# Službeni list C 211/18.

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 211 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 61.18. lipnja 2018. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 211

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 61.18. lipnja 2018.

---

| Sadržaj | Stranica |
| --- | --- |
| | IV.   Obavijesti |
| | OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
| | Sud Europske unije |
| 2018/C 211/01 | Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije | 1 |

Sadržaj

Stranica

IV.   Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

2018/C 211/01

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

Službenom listu Europske unije

1

---

| | V.   Objave |
| --- | --- |
| | SUDSKI POSTUPCI |
| | Sud |
| 2018/C 211/02 | Predmet C-233/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Generalitat de Catalunya (Zahtjev za prethodnu odluku — Regionalni porez na velike trgovine — Sloboda poslovnog nastana — Zaštita okoliša i prostorno uređenje — Državna potpora — Selektivna mjera — Komisijin dopis kojim se obavještava o obustavi postupka povodom pritužbe — Postojeća potpora) | 2 |
| 2018/C 211/03 | Spojeni predmeti C-234/16 i C-235/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16) („Zahtjev za prethodnu odluku — Regionalni porez na velike trgovine — Sloboda poslovnog nastana — Zaštita okoliša i prostorno uređenje — Državna potpora — Selektivna mjera) | 3 |
| 2018/C 211/04 | Spojeni predmeti C-236/16 i C-237/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Diputación General de Aragón (Zahtjev za prethodnu odluku — Regionalni porez na velike trgovine — Sloboda poslovnog nastana — Zaštita okoliša i prostorno uređenje — Državna potpora — Selektivna mjera) | 4 |
| 2018/C 211/05 | Predmet C-353/16: Presuda Suda (veliko vijeće) od 24. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – MP protiv Secretary of State for the Home Department (Zahtjev za prethodnu odluku — Politika azila — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 4. — Direktiva 2004/83/EZ — Članak 2. točka (e) — Uvjeti za supsidijarnu zaštitu — Članak 15. točka (b) — Opasnost od ozbiljne štete za psihičko zdravlje podnositelja zahtjeva u slučaju vraćanja u njegovu državu podrijetla — Osoba koja je bila podvrgnuta mučenju u svojoj državi podrijetla) | 4 |
| 2018/C 211/06 | Predmet C-34/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – Eamonn Donnellan protiv The Revenue Commissioners (Zahtjev za prethodnu odluku — Uzajamna pomoć kod naplate potraživanja — Direktiva 2010/24/EU — Članak 14. — Pravo na djelotvoran pravni lijek — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 47. — Mogućnost tijela kojem se upućuje zahtjev da odbije pomoć kod naplate zbog toga što potraživanje nije bilo uredno dostavljeno) | 5 |
| 2018/C 211/07 | Predmet C-81/17: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – Zabrus Siret SRL protiv Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Direktiva 2006/112/EZ — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Odbitak pretporeza — Pravo na povrat PDV-a — Transakcije u poreznom razdoblju koje je već bilo predmet zaključenog poreznog nadzora — Nacionalno zakonodavstvo — Mogućnost poreznog obveznika da ispravi porezne prijave koje su već bile predmet poreznog nadzora — Isključenost — Načelo djelotvornosti — Porezna neutralnost — Pravna sigurnost) | 6 |
| 2018/C 211/08 | Spojeni predmeti C-91/17 P i C-92/17 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. travnja 2018. – Cellnex Telecom SA, ranije Abertis Telecom SA, Telecom Castilla-La Mancha SA protiv Europske komisije, SES Astra (Žalba — Državne potpore — Digitalna televizija — Potpora za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (Autonomna zajednica Kastilja-La Mancha, Španjolska) — Subvencija u korist operatora platformi digitalne zemaljske televizije — Odluka kojom se mjere potpore proglašavaju djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem — Pojam državna potpora — Prednost — Usluga od općeg gospodarskog interesa — Definicija — Margina prosudbe država članica) | 6 |
| 2018/C 211/09 | Predmet C-97/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. travnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Bugarske (Povreda obveze države članice — Zaštita prirode — Direktiva 2009/147/EZ — Očuvanje divljih ptica — Posebno zaštićeno područje (PZP) — Klasificiranje kao PZP-a područja koja su s obzirom na broj i veličinu najprimjerenija za očuvanje vrsta navedenih u Prilogu I. Direktivi 2009/147/EZ — Područje važno za očuvanje ptica (PVOP) — PVOP Rila — Djelomično klasificiranje PVOP-a Rila kao PZP-a) | 7 |
| 2018/C 211/10 | Predmet C-66/18: Tužba podnesena 1. veljače 2018. – Europska komisija protiv Mađarske | 7 |
| 2018/C 211/11 | Predmet C-78/18: Tužba podnesena 6. veljače 2018. – Europska komisija protiv Mađarske | 8 |
| 2018/C 211/12 | Predmet C-139/18 P: Žalba koju je 21. veljače 2018. podnio CJ protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. prosinca 2017. u predmetu T-602/16, CJ protiv Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) | 9 |
| 2018/C 211/13 | Predmet C-167/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španjolska) – Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote protiv Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L. | 11 |
| 2018/C 211/14 | Predmet C-176/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2018. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Club de Variedades Vegetales Protegidas protiv Adolfa Juana Martíneza Sanchísa | 11 |
| 2018/C 211/15 | Predmet C-177/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2018. uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Madrid (Španjolska) – Almudena Baldonedo Martín protiv Ayuntamiento de Madrid | 12 |
| 2018/C 211/16 | Predmet C-186/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2018. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – José Cánovas Pardo S.L. protiv Club de Variedades Vegetales Protegidas | 13 |
| 2018/C 211/17 | Predmet C-193/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2018. uputio Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Njemačka) – Google LLC protiv Savezne Republike Njemačke | 14 |
| 2018/C 211/18 | Predmet C-205/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2018. uputila Curtea de Apel Piteşti (Rumunjska) – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă protiv Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea | 15 |
| 2018/C 211/19 | Predmet C-233/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. ožujka 2018. uputio Arbeidshof te Brussel (Belgija) – Zubair Haqbin protiv Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers | 16 |
| 2018/C 211/20 | Predmet C-242/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2018. uputio Vrhoven administrativen sad (Bugarska) – UniCredit Leasing EAD protiv Direktor na Direkcija Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika – Sofia pri Centralno upravlenie na NAP | 16 |
| 2018/C 211/21 | Predmet C-254/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. travnja 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – Syndicat des cadres de la sécurité intérieure protiv Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics | 17 |
| 2018/C 211/22 | Predmet C-270/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. travnja 2018. uputio Conseil d’État (Francuska) – UPM France protiv Premier ministre, Ministre de l’Action et des Comptes publics | 18 |
| | Opći sud |
| 2018/C 211/23 | Predmet T-47/16: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Sigma Orionis protiv REA-e (Arbitražna klauzula — Okvirni program za istraživanje i inovacije Obzor 2020 — Suspenzija plaćanja prema sporazumu o dodjeli bespovratnih sredstava nakon financijske revizije — Zahtjev za isplatu iznosa koje treba platiti REA u okviru izvršenja sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava) | 19 |
| 2018/C 211/24 | Predmet T-48/16: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Sigma Orionis protiv Komisije (Arbitražna klauzula — Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) i Okvirni program za istraživanje i inovacije Obzor 2020. — Obustava isplate sredstava i raskid ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava nakon provedene financijske revizije — Zahtjev kojim se traži plaćanje iznosa koje Komisija duguje u okviru provedbe ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava — Izvanugovorna odgovornost) | 19 |
| 2018/C 211/25 | Predmet T-168/16: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Grizzly Tools protiv Komisije (Zaštita zdravlja i sigurnosti potrošača i radnika — Direktiva 2006/42/EZ — Zaštitna klauzula — Nacionalna mjera zabrane stavljanja na tržište visokotlačnog čistača — Bitni zahtjevi zdravlja i sigurnosti — Odluka Komisije kojom se mjera proglašava opravdanom — Obveza obrazlaganja — Jednako postupanje) | 20 |
| 2018/C 211/26 | Predmet T-428/17: Presuda Općeg suda od 2. svibnja 2018. – Alpine Welten Die Bergführer protiv EUIPO-a (ALPINEWELTEN Die Bergführer) (Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije ALPINEWELTEN Die Bergführer — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)) | 21 |
| 2018/C 211/27 | Predmet T-429/17: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Laboratoires Majorelle protiv EUIPO-a – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije LABORATOIRES MAJORELLE — Raniji verbalni žig Europske unije MAJORELLE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Raniji žigovi — Razdvajanje prijave žiga — Članak 44. stavak 6. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 50. stavak 6. Uredbe 2017/1001)) | 21 |
| 2018/C 211/28 | Predmet T-195/18: Tužba podnesena 16. ožujka 2018. – Talanton protiv Komisije | 22 |
| 2018/C 211/29 | Predmet T-200/18: Tužba podnesena 20. ožujka 2018. – Fersher Developments i Lisin protiv Komisije i ESB-a | 23 |
| 2018/C 211/30 | Predmet T-208/18: Tužba podnesena 23. ožujka 2018. – Nessim Daoud i dr. protiv Vijeća i dr. | 23 |
| 2018/C 211/31 | Predmet T-214/18: Tužba podnesena 27. ožujka 2018. – Briois protiv Parlamenta | 24 |
| 2018/C 211/32 | Predmet T-215/18: Tužba podnesena 27. ožujka 2018. – QB protiv ESB-a | 25 |
| 2018/C 211/33 | Predmet T-216/18: Tužba podnesena 28. ožujka 2018. – Pozza protiv Parlamenta | 26 |
| 2018/C 211/34 | Predmet T-217/18: Tužba podnesena 28. ožujka 2018. – DK protiv ESVD-a | 27 |
| 2018/C 211/35 | Predmet T-254/18: Tužba podnesena 23. travnja 2018. – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products i dr. protiv Komisije | 28 |
| 2018/C 211/36 | Predmet T-676/17: Rješenje Općeg suda od 16. travnja 2018. – UN protiv Komisije | 29 |

V.   Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

2018/C 211/02

Predmet C-233/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Generalitat de Catalunya (Zahtjev za prethodnu odluku — Regionalni porez na velike trgovine — Sloboda poslovnog nastana — Zaštita okoliša i prostorno uređenje — Državna potpora — Selektivna mjera — Komisijin dopis kojim se obavještava o obustavi postupka povodom pritužbe — Postojeća potpora)

2

2018/C 211/03

Spojeni predmeti C-234/16 i C-235/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16) („Zahtjev za prethodnu odluku — Regionalni porez na velike trgovine — Sloboda poslovnog nastana — Zaštita okoliša i prostorno uređenje — Državna potpora — Selektivna mjera)

3

2018/C 211/04

Spojeni predmeti C-236/16 i C-237/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Diputación General de Aragón (Zahtjev za prethodnu odluku — Regionalni porez na velike trgovine — Sloboda poslovnog nastana — Zaštita okoliša i prostorno uređenje — Državna potpora — Selektivna mjera)

4

2018/C 211/05

Predmet C-353/16: Presuda Suda (veliko vijeće) od 24. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – MP protiv Secretary of State for the Home Department (Zahtjev za prethodnu odluku — Politika azila — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 4. — Direktiva 2004/83/EZ — Članak 2. točka (e) — Uvjeti za supsidijarnu zaštitu — Članak 15. točka (b) — Opasnost od ozbiljne štete za psihičko zdravlje podnositelja zahtjeva u slučaju vraćanja u njegovu državu podrijetla — Osoba koja je bila podvrgnuta mučenju u svojoj državi podrijetla)

4

2018/C 211/06

Predmet C-34/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – Eamonn Donnellan protiv The Revenue Commissioners (Zahtjev za prethodnu odluku — Uzajamna pomoć kod naplate potraživanja — Direktiva 2010/24/EU — Članak 14. — Pravo na djelotvoran pravni lijek — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 47. — Mogućnost tijela kojem se upućuje zahtjev da odbije pomoć kod naplate zbog toga što potraživanje nije bilo uredno dostavljeno)

5

2018/C 211/07

Predmet C-81/17: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – Zabrus Siret SRL protiv Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Direktiva 2006/112/EZ — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Odbitak pretporeza — Pravo na povrat PDV-a — Transakcije u poreznom razdoblju koje je već bilo predmet zaključenog poreznog nadzora — Nacionalno zakonodavstvo — Mogućnost poreznog obveznika da ispravi porezne prijave koje su već bile predmet poreznog nadzora — Isključenost — Načelo djelotvornosti — Porezna neutralnost — Pravna sigurnost)

6

2018/C 211/08

Spojeni predmeti C-91/17 P i C-92/17 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. travnja 2018. – Cellnex Telecom SA, ranije Abertis Telecom SA, Telecom Castilla-La Mancha SA protiv Europske komisije, SES Astra (Žalba — Državne potpore — Digitalna televizija — Potpora za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (Autonomna zajednica Kastilja-La Mancha, Španjolska) — Subvencija u korist operatora platformi digitalne zemaljske televizije — Odluka kojom se mjere potpore proglašavaju djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem — Pojam državna potpora — Prednost — Usluga od općeg gospodarskog interesa — Definicija — Margina prosudbe država članica)

6

2018/C 211/09

Predmet C-97/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. travnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Bugarske (Povreda obveze države članice — Zaštita prirode — Direktiva 2009/147/EZ — Očuvanje divljih ptica — Posebno zaštićeno područje (PZP) — Klasificiranje kao PZP-a područja koja su s obzirom na broj i veličinu najprimjerenija za očuvanje vrsta navedenih u Prilogu I. Direktivi 2009/147/EZ — Područje važno za očuvanje ptica (PVOP) — PVOP Rila — Djelomično klasificiranje PVOP-a Rila kao PZP-a)

7

2018/C 211/10

Predmet C-66/18: Tužba podnesena 1. veljače 2018. – Europska komisija protiv Mađarske

7

2018/C 211/11

Predmet C-78/18: Tužba podnesena 6. veljače 2018. – Europska komisija protiv Mađarske

8

2018/C 211/12

Predmet C-139/18 P: Žalba koju je 21. veljače 2018. podnio CJ protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. prosinca 2017. u predmetu T-602/16, CJ protiv Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC)

9

2018/C 211/13

Predmet C-167/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španjolska) – Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote protiv Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

11

2018/C 211/14

Predmet C-176/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2018. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Club de Variedades Vegetales Protegidas protiv Adolfa Juana Martíneza Sanchísa

11

2018/C 211/15

Predmet C-177/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2018. uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Madrid (Španjolska) – Almudena Baldonedo Martín protiv Ayuntamiento de Madrid

12

2018/C 211/16

Predmet C-186/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2018. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – José Cánovas Pardo S.L. protiv Club de Variedades Vegetales Protegidas

13

2018/C 211/17

Predmet C-193/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2018. uputio Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Njemačka) – Google LLC protiv Savezne Republike Njemačke

14

2018/C 211/18

Predmet C-205/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2018. uputila Curtea de Apel Piteşti (Rumunjska) – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă protiv Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

15

2018/C 211/19

Predmet C-233/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. ožujka 2018. uputio Arbeidshof te Brussel (Belgija) – Zubair Haqbin protiv Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

16

2018/C 211/20

Predmet C-242/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2018. uputio Vrhoven administrativen sad (Bugarska) – UniCredit Leasing EAD protiv Direktor na Direkcija Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika – Sofia pri Centralno upravlenie na NAP

16

2018/C 211/21

Predmet C-254/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. travnja 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – Syndicat des cadres de la sécurité intérieure protiv Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

17

2018/C 211/22

Predmet C-270/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. travnja 2018. uputio Conseil d’État (Francuska) – UPM France protiv Premier ministre, Ministre de l’Action et des Comptes publics

18

Opći sud

2018/C 211/23

Predmet T-47/16: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Sigma Orionis protiv REA-e (Arbitražna klauzula — Okvirni program za istraživanje i inovacije Obzor 2020 — Suspenzija plaćanja prema sporazumu o dodjeli bespovratnih sredstava nakon financijske revizije — Zahtjev za isplatu iznosa koje treba platiti REA u okviru izvršenja sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava)

19

2018/C 211/24

Predmet T-48/16: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Sigma Orionis protiv Komisije (Arbitražna klauzula — Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) i Okvirni program za istraživanje i inovacije Obzor 2020. — Obustava isplate sredstava i raskid ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava nakon provedene financijske revizije — Zahtjev kojim se traži plaćanje iznosa koje Komisija duguje u okviru provedbe ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava — Izvanugovorna odgovornost)

19

2018/C 211/25

Predmet T-168/16: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Grizzly Tools protiv Komisije (Zaštita zdravlja i sigurnosti potrošača i radnika — Direktiva 2006/42/EZ — Zaštitna klauzula — Nacionalna mjera zabrane stavljanja na tržište visokotlačnog čistača — Bitni zahtjevi zdravlja i sigurnosti — Odluka Komisije kojom se mjera proglašava opravdanom — Obveza obrazlaganja — Jednako postupanje)

20

2018/C 211/26

Predmet T-428/17: Presuda Općeg suda od 2. svibnja 2018. – Alpine Welten Die Bergführer protiv EUIPO-a (ALPINEWELTEN Die Bergführer) (Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije ALPINEWELTEN Die Bergführer — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001))

21

2018/C 211/27

Predmet T-429/17: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Laboratoires Majorelle protiv EUIPO-a – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije LABORATOIRES MAJORELLE — Raniji verbalni žig Europske unije MAJORELLE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Raniji žigovi — Razdvajanje prijave žiga — Članak 44. stavak 6. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 50. stavak 6. Uredbe 2017/1001))

21

2018/C 211/28

Predmet T-195/18: Tužba podnesena 16. ožujka 2018. – Talanton protiv Komisije

22

2018/C 211/29

Predmet T-200/18: Tužba podnesena 20. ožujka 2018. – Fersher Developments i Lisin protiv Komisije i ESB-a

23

2018/C 211/30

Predmet T-208/18: Tužba podnesena 23. ožujka 2018. – Nessim Daoud i dr. protiv Vijeća i dr.

23

2018/C 211/31

Predmet T-214/18: Tužba podnesena 27. ožujka 2018. – Briois protiv Parlamenta

24

2018/C 211/32

Predmet T-215/18: Tužba podnesena 27. ožujka 2018. – QB protiv ESB-a

25

2018/C 211/33

Predmet T-216/18: Tužba podnesena 28. ožujka 2018. – Pozza protiv Parlamenta

26

2018/C 211/34

Predmet T-217/18: Tužba podnesena 28. ožujka 2018. – DK protiv ESVD-a

27

2018/C 211/35

Predmet T-254/18: Tužba podnesena 23. travnja 2018. – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products i dr. protiv Komisije

28

2018/C 211/36

Predmet T-676/17: Rješenje Općeg suda od 16. travnja 2018. – UN protiv Komisije

29

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

IV. Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/1

---

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

(2018/C 211/01)

Posljednja objava

SL C 200, 11.6.2018.

Prethodne objave

SL C 190, 4.6.2018.

SL C 182, 28.5.2018.

SL C 166, 14.5.2018.

SL C 161, 7.5.2018.

SL C 152, 30.4.2018.

SL C 142, 23.4.2018.

Ti su tekstovi dostupni na:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V. Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/2 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/2

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Generalitat de Catalunya

(Predmet C-233/16) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Regionalni porez na velike trgovine - Sloboda poslovnog nastana - Zaštita okoliša i prostorno uređenje - Državna potpora - Selektivna mjera - Komisijin dopis kojim se obavještava o obustavi postupka povodom pritužbe - Postojeća potpora))

(2018/C 211/02)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Supremo

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Tuženik: Generalitat de Catalunya

Izreka

| 1. | Članke 49. i 54. UFEU-a valja tumačiti na način da im se ne protivi porez kojim se oporezuju velike trgovine poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku. |
| --- | --- |

1.

Članke 49. i 54. UFEU-a valja tumačiti na način da im se ne protivi porez kojim se oporezuju velike trgovine poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku.

| 2. | Ne čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a porez poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se oporezuju velike trgovine ovisno u biti o njihovoj prodajnoj površini, jer izuzima od njegova plaćanja trgovine prodajne površine manje od 2 500 m2 i one u kojima se prodaju vrtna oprema, vozila, građevinski materijal, strojevi i industrijska oprema i jer za 60 % smanjuje poreznu osnovicu za trgovine u kojima se prodaju namještaj, sanitarna oprema i vrata i prozori te za trgovine tipa „uradi sam”, s obzirom na to da te trgovine ne uzrokuju tako znatnu štetu okolišu i prostornom uređenju kao druge, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev.
  Suprotno tomu, takav porez čini državnu potporu u smislu te iste odredbe jer izuzima od njegova plaćanja velike distributerske trgovačke komplekse površine jednake ili veće od 2 500 m2. |
| --- | --- |

2.

Ne čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a porez poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se oporezuju velike trgovine ovisno u biti o njihovoj prodajnoj površini, jer izuzima od njegova plaćanja trgovine prodajne površine manje od 2 500 m2 i one u kojima se prodaju vrtna oprema, vozila, građevinski materijal, strojevi i industrijska oprema i jer za 60 % smanjuje poreznu osnovicu za trgovine u kojima se prodaju namještaj, sanitarna oprema i vrata i prozori te za trgovine tipa „uradi sam”, s obzirom na to da te trgovine ne uzrokuju tako znatnu štetu okolišu i prostornom uređenju kao druge, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev.

Suprotno tomu, takav porez čini državnu potporu u smislu te iste odredbe jer izuzima od njegova plaćanja velike distributerske trgovačke komplekse površine jednake ili veće od 2 500 m2.

| 3. | U okolnostima poput onih koje je opisao sud koji je uputio zahtjev državne potpore koje proizlaze iz poreznog uređenja poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku ne mogu činiti postojeće potpore u smislu članka 1. točke (b) Uredbe Vijeća br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u, čiji je tekst istovjetan članku 1. točki (b) Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. |
| --- | --- |

3.

U okolnostima poput onih koje je opisao sud koji je uputio zahtjev državne potpore koje proizlaze iz poreznog uređenja poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku ne mogu činiti postojeće potpore u smislu članka 1. točke (b) Uredbe Vijeća br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u, čiji je tekst istovjetan članku 1. točki (b) Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

---

(1)  SL C 260, 18. 7. 2016.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/3 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/3

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16)

(Spojeni predmeti C-234/16 i C-235/16) (1)

((„Zahtjev za prethodnu odluku - Regionalni porez na velike trgovine - Sloboda poslovnog nastana - Zaštita okoliša i prostorno uređenje - Državna potpora - Selektivna mjera))

(2018/C 211/03)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Supremo

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Tuženici: Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16)

Izreka

| 1. | Članke 49. i 54. UFEU-a valja tumačiti na način da im se ne protivi porez kojim se oporezuju velike trgovine poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku. |
| --- | --- |

1.

Članke 49. i 54. UFEU-a valja tumačiti na način da im se ne protivi porez kojim se oporezuju velike trgovine poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku.

| 2. | Ne čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a porez poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se oporezuju veliki distributeri ovisno u biti o njihovoj prodajnoj površini, jer izuzima od njegova plaćanja trgovine prodajne površine manje od 4 000 m2. Takav porez također ne čini državnu potporu u smislu te odredbe jer izuzima od njegova plaćanja trgovine u kojima se prodaju vrtna oprema, vozila, građevinski materijal, strojevi i industrijska oprema, a čija prodajna površina ne prelazi 10 000 m2, s obzirom na to da te trgovine ne uzrokuju tako značajnu štetu okolišu i prostornom uređenju kao druge, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev. |
| --- | --- |

2.

Ne čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a porez poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se oporezuju veliki distributeri ovisno u biti o njihovoj prodajnoj površini, jer izuzima od njegova plaćanja trgovine prodajne površine manje od 4 000 m2. Takav porez također ne čini državnu potporu u smislu te odredbe jer izuzima od njegova plaćanja trgovine u kojima se prodaju vrtna oprema, vozila, građevinski materijal, strojevi i industrijska oprema, a čija prodajna površina ne prelazi 10 000 m2, s obzirom na to da te trgovine ne uzrokuju tako značajnu štetu okolišu i prostornom uređenju kao druge, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev.

---

(1)  SL C 260, 18. 7. 2016.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/4 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/4

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Diputación General de Aragón

(Spojeni predmeti C-236/16 i C-237/16) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Regionalni porez na velike trgovine - Sloboda poslovnog nastana - Zaštita okoliša i prostorno uređenje - Državna potpora - Selektivna mjera))

(2018/C 211/04)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Supremo

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Tuženik: Diputación General de Aragón

Izreka

| 1. | Članke 49. i 54. UFEU-a valja tumačiti na način da im se ne protivi porez kojim se oporezuju velike trgovine poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku. |
| --- | --- |

1.

Članke 49. i 54. UFEU-a valja tumačiti na način da im se ne protivi porez kojim se oporezuju velike trgovine poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku.

| 2. | Ne čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a porez poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se oporezuju veliki distributeri ovisno u biti o njihovoj prodajnoj površini, jer izuzima od njegova plaćanja trgovine čija prodajna površina ne prelazi 500 m2 i one čija prodajna površina prelazi taj prag, ali čija porezna osnovica ne prelazi 2 000 m2. Takav porez također ne čini državnu potporu u smislu te odredbe jer izuzima trgovine u kojima se prodaju strojevi, vozila, alat i industrijska oprema, građevinski materijal, sanitarna oprema, vrata i prozori poslovnim subjektima, namještaj u pojedinačnim, tradicionalnim i specijaliziranim trgovinama, automobili te rasadni materijal za vrtove i uzgoj kao i benzinske crpke, s obzirom na to da te trgovine ne uzrokuju tako značajnu štetu okolišu i prostornom uređenju kao druge, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev. |
| --- | --- |

2.

Ne čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a porez poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se oporezuju veliki distributeri ovisno u biti o njihovoj prodajnoj površini, jer izuzima od njegova plaćanja trgovine čija prodajna površina ne prelazi 500 m2 i one čija prodajna površina prelazi taj prag, ali čija porezna osnovica ne prelazi 2 000 m2. Takav porez također ne čini državnu potporu u smislu te odredbe jer izuzima trgovine u kojima se prodaju strojevi, vozila, alat i industrijska oprema, građevinski materijal, sanitarna oprema, vrata i prozori poslovnim subjektima, namještaj u pojedinačnim, tradicionalnim i specijaliziranim trgovinama, automobili te rasadni materijal za vrtove i uzgoj kao i benzinske crpke, s obzirom na to da te trgovine ne uzrokuju tako značajnu štetu okolišu i prostornom uređenju kao druge, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev.

---

(1)  SL C 260, 18. 7. 2016.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/4 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/4

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 24. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – MP protiv Secretary of State for the Home Department

(Predmet C-353/16) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Politika azila - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 4. - Direktiva 2004/83/EZ - Članak 2. točka (e) - Uvjeti za supsidijarnu zaštitu - Članak 15. točka (b) - Opasnost od ozbiljne štete za psihičko zdravlje podnositelja zahtjeva u slučaju vraćanja u njegovu državu podrijetla - Osoba koja je bila podvrgnuta mučenju u svojoj državi podrijetla))

(2018/C 211/05)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court of the United Kingdom

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: MP

Tuženik: Secretary of State for the Home Department

Izreka

Članak 2. točku (e) i članak 15. točku (b) Direktive Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite, u vezi s člankom 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da državljanin treće zemlje kojeg su tijela vlasti njegove države podrijetla bila podvrgnula mučenju i koji više nije izložen opasnosti od mučenja u slučaju da bude vraćen u tu državu, ali čije fizičko i psihičko stanje bi se u tom slučaju mogli znatno pogoršati, uz ozbiljnu opasnost da zbog traume koja proizlazi iz mučenja čija je bio žrtva počini samoubojstvo, ispunjava uvjete za supsidijarnu zaštitu ako postoji stvarna opasnost da bi navedenom državljaninu u toj državi bila namjerno uskraćena skrb prilagođena liječenju fizičkih ili psihičkih posljedica tog mučenja, što je na nacionalnom sudu da provjeri.

---

(1)  SL C 326, 5. 9. 2016.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/5

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – Eamonn Donnellan protiv The Revenue Commissioners

(Predmet C-34/17) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Uzajamna pomoć kod naplate potraživanja - Direktiva 2010/24/EU - Članak 14. - Pravo na djelotvoran pravni lijek - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 47. - Mogućnost tijela kojem se upućuje zahtjev da odbije pomoć kod naplate zbog toga što potraživanje nije bilo uredno dostavljeno))

(2018/C 211/06)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court (Irska)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Eamonn Donnellan

Tuženik: The Revenue Commissioners

Izreka

Članak 14. stavke 1. i 2. Direktive Vijeća 2010/24 od 16. ožujka 2010. o uzajamnoj pomoći kod naplate potraživanja vezanih za poreze, carine i druge mjere u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da im se ne protivi to da tijelo jedne države članice odbije izvršenje zahtjeva za naplatu koji se odnosi na potraživanje povezano s novčanom kaznom izrečenom u drugoj državi članici, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, zbog toga što odluka kojom se izriče ta kazna nije bila uredno dostavljena zainteresiranoj osobi prije nego što je zahtjev za naplatu bio podnesen navedenom tijelu primjenom te direktive.

---

(1)  SL C 104, 3. 4. 2017.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/6

---

Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – Zabrus Siret SRL protiv Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava

(Predmet C-81/17) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Direktiva 2006/112/EZ - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Odbitak pretporeza - Pravo na povrat PDV-a - Transakcije u poreznom razdoblju koje je već bilo predmet zaključenog poreznog nadzora - Nacionalno zakonodavstvo - Mogućnost poreznog obveznika da ispravi porezne prijave koje su već bile predmet poreznog nadzora - Isključenost - Načelo djelotvornosti - Porezna neutralnost - Pravna sigurnost))

(2018/C 211/07)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Curtea de Apel Suceava

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Zabrus Siret SRL

Tuženik: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava

Izreka

Članke 167., 168., 179., 180. i 182. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2010/45/EU od 13. srpnja 2010., i načela porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis, poput onog u glavnom postupku, koji, odstupanjem od roka zastare od pet godina koji je uspostavljen nacionalnim pravom za ispravak prijava poreza na dodanu vrijednost (PDV), sprečava, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, da porezni obveznik provede takve ispravke kako bi ostvario svoje pravo na odbitak samo zato što se taj ispravak odnosi na razdoblje koje je već bilo predmet poreznog nadzora.

---

(1)  SL C 161, 22. 5. 2017.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/6

---

Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. travnja 2018. – Cellnex Telecom SA, ranije Abertis Telecom SA, Telecom Castilla-La Mancha SA protiv Europske komisije, SES Astra

(Spojeni predmeti C-91/17 P i C-92/17 P) (1)

((Žalba - Državne potpore - Digitalna televizija - Potpora za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (Autonomna zajednica Kastilja-La Mancha, Španjolska) - Subvencija u korist operatora platformi digitalne zemaljske televizije - Odluka kojom se mjere potpore proglašavaju djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem - Pojam „državna potpora” - Prednost - Usluga od općeg gospodarskog interesa - Definicija - Margina prosudbe država članica))

(2018/C 211/08)

Jezik postupka: španjolski

Stranke

Žalitelji: Cellnex Telecom SA, ranije Abertis Telecom SA, Telecom Castilla-La Mancha SA (zastupnici: J. Buendía Sierra i A. Lamadrid de Pablo, abogados)

Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: E. Gippini Fournier, B. Stromsky i P. Němečková, agenti), SES Astra (zastupnici: F. González Díaz i V. Romero Algarra, abogados)

Izreka

| 1. | Žalbe se odbijaju. |
| --- | --- |

1.

Žalbe se odbijaju.

| 2. | Društvima Cellnex Telecom SA i Telecom Castilla-La Mancha SA nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvima Cellnex Telecom SA i Telecom Castilla-La Mancha SA nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 129, 24. 4. 2017.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/7

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. travnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Bugarske

(Predmet C-97/17) (1)

((Povreda obveze države članice - Zaštita prirode - Direktiva 2009/147/EZ - Očuvanje divljih ptica - Posebno zaštićeno područje (PZP) - Klasificiranje kao PZP-a područja koja su s obzirom na broj i veličinu najprimjerenija za očuvanje vrsta navedenih u Prilogu I. Direktivi 2009/147/EZ - Područje važno za očuvanje ptica (PVOP) - PVOP Rila - Djelomično klasificiranje PVOP-a Rila kao PZP-a))

(2018/C 211/09)

Jezik postupka: bugarski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Mihaylova i C. Hermes, u svojstvu agenata)

Tuženik: Republika Bugarska (zastupnici: E. Petranova i L. Zaharieva, u svojstvu agenata)

Izreka

| 1. | Time što je propustila uključiti cjelokupno područje važno za očuvanje ptica koje obuhvaća masiv Rilu u posebno zaštićeno područje, Republika Bugarska nije klasificirala područja koja su s obzirom na broj i veličinu najprimjerenija za očuvanje vrsta navedenih u Prilogu I. Direktivi br. 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica, tako da je ta država članica povrijedila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 1. te direktive. |
| --- | --- |

1.

Time što je propustila uključiti cjelokupno područje važno za očuvanje ptica koje obuhvaća masiv Rilu u posebno zaštićeno područje, Republika Bugarska nije klasificirala područja koja su s obzirom na broj i veličinu najprimjerenija za očuvanje vrsta navedenih u Prilogu I. Direktivi br. 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica, tako da je ta država članica povrijedila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 1. te direktive.

| 2. | Republici Bugarskoj nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Republici Bugarskoj nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 121, 18. 4. 2017.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/7

---

Tužba podnesena 1. veljače 2018. – Europska komisija protiv Mađarske

(Predmet C-66/18)

(2018/C 211/10)

Jezik postupka: mađarski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, L. Malferrari, B. De Meester i K. Talabér-Ritz, agenti)

Tuženik: Mađarska

Tužbeni zahtjev

Komisija od Suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da Mađarska nije ispunila obveze koje proizlaze iz članka XVII. GATS-a (Opći Ugovor o trgovini uslugama), time što u skladu s člankom 76. stavkom 1. točkom (a) Zakona CCIV iz 2011., kako je izmijenjen, od inozemnih ustanova visokog obrazovanja sa sjedištem izvan EGP-a kao uvjet za pružanje obrazovnih usluga zahtijeva sklapanje međunarodnog ugovora; |
| --- | --- |

—

utvrdi da Mađarska nije ispunila obveze koje proizlaze iz članka XVII. GATS-a (Opći Ugovor o trgovini uslugama), time što u skladu s člankom 76. stavkom 1. točkom (a) Zakona CCIV iz 2011., kako je izmijenjen, od inozemnih ustanova visokog obrazovanja sa sjedištem izvan EGP-a kao uvjet za pružanje obrazovnih usluga zahtijeva sklapanje međunarodnog ugovora;

| — | utvrdi da Mađarska nije ispunila obveze koje proizlaze iz članka 16. Direktive 2006/123/EZ (1) i općenito iz članaka 49. i 56. UFEU-a i članka XVII. GATS-a, time što u skladu s člankom 76. stavkom 1. točkom (b) Zakona CCIV iz 2011., kako je izmijenjen, od inozemnih ustanova visokog obrazovanja zahtijeva da pružaju visoko školsko obrazovanje u zemlji iz koje potječu; |
| --- | --- |

—

utvrdi da Mađarska nije ispunila obveze koje proizlaze iz članka 16. Direktive 2006/123/EZ (1) i općenito iz članaka 49. i 56. UFEU-a i članka XVII. GATS-a, time što u skladu s člankom 76. stavkom 1. točkom (b) Zakona CCIV iz 2011., kako je izmijenjen, od inozemnih ustanova visokog obrazovanja zahtijeva da pružaju visoko školsko obrazovanje u zemlji iz koje potječu;

| — | utvrdi da Mađarska nije ispunila obveze koje proizlaze iz članaka 13. i 14. stavka 3. i članka 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s prethodno opisanim ograničenjima; |
| --- | --- |

—

utvrdi da Mađarska nije ispunila obveze koje proizlaze iz članaka 13. i 14. stavka 3. i članka 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s prethodno opisanim ograničenjima;

| — | Mađarskoj naloži snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

Mađarskoj naloži snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Pravnu osnovu za pružanje usluga visokog obrazovanja u Mađarskoj čini Zakon CCIV iz 2011. o nacionalnom visokom obrazovanju u kojem se člankom 76. stavkom 1. točkom (a) određuje da na mađarskom državnom području inozemna ustanova visokog obrazovanja može obavljati djelatnost obrazovanja kojim se stječe kvalifikacija samo ako su mađarska vlada i vlada države u kojoj inozemna ustanova visokog obrazovanja ima sjedište sklopile obvezujući međunarodni ugovor o načelnoj podršci koja se toj ustanovi daje za obavljanje djelatnosti u Mađarskoj, pri čemu se – ako je riječ o federalnoj jedinici – prije navedenog međunarodnog ugovora mora sklopiti sporazum sa središnjom vladom ako federalna jedinica nije nadležna za sklapanje obvezujućih međunarodnih ugovora.

Nadalje, člankom 76. stavkom 1. točkom (b) Zakona CCIV iz 2011. propisano je ne samo da inozemnim ustanovama visokog obrazovanja koje obavljaju djelatnost u Mađarskoj status ustanova visokog obrazovanja mora priznavati država u kojoj imaju sjedište, nego one u toj državi moraju i stvarno obavljati djelatnost viskog obrazovanja.

Komisija je 27. travnja 2017. protiv Mađarske pokrenula postupak zbog povrede obveze u vezi sa Zakonom CCIV iz 2011., kako je izmijenjen.

Budući da je smatrala da odgovor Mađarske nije zadovoljavajući, Komisija joj je 14. srpnja 2017. uputila obrazloženo mišljenje, čime je započela sljedeću fazu postupka zbog povrede obveze.

Nakon što je ocijenila da je i odgovor na obrazloženo mišljenje nezadovoljavajući, Komisija je odlučila pokrenuti postupak pred Sudom kako bi se utvrdilo da Mađarska nije ispunila obveze koje proizlaze iz članka XVII. GATS-a, članka 16. Direktive 2006/123/EZ, članaka 49. i 56. UFEU-a te članaka 13. i 14. stavka 3. i članka 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

---

(1)  Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL 2006., L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/8 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/8

---

Tužba podnesena 6. veljače 2018. – Europska komisija protiv Mađarske

(Predmet C-78/18)

(2018/C 211/11)

Jezik postupka: mađarski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, L. Malferrari i K. Talabér-Ritz, agenti)

Tuženik: Mađarska

Tužbeni zahtjev

Komisija od Suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je Mađarska povrijedila obveze koje za nju proizlaze iz članka 63. UFEU-a i članaka 7., 8. i 12. Povelje Europske unije o temeljnim pravima diskriminirajućim, nepotrebnim i neosnovanim uvođenjem ograničenja u pogledu inozemnih donacija u korist mađarskih organizacija civilnog društva zakonom „a külföldről támogatott szervezetek átláthatóságáról szóló 2017. évi LXXVI. törvény” (Zakon LXXVI iz 2017. o transparentnosti organizacija koje primaju ekonomsku pomoć iz inozemstva), čijim su odredbama određenim kategorijama organizacija civilnog društva – koje izravno ili neizravno primaju inozemnu ekonomsku pomoć veću od određenog iznosa – propisane obveze registracije, prijavljivanja i transparentnosti i kojima se usto propisuje mogućnost primjene sankcija protiv tih organizacija koje ne ispunjavaju takve obveze. |
| --- | --- |

—

utvrdi da je Mađarska povrijedila obveze koje za nju proizlaze iz članka 63. UFEU-a i članaka 7., 8. i 12. Povelje Europske unije o temeljnim pravima diskriminirajućim, nepotrebnim i neosnovanim uvođenjem ograničenja u pogledu inozemnih donacija u korist mađarskih organizacija civilnog društva zakonom „a külföldről támogatott szervezetek átláthatóságáról szóló 2017. évi LXXVI. törvény” (Zakon LXXVI iz 2017. o transparentnosti organizacija koje primaju ekonomsku pomoć iz inozemstva), čijim su odredbama određenim kategorijama organizacija civilnog društva – koje izravno ili neizravno primaju inozemnu ekonomsku pomoć veću od određenog iznosa – propisane obveze registracije, prijavljivanja i transparentnosti i kojima se usto propisuje mogućnost primjene sankcija protiv tih organizacija koje ne ispunjavaju takve obveze.

| — | Mađarskoj naloži snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

Mađarskoj naloži snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Zakonom LXXVI iz 2017. o transparentnosti organizacija koje primaju ekonomsku pomoć iz inozemstva određenim su kategorijama organizacija civilnog društva – koje izravno ili neizravno primaju inozemnu ekonomsku pomoć veću od određenog iznosa – propisane nove obveze registracije, prijavljivanja, transparentnosti i objavljivanja i usto se propisuje mogućnost primjene sankcija protiv tih organizacija koje ne ispunjavaju takve obveze.

Komisija je 14. srpnja 2017. protiv Mađarske pokrenula postupak zbog povrede obveze u vezi sa Zakonom LXXVI iz 2017.

Smatrajući da odgovor koji je Mađarska pružila nije zadovoljavajući, Komisija je nastavila sa sljedećom fazom postupka zbog povrede obveze te je 5. listopada 2017. Mađarskoj uputila obrazloženo mišljenje.

Budući da je i njezin odgovor na obrazloženo mišljenje smatrala nezadovoljavajućim, Komisija je odlučila pokrenuti postupak pred Sudom radi utvrđenja da Mađarska nije ispunila svoje obveze koje za nju proizlaze iz članka 63. UFEU-a i članaka 7., 8. i 12. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/9 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/9

---

Žalba koju je 21. veljače 2018. podnio CJ protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. prosinca 2017. u predmetu T-602/16, CJ protiv Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC)

(Predmet C-139/18 P)

(2018/C 211/12)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: CJ (zastupnik: V. Kolias, Δικηγόρος)

Druga stranka u postupku: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC)

Zahtjevi

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | u cijelosti ukine presudu Općeg suda od 13. prosinca 2017. u predmetu T-602/16 CJ protiv ECDC-a (EU:T:2017:893); |
| --- | --- |

—

u cijelosti ukine presudu Općeg suda od 13. prosinca 2017. u predmetu T-602/16 CJ protiv ECDC-a (EU:T:2017:893);

| — | podredno, u slučaju da žalbu proglasi osnovanom, poništi pobijano izvješće o ocjeni od 21. rujna 2015.; |
| --- | --- |

—

podredno, u slučaju da žalbu proglasi osnovanom, poništi pobijano izvješće o ocjeni od 21. rujna 2015.;

| — | naloži ECDC-u da snosi sve troškove prvostupanjskog i žalbenog postupka. |
| --- | --- |

—

naloži ECDC-u da snosi sve troškove prvostupanjskog i žalbenog postupka.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog žalbi, žalitelj se poziva na četiri žalbena razloga:

| 1. | Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud:






  — | pogrešno tumačio članak 3. stavak 1. u vezi s člankom 3. stavkom 3. ECDC-ovog provedbenog pravila br. 20. kad je utvrdio da drugostupanjski ocjenjivač ne mora biti predsjednik upravnog odbora u slučajevima kao što je ovaj, |
| --- | --- | --- |

1.

Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud:

—

pogrešno tumačio članak 3. stavak 1. u vezi s člankom 3. stavkom 3. ECDC-ovog provedbenog pravila br. 20. kad je utvrdio da drugostupanjski ocjenjivač ne mora biti predsjednik upravnog odbora u slučajevima kao što je ovaj,

| — | pogriješio u pravnoj kvalifikaciji činjenica kad je smatrao da u svakom slučaju postoji mala vjerojatnost da će predsjednik upravnog odbora odlučiti u žaliteljevu korist, |
| --- | --- |

—

pogriješio u pravnoj kvalifikaciji činjenica kad je smatrao da u svakom slučaju postoji mala vjerojatnost da će predsjednik upravnog odbora odlučiti u žaliteljevu korist,

| — | pogrešno tumačio argument prema kojem osoba hijerarhijski podređena ocjenjivaču ne može biti drugostupanjski ocjenjivač, zato što nema potrebnu neovisnost od ocjenjivača. |
| --- | --- |

—

pogrešno tumačio argument prema kojem osoba hijerarhijski podređena ocjenjivaču ne može biti drugostupanjski ocjenjivač, zato što nema potrebnu neovisnost od ocjenjivača.

| 2. | Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud:






  — | pogrešno tumačio članak 7. stavak 1. i članak 8. stavke 3. i 4. ECDC-ovog provedbenog pravila br. 20. kad je utvrdio da ocjenjivač ne mora uzeti u obzir ciljeve i pokazatelje uspješnosti određene za službenika u prethodnom razdoblju ocjenjivanja, |
| --- | --- | --- |

2.

Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud:

—

pogrešno tumačio članak 7. stavak 1. i članak 8. stavke 3. i 4. ECDC-ovog provedbenog pravila br. 20. kad je utvrdio da ocjenjivač ne mora uzeti u obzir ciljeve i pokazatelje uspješnosti određene za službenika u prethodnom razdoblju ocjenjivanja,

| — | podredno, pogriješio u pravnoj kvalifikaciji činjenica kada je utvrdio da je ocjenjivač propisno razmatrao ciljeve i pokazatelje uspješnosti. |
| --- | --- |

—

podredno, pogriješio u pravnoj kvalifikaciji činjenica kada je utvrdio da je ocjenjivač propisno razmatrao ciljeve i pokazatelje uspješnosti.

| 3. | Treći žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud:






  — | pogrešno tumačio pojam „razgovora” prema članku 8. stavku 9. ECDC-ovog provedbenog pravila, |
| --- | --- | --- |

3.

Treći žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud:

—

pogrešno tumačio pojam „razgovora” prema članku 8. stavku 9. ECDC-ovog provedbenog pravila,

| — | podredno, počinio pogrešku koja se tiče prava time što je pravno kvalificirao ocjenjivački „razgovor” kao razgovor koji ECDC može ograničiti na to da potvrditelj službeniku postavi pitanje o dokumentu koji je potvrditelju već bio dostupan; tako što mu je putem svog mobilnog telefona postavio pitanje: „Koje dijelove procjene uspješnosti smatrate pogrešnima?” te mu nije postavio nikakvo dodatno pitanje nakon što mu je službenik u bitnome odgovorio i ponudio da će mu dati dodatne, podrobnije informacije koje bi mogao tražiti. |
| --- | --- |

—

podredno, počinio pogrešku koja se tiče prava time što je pravno kvalificirao ocjenjivački „razgovor” kao razgovor koji ECDC može ograničiti na to da potvrditelj službeniku postavi pitanje o dokumentu koji je potvrditelju već bio dostupan; tako što mu je putem svog mobilnog telefona postavio pitanje: „Koje dijelove procjene uspješnosti smatrate pogrešnima?” te mu nije postavio nikakvo dodatno pitanje nakon što mu je službenik u bitnome odgovorio i ponudio da će mu dati dodatne, podrobnije informacije koje bi mogao tražiti.

| 4. | Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud:






  — | pogrešno tumačio članak 22(a) Pravilnika o osoblju kada je u bitnome utvrdio da je, čak i kada službenik in tempore non suspecto iznosi tvrdnje o lošem financijskom upravljanju te u tom pogledu ponudi barem početne dokaze i te su tvrdnje istinite, agencija pravilno postupila kada su njegovu godišnju uspješnost ocjenjivale osobe na koje se odnose njegove tvrdnje, |
| --- | --- | --- |

4.

Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud:

—

pogrešno tumačio članak 22(a) Pravilnika o osoblju kada je u bitnome utvrdio da je, čak i kada službenik in tempore non suspecto iznosi tvrdnje o lošem financijskom upravljanju te u tom pogledu ponudi barem početne dokaze i te su tvrdnje istinite, agencija pravilno postupila kada su njegovu godišnju uspješnost ocjenjivale osobe na koje se odnose njegove tvrdnje,

| — | podredno, počinio pogrešku koja se tiče prava time što je žaliteljeve tvrdnje pravno kvalificirao kao tvrdnje koje nisu iznesene in tempore non suspectu, koje nisu istinite niti potkrijepljene dokazima te time što je ocijenio da su službenici na koje su se tvrdnje odnosile, svejedno mogli nepristrano ocijeniti žaliteljevu uspješnost. |
| --- | --- |

—

podredno, počinio pogrešku koja se tiče prava time što je žaliteljeve tvrdnje pravno kvalificirao kao tvrdnje koje nisu iznesene in tempore non suspectu, koje nisu istinite niti potkrijepljene dokazima te time što je ocijenio da su službenici na koje su se tvrdnje odnosile, svejedno mogli nepristrano ocijeniti žaliteljevu uspješnost.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/11

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španjolska) – Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote protiv Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

(Predmet C-167/18)

(2018/C 211/13)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Superior de Justicia de Canarias

Stranke glavnog postupka

Tužitelj u prvostupanjskom i žalitelj u drugostupanjskom postupku: Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote

Tuženik u prvostupanjskom i žalitelj u drugostupanjskom postupku: Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

Prethodna pitanja

| 1. | Primjenjuje li se članak 1. stavak 1. Direktive Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (1) na situaciju u kojoj poduzeće prestaje pružati usluge ugovorene s klijentom nakon raskida ugovora o njihovu pružanju koje se uglavnom temelji na radnoj snazi (čišćenje prostorija), a novoodabrani pružatelj usluge preuzima glavni dio radnika koji će izvršavati tu uslugu, ako se navedeno preuzimanje ugovora o radu temelji na odredbama granskog kolektivnog ugovora za poslove čišćenja? |
| --- | --- |

1.

Primjenjuje li se članak 1. stavak 1. Direktive Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (1) na situaciju u kojoj poduzeće prestaje pružati usluge ugovorene s klijentom nakon raskida ugovora o njihovu pružanju koje se uglavnom temelji na radnoj snazi (čišćenje prostorija), a novoodabrani pružatelj usluge preuzima glavni dio radnika koji će izvršavati tu uslugu, ako se navedeno preuzimanje ugovora o radu temelji na odredbama granskog kolektivnog ugovora za poslove čišćenja?

| 2. | Je li sukladno s Direktivom Zajednice (kako je tumači Sud) shvaćanje španjolskog Tribunala Supremo (Vrhovni sud) koji smatra da u slučajevima preuzimanja radnika na temelju kolektivnog ugovora ne postoji prijenos poduzeća jer nije ispunjen uvjet dobrovoljnosti prijenosa, zbog čega Direktiva nije primjenjiva? |
| --- | --- |

2.

Je li sukladno s Direktivom Zajednice (kako je tumači Sud) shvaćanje španjolskog Tribunala Supremo (Vrhovni sud) koji smatra da u slučajevima preuzimanja radnika na temelju kolektivnog ugovora ne postoji prijenos poduzeća jer nije ispunjen uvjet dobrovoljnosti prijenosa, zbog čega Direktiva nije primjenjiva?

| 3. | Kada je riječ o poduzećima koja pružaju usluge, treba li u skladu s odredbama Direktive smatrati da je riječ o preuzimanju radnika i, prema tome, o prijenosu poduzeća u smislu tih odredaba kada se obveza preuzimanja radnika nalaže granskim kolektivnim ugovorom? |
| --- | --- |

3.

Kada je riječ o poduzećima koja pružaju usluge, treba li u skladu s odredbama Direktive smatrati da je riječ o preuzimanju radnika i, prema tome, o prijenosu poduzeća u smislu tih odredaba kada se obveza preuzimanja radnika nalaže granskim kolektivnim ugovorom?

| 4. | Je li u skladu s člankom 3. Direktive to što se u članku 14. Kolektivnog ugovora za poslove čišćenja zgrada i prostorija u pokrajini Las Palmas 2012/2014 utvrđuje da u slučajevima preuzimanja radnika na temelju kolektivnog ugovora oni ne zadržavaju prava i obveze koje su imali u poduzeću prenositelju niti uvjete rada određene kolektivnim ugovorom? |
| --- | --- |

4.

Je li u skladu s člankom 3. Direktive to što se u članku 14. Kolektivnog ugovora za poslove čišćenja zgrada i prostorija u pokrajini Las Palmas 2012/2014 utvrđuje da u slučajevima preuzimanja radnika na temelju kolektivnog ugovora oni ne zadržavaju prava i obveze koje su imali u poduzeću prenositelju niti uvjete rada određene kolektivnim ugovorom?

---

(1)  SL 2001., L 82, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 151.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/11

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2018. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Club de Variedades Vegetales Protegidas protiv Adolfa Juana Martíneza Sanchísa

(Predmet C-176/18)

(2018/C 211/14)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Supremo

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: Club de Variedades Vegetales Protegidas

Druga strana u žalbenom postupku: Adolfo Juan Martínez Sanchís

Prethodna pitanja

| 1. | U slučaju u kojem je poljoprivrednik od rasadnika (objekta treće osobe) kupio sadnice biljne sorte te ih je posadio prije nego li što je dodjela oplemenjivačkih prava u pogledu te sorte počela proizvoditi učinke, kako bi kasnija djelatnost poljoprivrednika koja se sastoji od budućih berbi plodova voća s drveća bila obuhvaćena s iure prohibendi iz članka 13. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 2100/94 (1), moraju li biti ispunjeni uvjeti iz stavka 3. tog članka, jer je riječ o pobranom materijalu? Ili valja razumjeti da ta djelatnost berbe predstavlja proizvodnju ili umnažanje sorte, pa je riječ o „požetom ili pobranom materijalu”, te zabrana toga od strane nositelja oplemenjivačkih prava na biljnu sortu ne zahtijeva ispunjenje uvjeta iz stavka 3.? |
| --- | --- |

1.

U slučaju u kojem je poljoprivrednik od rasadnika (objekta treće osobe) kupio sadnice biljne sorte te ih je posadio prije nego li što je dodjela oplemenjivačkih prava u pogledu te sorte počela proizvoditi učinke, kako bi kasnija djelatnost poljoprivrednika koja se sastoji od budućih berbi plodova voća s drveća bila obuhvaćena s iure prohibendi iz članka 13. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 2100/94 (1), moraju li biti ispunjeni uvjeti iz stavka 3. tog članka, jer je riječ o pobranom materijalu? Ili valja razumjeti da ta djelatnost berbe predstavlja proizvodnju ili umnažanje sorte, pa je riječ o „požetom ili pobranom materijalu”, te zabrana toga od strane nositelja oplemenjivačkih prava na biljnu sortu ne zahtijeva ispunjenje uvjeta iz stavka 3.?

| 2. | Je li u skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 2100/94 tumačenje prema kojem se sustav stupnjevane zaštite odnosi na bilo koje radnje opisane u stavku 2. koje se odnose na „požeti ili pobrani materijal”, pa i na samu berbu, ili samo na radnje koje se obavljaju nakon proizvodnje tog pobranog materijala, kao što bi moglo biti kondicioniranje ili stavljanje na tržište? |
| --- | --- |

2.

Je li u skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 2100/94 tumačenje prema kojem se sustav stupnjevane zaštite odnosi na bilo koje radnje opisane u stavku 2. koje se odnose na „požeti ili pobrani materijal”, pa i na samu berbu, ili samo na radnje koje se obavljaju nakon proizvodnje tog pobranog materijala, kao što bi moglo biti kondicioniranje ili stavljanje na tržište?

| 3. | Je li u slučaju primjene sustava proširenja stupnjevane zaštite na „požeti ili pobrani materijal” iz članka 13. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2100/94, kako bi se ispunio prvi uvjet, potrebno da su sadnice bile kupljene nakon što je nositelj dobio oplemenjivačka prava na biljnu sortu Zajednice ili je dovoljno da on tada ima samo privremenu zaštitu jer se to dogodilo u razdoblju između objave zahtjeva i trenutka kad je dodjela biljne sorte počela proizvoditi učinke? |
| --- | --- |

3.

Je li u slučaju primjene sustava proširenja stupnjevane zaštite na „požeti ili pobrani materijal” iz članka 13. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2100/94, kako bi se ispunio prvi uvjet, potrebno da su sadnice bile kupljene nakon što je nositelj dobio oplemenjivačka prava na biljnu sortu Zajednice ili je dovoljno da on tada ima samo privremenu zaštitu jer se to dogodilo u razdoblju između objave zahtjeva i trenutka kad je dodjela biljne sorte počela proizvoditi učinke?

---

(1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2100/94 od 27. srpnja 1994. o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu Zajednice (SL 1994., L 227, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 3.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/12 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/12

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2018. uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Madrid (Španjolska) – Almudena Baldonedo Martín protiv Ayuntamiento de Madrid

(Predmet C-177/18)

(2018/C 211/15)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Almudena Baldonedo Martín

Tuženik: Ayuntamiento de Madrid

Prethodna pitanja

| 1. | Je li točno članak 4. Okvirnog sporazuma tumačiti na način da situacija poput one opisane u ovom predmetu, u kojoj službenik zaposlen na određeno vrijeme obavlja isti posao kao stalno zaposleni službenik (koji nema pravo na otpremninu jer situacija koja bi je zahtijevala ne postoji u pravnom uređenju koje se na njega primjenjuje) nije u skladu sa situacijom opisanom u tom članku? |
| --- | --- |

1.

Je li točno članak 4. Okvirnog sporazuma tumačiti na način da situacija poput one opisane u ovom predmetu, u kojoj službenik zaposlen na određeno vrijeme obavlja isti posao kao stalno zaposleni službenik (koji nema pravo na otpremninu jer situacija koja bi je zahtijevala ne postoji u pravnom uređenju koje se na njega primjenjuje) nije u skladu sa situacijom opisanom u tom članku?

| 2. | Je li u skladu s Okvirnim sporazumom priloženim Direktivi 1999/70/EZ (1) tumačiti [članak 4.], kako bi se postigli njezini ciljevi – uzimajući u obzir da je riječ o pravu na jednako postupanje i zabrani diskriminacije koji su opća načela [prava] Unije konkretizirana u direktivi (u skladu s člancima 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima) i u članku 23. Opće deklaracije o ljudskim pravima te uzimajući u obzir temeljna socijalna prava, u smislu članaka 151. i 153. UFEU-a – na način da pravo na otpremninu službenika zaposlenog na određeno vrijeme treba uspostaviti usporedbom s ugovornim osobljem na određeno vrijeme, s obzirom na to da njegov status (kao javnog službenika ili člana ugovornog osoblja) određuje isključivo javni poslodavac ili pak putem izravne primjene u vertikalnom odnosu koja proizlazi iz primarnog prava Unije? |
| --- | --- |

2.

Je li u skladu s Okvirnim sporazumom priloženim Direktivi 1999/70/EZ (1) tumačiti [članak 4.], kako bi se postigli njezini ciljevi – uzimajući u obzir da je riječ o pravu na jednako postupanje i zabrani diskriminacije koji su opća načela [prava] Unije konkretizirana u direktivi (u skladu s člancima 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima) i u članku 23. Opće deklaracije o ljudskim pravima te uzimajući u obzir temeljna socijalna prava, u smislu članaka 151. i 153. UFEU-a – na način da pravo na otpremninu službenika zaposlenog na određeno vrijeme treba uspostaviti usporedbom s ugovornim osobljem na određeno vrijeme, s obzirom na to da njegov status (kao javnog službenika ili člana ugovornog osoblja) određuje isključivo javni poslodavac ili pak putem izravne primjene u vertikalnom odnosu koja proizlazi iz primarnog prava Unije?

| 3. | Uzimajući u obzir, ovisno o slučaju, postojanje zlouporabe zapošljavanja privremenog osoblja za zadovoljavanje stalnih potreba, bez objektivnog razloga i poveznice s hitnom i neodgodivom potrebom koja bi ga opravdala, i u nedostatku učinkovitih sankcija ili ograničenja u španjolskom nacionalnom pravu, bi li bilo u skladu s ciljevima kojima teži Direktiva 1999/70/EZ, kao mjeru za sprečavanje zlouporabe i otklanjanje posljedice povrede prava Unije, u slučaju u kojem poslodavac radnika ne zaposli za stalno, dodijeliti otpremninu, usporedivu s onom u slučaju neopravdanog otkaza, kao prikladnu, proporcionalnu, učinkovitu i odvraćajuću sankciju? |
| --- | --- |

3.

Uzimajući u obzir, ovisno o slučaju, postojanje zlouporabe zapošljavanja privremenog osoblja za zadovoljavanje stalnih potreba, bez objektivnog razloga i poveznice s hitnom i neodgodivom potrebom koja bi ga opravdala, i u nedostatku učinkovitih sankcija ili ograničenja u španjolskom nacionalnom pravu, bi li bilo u skladu s ciljevima kojima teži Direktiva 1999/70/EZ, kao mjeru za sprečavanje zlouporabe i otklanjanje posljedice povrede prava Unije, u slučaju u kojem poslodavac radnika ne zaposli za stalno, dodijeliti otpremninu, usporedivu s onom u slučaju neopravdanog otkaza, kao prikladnu, proporcionalnu, učinkovitu i odvraćajuću sankciju?

---

(1)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL 1999., L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/13 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/13

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2018. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – José Cánovas Pardo S.L. protiv Club de Variedades Vegetales Protegidas

(Predmet C-186/18)

(2018/C 211/16)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Supremo

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: José Cánovas Pardo S.L.

Tuženik: Club de Variedades Vegetales Protegidas

Prethodna pitanja

| 1. | Protivi li se članku 96. Uredbe (EZ) br. 2100/94 (1) tumačenje prema kojem, ako je protekao rok od tri godine otkad je, nakon konačne dodjele prava na biljnu sortu, nositelj saznao za djelo i identitet počinitelja, zahtjevi na temelju članaka 94. i 95. uredbe zastarijevaju, iako su štetne radnje trajale sve do trenutka podnošenja zahtjeva? |
| --- | --- |

1.

Protivi li se članku 96. Uredbe (EZ) br. 2100/94 (1) tumačenje prema kojem, ako je protekao rok od tri godine otkad je, nakon konačne dodjele prava na biljnu sortu, nositelj saznao za djelo i identitet počinitelja, zahtjevi na temelju članaka 94. i 95. uredbe zastarijevaju, iako su štetne radnje trajale sve do trenutka podnošenja zahtjeva?

| 2. | U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, treba li smatrati da se u skladu s člankom 96. Uredbe (EZ) br. 2100/94 zastara odnosi samo na konkretna djela koja čine povredu počinjena izvan roka od tri godine, a ne na ona počinjena u posljednje tri godine? |
| --- | --- |

2.

U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, treba li smatrati da se u skladu s člankom 96. Uredbe (EZ) br. 2100/94 zastara odnosi samo na konkretna djela koja čine povredu počinjena izvan roka od tri godine, a ne na ona počinjena u posljednje tri godine?

| 3. | Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan, mogu li se zahtjev za prestanak povrede kao i zahtjev za naknadu ukupne štete prihvatiti samo u pogledu tih posljednjih djela počinjenih u posljednje tri godine? |
| --- | --- |

3.

Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan, mogu li se zahtjev za prestanak povrede kao i zahtjev za naknadu ukupne štete prihvatiti samo u pogledu tih posljednjih djela počinjenih u posljednje tri godine?

---

(1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2100/94 od 27. srpnja 1994. o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu Zajednice (SL 1994., L 227, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 3.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/14 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/14

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2018. uputio Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Njemačka) – Google LLC protiv Savezne Republike Njemačke

(Predmet C-193/18)

(2018/C 211/17)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Google LLC

Tuženik: Savezna Republika Njemačka

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li se obilježje „usluga koja se sastoji u cijelosti, ili većim dijelom, od prijenosa signala u elektroničkim komunikacijskim mrežama” iz članka 2. točke (c) Okvirne direktive 2002/21/EZ (1) tumačiti na način da uključuje ili može uključivati i internetske usluge elektroničke pošte koje se stavljaju na raspolaganje preko otvorenog interneta, ali same ne omogućavaju pristup internetu?






  a) | Treba li se to obilježje osobito tumačiti na način da se već informacijsko-tehnički učinak obrade koju pružatelj takve usluge elektroničke pošte pruža preko svojih poslužitelja elektroničke pošte time što adresama elektroničke pošte dodjeljuje IP adrese uključenih fizičkih priključaka te elektroničku poštu, koja je rastavljena na pakete podataka, na temelju različitih protokola određene skupine internetskih protokola šalje na otvoreni internet tj. – obrnuto – prima, smatra „prijenosom signala” ili tek prijenos navedenih paketa podataka preko interneta koji provode pružatelji (pristupa) interneta predstavlja „prijenos signala”? |
| --- | --- | --- |

1.

Treba li se obilježje „usluga koja se sastoji u cijelosti, ili većim dijelom, od prijenosa signala u elektroničkim komunikacijskim mrežama” iz članka 2. točke (c) Okvirne direktive 2002/21/EZ (1) tumačiti na način da uključuje ili može uključivati i internetske usluge elektroničke pošte koje se stavljaju na raspolaganje preko otvorenog interneta, ali same ne omogućavaju pristup internetu?

a)

Treba li se to obilježje osobito tumačiti na način da se već informacijsko-tehnički učinak obrade koju pružatelj takve usluge elektroničke pošte pruža preko svojih poslužitelja elektroničke pošte time što adresama elektroničke pošte dodjeljuje IP adrese uključenih fizičkih priključaka te elektroničku poštu, koja je rastavljena na pakete podataka, na temelju različitih protokola određene skupine internetskih protokola šalje na otvoreni internet tj. – obrnuto – prima, smatra „prijenosom signala” ili tek prijenos navedenih paketa podataka preko interneta koji provode pružatelji (pristupa) interneta predstavlja „prijenos signala”?

| b) | Treba li se to obilježje osobito tumačiti na način da se prijenos elektroničke pošte, koja je rastavljena na pakete podataka, preko otvorenog interneta, a koji provode pružatelji pristupa internetu, može pripisati pružatelju takve usluge elektroničke pošte što znači da i on u tom pogledu pruža uslugu koja uključuje „prijenos signala”? Pod kojim bi pretpostavkama takvo pripisivanje bilo moguće? |
| --- | --- |

b)

Treba li se to obilježje osobito tumačiti na način da se prijenos elektroničke pošte, koja je rastavljena na pakete podataka, preko otvorenog interneta, a koji provode pružatelji pristupa internetu, može pripisati pružatelju takve usluge elektroničke pošte što znači da i on u tom pogledu pruža uslugu koja uključuje „prijenos signala”? Pod kojim bi pretpostavkama takvo pripisivanje bilo moguće?

| c) | U slučaju da pružatelj takve usluge elektroničke pošte sam prenosi signale ili da mu se u svakom slučaju može pripisati prijenos signala pružatelja (pristupa) interneta: može li se to obilježje konkretnije tumačiti na način da se takva usluga elektroničke pošte „u cijelosti ili većim dijelom” sastoji od prijenosa signala, bez obzira na moguće dodatne funkcije usluge kao što su uređivanje, spremanje i organiziranje elektroničke pošte ili upravljanje kontaktnim podacima i bez obzira na pružateljev tehnički napor koji je potreban za pojedine funkcije, zbog toga što je, sa stajališta korisnika, u funkcionalnom vidu komunikacijska funkcija usluge u prvom planu? |
| --- | --- |

c)

U slučaju da pružatelj takve usluge elektroničke pošte sam prenosi signale ili da mu se u svakom slučaju može pripisati prijenos signala pružatelja (pristupa) interneta: može li se to obilježje konkretnije tumačiti na način da se takva usluga elektroničke pošte „u cijelosti ili većim dijelom” sastoji od prijenosa signala, bez obzira na moguće dodatne funkcije usluge kao što su uređivanje, spremanje i organiziranje elektroničke pošte ili upravljanje kontaktnim podacima i bez obzira na pružateljev tehnički napor koji je potreban za pojedine funkcije, zbog toga što je, sa stajališta korisnika, u funkcionalnom vidu komunikacijska funkcija usluge u prvom planu?

| 2. | U slučaju da je pod brojem 1 navedeno obilježje potrebno tumačiti na način da načelno ne uključuje internetske usluge elektroničke pošte koje se nude na otvorenom internetu, ali same ne omogućavaju pristup internetu: može li to obilježje ipak iznimno biti ispunjeno ako pružatelj takve usluge istodobno upravlja vlastitim elektroničkim komunikacijskim mrežama koje su povezane s internetom, a koje se u svakom slučaju također mogu koristiti u svrhu korištenja usluge elektroničke pošte? Pod kojim bi pretpostavkama to bilo moguće? |
| --- | --- |

2.

U slučaju da je pod brojem 1 navedeno obilježje potrebno tumačiti na način da načelno ne uključuje internetske usluge elektroničke pošte koje se nude na otvorenom internetu, ali same ne omogućavaju pristup internetu: može li to obilježje ipak iznimno biti ispunjeno ako pružatelj takve usluge istodobno upravlja vlastitim elektroničkim komunikacijskim mrežama koje su povezane s internetom, a koje se u svakom slučaju također mogu koristiti u svrhu korištenja usluge elektroničke pošte? Pod kojim bi pretpostavkama to bilo moguće?

| 3. | Kako treba tumačiti obilježje „koja se uobičajeno pruža uz naknadu” iz članka 2. točke (c) Okvirne direktive 2002/21/EZ?






  a) | Zahtijeva li to obilježje osobito da korisnici plaćaju naknadu ili se naknada može sastojati od drugih korisnikovih protuusluga koje su za pružatelja usluge od gospodarskog interesa kao što su osobni ili drugi podaci koje mu korisnici aktivno stavljaju na raspolaganje ili koje pružatelj usluge na druge načine prikupi prilikom korištenja usluge? |
| --- | --- | --- |

3.

Kako treba tumačiti obilježje „koja se uobičajeno pruža uz naknadu” iz članka 2. točke (c) Okvirne direktive 2002/21/EZ?

a)

Zahtijeva li to obilježje osobito da korisnici plaćaju naknadu ili se naknada može sastojati od drugih korisnikovih protuusluga koje su za pružatelja usluge od gospodarskog interesa kao što su osobni ili drugi podaci koje mu korisnici aktivno stavljaju na raspolaganje ili koje pružatelj usluge na druge načine prikupi prilikom korištenja usluge?

| b) | Zahtijeva li to obilježje osobito da naknadu mora plaćati sam primatelj usluge ili može biti dovoljno djelomično ili potpuno financiranje usluge od strane trećih, na primjer oglasima koji se nalaze na internetskoj stranici pružatelja usluge? |
| --- | --- |

b)

Zahtijeva li to obilježje osobito da naknadu mora plaćati sam primatelj usluge ili može biti dovoljno djelomično ili potpuno financiranje usluge od strane trećih, na primjer oglasima koji se nalaze na internetskoj stranici pružatelja usluge?

| c) | Odnosi li se osobito pojam „uobičajeno” u ovom kontekstu na okolnosti pod kojima pružatelj konkretne usluge pruža tu uslugu ili na okolnosti pod kojima se općenito pružaju istovjetne ili usporedive usluge? |
| --- | --- |

c)

Odnosi li se osobito pojam „uobičajeno” u ovom kontekstu na okolnosti pod kojima pružatelj konkretne usluge pruža tu uslugu ili na okolnosti pod kojima se općenito pružaju istovjetne ili usporedive usluge?

---

(1)  Direktiva 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva); SL 2002.; L 108, str. 33. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 25.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/15

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2018. uputila Curtea de Apel Piteşti (Rumunjska) – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă protiv Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

(Predmet C-205/18)

(2018/C 211/18)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Curtea de Apel Piteşti

Stranke glavnog postupka

Žalitelji: Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă

Druga stranka u postupku: Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

Prethodna pitanja

Treba li članak 114. stavak 3. UFEU-a, članak 151. UFEU-a i članak 153. UFEU-a kao i odredbe okvirne Direktive 89/391/EEZ (1) i pojedinih naknadnih direktiva tumačiti na način da im se protivi to da država članica propiše rokove i postupke kojima se uskraćuje pristup pravosuđu u pogledu klasificiranja radnih mjesta kao onih s posebnim uvjetima rada, što bi imalo za posljedicu da novozaposlenim radnicima ne bi bila priznata prava na sigurnost i zdravlje na radu koja proizlaze iz te klasifikacije u skladu s nacionalnim propisima?

---

(1)  Direktiva Vijeća 89/391 od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (SL 1989., L 183, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 50.).

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/16

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. ožujka 2018. uputio Arbeidshof te Brussel (Belgija) – Zubair Haqbin protiv Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

(Predmet C-233/18)

(2018/C 211/19)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Arbeidshof te Brussel

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: Zubair Haqbin

Druga stranka u žalbenom postupku: Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 20. stavke 1. do 3. direktive (1) tumačiti na način da se njima taksativno određuju slučajevi u kojima se materijalni uvjeti prihvata mogu ograničiti ili ukinuti ili iz članka 20. stavaka 4. i 5. proizlazi da pravo na te uvjete može biti ukinuto i sankcijom koja se primjenjuje za teška kršenja pravila u centrima za smještaj te za opasno nasilno ponašanje? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 20. stavke 1. do 3. direktive (1) tumačiti na način da se njima taksativno određuju slučajevi u kojima se materijalni uvjeti prihvata mogu ograničiti ili ukinuti ili iz članka 20. stavaka 4. i 5. proizlazi da pravo na te uvjete može biti ukinuto i sankcijom koja se primjenjuje za teška kršenja pravila u centrima za smještaj te za opasno nasilno ponašanje?

| 2. | Treba li članak 20. stavke 5. i 6. direktive tumačiti na način da države članice prije donošenja odluke o ograničavanju ili ukidanju materijalnih uvjeta prihvata ili o sankcijama i u okviru tih odluka moraju odrediti mjere potrebne za osiguravanje dostojanstvenog životnog standarda tijekom razdoblja isključenja, ili se te odredbe mogu poštovati sustavom u kojem se – nakon donošenja odluke o ograničenju ili ukidanju materijalnog uvjeta prihvata – ispituje osigurava li se osobi koja je predmet odluke dostojanstven životni standard i jesu li po potrebi u tom trenutku poduzete korektivne mjere? |
| --- | --- |

2.

Treba li članak 20. stavke 5. i 6. direktive tumačiti na način da države članice prije donošenja odluke o ograničavanju ili ukidanju materijalnih uvjeta prihvata ili o sankcijama i u okviru tih odluka moraju odrediti mjere potrebne za osiguravanje dostojanstvenog životnog standarda tijekom razdoblja isključenja, ili se te odredbe mogu poštovati sustavom u kojem se – nakon donošenja odluke o ograničenju ili ukidanju materijalnog uvjeta prihvata – ispituje osigurava li se osobi koja je predmet odluke dostojanstven životni standard i jesu li po potrebi u tom trenutku poduzete korektivne mjere?

| 3. | Treba li članak 20. stavke 4. do 6. u vezi s člancima 14., 21., 22., 23. i 24. Direktive i člancima 1., 3., 4. i 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da je mjera ili sankcija o privremenom (ili konačnom) isključenju prava na materijalne uvjete prihvata prema maloljetniku, a osobito maloljetniku bez pratnje, moguća ili na način da nije moguća? |
| --- | --- |

3.

Treba li članak 20. stavke 4. do 6. u vezi s člancima 14., 21., 22., 23. i 24. Direktive i člancima 1., 3., 4. i 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da je mjera ili sankcija o privremenom (ili konačnom) isključenju prava na materijalne uvjete prihvata prema maloljetniku, a osobito maloljetniku bez pratnje, moguća ili na način da nije moguća?

---

(1)  Direktiva 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (preinaka) (SL 2013., L 180, str. 96.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 137.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/16

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2018. uputio Vrhoven administrativen sad (Bugarska) – „UniCredit Leasing” EAD protiv Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Centralno upravlenie na NAP

(Predmet C-242/18)

(2018/C 211/20)

Jezik postupka: bugarski

Sud koji je uputio zahtjev

Varhoven administrativen sad

Stranke glavnog postupka

Žalitelj u kasacijskom postupku:„UniCredit Leasing” EAD

Druga strana u kasacijskom postupku: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Centralno upravlenie na NAP

Prethodna pitanja

| 1. | Dopušta li se odredbom članka 90. stavka 1. Direktive 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) u slučaju raskida ugovora o financijskom leasingu smanjenje oporezivog iznosa i povrat poreza na dodanu vrijednost koji je
  konačnim rješenjem o ponovnom razrezu poreza utvrđen
  na temelju oporezivog iznosa koji se sastoji od zbroja mjesečnih obroka naknade za leasing tijekom cijelog trajanja ugovora? |
| --- | --- |

1.

Dopušta li se odredbom članka 90. stavka 1. Direktive 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) u slučaju raskida ugovora o financijskom leasingu smanjenje oporezivog iznosa i povrat poreza na dodanu vrijednost koji je
  konačnim rješenjem o ponovnom razrezu poreza utvrđen
  na temelju oporezivog iznosa koji se sastoji od zbroja mjesečnih obroka naknade za leasing tijekom cijelog trajanja ugovora?

| 2. | U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: na koje se slučajeve navedene u članku 90. stavku 1. Direktive davatelj leasinga može pozivati protiv države članice u slučaju raskida ugovora o leasingu zbog djelomičnog neplaćanja dugovanih obroka naknade za leasing, kako bi ishodio smanjenje osnovice poreza na dodanu vrijednost razmjerno dugovanim, ali u razdoblju od prestanka plaćanja do trenutka raskida ugovora neplaćenim obrocima, s obzirom na to da raskid nije retroaktivan i da se to potvrđuje i odredbom samog ugovora? |
| --- | --- |

2.

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: na koje se slučajeve navedene u članku 90. stavku 1. Direktive davatelj leasinga može pozivati protiv države članice u slučaju raskida ugovora o leasingu zbog djelomičnog neplaćanja dugovanih obroka naknade za leasing, kako bi ishodio smanjenje osnovice poreza na dodanu vrijednost razmjerno dugovanim, ali u razdoblju od prestanka plaćanja do trenutka raskida ugovora neplaćenim obrocima, s obzirom na to da raskid nije retroaktivan i da se to potvrđuje i odredbom samog ugovora?

| 3. | Može li se tumačenjem članka 90. stavka 2. Direktive o PDV-u zaključiti da u slučaju kao što je ovaj postoji iznimka od članka 90. stavka 1. Direktive o PDV-u? |
| --- | --- |

3.

Može li se tumačenjem članka 90. stavka 2. Direktive o PDV-u zaključiti da u slučaju kao što je ovaj postoji iznimka od članka 90. stavka 1. Direktive o PDV-u?

| 4. | Dopušta li tumačenje članka 90. stavka 1. Direktive o PDV-u zaključak da pojam otkaza koji je primijenjen u toj odredbi obuhvaća slučaj u kojem, u okviru ugovora o zatvorenom financijskom leasingu, davatelj leasinga od njegova primatelja više ne može zahtijevati plaćanje naknade za leasing jer je prvonavedeni raskinuo ugovor o leasingu zbog toga što ga drugonavedeni nije izvršavao, ali u kojem on u skladu s ugovorom ima pravo na naknadu štete u iznosu svih neplaćenih obroka naknade za leasing koje bi dospjele do kraja razdoblja leasinga? |
| --- | --- |

4.

Dopušta li tumačenje članka 90. stavka 1. Direktive o PDV-u zaključak da pojam otkaza koji je primijenjen u toj odredbi obuhvaća slučaj u kojem, u okviru ugovora o zatvorenom financijskom leasingu, davatelj leasinga od njegova primatelja više ne može zahtijevati plaćanje naknade za leasing jer je prvonavedeni raskinuo ugovor o leasingu zbog toga što ga drugonavedeni nije izvršavao, ali u kojem on u skladu s ugovorom ima pravo na naknadu štete u iznosu svih neplaćenih obroka naknade za leasing koje bi dospjele do kraja razdoblja leasinga?

---

(1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/17 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/17

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. travnja 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – Syndicat des cadres de la sécurité intérieure protiv Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Predmet C-254/18)

(2018/C 211/21)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

Tuženici: Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li odredbe članaka 6. i 16. Direktive 2003/88/EZ od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da propisuju referentno razdoblje koje je određeno na pomičan način ili na način da državama članicama prepuštaju izbor hoće li ono biti pomično ili fiksno? |
| --- | --- |

1.

Treba li odredbe članaka 6. i 16. Direktive 2003/88/EZ od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da propisuju referentno razdoblje koje je određeno na pomičan način ili na način da državama članicama prepuštaju izbor hoće li ono biti pomično ili fiksno?

| 2. | Može li se, u slučaju da te odredbe treba tumačiti na način da propisuju pomično referentno razdoblje, mogućnost koju ostavlja članak 17. da se odstupi od točke (b) članka 16. odnositi ne samo na referentno razdoblje, nego i na njegovu pomičnu narav? |
| --- | --- |

2.

Može li se, u slučaju da te odredbe treba tumačiti na način da propisuju pomično referentno razdoblje, mogućnost koju ostavlja članak 17. da se odstupi od točke (b) članka 16. odnositi ne samo na referentno razdoblje, nego i na njegovu pomičnu narav?

---

(1)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5. svezak 2., str. 31.)

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/18 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/18

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. travnja 2018. uputio Conseil d’État (Francuska) – UPM France protiv Premier ministre, Ministre de l’Action et des Comptes publics

(Predmet C-270/18)

(2018/C 211/22)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d’État

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: UPM France

Druge stranke u postupku: Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li odredbe članka 21. stavka 5. trećeg podstavka Direktive (1) tumačiti na način da oslobođenje koje na temelju tih odredbi države članice mogu dodjeljivati malim proizvođačima električne energije pod uvjetom da oporezuju energente koji se koriste za proizvodnju te električne energije, može proizlaziti iz situacije poput one opisane u točki 7. ove odluke za razdoblje prije 1. siječnja 2011., tijekom kojeg Francuska, kako joj je to Direktiva i dopuštala, još nije bila uvela nacionalni porez na krajnju potrošnju električne energije, pa prema tome ni oslobođenje od tog poreza za male proizvođače? |
| --- | --- |

1.

Treba li odredbe članka 21. stavka 5. trećeg podstavka Direktive (1) tumačiti na način da oslobođenje koje na temelju tih odredbi države članice mogu dodjeljivati malim proizvođačima električne energije pod uvjetom da oporezuju energente koji se koriste za proizvodnju te električne energije, može proizlaziti iz situacije poput one opisane u točki 7. ove odluke za razdoblje prije 1. siječnja 2011., tijekom kojeg Francuska, kako joj je to Direktiva i dopuštala, još nije bila uvela nacionalni porez na krajnju potrošnju električne energije, pa prema tome ni oslobođenje od tog poreza za male proizvođače?

| 2. | U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, kako treba kombinirati odredbe članka 14. stavka 1. točke (a) Direktive i odredbe njezina članka 21. stavka 5. trećeg podstavka za male proizvođače koji troše električnu energiju koju proizvode za potrebe svoje djelatnosti? Posebno, podrazumijevaju li te odredbe minimalno oporezivanje bilo oporezivanjem proizvedene električne energije uz oslobođenje korištenog prirodnog plina, bilo oslobođenjem od poreza na proizvodnju električne energije, pri čemu je država onda dužna oporezovati korišten prirodni plin? |
| --- | --- |

2.

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, kako treba kombinirati odredbe članka 14. stavka 1. točke (a) Direktive i odredbe njezina članka 21. stavka 5. trećeg podstavka za male proizvođače koji troše električnu energiju koju proizvode za potrebe svoje djelatnosti? Posebno, podrazumijevaju li te odredbe minimalno oporezivanje bilo oporezivanjem proizvedene električne energije uz oslobođenje korištenog prirodnog plina, bilo oslobođenjem od poreza na proizvodnju električne energije, pri čemu je država onda dužna oporezovati korišten prirodni plin?

---

(1)  Direktiva Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL 2003., L 283, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 75.)

---

Opći sud

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/19

---

Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Sigma Orionis protiv REA-e

(Predmet T-47/16) (1)

((„Arbitražna klauzula - Okvirni program za istraživanje i inovacije „Obzor 2020” - Suspenzija plaćanja prema sporazumu o dodjeli bespovratnih sredstava nakon financijske revizije - Zahtjev za isplatu iznosa koje treba platiti REA u okviru izvršenja sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava”))

(2018/C 211/23)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Sigma Orionis SA (Valbonne, Francuska) (zastupnici: S. Orlandi, i T. Martin, odvjetnici)

Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (REA) (zastupnici: S. Payan-Lagrou i V. Canetti, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnikâ)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a da se REA-i naloži da tužitelju isplati iznose koje mu duguje na temelju sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljenog u okviru okvirnog programa za istraživanje i inovacije „Obzor 2020”.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Sigma Orionis SA nalaže se snošenje troškova, uključujući one vezane uz postupak privremene pravne zaštite. |
| --- | --- |

2.

Društvu Sigma Orionis SA nalaže se snošenje troškova, uključujući one vezane uz postupak privremene pravne zaštite.

---

(1)  SL C 98, 14. 3. 2016.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/19

---

Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Sigma Orionis protiv Komisije

(Predmet T-48/16) (1)

((„Arbitražna klauzula - Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) i Okvirni program za istraživanje i inovacije „Obzor 2020.” - Obustava isplate sredstava i raskid ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava nakon provedene financijske revizije - Zahtjev kojim se traži plaćanje iznosa koje Komisija duguje u okviru provedbe ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava - Izvanugovorna odgovornost”))

(2018/C 211/24)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Sigma Orionis SA (Valbonne, Francuska) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Dintilhac i M. Siekierzyńska, agenti)

Predmet

S jedne strane, zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a kojim se traži da se Komisiji naloži plaćanje iznosa koje duguje tužitelju na temelju ugovora koji su sklopljeni u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) i u okviru Okvirnog programa za istraživanje i inovacije „Obzor 2020.” i s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se traži naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio nakon što je Komisija povrijedila svoje obveze.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Sigma Orionis SA nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove nastale u postupku privremene pravne zaštite. |
| --- | --- |

2.

Društvu Sigma Orionis SA nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove nastale u postupku privremene pravne zaštite.

---

(1)  SL C 98, 14. 3. 2016.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/20 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/20

---

Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Grizzly Tools protiv Komisije

(Predmet T-168/16) (1)

((„Zaštita zdravlja i sigurnosti potrošača i radnika - Direktiva 2006/42/EZ - Zaštitna klauzula - Nacionalna mjera zabrane stavljanja na tržište visokotlačnog čistača - Bitni zahtjevi zdravlja i sigurnosti - Odluka Komisije kojom se mjera proglašava opravdanom - Obveza obrazlaganja - Jednako postupanje”))

(2018/C 211/25)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Grizzly Tools GmbH & Co. KG (Großostheim, Njemačka) (zastupnik: H. Fischer, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku G. Zavvos i K. Petersen, a zatim K. Petersen, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2016/175 od 8. veljače 2016. o mjeri koju je poduzela Španjolska u skladu s Direktivom 2006/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća kojom zabranjuje stavljanje na tržište jednog tipa visokotlačnog čistača (SL 2016., L 33, str. 12.; ispravak SL 2016., L 182, str. 58.).

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Grizzly Tools GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Grizzly Tools GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 270, 25. 7. 2016.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/21

---

Presuda Općeg suda od 2. svibnja 2018. – Alpine Welten Die Bergführer protiv EUIPO-a (ALPINEWELTEN Die Bergführer)

(Predmet T-428/17) (1)

((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije ALPINEWELTEN Die Bergführer - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”))

(2018/C 211/26)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG (Berghülen, Njemačka) (zastupnik: T.-C. Leisenberg, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: W. Schramek i A. Söder, agenti)

Predmet

Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. travnja 2017. (predmet R 1339/2016-1) koja se odnosi na prijavu registracije figurativnog znaka ALPINEWELTEN Die Bergführer kao žiga Europske unije.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co.KG nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co.KG nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 277, 21. 8. 2017.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/21

---

Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2018. – Laboratoires Majorelle protiv EUIPO-a – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE)

(Predmet T-429/17) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije LABORATOIRES MAJORELLE - Raniji verbalni žig Europske unije MAJORELLE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Raniji žigovi - Razdvajanje prijave žiga - Članak 44. stavak 6. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 50. stavak 6. Uredbe 2017/1001)”))

(2018/C 211/27)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Laboratoires Majorelle (Pariz, Francuska) (zastupnik: G. Odinot, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Jardin Majorelle (Marrakech, Maroko)

Predmet

Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. svibnja 2017. (predmet R 1238/2016-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Jardin Majorelle i Laboratoires Majorelle.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Laboratoires Majorelle nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Laboratoires Majorelle nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 309, 18. 9. 2017.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/22

---

Tužba podnesena 16. ožujka 2018. – Talanton protiv Komisije

(Predmet T-195/18)

(2018/C 211/28)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Talanton, Anonimi Emporiki — Simvouleftiki – Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Grčka) (zastupnik: K. Damis, odvjetnik)

Tuženik: Europska unija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | naloži vještačenje zbog nedostatka kontrole kojeg je proveo tuženik; |
| --- | --- |

—

naloži vještačenje zbog nedostatka kontrole kojeg je proveo tuženik;

| — | utvrdi, s jedne strane, da (a) obavijest o terećenju 3241801228, koja je upućena tužitelju 15. siječnja 2018. i kojom tuženik traži povrat iznosa od 481 835,56 eura za ugovor o djelu FP7-215952 PERFORM, na temelju rezultata revizije 11-ΒΑ135-006, predstavlja povredu njegovih ugovornih obveza, s obzirom na to da opravdani troškovi za predmetni ugovor dosežu iznos od 605 217 eura, od čega se iznos od 490 711 eura odnosi na doprinos Unije, i da tužitelj mora platiti tuženiku iznos od 21 171 eura, a ne iznos od 481 835,56 eura, i, s druge strane, da (b) obavijest o terećenju 3241801229, koja je upućena tužitelju 15. siječnja 2018. i kojom tuženik traži povrat iznosa od 29 694,10 eura, kao iznos namire, predstavlja odgovarajuću povredu njegovih ugovornih obveza. |
| --- | --- |

—

utvrdi, s jedne strane, da (a) obavijest o terećenju 3241801228, koja je upućena tužitelju 15. siječnja 2018. i kojom tuženik traži povrat iznosa od 481 835,56 eura za ugovor o djelu FP7-215952 PERFORM, na temelju rezultata revizije 11-ΒΑ135-006, predstavlja povredu njegovih ugovornih obveza, s obzirom na to da opravdani troškovi za predmetni ugovor dosežu iznos od 605 217 eura, od čega se iznos od 490 711 eura odnosi na doprinos Unije, i da tužitelj mora platiti tuženiku iznos od 21 171 eura, a ne iznos od 481 835,56 eura, i, s druge strane, da (b) obavijest o terećenju 3241801229, koja je upućena tužitelju 15. siječnja 2018. i kojom tuženik traži povrat iznosa od 29 694,10 eura, kao iznos namire, predstavlja odgovarajuću povredu njegovih ugovornih obveza.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na potrebi provođenja ugovora u dobroj vjeri i na zabrani zlouporabe ugovornih odredbi:






  — | tužitelj ističe da je tuženik povrijedio načelo dobre vjere time što je predviđenu kontrolu nezakonito proveo treći, koji ne pripada osoblju izvođača kojeg je tuženik imenovao ili osoblju podizvođača koje je tuženik izrijekom potvrdio, u čiju se pristranost posumljalo tijekom provedne kontrole, dok je nezakonito postupao. |
| --- | --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na potrebi provođenja ugovora u dobroj vjeri i na zabrani zlouporabe ugovornih odredbi:

—

tužitelj ističe da je tuženik povrijedio načelo dobre vjere time što je predviđenu kontrolu nezakonito proveo treći, koji ne pripada osoblju izvođača kojeg je tuženik imenovao ili osoblju podizvođača koje je tuženik izrijekom potvrdio, u čiju se pristranost posumljalo tijekom provedne kontrole, dok je nezakonito postupao.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, temelji se na arbitražnoj klauzuli:






  — | tužitelj je dostavio dovoljan broj alternativnih dokaza – koji uključuju izjave pod prisegom, relevantne dopise osoblja tuženika, dokumente koji su dostavljeni u provedbenoj fazi, koji nisu nikada osporeni – koje tuženik nije uzeo u obzir; |
| --- | --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, temelji se na arbitražnoj klauzuli:

—

tužitelj je dostavio dovoljan broj alternativnih dokaza – koji uključuju izjave pod prisegom, relevantne dopise osoblja tuženika, dokumente koji su dostavljeni u provedbenoj fazi, koji nisu nikada osporeni – koje tuženik nije uzeo u obzir;

| — | tužitelj detaljno ističe trideset i devet razloga zbog kojih je izvješće o kontroli neprecizno, manjkavo i nevjerodostojno te zbog kojih se u njemu dolazi do pogrešnih zaključaka. |
| --- | --- |

—

tužitelj detaljno ističe trideset i devet razloga zbog kojih je izvješće o kontroli neprecizno, manjkavo i nevjerodostojno te zbog kojih se u njemu dolazi do pogrešnih zaključaka.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/23

---

Tužba podnesena 20. ožujka 2018. – Fersher Developments i Lisin protiv Komisije i ESB-a

(Predmet T-200/18)

(2018/C 211/29)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Fersher Developments LTD (Nikozija, Cipar) i Vladimir Lisin (zastupnik: R. Nowinski, Barrister)

Tuženici: Europska komisija i Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | naloži Europskoj uniji da nadoknadi štetu koju su tužitelji pretrpjeli zbog donošenja i primjene Memoranduma o razumijevanju o posebnom uvjetovanju gospodarske politike u iznosima navedenima u tužbi ili u onom iznosu koji odredi Sud; |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj uniji da nadoknadi štetu koju su tužitelji pretrpjeli zbog donošenja i primjene Memoranduma o razumijevanju o posebnom uvjetovanju gospodarske politike u iznosima navedenima u tužbi ili u onom iznosu koji odredi Sud;

| — | naloži Europskoj uniji snošenje troškova koji su nastali podnošenjem ove tužbe. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj uniji snošenje troškova koji su nastali podnošenjem ove tužbe.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-161/15, Brinkmann (Steel Trading) i dr. protiv Komisije i ESB-a.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/23

---

Tužba podnesena 23. ožujka 2018. – Nessim Daoud i dr. protiv Vijeća i dr.

(Predmet T-208/18)

(2018/C 211/30)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Magdy Milad Nessim Daoud (Blainville, Kanada), Larsennar Ltd (Tortola, Britanski Djevičanski otoci) i Maxim Zakharchenko (Nikozija, Cipar) (zastupnici: A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris i C. Velaris, odvjetnici, A. Robertson, QC i G. Rothschild, barrister)

Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska središnja banka, Euroskupina (koju zastupa: Vijeće Europske unije) i Europska unija (koju zastupa: Europska komisija)

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | naloži tuženicima da tužiteljima isplate iznose navedene u Popisu priloženom tužbi, uvećane za kamate koje teku od 26. ožujka 2013. do donošenja presude Općeg suda; |
| --- | --- |

—

naloži tuženicima da tužiteljima isplate iznose navedene u Popisu priloženom tužbi, uvećane za kamate koje teku od 26. ožujka 2013. do donošenja presude Općeg suda;

ili da podredno:

| — | utvrdi da su tuženici uzrokovali izvanugovornu štetu i odredi postupak koji treba provesti da bi se ustanovio stvarni naknadivi gubitak koji su tužitelji pretrpjeli; |
| --- | --- |

—

utvrdi da su tuženici uzrokovali izvanugovornu štetu i odredi postupak koji treba provesti da bi se ustanovio stvarni naknadivi gubitak koji su tužitelji pretrpjeli;

i da u svakom slučaju:

| — | naloži tuženicima snošenje troškova tužbe tužiteljâ. |
| --- | --- |

—

naloži tuženicima snošenje troškova tužbe tužiteljâ.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-147/18, APG Intercon i dr. protiv Vijeća i dr.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/24 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/24

---

Tužba podnesena 27. ožujka 2018. – Briois protiv Parlamenta

(Predmet T-214/18)

(2018/C 211/31)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Steeve Briois (Hénin-Beaumont, Francuska) (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

Tuženik: Europski parlament

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku Europskog parlamenta od 6. veljače 2018. o zahtjevu za ukidanje imuniteta Steeveu Brioisu 2017/2221(IMM) koja se odnosi na usvajanje izvješća Odbora za pravna pitanja A8-0011/2018; |
| --- | --- |

—

poništi odluku Europskog parlamenta od 6. veljače 2018. o zahtjevu za ukidanje imuniteta Steeveu Brioisu 2017/2221(IMM) koja se odnosi na usvajanje izvješća Odbora za pravna pitanja A8-0011/2018;

| — | naloži Europskom parlamentu da Steeveu Brioisu isplati iznos od 35 000 eura na ime naknade neimovinske štete koju je pretrpio, |
| --- | --- |

—

naloži Europskom parlamentu da Steeveu Brioisu isplati iznos od 35 000 eura na ime naknade neimovinske štete koju je pretrpio,

| — | naloži Europskom parlamentu da Steeveu Brioisu isplati iznos od 5 000 eura na ime troškova čiju je naknadu moguće tražiti; |
| --- | --- |

—

naloži Europskom parlamentu da Steeveu Brioisu isplati iznos od 5 000 eura na ime troškova čiju je naknadu moguće tražiti;

| — | naloži Europskom parlamentu snošenje ukupnih troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Europskom parlamentu snošenje ukupnih troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 8. Protokola 7. o povlasticama i imunitetima Europske unije (u daljnjem tekstu: Protokol) s obzirom na to da izjava S. Brioisa koja je potaknula kaznene progone u državi članici iz koje potječe predstavlja mišljenje izraženo pri obnašanju njegovih parlamentarnih dužnosti u smislu navedene odredbe. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 8. Protokola 7. o povlasticama i imunitetima Europske unije (u daljnjem tekstu: Protokol) s obzirom na to da izjava S. Brioisa koja je potaknula kaznene progone u državi članici iz koje potječe predstavlja mišljenje izraženo pri obnašanju njegovih parlamentarnih dužnosti u smislu navedene odredbe.

| 2. | Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 9. Protokola, jer je Parlament povrijedio i tekst i smisao te odredbe kada je usvojio odluku da S. Brioisu ukine imunitet te je potonju učinio ništavom. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 9. Protokola, jer je Parlament povrijedio i tekst i smisao te odredbe kada je usvojio odluku da S. Brioisu ukine imunitet te je potonju učinio ništavom.

| 3. | Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela jednakog postupanja i dobre uprave.
  Kao prvo, tužitelj smatra da je Parlament prema njemu povrijedio načelo jednakog postupanja u odnosu na zastupnike koji se nalaze u situacijama koje su, ako ne istovjetne, onda barem usporedive, te je potonji slijedom toga također povrijedio načelo dobre uprave koje pretpostavlja obvezu svake nadležne institucije da pažljivo i nepristrano ispita sve relevantne elemente slučaja.
  Kao drugo, tužitelj smatra skup indicija omogućuje zaključak o očitom slučaju fumus persecutionis u odnosu na njega. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela jednakog postupanja i dobre uprave.

Kao prvo, tužitelj smatra da je Parlament prema njemu povrijedio načelo jednakog postupanja u odnosu na zastupnike koji se nalaze u situacijama koje su, ako ne istovjetne, onda barem usporedive, te je potonji slijedom toga također povrijedio načelo dobre uprave koje pretpostavlja obvezu svake nadležne institucije da pažljivo i nepristrano ispita sve relevantne elemente slučaja.

Kao drugo, tužitelj smatra skup indicija omogućuje zaključak o očitom slučaju fumus persecutionis u odnosu na njega.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi prava obrane s obzirom na to da tužiteljeva prava i načelo kontradiktornosti nisu bili dostatno osigurani njegovim saslušanjem pred Odborom za pravna pitanja. Tužitelj također tvrdi da činjenica da nije bio pozvan izjasniti se o ukidanju njegovog imuniteta pred plenarnom sjednicom ne samo da je protivna općim načelima prava nego je također u proturječju sa zdravim razumom i uobičajenom parlamentarnom praksom. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi prava obrane s obzirom na to da tužiteljeva prava i načelo kontradiktornosti nisu bili dostatno osigurani njegovim saslušanjem pred Odborom za pravna pitanja. Tužitelj također tvrdi da činjenica da nije bio pozvan izjasniti se o ukidanju njegovog imuniteta pred plenarnom sjednicom ne samo da je protivna općim načelima prava nego je također u proturječju sa zdravim razumom i uobičajenom parlamentarnom praksom.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/25 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/25

---

Tužba podnesena 27. ožujka 2018. – QB protiv ESB-a

(Predmet T-215/18)

(2018/C 211/32)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: QB (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana; |
| --- | --- |

—

utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

i slijedom toga,

| — | poništi izvješće o ocjeni za 2016. i odluku od 23. svibnja 2017., dostavljenu 28. lipnja 2017., kojom se tužitelju odbija povećanje plaće; |
| --- | --- |

—

poništi izvješće o ocjeni za 2016. i odluku od 23. svibnja 2017., dostavljenu 28. lipnja 2017., kojom se tužitelju odbija povećanje plaće;

| — | po potrebi, poništi odluku iz rujna 2017. i prešutnu odluku kojima se tužitelju odbijaju žalba u upravnom postupku i njegova remonstrativna žalba; |
| --- | --- |

—

po potrebi, poništi odluku iz rujna 2017. i prešutnu odluku kojima se tužitelju odbijaju žalba u upravnom postupku i njegova remonstrativna žalba;

| — | naložiti tuženiku da na ime naknade neimovinske štete isplati pravičnu naknadu procijenjenu na 15 000 eura; |
| --- | --- |

—

naložiti tuženiku da na ime naknade neimovinske štete isplati pravičnu naknadu procijenjenu na 15 000 eura;

| — | naloži tuženiku snošenje ukupnih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje ukupnih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi Uputa za ocjenjivanje i postupka Annual Salary and Bonus Review (ASBR), povredi načela pravne sigurnosti i povredi dužnosti brižnog postupanja, koje je tuženik počinio kada je usvojio izvješće o ocjeni za 2016. (u daljnjem tekstu: sporno izvješće o ocjeni). Tužitelj, osobito, ističe sljedeće prigovore:






  — | sporno izvješće o ocjeni sastavio je službenik DG-H-a, a ne ocjenjivači; |
| --- | --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi Uputa za ocjenjivanje i postupka Annual Salary and Bonus Review (ASBR), povredi načela pravne sigurnosti i povredi dužnosti brižnog postupanja, koje je tuženik počinio kada je usvojio izvješće o ocjeni za 2016. (u daljnjem tekstu: sporno izvješće o ocjeni). Tužitelj, osobito, ističe sljedeće prigovore:

—

sporno izvješće o ocjeni sastavio je službenik DG-H-a, a ne ocjenjivači;

| — | o spornom izvješću o ocjeni odlučivalo se iako je postupak ocjenjivanja tužitelja već bio konačno zaključen; |
| --- | --- |

—

o spornom izvješću o ocjeni odlučivalo se iako je postupak ocjenjivanja tužitelja već bio konačno zaključen;

| — | razdoblje ocjenjivanja obuhvaćeno spornim izvješćem o ocjeni prekratko je da bi omogućilo godišnju ocjenu; |
| --- | --- |

—

razdoblje ocjenjivanja obuhvaćeno spornim izvješćem o ocjeni prekratko je da bi omogućilo godišnju ocjenu;

| — | sporno izvješće o ocjeni nije sredstvo za mjerenje učinka. |
| --- | --- |

—

sporno izvješće o ocjeni nije sredstvo za mjerenje učinka.

| 2. | Drugi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci kojom je zahvaćeno sporno izvješće o ocjeni, s obzirom na to da se, s jedne strane, ocjena temeljila na zadatku nedovršenom zbog bolovanja, i, s druge strane, na pozitivnoj ocjeni trećeg voditelja koju su ocjenjivači, koji osim toga nisu vodili računa o ciljevima, nepravilno komentirali te su umanjili njezin doseg. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci kojom je zahvaćeno sporno izvješće o ocjeni, s obzirom na to da se, s jedne strane, ocjena temeljila na zadatku nedovršenom zbog bolovanja, i, s druge strane, na pozitivnoj ocjeni trećeg voditelja koju su ocjenjivači, koji osim toga nisu vodili računa o ciljevima, nepravilno komentirali te su umanjili njezin doseg.

| 3. | Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je odluka od 23. svibnja 2017. kojom se tužitelju odbija povećanje plaće (u daljnjem tekstu: odluka ASBR) zasnovana na nezakonitom izvješću o ocjeni. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je odluka od 23. svibnja 2017. kojom se tužitelju odbija povećanje plaće (u daljnjem tekstu: odluka ASBR) zasnovana na nezakonitom izvješću o ocjeni.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da je odluku ASBR donijelo nenadležno tijelo, s obzirom na to da je tu odluku donijela osoba koja je bila imenovana privremeno na 6 mjeseci i koja nije imala svojstvo koje je potrebno za donošenje navedene odluke. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da je odluku ASBR donijelo nenadležno tijelo, s obzirom na to da je tu odluku donijela osoba koja je bila imenovana privremeno na 6 mjeseci i koja nije imala svojstvo koje je potrebno za donošenje navedene odluke.

| 5. | Peti tužbeni razlog temelji se na više očitih pogrešaka kojima je zahvaćena odluka ASBR, s obzirom na to da se navedenom odlukom nisu isticali slabi rezultati (underperformance) u trenutku njezina donošenja. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog temelji se na više očitih pogrešaka kojima je zahvaćena odluka ASBR, s obzirom na to da se navedenom odlukom nisu isticali slabi rezultati (underperformance) u trenutku njezina donošenja.

| 6. | Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi smjernica ASBR i postupka ASBR i povredi članka 41. Povelje, u dijelu u kojem odluka ASBR nije bila obrazložena. |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi smjernica ASBR i postupka ASBR i povredi članka 41. Povelje, u dijelu u kojem odluka ASBR nije bila obrazložena.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/26 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/26

---

Tužba podnesena 28. ožujka 2018. – Pozza protiv Parlamenta

(Predmet T-216/18)

(2018/C 211/33)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Geoffray Pozza (Waldbillig, Luksemburg) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

Tuženik: Europski parlament

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi i presudi,






  — | da se poništava odluka da se tužitelju više ne isplaćuje naknada za život u inozemstvu računajući od 1. svibnja 2017.; |
| --- | --- | --- |

—

utvrdi i presudi,

—

da se poništava odluka da se tužitelju više ne isplaćuje naknada za život u inozemstvu računajući od 1. svibnja 2017.;

| — | da se Parlamentu nalaže snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

da se Parlamentu nalaže snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (a) Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije, jer je Parlament pogrešno protumačio tu odredbu kada je donio odluku da tužitelju više ne isplaćuje naknadu za život u inozemstvu. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (a) Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije, jer je Parlament pogrešno protumačio tu odredbu kada je donio odluku da tužitelju više ne isplaćuje naknadu za život u inozemstvu.

| 2. | Drugi tužbeni razlog temelji se na nenadležnosti Parlamenta za donošenje pobijane odluke, s obzirom na to da međuinstitucijski premještaj dužnosnika ne predstavlja novo zapošljavanja i da, posljedično, Parlament nije mogao iznaći izgovor u tužiteljevu premještaju kako bi, po drugi put, odredio njegovo pravo na naknadu za život u inozemstvu. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na nenadležnosti Parlamenta za donošenje pobijane odluke, s obzirom na to da međuinstitucijski premještaj dužnosnika ne predstavlja novo zapošljavanja i da, posljedično, Parlament nije mogao iznaći izgovor u tužiteljevu premještaju kako bi, po drugi put, odredio njegovo pravo na naknadu za život u inozemstvu.

| 3. | Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela legitimnih očekivanja kao i ranije odluke Revizorskog suda kojom se utvrđuju tužiteljeva prava, s obzirom na to da svaki upravni akt koji usvoji određena institucija uživa pretpostavku zakonitosti, i da, u ovom slučaju, ranija odluka Revizorskog suda pruža tužitelju legitimno očekivanje u zadržavanju naknade za život u inozemstvu dokle god je zaposlen u Luksemburgu. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela legitimnih očekivanja kao i ranije odluke Revizorskog suda kojom se utvrđuju tužiteljeva prava, s obzirom na to da svaki upravni akt koji usvoji određena institucija uživa pretpostavku zakonitosti, i da, u ovom slučaju, ranija odluka Revizorskog suda pruža tužitelju legitimno očekivanje u zadržavanju naknade za život u inozemstvu dokle god je zaposlen u Luksemburgu.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/27 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/27

---

Tužba podnesena 28. ožujka 2018. – DK protiv ESVD-a

(Predmet T-217/18)

(2018/C 211/34)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: DK (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi i presudi da se






  — | poništava odluka od 23. svibnja 2017. kojom se tužitelju izriče stegovna mjera kojom mu se neto iznos mirovine smanjuje za 20 %, odnosno uskraćuje mu se 1 015 eura mjesečno do 30. rujna 2025. temeljem članka 9. stavka 2. Priloga IX. Pravilnika; |
| --- | --- | --- |

—

utvrdi i presudi da se

—

poništava odluka od 23. svibnja 2017. kojom se tužitelju izriče stegovna mjera kojom mu se neto iznos mirovine smanjuje za 20 %, odnosno uskraćuje mu se 1 015 eura mjesečno do 30. rujna 2025. temeljem članka 9. stavka 2. Priloga IX. Pravilnika;

| — | ESVD-u nalaže da tužitelju isplati ex aequo et bono utvrđeni iznos na ime naknade štete koju je pretrpio; |
| --- | --- |

—

ESVD-u nalaže da tužitelju isplati ex aequo et bono utvrđeni iznos na ime naknade štete koju je pretrpio;

| — | ESVD-u, u svakom slučaju, nalaže snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

ESVD-u, u svakom slučaju, nalaže snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog temelji se na očitim pogreškama u ocjeni kojima je zahvaćena pobijana odluka, s obzirom na to da je, s jedne strane, tijelo za imenovanje uzelo u obzir štetu koju je tužitelj nanio časti institucija koja je već bila naknađena, i, s druge strane, trajanje izrečene stegovne mjere arbitrarno jer je bilo određeno s obzirom na zakonsku dob za umirovljenje tužitelja. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na očitim pogreškama u ocjeni kojima je zahvaćena pobijana odluka, s obzirom na to da je, s jedne strane, tijelo za imenovanje uzelo u obzir štetu koju je tužitelj nanio časti institucija koja je već bila naknađena, i, s druge strane, trajanje izrečene stegovne mjere arbitrarno jer je bilo određeno s obzirom na zakonsku dob za umirovljenje tužitelja.

| 2. | Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela proporcionalnosti kojom je zahvaćena pobijana odluka zbog nezakonitog neuzimanja u obzir proteka vremena od nastanka činjenica, povrede članka 25. Priloga IX. Pravilniku tijekom kaznenog postupka i tužiteljeve obiteljske situacije. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela proporcionalnosti kojom je zahvaćena pobijana odluka zbog nezakonitog neuzimanja u obzir proteka vremena od nastanka činjenica, povrede članka 25. Priloga IX. Pravilniku tijekom kaznenog postupka i tužiteljeve obiteljske situacije.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/28 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/28

---

Tužba podnesena 23. travnja 2018. – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products i dr. protiv Komisije

(Predmet T-254/18)

(2018/C 211/35)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Peking, Kina) i 9 drugih (zastupnici: R. Antonini, E. Monard i B. Maniatis, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/140 od 29. siječnja 2018. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Narodne Republike Kine i o prekidu ispitnog postupka u vezi s uvozom određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Indije (SL 2018., L 25, str. 6.), u dijelu u kojem se odnosi na CCCME, pojedinačna društva i predmetne članove; i |
| --- | --- |

—

poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/140 od 29. siječnja 2018. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Narodne Republike Kine i o prekidu ispitnog postupka u vezi s uvozom određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Indije (SL 2018., L 25, str. 6.), u dijelu u kojem se odnosi na CCCME, pojedinačna društva i predmetne članove; i

| — | naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija povrijedila članak 3. stavke 2., 3., 5., 6., 7. i članak 17. stavak 2. Osnovne uredbe i načelo dobre uprave, time što je, među ostalim, koristila nepouzdane podatke o uvozu, makroekonomskoj šteti i profitabilnosti i time što drugim zainteresiranim stranama nije omogućila iznošenje primjedbi o konačnom odabiru uzorka proizvođača iz Unije. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija povrijedila članak 3. stavke 2., 3., 5., 6., 7. i članak 17. stavak 2. Osnovne uredbe i načelo dobre uprave, time što je, među ostalim, koristila nepouzdane podatke o uvozu, makroekonomskoj šteti i profitabilnosti i time što drugim zainteresiranim stranama nije omogućila iznošenje primjedbi o konačnom odabiru uzorka proizvođača iz Unije.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 3. stavke 6. i 7. osnovne uredbe time što, među ostalim, nije uzela u obzir nepostojanje vremenskog poklapanja i time što nije osigurala da se povreda uzrokovana drugim čimbenicima ne pripisuje kineskom uvozu. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 3. stavke 6. i 7. osnovne uredbe time što, među ostalim, nije uzela u obzir nepostojanje vremenskog poklapanja i time što nije osigurala da se povreda uzrokovana drugim čimbenicima ne pripisuje kineskom uvozu.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila prava obrane tužiteljâ i članak 6. stavak 7., članak 19. stavke 1. do 3. i članak 20. stavke 2. i 4. Osnovne uredbe time što je, među ostalim, odbila omogućiti bilo kakav pristup izračunima štete, učincima na cijene i izračunima razine uklanjanja štete te određivanju uobičajene vrijednosti, time što je čak odbila dati tražene podatke u objedinjenoj verziji i time što nije objavila različite relevantne informacije, unatoč tome što se to od nje opetovano tražilo. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila prava obrane tužiteljâ i članak 6. stavak 7., članak 19. stavke 1. do 3. i članak 20. stavke 2. i 4. Osnovne uredbe time što je, među ostalim, odbila omogućiti bilo kakav pristup izračunima štete, učincima na cijene i izračunima razine uklanjanja štete te određivanju uobičajene vrijednosti, time što je čak odbila dati tražene podatke u objedinjenoj verziji i time što nije objavila različite relevantne informacije, unatoč tome što se to od nje opetovano tražilo.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 10., članak 3. stavak 2. točku (a) i stavak 3. te članak 9. stavak 4. Osnovne uredbe i načelo dobre uprave, time što, prilikom svoje usporedbe cijena, nije uzela u obzir sva svojstva kontrolnih brojeva proizvoda, time što nije dostavila potrebne informacije u odnosu na svojstva proizvoda različita od onih koja se odražavaju u prvotnim kontrolnim brojevima proizvoda i time što nije ispravila nepravilnosti koje proizlaze iz malog obujma proizvodnje u Indiji pogrešno odbivši zahtjev za usklađivanje uobičajene vrijednosti . |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 10., članak 3. stavak 2. točku (a) i stavak 3. te članak 9. stavak 4. Osnovne uredbe i načelo dobre uprave, time što, prilikom svoje usporedbe cijena, nije uzela u obzir sva svojstva kontrolnih brojeva proizvoda, time što nije dostavila potrebne informacije u odnosu na svojstva proizvoda različita od onih koja se odražavaju u prvotnim kontrolnim brojevima proizvoda i time što nije ispravila nepravilnosti koje proizlaze iz malog obujma proizvodnje u Indiji pogrešno odbivši zahtjev za usklađivanje uobičajene vrijednosti .

| 5. | Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 10. točku (b) i članak 2. stavak 7. točku (a) Osnovne uredbe time što je uskladila uobičajene vrijednosti neizravnih poreza naviše. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 10. točku (b) i članak 2. stavak 7. točku (a) Osnovne uredbe time što je uskladila uobičajene vrijednosti neizravnih poreza naviše.

| 6. | Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 7. točku (a) Osnovne uredbe time što se, za određivanje troškova prodaje, općih i administrativnih troškova i profita koji se koristi za izračunanu uobičajenu vrijednost, oslanjala na podatke od samo jednog indijskog proizvođača, umjesto da koristi sve relevantne informacije koje su dostupne u odnosu na analognu zemlju. |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 7. točku (a) Osnovne uredbe time što se, za određivanje troškova prodaje, općih i administrativnih troškova i profita koji se koristi za izračunanu uobičajenu vrijednost, oslanjala na podatke od samo jednog indijskog proizvođača, umjesto da koristi sve relevantne informacije koje su dostupne u odnosu na analognu zemlju.

---

| 18.6.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 211/29 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 211/29

---

Rješenje Općeg suda od 16. travnja 2018. – UN protiv Komisije

(Predmet T-676/17) (1)

(2018/C 211/36)

Jezik postupka: njemački

Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 402, 27. 11. 2017.

---