: Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv og Raluca-Marinela Traşcă

Indstævnt: Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 114, stk. 3, TEUF, artikel 151 TEUF og artikel 153 TEUF samt bestemmelserne i rammedirektiv 89/391/EØF (1) og de efterfølgende særdirektiver fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat indfører frister og procedurer, som fratager adgangen til klage og domstolsprøvelse med henblik på en klassificering af arbejdssteder som havende særligt belastende forhold, med den følge, at nyansatte arbejdstagere ikke tilkendes den ret til sikkerhed og sundhed på arbejdsstedet, som en klassificering sikrer dem i henhold til de nationale bestemmelser?

---

(1)  Rådets direktiv 89/391/EØF af 12.6.1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (EFT 1989 L 183, s. 1).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeidshof te Brussel (Belgien) den 29. marts 2018 — Zubair Haqbin mod Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

(Sag C-233/18)

(2018/C 211/19)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Arbeidshof te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Zubair Haqbin

Sagsøgt: Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal direktivets artikel 20, stk. 1-3 (1), fortolkes således, at disse stykker udtømmende opregner de tilfælde, i hvilke de materielle modtagelsesforhold kan indskrænkes eller inddrages, eller følger det af artikel 20, stk. 4 og 5, at inddragelse af retten til materielle modtagelsesforhold også kan ske som en sanktion for alvorlige overtrædelser af de bestemmelser, der er fastlagt for indkvarteringscentrene, samt i tilfælde af grov voldelig adfærd? |
| --- | --- |

1)

Skal direktivets artikel 20, stk. 1-3 (1), fortolkes således, at disse stykker udtømmende opregner de tilfælde, i hvilke de materielle modtagelsesforhold kan indskrænkes eller inddrages, eller følger det af artikel 20, stk. 4 og 5, at inddragelse af retten til materielle modtagelsesforhold også kan ske som en sanktion for alvorlige overtrædelser af de bestemmelser, der er fastlagt for indkvarteringscentrene, samt i tilfælde af grov voldelig adfærd?

| 2) | Skal direktivets artikel 20, stk. 5, og artikel 20, stk. 6, fortolkes således, at medlemsstaterne, før de træffer afgørelse om indskrænkningen eller inddragelsen af de materielle modtagelsesforhold eller om sanktioner, i forbindelse hermed skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre retten til en værdig levestandstandard i perioden med udelukkelse, eller kan disse bestemmelser opfyldes med en ordning, hvorefter det efter afgørelsen om indskrænkningen eller inddragelsen af de materielle modtagelsesforhold kontrolleres, om den person, der er genstand for afgørelsen, har en værdig levestandard, og der om nødvendigt på dette tidspunkt træffes afhjælpende foranstaltninger? |
| --- | --- |

2)

Skal direktivets artikel 20, stk. 5, og artikel 20, stk. 6, fortolkes således, at medlemsstaterne, før de træffer afgørelse om indskrænkningen eller inddragelsen af de materielle modtagelsesforhold eller om sanktioner, i forbindelse hermed skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre retten til en værdig levestandstandard i perioden med udelukkelse, eller kan disse bestemmelser opfyldes med en ordning, hvorefter det efter afgørelsen om indskrænkningen eller inddragelsen af de materielle modtagelsesforhold kontrolleres, om den person, der er genstand for afgørelsen, har en værdig levestandard, og der om nødvendigt på dette tidspunkt træffes afhjælpende foranstaltninger?

| 3) | Skal direktivets artikel 20, stk. 4-6, læst i sammenhæng med direktivets artikel 14, 21, 22, 23 og 24 og med artikel 1, 3, 4 og 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at en sanktion om midlertidig (eller endelig) udelukkelse fra retten til materielle modtagelsesforhold er mulig eller ikke mulig over for en mindreårig, særligt over for en uledsaget mindreårig? |
| --- | --- |

3)

Skal direktivets artikel 20, stk. 4-6, læst i sammenhæng med direktivets artikel 14, 21, 22, 23 og 24 og med artikel 1, 3, 4 og 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at en sanktion om midlertidig (eller endelig) udelukkelse fra retten til materielle modtagelsesforhold er mulig eller ikke mulig over for en mindreårig, særligt over for en uledsaget mindreårig?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/33/EU af 26.6.2013 om fastlæggelse af standarder for modtagelse af ansøgere om international beskyttelse (EUT 2013, L 180, s. 96).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 5. april 2018 — »UniCredit Leasing« EAD mod Direktor na Direktsia »Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika« — Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

(Sag C-242/18)

(2018/C 211/20)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Varhoven administrativen sad

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»UniCredit Leasing« EAD

Sagsøgt: Direktor na Direktsia »Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika« — Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Tillader bestemmelsen i artikel 90, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (1) i forbindelse med opsigelsen af en finansiel leasingkontrakt en nedsættelse af afgiftsgrundlaget og en refusion af den moms, der
  er blevet fastsat ved en endelig afgiftsansættelse
  , på et afgiftsgrundlag bestående af summen af de månedlige leasingydelser for hele kontraktperioden? |
| --- | --- |

1)

Tillader bestemmelsen i artikel 90, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (1) i forbindelse med opsigelsen af en finansiel leasingkontrakt en nedsættelse af afgiftsgrundlaget og en refusion af den moms, der
  er blevet fastsat ved en endelig afgiftsansættelse
  , på et afgiftsgrundlag bestående af summen af de månedlige leasingydelser for hele kontraktperioden?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, hvilket af de tilfælde, der er nævnt i direktivets artikel 90, stk. 1, kan leasinggiveren da påberåbe sig over for en medlemsstat i forbindelse med opsigelsen af en leasingkontrakt på grund af kun delvis betaling af de skyldige leasingydelser med henblik på at opnå en nedsættelse af momsgrundlaget i et omfang svarende til de afdrag, der skyldes, men som ikke er blevet betalt i perioden fra betalingens ophør til tidspunktet for opsigelsen af kontrakten, idet opsigelsen ikke har tilbagevirkende kraft og dette bekræftes af en bestemmelse i selve kontrakten? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, hvilket af de tilfælde, der er nævnt i direktivets artikel 90, stk. 1, kan leasinggiveren da påberåbe sig over for en medlemsstat i forbindelse med opsigelsen af en leasingkontrakt på grund af kun delvis betaling af de skyldige leasingydelser med henblik på at opnå en nedsættelse af momsgrundlaget i et omfang svarende til de afdrag, der skyldes, men som ikke er blevet betalt i perioden fra betalingens ophør til tidspunktet for opsigelsen af kontrakten, idet opsigelsen ikke har tilbagevirkende kraft og dette bekræftes af en bestemmelse i selve kontrakten?

| 3) | Tillader fortolkningen af momsdirektivets artikel 90, stk. 2, en konklusion, hvorefter der i en sag som den foreliggende er tale om en undtagelse fra momsdirektivets artikel 90, stk. 1? |
| --- | --- |

3)

Tillader fortolkningen af momsdirektivets artikel 90, stk. 2, en konklusion, hvorefter der i en sag som den foreliggende er tale om en undtagelse fra momsdirektivets artikel 90, stk. 1?

| 4) | Tillader fortolkningen af momsdirektivets artikel 90, stk. 1, en antagelse, hvorefter det i bestemmelsen anvendte begreb »afbestilling« omfatter et tilfælde, hvor leasinggiveren inden for rammerne af en finansiel leasingkontrakt med købspligt ikke længere kan opkræve betaling af leasingydelserne af leasingtager, eftersom leasinggiveren har opsagt kontrakten på grund af manglende opfyldelse af kontrakten fra leasingtagerens side, men hvor leasinggiveren i henhold til kontrakten har ret til erstatning svarende til samtlige ikke-betalte leasingydelser, der ville forfalde indtil leasingperiodens udløb? |
| --- | --- |

4)

Tillader fortolkningen af momsdirektivets artikel 90, stk. 1, en antagelse, hvorefter det i bestemmelsen anvendte begreb »afbestilling« omfatter et tilfælde, hvor leasinggiveren inden for rammerne af en finansiel leasingkontrakt med købspligt ikke længere kan opkræve betaling af leasingydelserne af leasingtager, eftersom leasinggiveren har opsagt kontrakten på grund af manglende opfyldelse af kontrakten fra leasingtagerens side, men hvor leasinggiveren i henhold til kontrakten har ret til erstatning svarende til samtlige ikke-betalte leasingydelser, der ville forfalde indtil leasingperiodens udløb?

---

(1)  EUT L 347, s. 1.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/17 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 12. april 2018 — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure mod Premier ministre, Ministre d’État, Ministre de l’Intérieur og Ministre de l’Action et des Comptes publics

(Sag C-254/18)

(2018/C 211/21)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

Sagsøgte: Premier ministre, Ministre d’État, Ministre de l’Intérieur og Ministre de l’Action et des Comptes publics

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal bestemmelserne i artikel 6 og 16 i direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (1) fortolkes således, at de indfører et krav om en løbende referenceperiode, eller således, at de overlader det til medlemsstaterne at vælge, om denne periode skal være løbende eller fast? |
| --- | --- |

1)

Skal bestemmelserne i artikel 6 og 16 i direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (1) fortolkes således, at de indfører et krav om en løbende referenceperiode, eller således, at de overlader det til medlemsstaterne at vælge, om denne periode skal være løbende eller fast?

| 2) | Såfremt disse bestemmelser skal fortolkes således, at de indfører et krav om en løbende referenceperiode, berører den mulighed for at fravige artikel 16, litra b), der åbnes med artikel 17, da ikke blot referenceperiodens varighed, men også dens løbende karakter? |
| --- | --- |

2)

Såfremt disse bestemmelser skal fortolkes således, at de indfører et krav om en løbende referenceperiode, berører den mulighed for at fravige artikel 16, litra b), der åbnes med artikel 17, da ikke blot referenceperiodens varighed, men også dens løbende karakter?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4.11.2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299, s. 9).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/18 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 19. april 2018 — UPM France mod Premier ministre og Ministre de l’Action et des Comptes publics

(Sag C-270/18)

(2018/C 211/22)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: UPM France

Sagsøgte: Premier ministre og Ministre de l’Action et des Comptes publics

Præjudicielle spørgsmål

| 1 | Skal bestemmelserne i artikel 21, stk. 5, tredje afsnit, i direktivet (1) fortolkes således, at den fritagelse, som medlemsstaterne kan lade mindre elektricitetsproducenter være omfattet af, forudsat at de beskatter de energiprodukter, som anvendes til at fremstille denne elektricitet, kan resultere i en situation som den, der er beskrevet i punkt 7 i nærværende afgørelse, for perioden forud for den 1. januar 2011, hvor Frankrig, som direktivet hjemler mulighed for, endnu ikke havde indført nogen national endelig forbrugsafgift på elektricitet og dermed heller ikke nogen fritagelse for denne afgift for mindre elektricitetsproducenter? |
| --- | --- |

1

Skal bestemmelserne i artikel 21, stk. 5, tredje afsnit, i direktivet (1) fortolkes således, at den fritagelse, som medlemsstaterne kan lade mindre elektricitetsproducenter være omfattet af, forudsat at de beskatter de energiprodukter, som anvendes til at fremstille denne elektricitet, kan resultere i en situation som den, der er beskrevet i punkt 7 i nærværende afgørelse, for perioden forud for den 1. januar 2011, hvor Frankrig, som direktivet hjemler mulighed for, endnu ikke havde indført nogen national endelig forbrugsafgift på elektricitet og dermed heller ikke nogen fritagelse for denne afgift for mindre elektricitetsproducenter?

| 2 | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, hvordan skal bestemmelserne i direktivets artikel 14, stk. 1, litra a), og bestemmelserne i direktivets artikel 21, stk. 5, tredje afsnit, kombineres for mindre elektricitetsproducenter, som anvender den elektricitet, som de fremstiller, til deres aktiviteter? Indebærer bestemmelserne en minimumsbeskatning som følge af enten beskatningen af den fremstillede elektricitet, men med fritagelse for den anvendte naturgas, eller en fritagelse for afgift på selve fremstillingen af elektricitet, idet staten således er forpligtet til at beskatte den anvendte naturgas? |
| --- | --- |

2

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, hvordan skal bestemmelserne i direktivets artikel 14, stk. 1, litra a), og bestemmelserne i direktivets artikel 21, stk. 5, tredje afsnit, kombineres for mindre elektricitetsproducenter, som anvender den elektricitet, som de fremstiller, til deres aktiviteter? Indebærer bestemmelserne en minimumsbeskatning som følge af enten beskatningen af den fremstillede elektricitet, men med fritagelse for den anvendte naturgas, eller en fritagelse for afgift på selve fremstillingen af elektricitet, idet staten således er forpligtet til at beskatte den anvendte naturgas?

---

(1)  Rådets direktiv 2003/96/EF af 27.10.2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283, s. 51).

---

Retten

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/19

---

Rettens dom af 3. maj 2018 — Sigma Orionis mod REA

(Sag T-47/16) (1)

((Voldgiftsbestemmelse - »Horisont 2020« — rammeprogrammet for forskning og innovation - indstilling af betalingerne inden for en tilskudsaftale efter en finansiel revision - påstand om betaling af de af REA skyldige beløb inden for rammerne af gennemførelsen af en tilskudsaftale))

(2018/C 211/23)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Sigma Orionis SA (Valbonne, Frankrig) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Forvaltningsorganet for Forskning (REA) (ved S. Payan-Lagrou og V. Canetti, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 272 TEUF med påstand om, at REA tilpligtes at betale sagsøgeren de skyldige beløb i henhold til en tilskudsaftale indgået inden for »Horisont 2020«–rammeprogrammet for forskning og innovation.

Konklusion

| 1) | Forvaltningsorganet for Forskning (REA) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Forvaltningsorganet for Forskning (REA) frifindes.

| 2) | Sigma Orionis SA betaler sagsomkostningerne, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om de foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

2)

Sigma Orionis SA betaler sagsomkostningerne, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om de foreløbige forholdsregler.

---

(1)  EUT C 98 af 14.3.2016.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/19

---

Rettens dom af 3. maj 2018 — Sigma Orionis mod Kommissionen

(Sag T-48/16) (1)

((Voldgiftsbestemmelse - Det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) og »Horisont 2020« — rammeprogrammet for forskning og innovation - suspension af betalingerne og opsigelse af tilskudsaftalerne efter en finansiel revision - påstand om betaling af de af Kommissionen skyldige beløb inden for rammerne af gennemførelsen af tilskudsaftalerne - ansvar uden for kontraktforhold))

(2018/C 211/24)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Sigma Orionis SA (Valbonne, Frankrig) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac og M. Siekierzyńska, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Dels en påstand støttet på artikel 272 TEUF om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren de skyldige beløb i henhold til aftaler indgået under det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) og under »Horisont 2020«–rammeprogrammet for forskning og innovation, dels en påstand støttet på artikel 268 TEUF om erstatning for den skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af Kommissionens tilsidesættelse af sine forpligtelser.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Sigma Orionis SA betaler sagsomkostningerne, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om de foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

2)

Sigma Orionis SA betaler sagsomkostningerne, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om de foreløbige forholdsregler.

---

(1)  EUT C 98 af 14.3.2016.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/20 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/20

---

Rettens dom af 3. maj 2018 — Grizzly Tools mod Kommissionen

(Sag T-168/16) (1)

((Beskyttelse af forbrugeres og arbejdstageres sikkerhed og sundhed - direktiv 2006/42/EF - beskyttelsesklausul - national foranstaltning om forbud mod markedsføring af en højtryksrenser - væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav - Kommissionens afgørelse, der erklærer foranstaltningen berettiget - begrundelsespligt - ligebehandling))

(2018/C 211/25)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Grizzly Tools GmbH & Co.KG (Großostheim, Tyskland) (ved advokat H. Fischer)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved G. Zavvos og K. Petersen, derefter ved K. Petersen, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/175 af 8. februar 2016, om en foranstaltning, der er truffet af Spanien i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF for at forbyde markedsføringen af en type højtryksrenser (EUT 2016, L 33, s. 12).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Grizzly Tools GmbH & Co.KG betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Grizzly Tools GmbH & Co.KG betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 270 af 25.7.2016.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/21

---

Rettens dom af 2. maj 2018 — Alpine Welten Die Bergführer mod EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)

(Sag T-428/17) (1)

([EU-varemærker - ansøgning om EU-figurmærket ALPINEWELTEN Die Bergführer - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]])

(2018/C 211/26)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG (Berghülen, Tyskland) (ved advokat T.-C. Leisenberg)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved W. Schramek og A. Söder, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den Første af 25. april 2017 Appelkammer ved EUIPO (sag R 1339/2016-1) vedrørende en ansøgning om registrering af figurtegnet ALPINEWELTEN Die Bergführer som EU-varemærke.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 277 af 21.8.2017.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/21

---

Rettens dom af 3. maj 2018 — Laboratoires Majorelle mod EUIPO — Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE)

(Sag T-429/17) (1)

([EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket LABORATOIRES MAJORELLE - ældre EU-ordmærke MAJORELLE - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] - ældre varemærker - deling af varemærkeansøgningen - artikel 44, stk. 6, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 50, stk. 6, i forordning (EU) 2017/1001)])

(2018/C 211/27)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Laboratoires Majorelle (Paris, Frankrig) (ved advokat G. Odinot)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Jardin Majorelle (Marrakech, Marokko)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 12. maj 2017 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1238/2016-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Jardin Majorelle og Laboratoires Majorelle.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Laboratoires Majorelle betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Laboratoires Majorelle betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 309 af 18.9.2017.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/22

---

Sag anlagt den 16. marts 2018 — Talanton mod Kommissionen

(Sag T-195/18)

(2018/C 211/28)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Talanton, Anonimi Emporiki — Simvouleftiki — Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Grækenland) (ved advokat K. Damis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Der indhentes en sagkyndig erklæring som følge af manglerne ved den af sagsøgte udførte kontrol. |
| --- | --- |

—

Der indhentes en sagkyndig erklæring som følge af manglerne ved den af sagsøgte udførte kontrol.

| — | For det første fastslås det, (a) debitnote 3241801228, som blev tilsendt sagsøgeren den 15. januar 2018, og hvormed sagsøgte pålagde tilbagebetaling af 481 835,56 EUR for bygge- og anlægskontrakt FP7-215952 PERFORM på grundlag af konklusionerne i revision 11-ΒΑ135-006, udgør en tilsidesættelse af sagsøgerens kontraktforpligtelser, eftersom de godkendte omkostninger ved den pågældende kontrakt udgør 605 217 EUR, hvoraf 490 711 EUR er EU-tilskud, og sagsøgeren skal tilbagebetale 21 171 EUR til sagsøgte, og ikke 481 835,56 EUR, og (b) for det andet at debitnote 3241801229, som blev tilsendt sagsøgeren den 15. januar 2018, hvorved sagsøgte pålagde tilbagebetaling af 29 694,10 EUR som betaling af godtgørelsen, udgør en tilsvarende tilsidesættelse af dennes kontraktforpligtelser. |
| --- | --- |

—

For det første fastslås det, (a) debitnote 3241801228, som blev tilsendt sagsøgeren den 15. januar 2018, og hvormed sagsøgte pålagde tilbagebetaling af 481 835,56 EUR for bygge- og anlægskontrakt FP7-215952 PERFORM på grundlag af konklusionerne i revision 11-ΒΑ135-006, udgør en tilsidesættelse af sagsøgerens kontraktforpligtelser, eftersom de godkendte omkostninger ved den pågældende kontrakt udgør 605 217 EUR, hvoraf 490 711 EUR er EU-tilskud, og sagsøgeren skal tilbagebetale 21 171 EUR til sagsøgte, og ikke 481 835,56 EUR, og (b) for det andet at debitnote 3241801229, som blev tilsendt sagsøgeren den 15. januar 2018, hvorved sagsøgte pålagde tilbagebetaling af 29 694,10 EUR som betaling af godtgørelsen, udgør en tilsvarende tilsidesættelse af dennes kontraktforpligtelser.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at kontrakten blev gennemført i god tro, og om forbuddet mod, at kontraktvilkårene anvendes på en måde, som er udtryk for misbrug






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat princippet om god tro, for så vidt som den foreskrevne kontrol ulovligt blev gennemført af en tredjemand, som ikke var ansat af den leverandør, som sagsøgte havde udpeget, eller af dennes underleverandørerer i, som sagsøgte udtrykkeligt havde godkendt, for hvilken tredjemand der under gennemførelsen af kontrollen opstod spørgsmål om upartiskhed, idet personen handlede ulovligt. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om, at kontrakten blev gennemført i god tro, og om forbuddet mod, at kontraktvilkårene anvendes på en måde, som er udtryk for misbrug

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat princippet om god tro, for så vidt som den foreskrevne kontrol ulovligt blev gennemført af en tredjemand, som ikke var ansat af den leverandør, som sagsøgte havde udpeget, eller af dennes underleverandørerer i, som sagsøgte udtrykkeligt havde godkendt, for hvilken tredjemand der under gennemførelsen af kontrollen opstod spørgsmål om upartiskhed, idet personen handlede ulovligt.

| 2. | Andet anbringende om voldgiftsklausulen






  — | Sagsøgeren har fremført tilstrækkelige alternative beviser, herunder edsvorne erklæringer, relevante skrivelser fra sagsøgerens ansatte og dokumenter fremlagt under gennemførelsesfasen, som ikke er blevet tilbagevist, og som sagsøgte ikke tog hensyn til. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om voldgiftsklausulen

—

Sagsøgeren har fremført tilstrækkelige alternative beviser, herunder edsvorne erklæringer, relevante skrivelser fra sagsøgerens ansatte og dokumenter fremlagt under gennemførelsesfasen, som ikke er blevet tilbagevist, og som sagsøgte ikke tog hensyn til.

| — | Sagsøgeren har detaljeret anført 39 grunde til, at kontrolrapporten var upræcis, mangelfuld, utroværdig og indeholdt forkerte konklusioner. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren har detaljeret anført 39 grunde til, at kontrolrapporten var upræcis, mangelfuld, utroværdig og indeholdt forkerte konklusioner.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/23

---

Sag anlagt den 20. marts 2018 — Fersher Developments and Lisin mod Kommissionen og ECB

(Sag T-200/18)

(2018/C 211/29)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Fersher Developments LTD (Nicosia, Cypern) og Vladimir Lisin (ved barrister R. Nowinski)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Den Europæiske Centralbank

Sagsøgernes påstande

| — | Den Europæiske Union pålægges at erstatte det tab, som sagsøgerne har lidt, som følge af vedtagelsen og anvendelsen af aftalememorandummet om specifikke økonomisk-politiske betingelser med de beløb, som fremgår af stævningen, eller det beløb, som Domstolen finder, sagsøgerne har krav på. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Union pålægges at erstatte det tab, som sagsøgerne har lidt, som følge af vedtagelsen og anvendelsen af aftalememorandummet om specifikke økonomisk-politiske betingelser med de beløb, som fremgår af stævningen, eller det beløb, som Domstolen finder, sagsøgerne har krav på.

| — | Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat tre anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller ligner de anbringender, der er fremsat i sag T-161/15, Brinkmann (Steel Trading) m.fl. mod Kommissionen og ECB.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/23

---

Sag anlagt den 23. marts 2018 — Nessim Daoud m.fl. mod Rådet m.fl.

(Sag T-208/18)

(2018/C 211/30)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Magdy Milad Nessim Daoud (Blainville, Canada), Larsennar Ltd (Tortola, De Britiske Jomfruøer) og Maxim Zakharchenko (Nicosia, Cypern) (ved advokaterne A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris og C. Velaris, og A. Robertson, QC, samt barrister G. Rothschild)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen, Den Europæiske Centralbank og Eurogruppen (ved Rådet for Den Europæiske Union) og Den Europæiske Union (ved Europa-Kommissionen)

Sagsøgernes påstande

| — | De sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerne de beløb, der fremgår af bilaget til stævningen med tillæg af de renter, der påløber fra den 26. marts 2013 indtil domsafsigelsen |
| --- | --- |

—

De sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerne de beløb, der fremgår af bilaget til stævningen med tillæg af de renter, der påløber fra den 26. marts 2013 indtil domsafsigelsen

Subsidiært:

| — | Det fastslås, at de sagsøgte har pådraget sig et ansvar uden for kontraktforhold, og det fastsættes, hvilken procedure, der skal følges med henblik på at fastslå det tab, som sagsøgerne faktisk har lidt, og som kan godtgøres. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at de sagsøgte har pådraget sig et ansvar uden for kontraktforhold, og det fastsættes, hvilken procedure, der skal følges med henblik på at fastslå det tab, som sagsøgerne faktisk har lidt, og som kan godtgøres.

Under alle omstændigheder:

| — | De sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

De sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har til støtte for søgsmålet gjort to anbringender gældende, der i det væsentlige er identiske med eller ligner de anbringender, der er gjort gældende i sag T-147/18, APG Intercon m.fl. mod Rådet m.fl.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/24 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/24

---

Sag anlagt den 27. marts 2018 — Briois mod Parlamentet

(Sag T-214/18)

(2018/C 211/31)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Steeve Briois (Hénin-Beaumont, Frankrig) (ved advokat F. Wagner)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Parlamentets afgørelse af 6. februar 2018 om anmodning om ophævelse af Steeve Briois’ immunitet 2017/2221(IMM) og vedtagelse af Retsudvalgets betænkning A8-0011/2018, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets afgørelse af 6. februar 2018 om anmodning om ophævelse af Steeve Briois’ immunitet 2017/2221(IMM) og vedtagelse af Retsudvalgets betænkning A8-0011/2018, annulleres.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale et beløb på 35 000 EUR til Steeve Briois i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale et beløb på 35 000 EUR til Steeve Briois i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale et beløb på 5 000 EUR til Steeve Briois i sagsomkostninger, der kan kræves erstattet. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale et beløb på 5 000 EUR til Steeve Briois i sagsomkostninger, der kan kræves erstattet.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af artikel 8 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (herefter »protokollen«), for så vidt som Steeve Briois’ udtalelser, der har givet anledning til strafferetlige forfølgelser i dennes medlemsstat, udgjorde en meningstilkendegivelse fremsat under udøvelsen af hans parlamentariske hverv i henhold til førnævnte bestemmelse. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af artikel 8 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (herefter »protokollen«), for så vidt som Steeve Briois’ udtalelser, der har givet anledning til strafferetlige forfølgelser i dennes medlemsstat, udgjorde en meningstilkendegivelse fremsat under udøvelsen af hans parlamentariske hverv i henhold til førnævnte bestemmelse.

| 2. | Andet anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af artikel 9 i protokollen, idet Europa-Parlamentet har tilsidesat denne bestemmelses bogstav såvel som ånd ved at træffe beslutning om at ophæve Steeve Briois’ immunitet og således har behæftet denne beslutning med ugyldighed. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af artikel 9 i protokollen, idet Europa-Parlamentet har tilsidesat denne bestemmelses bogstav såvel som ånd ved at træffe beslutning om at ophæve Steeve Briois’ immunitet og således har behæftet denne beslutning med ugyldighed.

| 3. | Tredje anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om god forvaltningsskik.
  For det første har sagsøgeren gjort gældende, at Europa-Parlamentet har tilsidesat ligebehandlingsprincippet for hans vedkommende i forhold til parlamentsmedlemmer, der befinder sig i om ikke identiske så i det mindste sammenlignelige situationer, og at Europa-Parlamentet følgelig også har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik, der forudsætter en forpligtelse for den kompetente institution til omhyggeligt og upartisk at undersøge alle relevante forhold i den foreliggende sag.
  For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at en række indicer gør det muligt at slutte, at der er tale om et åbenbart tilfælde af fumus persecutionis. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om god forvaltningsskik.

For det første har sagsøgeren gjort gældende, at Europa-Parlamentet har tilsidesat ligebehandlingsprincippet for hans vedkommende i forhold til parlamentsmedlemmer, der befinder sig i om ikke identiske så i det mindste sammenlignelige situationer, og at Europa-Parlamentet følgelig også har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik, der forudsætter en forpligtelse for den kompetente institution til omhyggeligt og upartisk at undersøge alle relevante forhold i den foreliggende sag.

For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at en række indicer gør det muligt at slutte, at der er tale om et åbenbart tilfælde af fumus persecutionis.

| 4. | Fjerde anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af retten til forsvar, for så vidt som sagsøgerens rettigheder og kontradiktionsprincippet ikke er blevet tilstrækkeligt sikret ved Retsudvalgets høring af sagsøgeren. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at det forhold, at han ikke har haft mulighed for at udtale sig for plenarforsamlingen om ophævelsen af sin immunitet, ikke blot strider mod almindelige retlige principper, men ligeledes er stridende mod enhver sund fornuft og mod generel parlamentær praksis. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af retten til forsvar, for så vidt som sagsøgerens rettigheder og kontradiktionsprincippet ikke er blevet tilstrækkeligt sikret ved Retsudvalgets høring af sagsøgeren. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at det forhold, at han ikke har haft mulighed for at udtale sig for plenarforsamlingen om ophævelsen af sin immunitet, ikke blot strider mod almindelige retlige principper, men ligeledes er stridende mod enhver sund fornuft og mod generel parlamentær praksis.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/25 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/25

---

Sag anlagt den 27. marts 2018 — QB mod ECB

(Sag T-215/18)

(2018/C 211/32)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: QB (ved advokat L. Levi)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)

Sagsøgerens påstande

| — | Sagen fremmes til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen fremmes til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold.

Følgelig:

| — | Annullation af bedømmelsesrapporten for perioden 2016 og af afgørelsen af 23. maj 2017, meddelt den 28. juni 2017, om afslag på at give sagsøgeren en lønstigning. |
| --- | --- |

—

Annullation af bedømmelsesrapporten for perioden 2016 og af afgørelsen af 23. maj 2017, meddelt den 28. juni 2017, om afslag på at give sagsøgeren en lønstigning.

| — | Om fornødent annullation af afgørelsen af september 2017 og af den stiltiende afgørelse om afslag på henholdsvis den administrative rekurs og sagsøgerens klage. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annullation af afgørelsen af september 2017 og af den stiltiende afgørelse om afslag på henholdsvis den administrative rekurs og sagsøgerens klage.

| — | Sagsøgte tilpligtes at erstatte det ikke-økonomiske tab, der efter ret og billighed er opgjort til 15 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at erstatte det ikke-økonomiske tab, der efter ret og billighed er opgjort til 15 000 EUR.

| — | ECB tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

ECB tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af bedømmelsesvejledningen og af proceduren vedrørende Annual Salary and Bonus Review (ASBR), tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og tilsidesættelse af omsorgspligten, som blev begået af sagsøgte ved vedtagelsen af bedømmelsesrapporten for perioden 2016 (herefter »den anfægtede bedømmelsesrapport«). Sagsøgeren har navnlig gjort følgende klagepunkter gældende:






  — | den anfægtede bedømmelsesrapport blev udfærdiget af en ansat fra GD-H og ikke af bedømmerne. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af bedømmelsesvejledningen og af proceduren vedrørende Annual Salary and Bonus Review (ASBR), tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og tilsidesættelse af omsorgspligten, som blev begået af sagsøgte ved vedtagelsen af bedømmelsesrapporten for perioden 2016 (herefter »den anfægtede bedømmelsesrapport«). Sagsøgeren har navnlig gjort følgende klagepunkter gældende:

—

den anfægtede bedømmelsesrapport blev udfærdiget af en ansat fra GD-H og ikke af bedømmerne.

| — | den anfægtede bedømmelsesrapport blev fastsat, selv om sagsøgerens bedømmelse allerede var blevet definitivt afsluttet. |
| --- | --- |

—

den anfægtede bedømmelsesrapport blev fastsat, selv om sagsøgerens bedømmelse allerede var blevet definitivt afsluttet.

| — | den bedømmelsesperiode, der omhandles i den anfægtede bedømmelsesrapport, er for kort til at muliggøre en årlig bedømmelse. |
| --- | --- |

—

den bedømmelsesperiode, der omhandles i den anfægtede bedømmelsesrapport, er for kort til at muliggøre en årlig bedømmelse.

| — | den anfægtede bedømmelsesrapport er ikke et resultat-værktøj. |
| --- | --- |

—

den anfægtede bedømmelsesrapport er ikke et resultat-værktøj.

| 2. | Andet anbringende om den åbenbare fejl, som den anfægtede bedømmelsesrapport er behæftet med, dels for så vidt som bedømmelsen delvist er baseret på en opgave, som ikke er færdiggjort på grund af en sygeorlov, dels for så vidt som en positiv bedømmelse fra en leder, som var tredjemand, blev ulovligt kommenteret og fik reduceret sin rækkevidde af bedømmerne, som desuden ikke tog hensyn til formålene. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om den åbenbare fejl, som den anfægtede bedømmelsesrapport er behæftet med, dels for så vidt som bedømmelsen delvist er baseret på en opgave, som ikke er færdiggjort på grund af en sygeorlov, dels for så vidt som en positiv bedømmelse fra en leder, som var tredjemand, blev ulovligt kommenteret og fik reduceret sin rækkevidde af bedømmerne, som desuden ikke tog hensyn til formålene.

| 3. | Tredje anbringende om, at afgørelsen af 23. maj 2017 om afslag på at give sagsøgeren en lønstigning (herefter »ABSR-afgørelsen«), hviler på en bedømmelsesrapport, som er ulovlig. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at afgørelsen af 23. maj 2017 om afslag på at give sagsøgeren en lønstigning (herefter »ABSR-afgørelsen«), hviler på en bedømmelsesrapport, som er ulovlig.

| 4. | Fjerde anbringende om, at ABSR-afgørelsen blev truffet af en myndighed, som ikke er kompetent, for så vidt som denne blev truffet af en person, der var midlertidigt udnævnt for 6 måneder, som ikke havde den krævede kompetence til at træffe den nævnte afgørelse. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at ABSR-afgørelsen blev truffet af en myndighed, som ikke er kompetent, for så vidt som denne blev truffet af en person, der var midlertidigt udnævnt for 6 måneder, som ikke havde den krævede kompetence til at træffe den nævnte afgørelse.

| 5. | Femte anbringende om flere åbenbare fejl, som ABSR-afgørelsen er behæftet med, for så vidt som den nævnte afgørelse ikke kunne være genstand for en underperformance på tidspunktet for dens vedtagelse. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om flere åbenbare fejl, som ABSR-afgørelsen er behæftet med, for så vidt som den nævnte afgørelse ikke kunne være genstand for en underperformance på tidspunktet for dens vedtagelse.

| 6. | Sjette anbringende om tilsidesættelse af ASBR-retningslinjerne og af ASBR-proceduren samt tilsidesættelse af chartrets artikel 41, for så vidt som ASBR-afgørelsen ikke er begrundet. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om tilsidesættelse af ASBR-retningslinjerne og af ASBR-proceduren samt tilsidesættelse af chartrets artikel 41, for så vidt som ASBR-afgørelsen ikke er begrundet.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/26 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/26

---

Sag anlagt den 28. marts 2018 — Pozza mod Europa-Parlamentet

(Sag T-216/18)

(2018/C 211/33)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Geoffray Pozza (Waldbillig, Luxembourg) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås:






  — | Afgørelsen om ikke længere at udbetale udlandstillæg til sagsøgeren fra den 1. maj 2017 annulleres. |
| --- | --- | --- |

—

Det fastslås:

—

Afgørelsen om ikke længere at udbetale udlandstillæg til sagsøgeren fra den 1. maj 2017 annulleres.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra a), i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, for så vidt som Parlamentet har fejlfortolket denne bestemmelse med vedtagelsen af afgørelsen om ikke længere at udbetale udlandstillæg til sagsøgeren. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra a), i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, for så vidt som Parlamentet har fejlfortolket denne bestemmelse med vedtagelsen af afgørelsen om ikke længere at udbetale udlandstillæg til sagsøgeren.

| 2. | Andet anbringende om, at Parlamentet mangler kompetence til at vedtage den anfægtede afgørelse, eftersom en interinstitutionel overførsel af en tjenestemand ikke er en ny ansættelse og eftersom Parlamentet ikke vil kunne udnytte overførslen af sagsøgeren til igen at fastsætte hans ret til udlandstillæg. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Parlamentet mangler kompetence til at vedtage den anfægtede afgørelse, eftersom en interinstitutionel overførsel af en tjenestemand ikke er en ny ansættelse og eftersom Parlamentet ikke vil kunne udnytte overførslen af sagsøgeren til igen at fastsætte hans ret til udlandstillæg.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt af Revisionsrettens tidligere afgørelse om fastsættelse af sagsøgerens rettigheder, for så vidt som enhver administrativ retsakt, som er vedtaget af en institution, formodes at være lovlig og for så vidt som Revisionsrettens tidligere afgørelse i det foreliggende tilfælde gav sagsøgeren en berettiget forventning om, at udlandstillægget blev bevaret, så længe han gør tjeneste i Luxembourg. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt af Revisionsrettens tidligere afgørelse om fastsættelse af sagsøgerens rettigheder, for så vidt som enhver administrativ retsakt, som er vedtaget af en institution, formodes at være lovlig og for så vidt som Revisionsrettens tidligere afgørelse i det foreliggende tilfælde gav sagsøgeren en berettiget forventning om, at udlandstillægget blev bevaret, så længe han gør tjeneste i Luxembourg.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/27 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/27

---

Sag anlagt den 28. marts 2018 — DK mod EU-Udenrigstjenesten

(Sag T-217/18)

(2018/C 211/34)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: DK (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Tjenesten for EU’s optræden udadtil (EEAS)

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

Det fastslås:

| — | Afgørelsen af 23. maj 2017 om at pålægge sagsøgeren en disciplinær sanktion, hvorved hans alderspensions nettobeløb nedsættes med 20 %, dvs. en indeholdelse på 1 015 EUR pr. måned, indtil den 30. september 2015 i henhold til artikel 9, stk. 2, i bilag IX til vedtægten, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 23. maj 2017 om at pålægge sagsøgeren en disciplinær sanktion, hvorved hans alderspensions nettobeløb nedsættes med 20 %, dvs. en indeholdelse på 1 015 EUR pr. måned, indtil den 30. september 2015 i henhold til artikel 9, stk. 2, i bilag IX til vedtægten, annulleres.

| — | Subsidiært tilpligtes EEAS at betale sagsøgeren et beløb, der fastsættes efter ret og billighed, i erstatning for det lidte tab. |
| --- | --- |

—

Subsidiært tilpligtes EEAS at betale sagsøgeren et beløb, der fastsættes efter ret og billighed, i erstatning for det lidte tab.

| — | EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende er, at den anfægtede afgørelse er behæftet med anlæggelsen af åbenbart urigtige skøn, dels for så vidt som ansættelsesmyndigheden har taget hensyn til, at sagsøgeren har forvoldt institutionernes integritet et tab, som imidlertid allerede er blevet erstattet, dels for så vidt som varigheden af den pålagte disciplinære sanktion er vilkårlig, for så vidt som den er blevet fastsat i forhold til sidstnævntes lovbestemte pensionsalder. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende er, at den anfægtede afgørelse er behæftet med anlæggelsen af åbenbart urigtige skøn, dels for så vidt som ansættelsesmyndigheden har taget hensyn til, at sagsøgeren har forvoldt institutionernes integritet et tab, som imidlertid allerede er blevet erstattet, dels for så vidt som varigheden af den pålagte disciplinære sanktion er vilkårlig, for så vidt som den er blevet fastsat i forhold til sidstnævntes lovbestemte pensionsalder.

| 2. | Andet anbringende er, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet der i strid med loven ikke er taget hensyn til tidspunktet for de faktiske omstændigheder, ikke er taget hensyn til tilsidesættelsen af artikel 25 i bilag IX til vedtægten under straffesagen samt ikke er taget hensyn til sagsøgerens familiemæssige situation. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende er, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet der i strid med loven ikke er taget hensyn til tidspunktet for de faktiske omstændigheder, ikke er taget hensyn til tilsidesættelsen af artikel 25 i bilag IX til vedtægten under straffesagen samt ikke er taget hensyn til sagsøgerens familiemæssige situation.

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/28 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/28

---

Sag anlagt den 23. april 2018 — China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-254/18)

(2018/C 211/35)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Beijing, Kina) og ni andre (ved advokaterne R. Antonini, E. Monard og B. Maniatis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/140 af 29. januar 2018 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse varer af støbejern med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om afslutning af undersøgelsen af importen af visse varer af støbejern med oprindelse i Indien (EUT 2018, L 25, s. 6) annulleres, for så vidt som den vedrører CCCME, de enkelte selskaber og de berørte medlemmer |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/140 af 29. januar 2018 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse varer af støbejern med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om afslutning af undersøgelsen af importen af visse varer af støbejern med oprindelse i Indien (EUT 2018, L 25, s. 6) annulleres, for så vidt som den vedrører CCCME, de enkelte selskaber og de berørte medlemmer

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat grundforordningens artikel 3, stk. 2, 3, 5, 6 og 7, og artikel 17, stk. 2, samt princippet om god forvaltningsskik ved bl.a. at benytte utroværdige importoplysninger, utroværdige makroøkonomiske tabsoplysninger og ved ikke at tillade andre berørte parter at kommentere det endelige valg af stikprøveudtagne EU-producenter. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat grundforordningens artikel 3, stk. 2, 3, 5, 6 og 7, og artikel 17, stk. 2, samt princippet om god forvaltningsskik ved bl.a. at benytte utroværdige importoplysninger, utroværdige makroøkonomiske tabsoplysninger og ved ikke at tillade andre berørte parter at kommentere det endelige valg af stikprøveudtagne EU-producenter.

| 2. | Andet anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, ved bl.a. ikke at tage hensyn til det manglende sammenfald af tidspunkter og ved ikke at sikre, at tab forårsaget af andre forhold ikke blev tilskrevet importen fra Kina. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, ved bl.a. ikke at tage hensyn til det manglende sammenfald af tidspunkter og ved ikke at sikre, at tab forårsaget af andre forhold ikke blev tilskrevet importen fra Kina.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgernes ret til forsvar og grundforordningens artikel 6, stk. 7, artikel 19, stk. 1-3, samt artikel 20, stk. 2 og 4, ved bl.a. at nægte aktindsigt i tabsberegninger, beregningerne af prismæssige virkninger og skadestærskel og fastsættelsen af normalværdien, ved at nægte at fremlægge de ønskede oplysninger i en kortfattet udgave og ved ikke at udbrede forskellige relevante oplysninger, selv om den gentagne gange blev anmodet herom. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgernes ret til forsvar og grundforordningens artikel 6, stk. 7, artikel 19, stk. 1-3, samt artikel 20, stk. 2 og 4, ved bl.a. at nægte aktindsigt i tabsberegninger, beregningerne af prismæssige virkninger og skadestærskel og fastsættelsen af normalværdien, ved at nægte at fremlægge de ønskede oplysninger i en kortfattet udgave og ved ikke at udbrede forskellige relevante oplysninger, selv om den gentagne gange blev anmodet herom.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Kommissionen, idet den ved prissammenligningen ikke tog hensyn til de særlige kendetegn ved varekontrolnumrene, idet den ikke har fremlagt de nødvendige oplysninger vedrørende vareegenskaber, ud over de i de oprindelige varekontrolnumre afspejlede oplysninger, og idet den med urette afviste anmodningen om tilpasning til normalværdien for at afhjælpe de uregelmæssigheder, der fulgte af den lave produktionsmængde i Indien, har tilsidesat grundforordningens artikel 2, stk. 10, artikel 3, stk. 2, litra a), artikel 3, stk. 3, og artikel 9, stk. 4, og princippet om god forvaltningsskik. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Kommissionen, idet den ved prissammenligningen ikke tog hensyn til de særlige kendetegn ved varekontrolnumrene, idet den ikke har fremlagt de nødvendige oplysninger vedrørende vareegenskaber, ud over de i de oprindelige varekontrolnumre afspejlede oplysninger, og idet den med urette afviste anmodningen om tilpasning til normalværdien for at afhjælpe de uregelmæssigheder, der fulgte af den lave produktionsmængde i Indien, har tilsidesat grundforordningens artikel 2, stk. 10, artikel 3, stk. 2, litra a), artikel 3, stk. 3, og artikel 9, stk. 4, og princippet om god forvaltningsskik.

| 5. | Femte anbringende om, at Kommissionen ved at opjustere normalværdien for indirekte afgifter har tilsidesat grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), og artikel 2, stk. 7, litra a). |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at Kommissionen ved at opjustere normalværdien for indirekte afgifter har tilsidesat grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), og artikel 2, stk. 7, litra a).

| 6. | Sjette anbringende om, at Kommissionen, idet den lagde vægt på oplysninger fra blot en enkelt indisk producent med henblik på fastsættelsen af de generalomkostninger, salgs- og administrationsomkostninger og den fortjeneste, der blev anvendt til den beregnede normalværdi, frem for at anvende alle tilgængelige relevante oplysninger vedrørende referencelandet, har tilsidesat grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a). |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at Kommissionen, idet den lagde vægt på oplysninger fra blot en enkelt indisk producent med henblik på fastsættelsen af de generalomkostninger, salgs- og administrationsomkostninger og den fortjeneste, der blev anvendt til den beregnede normalværdi, frem for at anvende alle tilgængelige relevante oplysninger vedrørende referencelandet, har tilsidesat grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).

---

| 18.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 211/29 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 211/29

---

Rettens kendelse af 16. april 2018 — UN mod Kommissionen

(Sag T-676/17) (1)

(2018/C 211/36)

Processprog: tysk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 402 af 27.11.2017.

---