# Euroopan unionin C 211/18.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 211 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 61. vuosikerta18. kesäkuu 2018 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 211

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

61. vuosikerta18. kesäkuu 2018

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2018/C 211/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2018/C 211/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin Tuomioistuin |
| 2018/C 211/02 | Asia C-233/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Generalitat de Catalunya (Ennakkoratkaisupyyntö — Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero — Sijoittautumisvapaus — Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu — Valtiontuki — Valikoiva toimenpide — Komission kirje, jolla ilmoitetaan kantelun käsittelyn lopettamisesta — Voimassa oleva tuki) | 2 |
| 2018/C 211/03 | Yhdistetyt asiat C-234/16 ja C-235/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16) ja Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero — Sijoittautumisvapaus — Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu — Valtiontuki — Valikoiva toimenpide) | 3 |
| 2018/C 211/04 | Asiat C-236/16 ja C-237/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Diputación General de Aragón (Ennakkoratkaisupyyntö — Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero — Sijoittautumisvapaus — Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu — Valtiontuki — Valikoiva toimenpide) | 4 |
| 2018/C 211/05 | Asia C-353/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – (Yhdistynyt kuningaskunta) – MP v. Secretary of State for the Home Department (Ennakkoratkaisupyyntö — Turvapaikkapolitiikka — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 4 artikla — Direktiivi 2004/83/EY — 2 artiklan e alakohta — Edellytykset toissijaisen suojelun saamiseksi — 15 artiklan b alakohta — Vaara vakavasta haitasta hakijan psyykkiselle terveydelle siinä tilanteessa, että hänet palautetaan alkuperämaahansa — Henkilöt, jotka ovat joutuneet kidutetuiksi alkuperämaassaan) | 4 |
| 2018/C 211/06 | Asia C-34/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Eamonn Donnellan v. Revenue Commissioners (Ennakkoratkaisupyyntö — Keskinäinen avunanto saatavien perinnässä — Direktiivi 2010/24/EU — 14 artikla — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Pyynnön vastaanottavan viranomaisen mahdollisuus kieltäytyä virka-avusta sillä perusteella, ettei saatavaa ole annettu asianmukaisesti tiedoksi) | 5 |
| 2018/C 211/07 | Asia C-81/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Suceava – Romania) – Zabrus Siret SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Direktiivi 2006/112/EY — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Oikeus saada arvonlisävero palautetuksi — Sellaiseen ajanjaksoon liittyvät liiketoimet, joka on jo ollut päätetyn verotarkastuksen kohteena — Kansallinen lainsäädäntö — Verovelvollisella ei ole mahdollisuutta oikaista veroilmoituksia, jotka ovat jo olleet verotarkastuksen kohteena — Tehokkuusperiaate — Verotuksen neutraalisuus — Oikeusvarmuus) | 6 |
| 2018/C 211/08 | Yhdistetyt asiat C-91/17 P ja C-92/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.4.2018 – Valittajina Cellnex Telecom SA (aiemmin Abertis Telecom SA) ja Telecom Castilla-La Mancha SA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja SES Astra (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Digitaalitelevisio — Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Comunidad Autónoma de Castilla-La Manchan (Kastilia-La Manchan itsehallintoalue, Espanja) syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla — Avustus maanpäällisen digitaalisen televisiolähetysverkon operaattoreille — Päätös, jolla tukitoimenpiteet todetaan osittain sisämarkkinoille soveltumattomiksi — Valtiontuen käsite — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Määritelmä — Jäsenvaltioiden harkintavalta) | 6 |
| 2018/C 211/09 | Asia C-97/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2018 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luonnonsuojelu — Direktiivi 2009/147/EY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Erityinen suojelualue — Direktiivin 2009/147 liitteessä I mainittujen lintulajien suojelemiseen lukumäärältään ja kooltaan sopivimpien alueiden osoittaminen erityisiksi suojelualueiksi — Kansainvälisesti tärkeä lintualue (IBA) — Rilan IBA-alue — Rilan IBA-alueen osoittaminen osittain erityiseksi suojelualueeksi) | 7 |
| 2018/C 211/10 | Asia C-66/18: Kanne 1.2.2018 – Euroopan komissio v. Unkari | 7 |
| 2018/C 211/11 | Asia C-78/18: Kanne 6.2.2018 – Euroopan komissio v. Unkari | 8 |
| 2018/C 211/12 | Asia C-139/18 P: Valitus, jonka CJ on tehnyt 21.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-602/16, CJ v. ECDC, 13.12.2017 antamasta tuomiosta | 9 |
| 2018/C 211/13 | Asia C-167/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Espanja) on esittänyt 2.3.2018 – Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote v. Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L. | 11 |
| 2018/C 211/14 | Asia C-176/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 7.3.2018 – Club de Variedades Vegetales Protegidas v. Adolfo Juan Martínez Sanchís | 11 |
| 2018/C 211/15 | Asia C-177/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 14 de Madrid (Espanja) on esittänyt 7.3.2018 – Almudena Baldonedo Martín v. Ayuntamiento de Madrid | 12 |
| 2018/C 211/16 | Asia C-186/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 9.3.2018 – José Cánovas Pardo S.L. v. Club de Variedades Vegetales Protegidas | 13 |
| 2018/C 211/17 | Asia C-193/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Saksa) on esittänyt 19.3.2018 – Google LLC v. Saksan valtio | 14 |
| 2018/C 211/18 | Asia C-205/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Pitești (Romania) on esittänyt 20.3.2018 – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv ja Raluca-Marinela Traşcă v. Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea | 15 |
| 2018/C 211/19 | Asia C-233/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidshof te Brussel (Belgia) on esittänyt 29.3.2018 – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers | 16 |
| 2018/C 211/20 | Asia C-242/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 5.4.2018 – UniCredit Leasing EAD v. Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP | 16 |
| 2018/C 211/21 | Asia C-254/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 12.4.2018 – Syndicat des cadres de la sécurité intérieure v. Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur ja Ministre de l'Action et des Comptes publics | 17 |
| 2018/C 211/22 | Asia C-270/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 19.4.2018 – UPM France v. Premier ministre ja Ministre de l'Action et des Comptes publics | 18 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2018/C 211/23 | Asia T-47/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Sigma Orionis v. REA (Välityslauseke — Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 — Tukisopimuksen maksujen keskeyttäminen tilintarkastuksen johdosta — Vaatimus, jolla REAa vaaditaan suorittamaan ne määrät, jotka sen on maksettava tukisopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä) | 19 |
| 2018/C 211/24 | Asia T-48/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Sigma Orionis v. komissio (Välityslauseke — Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007 – 2013) sekä tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 — Maksujen keskeyttäminen ja avustussopimusten purkaminen tilintarkastuksen johdosta — Vaatimus siitä, että komissio suorittaa summat, jotka sen on maksettava avustussopimusten täytäntöönpanon perusteella — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu) | 19 |
| 2018/C 211/25 | Asia T-168/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Grizzly Tools v. komissio (Kuluttajien ja työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelu — Direktiivi 2006/42/EY — Suojalauseke — Kansallinen toimenpide, jolla kiellettiin painepesurin markkinoille saattaminen — Olennaiset terveys- ja turvallisuusvaatimukset — Komission päätös, jossa toimenpide todetaan perustelluksi — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertainen kohtelu) | 20 |
| 2018/C 211/26 | Asia T-428/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.5.2018 – Alpine Welten Die Bergführer v. EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin ALPINEWELTEN Die Bergführer rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)) | 21 |
| 2018/C 211/27 | Asia T-429/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Laboratoires Majorelle v. EUIPO – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin LABORATOIRES MAJORELLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki MAJORELLE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aiemmat tavaramerkit — Tavaramerkkihakemuksen jakaminen — Asetuksen N:o 207/2009 44 artiklan 6 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 50 artiklan 6 kohta)) | 21 |
| 2018/C 211/28 | Asia T-195/18: Kanne 16.3.2018 – Talanton v. komissio | 22 |
| 2018/C 211/29 | Asia T-200/18: Kanne 20.3.2018 – Fersher Developments ja Lisin v. komissio ja EKP | 23 |
| 2018/C 211/30 | Asia T-208/18: Kanne 23.3.2018 – Nessim Daoud ym. v. neuvosto ym. | 23 |
| 2018/C 211/31 | Asia T-214/18: Kanne 27.3.2018 – Briois v. parlamentti | 24 |
| 2018/C 211/32 | Asia T-215/18: Kanne 27.3.2018 – QB v. EKP | 25 |
| 2018/C 211/33 | Asia T-216/18: Kanne 28.3.2018 – Pozza v. parlamentti | 26 |
| 2018/C 211/34 | Asia T-217/18: Kanne 28.3.2018 – DK v. EUH | 27 |
| 2018/C 211/35 | Asia T-254/18: Kanne 23.4.2018 – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ym. v. komissio | 28 |
| 2018/C 211/36 | Asia T-676/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2018 – UN v. komissio | 29 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

2018/C 211/02

Asia C-233/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Generalitat de Catalunya (Ennakkoratkaisupyyntö — Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero — Sijoittautumisvapaus — Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu — Valtiontuki — Valikoiva toimenpide — Komission kirje, jolla ilmoitetaan kantelun käsittelyn lopettamisesta — Voimassa oleva tuki)

2

2018/C 211/03

Yhdistetyt asiat C-234/16 ja C-235/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16) ja Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero — Sijoittautumisvapaus — Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu — Valtiontuki — Valikoiva toimenpide)

3

2018/C 211/04

Asiat C-236/16 ja C-237/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Diputación General de Aragón (Ennakkoratkaisupyyntö — Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero — Sijoittautumisvapaus — Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu — Valtiontuki — Valikoiva toimenpide)

4

2018/C 211/05

Asia C-353/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – (Yhdistynyt kuningaskunta) – MP v. Secretary of State for the Home Department (Ennakkoratkaisupyyntö — Turvapaikkapolitiikka — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 4 artikla — Direktiivi 2004/83/EY — 2 artiklan e alakohta — Edellytykset toissijaisen suojelun saamiseksi — 15 artiklan b alakohta — Vaara vakavasta haitasta hakijan psyykkiselle terveydelle siinä tilanteessa, että hänet palautetaan alkuperämaahansa — Henkilöt, jotka ovat joutuneet kidutetuiksi alkuperämaassaan)

4

2018/C 211/06

Asia C-34/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Eamonn Donnellan v. Revenue Commissioners (Ennakkoratkaisupyyntö — Keskinäinen avunanto saatavien perinnässä — Direktiivi 2010/24/EU — 14 artikla — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Pyynnön vastaanottavan viranomaisen mahdollisuus kieltäytyä virka-avusta sillä perusteella, ettei saatavaa ole annettu asianmukaisesti tiedoksi)

5

2018/C 211/07

Asia C-81/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Suceava – Romania) – Zabrus Siret SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Direktiivi 2006/112/EY — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Oikeus saada arvonlisävero palautetuksi — Sellaiseen ajanjaksoon liittyvät liiketoimet, joka on jo ollut päätetyn verotarkastuksen kohteena — Kansallinen lainsäädäntö — Verovelvollisella ei ole mahdollisuutta oikaista veroilmoituksia, jotka ovat jo olleet verotarkastuksen kohteena — Tehokkuusperiaate — Verotuksen neutraalisuus — Oikeusvarmuus)

6

2018/C 211/08

Yhdistetyt asiat C-91/17 P ja C-92/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.4.2018 – Valittajina Cellnex Telecom SA (aiemmin Abertis Telecom SA) ja Telecom Castilla-La Mancha SA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja SES Astra (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Digitaalitelevisio — Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Comunidad Autónoma de Castilla-La Manchan (Kastilia-La Manchan itsehallintoalue, Espanja) syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla — Avustus maanpäällisen digitaalisen televisiolähetysverkon operaattoreille — Päätös, jolla tukitoimenpiteet todetaan osittain sisämarkkinoille soveltumattomiksi — Valtiontuen käsite — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Määritelmä — Jäsenvaltioiden harkintavalta)

6

2018/C 211/09

Asia C-97/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2018 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luonnonsuojelu — Direktiivi 2009/147/EY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Erityinen suojelualue — Direktiivin 2009/147 liitteessä I mainittujen lintulajien suojelemiseen lukumäärältään ja kooltaan sopivimpien alueiden osoittaminen erityisiksi suojelualueiksi — Kansainvälisesti tärkeä lintualue (IBA) — Rilan IBA-alue — Rilan IBA-alueen osoittaminen osittain erityiseksi suojelualueeksi)

7

2018/C 211/10

Asia C-66/18: Kanne 1.2.2018 – Euroopan komissio v. Unkari

7

2018/C 211/11

Asia C-78/18: Kanne 6.2.2018 – Euroopan komissio v. Unkari

8

2018/C 211/12

Asia C-139/18 P: Valitus, jonka CJ on tehnyt 21.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-602/16, CJ v. ECDC, 13.12.2017 antamasta tuomiosta

9

2018/C 211/13

Asia C-167/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Espanja) on esittänyt 2.3.2018 – Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote v. Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

11

2018/C 211/14

Asia C-176/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 7.3.2018 – Club de Variedades Vegetales Protegidas v. Adolfo Juan Martínez Sanchís

11

2018/C 211/15

Asia C-177/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 14 de Madrid (Espanja) on esittänyt 7.3.2018 – Almudena Baldonedo Martín v. Ayuntamiento de Madrid

o

12

2018/C 211/16

Asia C-186/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 9.3.2018 – José Cánovas Pardo S.L. v. Club de Variedades Vegetales Protegidas

13

2018/C 211/17

Asia C-193/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Saksa) on esittänyt 19.3.2018 – Google LLC v. Saksan valtio

14

2018/C 211/18

Asia C-205/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Pitești (Romania) on esittänyt 20.3.2018 – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv ja Raluca-Marinela Traşcă v. Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

15

2018/C 211/19

Asia C-233/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidshof te Brussel (Belgia) on esittänyt 29.3.2018 – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

16

2018/C 211/20

Asia C-242/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 5.4.2018 – UniCredit Leasing EAD v. Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

16

2018/C 211/21

Asia C-254/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 12.4.2018 – Syndicat des cadres de la sécurité intérieure v. Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur ja Ministre de l'Action et des Comptes publics

17

2018/C 211/22

Asia C-270/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 19.4.2018 – UPM France v. Premier ministre ja Ministre de l'Action et des Comptes publics

18

Unionin yleinen tuomioistuin

2018/C 211/23

Asia T-47/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Sigma Orionis v. REA (Välityslauseke — Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 — Tukisopimuksen maksujen keskeyttäminen tilintarkastuksen johdosta — Vaatimus, jolla REAa vaaditaan suorittamaan ne määrät, jotka sen on maksettava tukisopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä)

19

2018/C 211/24

Asia T-48/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Sigma Orionis v. komissio (Välityslauseke — Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007 – 2013) sekä tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 — Maksujen keskeyttäminen ja avustussopimusten purkaminen tilintarkastuksen johdosta — Vaatimus siitä, että komissio suorittaa summat, jotka sen on maksettava avustussopimusten täytäntöönpanon perusteella — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

19

2018/C 211/25

Asia T-168/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Grizzly Tools v. komissio (Kuluttajien ja työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelu — Direktiivi 2006/42/EY — Suojalauseke — Kansallinen toimenpide, jolla kiellettiin painepesurin markkinoille saattaminen — Olennaiset terveys- ja turvallisuusvaatimukset — Komission päätös, jossa toimenpide todetaan perustelluksi — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertainen kohtelu)

20

2018/C 211/26

Asia T-428/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.5.2018 – Alpine Welten Die Bergführer v. EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin ALPINEWELTEN Die Bergführer rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

21

2018/C 211/27

Asia T-429/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Laboratoires Majorelle v. EUIPO – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin LABORATOIRES MAJORELLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki MAJORELLE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aiemmat tavaramerkit — Tavaramerkkihakemuksen jakaminen — Asetuksen N:o 207/2009 44 artiklan 6 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 50 artiklan 6 kohta))

21

2018/C 211/28

Asia T-195/18: Kanne 16.3.2018 – Talanton v. komissio

22

2018/C 211/29

Asia T-200/18: Kanne 20.3.2018 – Fersher Developments ja Lisin v. komissio ja EKP

23

2018/C 211/30

Asia T-208/18: Kanne 23.3.2018 – Nessim Daoud ym. v. neuvosto ym.

23

2018/C 211/31

Asia T-214/18: Kanne 27.3.2018 – Briois v. parlamentti

24

2018/C 211/32

Asia T-215/18: Kanne 27.3.2018 – QB v. EKP

25

2018/C 211/33

Asia T-216/18: Kanne 28.3.2018 – Pozza v. parlamentti

26

2018/C 211/34

Asia T-217/18: Kanne 28.3.2018 – DK v. EUH

27

2018/C 211/35

Asia T-254/18: Kanne 23.4.2018 – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ym. v. komissio

28

2018/C 211/36

Asia T-676/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2018 – UN v. komissio

29

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2018/C 211/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 200, 11.6.2018

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 190, 4.6.2018

EUVL C 182, 28.5.2018

EUVL C 166, 14.5.2018

EUVL C 161, 7.5.2018

EUVL C 152, 30.4.2018

EUVL C 142, 23.4.2018

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/2 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Generalitat de Catalunya

(Asia C-233/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero - Sijoittautumisvapaus - Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu - Valtiontuki - Valikoiva toimenpide - Komission kirje, jolla ilmoitetaan kantelun käsittelyn lopettamisesta - Voimassa oleva tuki))

(2018/C 211/02)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Vastapuoli: Generalitat de Catalunya

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kaupan suuryksiköiltä kannettavalle verolle. |
| --- | --- |

1)

SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kaupan suuryksiköiltä kannettavalle verolle.

| 2) | Sellainen pääasiassa kyseessä olevan kaltainen vero ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka kannetaan kaupan suuryksiköiltä pääosin niiden myyntipinta-alan mukaan, siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, joiden myyntipinta-ala on alle 2 500 m2. Tällainen vero ei ole kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea myöskään siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, jotka toimivat puutarha-alalla taikka ajoneuvojen, rakennusmateriaalien, koneiden tai teollisuustarvikkeiden kaupan alalla, eikä siltä osin kuin yksiköiden, jotka harjoittavat huonekalujen, saniteettituotteiden, ovien ja ikkunoiden tai rautakauppatavaroiden kauppaa, veron määräytymisperusteesta tehdään 60 prosentin suuruinen vähennys, koska kyseisistä yksiköistä ei aiheudu yhtä suuria vaikutuksia ympäristöön ja maankäytön suunnitteluun kuin muista yksiköistä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.
  Tällainen vero on sitä vastoin tuossa samassa määräyksessä tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin siitä on vapautettu kollektiiviset kaupan suuryksiköt, joiden myyntipinta-ala on vähintään 2 500 m2. |
| --- | --- |

2)

Sellainen pääasiassa kyseessä olevan kaltainen vero ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka kannetaan kaupan suuryksiköiltä pääosin niiden myyntipinta-alan mukaan, siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, joiden myyntipinta-ala on alle 2 500 m2. Tällainen vero ei ole kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea myöskään siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, jotka toimivat puutarha-alalla taikka ajoneuvojen, rakennusmateriaalien, koneiden tai teollisuustarvikkeiden kaupan alalla, eikä siltä osin kuin yksiköiden, jotka harjoittavat huonekalujen, saniteettituotteiden, ovien ja ikkunoiden tai rautakauppatavaroiden kauppaa, veron määräytymisperusteesta tehdään 60 prosentin suuruinen vähennys, koska kyseisistä yksiköistä ei aiheudu yhtä suuria vaikutuksia ympäristöön ja maankäytön suunnitteluun kuin muista yksiköistä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

Tällainen vero on sitä vastoin tuossa samassa määräyksessä tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin siitä on vapautettu kollektiiviset kaupan suuryksiköt, joiden myyntipinta-ala on vähintään 2 500 m2.

| 3) | Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista veroa koskevasta järjestelmästä seuraavaa valtiontukea ei voida ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kuvaaman kaltaisissa olosuhteissa pitää Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdassa, jonka sanamuoto on toistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan b alakohdassa, tarkoitettuna voimassa olevana tukena. |
| --- | --- |

3)

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista veroa koskevasta järjestelmästä seuraavaa valtiontukea ei voida ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kuvaaman kaltaisissa olosuhteissa pitää Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdassa, jonka sanamuoto on toistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan b alakohdassa, tarkoitettuna voimassa olevana tukena.

---

(1)  EUVL C 260, 18.7.2016.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/3 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16) ja Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16)

(Yhdistetyt asiat C-234/16 ja C-235/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero - Sijoittautumisvapaus - Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu - Valtiontuki - Valikoiva toimenpide))

(2018/C 211/03)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Vastapuolet: Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16) ja Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16)

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kaupan suuryksiköiltä kannettavalle verolle. |
| --- | --- |

1)

SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kaupan suuryksiköiltä kannettavalle verolle.

| 2) | Sellainen pääasioissa kyseessä olevan kaltainen vero ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka kannetaan vähittäiskaupan suuryksiköiltä pääosin niiden myyntipinta-alan mukaan, siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, joiden myyntipinta-ala on alle 4 000 m2. Tällainen vero ei ole myöskään kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, jotka toimivat puutarha-alalla taikka ajoneuvojen, rakennusmateriaalien, koneiden tai teollisuustarvikkeiden kaupan alalla ja joiden myyntipinta-ala ei ylitä 10 000 m2:ä, koska kyseisistä yksiköistä ei aiheudu yhtä suuria vaikutuksia ympäristöön ja maankäytön suunnitteluun kuin muista yksiköistä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava. |
| --- | --- |

2)

Sellainen pääasioissa kyseessä olevan kaltainen vero ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka kannetaan vähittäiskaupan suuryksiköiltä pääosin niiden myyntipinta-alan mukaan, siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, joiden myyntipinta-ala on alle 4 000 m2. Tällainen vero ei ole myöskään kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, jotka toimivat puutarha-alalla taikka ajoneuvojen, rakennusmateriaalien, koneiden tai teollisuustarvikkeiden kaupan alalla ja joiden myyntipinta-ala ei ylitä 10 000 m2:ä, koska kyseisistä yksiköistä ei aiheudu yhtä suuria vaikutuksia ympäristöön ja maankäytön suunnitteluun kuin muista yksiköistä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

---

(1)  EUVL C 260, 18.7.2016.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/4 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Diputación General de Aragón

(Asiat C-236/16 ja C-237/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kaupan suuryksiköiltä kannettava alueellinen vero - Sijoittautumisvapaus - Ympäristönsuojelu ja maankäytön suunnittelu - Valtiontuki - Valikoiva toimenpide))

(2018/C 211/04)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

Vastapuoli: Diputación General de Aragón

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kaupan suuryksiköiltä kannettavalle verolle. |
| --- | --- |

1)

SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kaupan suuryksiköiltä kannettavalle verolle.

| 2) | Sellainen pääasioissa kyseessä olevan kaltainen vero ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka kannetaan vähittäiskaupan suuryksiköiltä pääosin niiden myyntipinta-alan mukaan, siltä osin kuin siitä on vapautettu näistä yksiköistä yksiköt, joiden myyntipinta-ala ei ylitä 500 m2, ja yksiköt, joiden myyntipinta-ala ylittää kyseisen kynnysarvon mutta joiden veron määräytymisperuste ei ole yli 2 000 m2. Tällainen vero ei ole myöskään kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, jotka harjoittavat toimintaansa koneiden, ajoneuvojen, työkalujen ja teollisuustarvikkeiden, elinkeinonharjoittajille tarkoitettujen rakennusmateriaalien, saniteettituotteiden, ovien ja ikkunoiden, yksittäisissä, perinteisissä ja erikoiskaupan yksiköissä myytävien huonekalujen tai moottoriajoneuvojen kaupan alalla sekä puutarhamyymälöissä tai huoltoasemilla, koska kyseisistä yksiköistä ei aiheudu yhtä suuria vaikutuksia ympäristöön ja maankäytön suunnitteluun kuin muista yksiköistä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava. |
| --- | --- |

2)

Sellainen pääasioissa kyseessä olevan kaltainen vero ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka kannetaan vähittäiskaupan suuryksiköiltä pääosin niiden myyntipinta-alan mukaan, siltä osin kuin siitä on vapautettu näistä yksiköistä yksiköt, joiden myyntipinta-ala ei ylitä 500 m2, ja yksiköt, joiden myyntipinta-ala ylittää kyseisen kynnysarvon mutta joiden veron määräytymisperuste ei ole yli 2 000 m2. Tällainen vero ei ole myöskään kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, jotka harjoittavat toimintaansa koneiden, ajoneuvojen, työkalujen ja teollisuustarvikkeiden, elinkeinonharjoittajille tarkoitettujen rakennusmateriaalien, saniteettituotteiden, ovien ja ikkunoiden, yksittäisissä, perinteisissä ja erikoiskaupan yksiköissä myytävien huonekalujen tai moottoriajoneuvojen kaupan alalla sekä puutarhamyymälöissä tai huoltoasemilla, koska kyseisistä yksiköistä ei aiheudu yhtä suuria vaikutuksia ympäristöön ja maankäytön suunnitteluun kuin muista yksiköistä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

---

(1)  EUVL C 260, 18.7.2016.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/4 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – (Yhdistynyt kuningaskunta) – MP v. Secretary of State for the Home Department

(Asia C-353/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Turvapaikkapolitiikka - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 4 artikla - Direktiivi 2004/83/EY - 2 artiklan e alakohta - Edellytykset toissijaisen suojelun saamiseksi - 15 artiklan b alakohta - Vaara vakavasta haitasta hakijan psyykkiselle terveydelle siinä tilanteessa, että hänet palautetaan alkuperämaahansa - Henkilöt, jotka ovat joutuneet kidutetuiksi alkuperämaassaan))

(2018/C 211/05)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Kantaja: MP

Vastaaja: Secretary of State for the Home Department

Tuomiolauselma

Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 2 artiklan e alakohtaa ja 15 artiklan b alakohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan valossa, on tulkittava siten, että kolmannen maan kansalaiselle, jota hänen alkuperämaansa viranomaiset ovat aiemmin kiduttaneet ja johon ei enää kohdistu vaaraa kidutuksesta siinä tapauksessa, että hänet palautetaan kyseiseen maahan, mutta jonka fyysinen ja psyykkinen terveydentila saattaisi tällaisessa tapauksessa heikentyä vakavasti siten, että on olemassa vakava vaara, että kyseinen kansalainen tekee itsemurhan kärsimästään kidutuksesta aiheutuneen trauman johdosta, voidaan myöntää toissijainen suojeluasema, jos on olemassa todellinen vaara siitä, että häneltä evätään kyseisessä maassa tahallaan tästä kidutuksesta aiheutuneiden fyysisten tai psyykkisten jälkiseurauksien asianmukainen hoito, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

---

(1)  EUVL C 326, 5.9.2016.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Eamonn Donnellan v. Revenue Commissioners

(Asia C-34/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Keskinäinen avunanto saatavien perinnässä - Direktiivi 2010/24/EU - 14 artikla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Pyynnön vastaanottavan viranomaisen mahdollisuus kieltäytyä virka-avusta sillä perusteella, ettei saatavaa ole annettu asianmukaisesti tiedoksi))

(2018/C 211/06)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Eamonn Donnellan

Vastaaja: Revenue Commissioners

Tuomiolauselma

Keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 16.3.2010 annetun neuvoston direktiivin 2010/24/EU 14 artiklan 1 ja 2 kohtaa on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa tarkasteltuina tulkittava siten, etteivät ne estä jäsenvaltion viranomaista kieltäytymästä sellaisen perintäpyynnön täytäntöönpanosta, joka koskee pääasiassa kyseessä olevan kaltaista, jossakin toisessa jäsenvaltiossa määrättyyn rahamääräiseen seuraamukseen perustuvaa saatavaa, siitä syystä, ettei päätöstä, jolla seuraamus määrättiin, ole annettu asianomaiselle asianmukaisesti tiedoksi ennen kuin perintäpyyntö on tämän direktiivin mukaisesti esitetty kyseiselle viranomaiselle.

---

(1)  EUVL C 104, 3.4.2017.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Suceava – Romania) – Zabrus Siret SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava

(Asia C-81/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Direktiivi 2006/112/EY - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Oikeus saada arvonlisävero palautetuksi - Sellaiseen ajanjaksoon liittyvät liiketoimet, joka on jo ollut päätetyn verotarkastuksen kohteena - Kansallinen lainsäädäntö - Verovelvollisella ei ole mahdollisuutta oikaista veroilmoituksia, jotka ovat jo olleet verotarkastuksen kohteena - Tehokkuusperiaate - Verotuksen neutraalisuus - Oikeusvarmuus))

(2018/C 211/07)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Suceava

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Zabrus Siret SRL

Vastapuoli: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.7.2010 annetulla neuvoston direktiivillä 2010/45/EU, 167, 168, 179, 180 ja 182 artiklaa sekä tehokkuusperiaatetta, verotuksen neutraalisuuden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla arvonlisäveroilmoitusten oikaisemiselle kansallisessa oikeudessa asetetusta viiden vuoden vanhentumisajasta poiketen estetään verovelvollista pääasiassa kyseessä olevissa olosuhteissa tekemästä vähennysoikeuden edellytyksenä olevaa oikaisua pelkästään sillä perusteella, että kyseinen oikaisu koskee verotarkastuksen kohteena jo ollutta ajanjaksoa.

---

(1)  EUVL C 161, 22.5.2017.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.4.2018 – Valittajina Cellnex Telecom SA (aiemmin Abertis Telecom SA) ja Telecom Castilla-La Mancha SA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja SES Astra

(Yhdistetyt asiat C-91/17 P ja C-92/17 P) (1)

((Muutoksenhaku - Valtiontuki - Digitaalitelevisio - Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Comunidad Autónoma de Castilla-La Manchan (Kastilia-La Manchan itsehallintoalue, Espanja) syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla - Avustus maanpäällisen digitaalisen televisiolähetysverkon operaattoreille - Päätös, jolla tukitoimenpiteet todetaan osittain sisämarkkinoille soveltumattomiksi - Valtiontuen käsite - Etu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Määritelmä - Jäsenvaltioiden harkintavalta))

(2018/C 211/08)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittajat: Cellnex Telecom SA (aiemmin Abertis Telecom SA) ja Telecom Castilla-La Mancha SA (edustajat J. Buendía Sierra ja A. Lamadrid de Pablo, abogados)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Gippini Fournier, B. Stromsky ja P. Němečková) ja SES Astra (edustajat F. González Díaz ja V. Romero Algarra, abogados)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitukset hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitukset hylätään.

| 2) | Cellnex Telecom SA ja Telecom Castilla-La Mancha SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Cellnex Telecom SA ja Telecom Castilla-La Mancha SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 129, 24.4.2017.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2018 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

(Asia C-97/17) (1)

((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Luonnonsuojelu - Direktiivi 2009/147/EY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Erityinen suojelualue - Direktiivin 2009/147 liitteessä I mainittujen lintulajien suojelemiseen lukumäärältään ja kooltaan sopivimpien alueiden osoittaminen erityisiksi suojelualueiksi - Kansainvälisesti tärkeä lintualue (IBA) - Rilan IBA-alue - Rilan IBA-alueen osoittaminen osittain erityiseksi suojelualueeksi))

(2018/C 211/09)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Mihaylova ja C. Hermes)

Vastaaja: Bulgarian tasavalta (asiamiehet: E. Petranova ja L. Zaharieva)

Tuomiolauselma

| 1) | Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole sisällyttänyt Rilan vuoristoalueen kattavaa kansainvälisesti tärkeää lintualuetta kokonaisuudessaan erityiseen suojelualueeseen eikä näin ole osoittanut erityiseksi suojelualueeksi kyseisen direktiivin liitteessä I tarkoitettujen lajien suojelemiseen lukumäärältään ja kooltaan sopivimpia alueita. |
| --- | --- |

1)

Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole sisällyttänyt Rilan vuoristoalueen kattavaa kansainvälisesti tärkeää lintualuetta kokonaisuudessaan erityiseen suojelualueeseen eikä näin ole osoittanut erityiseksi suojelualueeksi kyseisen direktiivin liitteessä I tarkoitettujen lajien suojelemiseen lukumäärältään ja kooltaan sopivimpia alueita.

| 2) | Bulgarian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Bulgarian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 121, 18.4.2017.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/7

---

Kanne 1.2.2018 – Euroopan komissio v. Unkari

(Asia C-66/18)

(2018/C 211/10)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, L. Malferrari, B. De Meester ja K. Talabér-Ritz)

Vastaaja: Unkari

Vaatimukset

Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin toteaa, että Unkari

| — | ei ole noudattanut WTO:n palvelukauppaa koskevan sopimuksen [palvelukaupan yleissopimus] XVII artiklaan perustuvia velvoitteitaan, koska muutetun, vuoden 2011 lain nro CCIV 76 §:n 1 momentin a kohdan mukaan Euroopan talousalueen ulkopuolelle sijoittautuneilta korkea-asteen oppilaitoksilta edellytetään kansainvälisen sopimuksen tekemistä opetuspalvelujen tarjoamiseksi |
| --- | --- |

—

ei ole noudattanut WTO:n palvelukauppaa koskevan sopimuksen [palvelukaupan yleissopimus] XVII artiklaan perustuvia velvoitteitaan, koska muutetun, vuoden 2011 lain nro CCIV 76 §:n 1 momentin a kohdan mukaan Euroopan talousalueen ulkopuolelle sijoittautuneilta korkea-asteen oppilaitoksilta edellytetään kansainvälisen sopimuksen tekemistä opetuspalvelujen tarjoamiseksi

| — | ei ole noudattanut direktiivin 2006/123/EY (1) 16 artiklaan, SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaan sekä palvelukaupan yleissopimuksen XVII artiklaan perustuvia velvoitteitaan, koska muutetun, vuoden 2011 lain nro CCIV 76 §:n 1 momentin b kohdan mukaan ulkomaisilta korkea-asteen oppilaitoksilta edellytetään, että ne tarjoavat korkea-asteen opetusta alkuperämaissaan |
| --- | --- |

—

ei ole noudattanut direktiivin 2006/123/EY (1) 16 artiklaan, SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaan sekä palvelukaupan yleissopimuksen XVII artiklaan perustuvia velvoitteitaan, koska muutetun, vuoden 2011 lain nro CCIV 76 §:n 1 momentin b kohdan mukaan ulkomaisilta korkea-asteen oppilaitoksilta edellytetään, että ne tarjoavat korkea-asteen opetusta alkuperämaissaan

| — | ei ole noudattanut Euroopan unionin perusoikeuskirjan 13 artiklaan, 14 artiklan 3 kohtaan ja 16 artiklaan perustuvia velvoitteitaan edellä kuvattujen rajoitusten osalta |
| --- | --- |

—

ei ole noudattanut Euroopan unionin perusoikeuskirjan 13 artiklaan, 14 artiklan 3 kohtaan ja 16 artiklaan perustuvia velvoitteitaan edellä kuvattujen rajoitusten osalta

| — | velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Korkea-asteen opetuspalvelujen tarjoamisen oikeudellisista perusteista säädetään Unkarissa valtion korkea-asteen opetuksesta vuonna 2011 annetun lain (nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény) 76 §:n 1 momentin a kohdassa siten, että ulkomainen korkea-asteen oppilaitos voi harjoittaa tutkintoon johtavaa opetustoimintaa vain siinä tapauksessa, että Unkarin hallitus ja ulkomaisen korkea-asteen oppilaitoksen kotipaikan valtion hallitus ovat tehneet Unkarissa harjoitettavan toiminnan periaatteellisesta tuesta kansainvälisen sopimuksen, joka velvoittaa kumpaakin sopimuspuolta ja jonka on perustuttava – kun kyse on liittovaltiosta – liittovaltiotason hallituksen kanssa tätä ennen voimaantulleeseen sopimukseen, mikäli osavaltion hallituksella ei ole valtuutta tehdä liittovaltiotason hallitusta velvoittavaa kansainvälistä sopimusta.

Tämän lisäksi vuonna 2011 annetun lain nro CCIV 76 §:n 1 momentin b kohdassa säädetään, että Unkarissa toimivan ulkomaisen korkea-asteen oppilaitoksen on sen lisäksi, että se on kotipaikkansa valtiossa tunnustettu valtiolliseksi korkea-asteen oppilaitokseksi, todellisuudessa harjoitettava siellä korkea-asteen opetustoimintaa.

Komissio on pannut 27.4.2017 vireille jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevan menettelyn Unkaria vastaan kyseisen, vuonna 2011 annetun lain nro CCCIV, sellaisena kuin se on muutettuna, osalta.

Koska Unkarin vastaukset eivät ole olleet tyydyttäviä, komissio on siirtynyt jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevassa menettelyssä seuraavaan vaiheeseen antamalla Unkarille 14.7.2017 perustellun lausuntonsa.

Koska komissio ei ole saanut perusteltuun lausuntoon tyydyttävää vastausta, se on päättänyt saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä toteaisi Unkarin jättäneen noudattamatta palvelukaupan yleissopimuksen XVII artiklaan, direktiivin 2006/123/EY 16 artiklaan, SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 13 artiklaan, 14 artiklan 3 kohtaan ja 16 artiklaan perustuvia velvoitteitaan.

---

(1)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL 2006, L 276, s. 36).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/8 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/8

---

Kanne 6.2.2018 – Euroopan komissio v. Unkari

(Asia C-78/18)

(2018/C 211/11)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, L. Malferrari ja K. Talabér-Ritz)

Vastaaja: Unkari

Vaatimukset

| — | Komissio vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan, ettei Unkari ole noudattanut SEUT 63 artiklaan eikä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 12 artiklaan perustuvia velvollisuuksiaan, koska se on ulkomailta tuettujen järjestöjen avoimuudesta annetulla vuoden 2017 lailla nro LXXVI (a külföldről támogatott szervezetek átláthatóságáról szóló 2017. évi LXXVI. törvény) ottanut käyttöön sellaisia syrjiviä, tarpeettomia ja perusteettomia säännöksiä, joilla tietyille sellaisille kansalaisjärjestöjen ryhmille, jotka suoraan tai välillisesti saavat tietyn määrän ylittävää tukea ulkomailta, asetetaan rekisteröintiin, ilmoittamiseen ja avoimuuteen liittyviä velvollisuuksia, ja joiden mukaan kyseisiin järjestöihin voidaan soveltaa seuraamuksia, jos nämä eivät noudata edellä mainittuja velvollisuuksiaan. |
| --- | --- |

—

Komissio vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan, ettei Unkari ole noudattanut SEUT 63 artiklaan eikä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 12 artiklaan perustuvia velvollisuuksiaan, koska se on ulkomailta tuettujen järjestöjen avoimuudesta annetulla vuoden 2017 lailla nro LXXVI (a külföldről támogatott szervezetek átláthatóságáról szóló 2017. évi LXXVI. törvény) ottanut käyttöön sellaisia syrjiviä, tarpeettomia ja perusteettomia säännöksiä, joilla tietyille sellaisille kansalaisjärjestöjen ryhmille, jotka suoraan tai välillisesti saavat tietyn määrän ylittävää tukea ulkomailta, asetetaan rekisteröintiin, ilmoittamiseen ja avoimuuteen liittyviä velvollisuuksia, ja joiden mukaan kyseisiin järjestöihin voidaan soveltaa seuraamuksia, jos nämä eivät noudata edellä mainittuja velvollisuuksiaan.

| — | Unkari on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Unkari on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ulkomailta tuettujen järjestöjen avoimuudesta annetulla vuoden 2017 lailla nro LXXVI on otettu käyttöön syrjiviä, tarpeettomia ja perusteettomia säännöksiä, joilla tietyille sellaisille kansalaisjärjestöjen ryhmille, jotka suoraan tai välillisesti saavat tietyn määrän ylittävää tukea ulkomailta, asetetaan rekisteröintiin, ilmoittamiseen ja avoimuuteen liittyviä velvollisuuksia, ja joiden mukaan kyseisiin järjestöihin voidaan soveltaa seuraamuksia, jos nämä eivät noudata edellä mainittuja velvollisuuksiaan.

Komissio pani 14.7.2017 Unkaria vastaan vireille jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen lain nro LXXVI johdosta.

Koska komissio katsoi, ettei Unkarin antama vastaus ollut tyydyttävä, se siirtyi jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn seuraavaan vaiheeseen ja lähetti Unkarille 5.10.2017 perustellun lausunnon.

Koska perusteltuun lausuntoon annettu vastaus ei tyydyttänyt komissiota, se päätti saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä toteaisi, ettei Unkari ole noudattanut SEUT 63 artiklaan eikä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 12 artiklaan perustuvia velvollisuuksiaan.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/9 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/9

---

Valitus, jonka CJ on tehnyt 21.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-602/16, CJ v. ECDC, 13.12.2017 antamasta tuomiosta

(Asia C-139/18 P)

(2018/C 211/12)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: CJ (edustaja: V. Kolias, dikigóros)

Muu osapuoli: Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | Kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2017 antaman tuomio T-602/16, CJ v. ECDC (EU:T:2017:893) kokonaisuudessaan; |
| --- | --- |

—

Kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2017 antaman tuomio T-602/16, CJ v. ECDC (EU:T:2017:893) kokonaisuudessaan;

| — | tämän johdosta siinä tapauksessa, että valitus katsotaan perustelluksi, kumoaa riidanalaisen 21.9.2015 päivätyn arviointikertomuksen, ja |
| --- | --- |

—

tämän johdosta siinä tapauksessa, että valitus katsotaan perustelluksi, kumoaa riidanalaisen 21.9.2015 päivätyn arviointikertomuksen, ja

| — | velvoittaa ECDC:n korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa ECDC:n korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja esittää valituksensa tueksi neljä valitusperustetta.

| 1. | Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin






  — | tulkitsi virheellisesti ECDC:n täytäntöönpanosääntöjen nro 20 3 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä 3 artiklan 3 kohdan kanssa, kun se totesi, että arvioinnin tarkastajan ei tarvitse olla hallintoneuvoston puheenjohtaja käsiteltävänä olevan kaltaisissa tapauksissa |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin

—

tulkitsi virheellisesti ECDC:n täytäntöönpanosääntöjen nro 20 3 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä 3 artiklan 3 kohdan kanssa, kun se totesi, että arvioinnin tarkastajan ei tarvitse olla hallintoneuvoston puheenjohtaja käsiteltävänä olevan kaltaisissa tapauksissa

| — | teki virheen tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa, kun se katsoi, että oli joka tapauksessa epätodennäköistä, että hallintoneuvoston puheenjohtaja tekisi ratkaisun valittajan eduksi |
| --- | --- |

—

teki virheen tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa, kun se katsoi, että oli joka tapauksessa epätodennäköistä, että hallintoneuvoston puheenjohtaja tekisi ratkaisun valittajan eduksi

| — | tulkitsi virheellisesti väitettä, jonka mukaan arvioijan alainen ei voi toimia arvioinnin tarkastajana, koska hän ei ole tarvittavalla tavalla riippumaton arvioijaan nähden. |
| --- | --- |

—

tulkitsi virheellisesti väitettä, jonka mukaan arvioijan alainen ei voi toimia arvioinnin tarkastajana, koska hän ei ole tarvittavalla tavalla riippumaton arvioijaan nähden.

| 2. | Toinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin






  — | tulkitsi virheellisesti ECDC:n täytäntöönpanosääntöjen nro 20 7 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklan 3 ja 4 kohtaa, kun se totesi, että arvioija voi jättää huomiotta toimihenkilölle edellisellä arviointijaksolla asetetut tavoitteet ja tulosindikaattorit |
| --- | --- | --- |

2.

Toinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin

—

tulkitsi virheellisesti ECDC:n täytäntöönpanosääntöjen nro 20 7 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklan 3 ja 4 kohtaa, kun se totesi, että arvioija voi jättää huomiotta toimihenkilölle edellisellä arviointijaksolla asetetut tavoitteet ja tulosindikaattorit

| — | toissijaisesti teki virheen tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa, kun se katsoi, että arvioija oli ottanut tavoitteet ja tulosindikaattorit asianmukaisesti huomioon. |
| --- | --- |

—

toissijaisesti teki virheen tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa, kun se katsoi, että arvioija oli ottanut tavoitteet ja tulosindikaattorit asianmukaisesti huomioon.

| 3. | Kolmas valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin






  — | tulkitsi virheellisesti ECDC:n täytäntöönpanosääntöjen 8 artiklan 9 kohtaan sisältyvää käsitettä ”vuoropuhelu” |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin

—

tulkitsi virheellisesti ECDC:n täytäntöönpanosääntöjen 8 artiklan 9 kohtaan sisältyvää käsitettä ”vuoropuhelu”

| — | toissijaisesti teki oikeudellisen virheen luokitellessaan arviointi”vuoropuhelun” siten, että se voi ECDC:n puolelta rajoittua siihen, että arvioinnin vahvistaja pyytää toimihenkilöltä asiakirjaa, joka hänellä oli jo käytettävissään; esittää matkapuhelimestaan käsin toimihenkilölle kysymyksen ”Mitä tuloksellisuuden arvioinnin näkökohtia pidät virheellisinä?”; eikä esitä mitään muita kysymyksiä sen jälkeen, kun toimihenkilö on vastannut ja tarjoutunut antamaan pyydettäessä lisätietoja. |
| --- | --- |

—

toissijaisesti teki oikeudellisen virheen luokitellessaan arviointi”vuoropuhelun” siten, että se voi ECDC:n puolelta rajoittua siihen, että arvioinnin vahvistaja pyytää toimihenkilöltä asiakirjaa, joka hänellä oli jo käytettävissään; esittää matkapuhelimestaan käsin toimihenkilölle kysymyksen ”Mitä tuloksellisuuden arvioinnin näkökohtia pidät virheellisinä?”; eikä esitä mitään muita kysymyksiä sen jälkeen, kun toimihenkilö on vastannut ja tarjoutunut antamaan pyydettäessä lisätietoja.

| 4. | Neljäs valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin






  — | tulkitsi virheellisesti henkilöstösääntöjen 22a §:ää, kun se katsoi pääasiallisesti, että silloinkin, kun toimihenkilö esittää in tempore non suspecto väitteitä varojen väärinkäytöstä ja esittää ainakin alustavia todisteita siitä, ja nämä väitteet ovat paikkansapitäviä, virastolla on oikeus arvioituttaa hänen vuotuinen työpanoksensa juuri niillä henkilöillä, joita hänen väitteensä koskevat |
| --- | --- | --- |

4.

Neljäs valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin

—

tulkitsi virheellisesti henkilöstösääntöjen 22a §:ää, kun se katsoi pääasiallisesti, että silloinkin, kun toimihenkilö esittää in tempore non suspecto väitteitä varojen väärinkäytöstä ja esittää ainakin alustavia todisteita siitä, ja nämä väitteet ovat paikkansapitäviä, virastolla on oikeus arvioituttaa hänen vuotuinen työpanoksensa juuri niillä henkilöillä, joita hänen väitteensä koskevat

| — | toissijaisesti teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi oikeudellisesti, että kantajan väitteitä ei ollut tehty in tempore non suspecto, että ne eivät olleet paikkansapitäviä, että niistä ei ollut näyttöä ja että virkamiehet, joita väitteet koskivat, kykenivät edelleen puolueettomasti arvioimaan valittajan työpanoksen. |
| --- | --- |

—

toissijaisesti teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi oikeudellisesti, että kantajan väitteitä ei ollut tehty in tempore non suspecto, että ne eivät olleet paikkansapitäviä, että niistä ei ollut näyttöä ja että virkamiehet, joita väitteet koskivat, kykenivät edelleen puolueettomasti arvioimaan valittajan työpanoksen.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Espanja) on esittänyt 2.3.2018 – Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote v. Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

(Asia C-167/18)

(2018/C 211/13)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Canarias

Pääasian asianosaiset

Kantaja ensimmäisessä oikeusasteessa ja valittaja toisessa oikeusasteessa: Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote

Vastaaja ensimmäisessä oikeusasteessa ja valittaja toisessa oikeusasteessa: Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Sovelletaanko työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (1) 1 artiklan 1 kohtaa tilanteessa, jossa yritys lakkaa tarjoamasta työvoimavaltaisella toimialalla (rakennusten siivous) asiakkaan kanssa sovittua palvelua palveluhankintasopimuksen päättämisen vuoksi ja uusi hankintasopimuksen saaja ottaa palvelukseensa olennaisen osan tällaisen palvelun tarjoamiseen osallistuneesta henkilöstöstä ja sijaantulo työsopimuksiin toteutetaan siivousalan työehtosopimuksessa määrätyn mukaisesti? |
| --- | --- |

1)

Sovelletaanko työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (1) 1 artiklan 1 kohtaa tilanteessa, jossa yritys lakkaa tarjoamasta työvoimavaltaisella toimialalla (rakennusten siivous) asiakkaan kanssa sovittua palvelua palveluhankintasopimuksen päättämisen vuoksi ja uusi hankintasopimuksen saaja ottaa palvelukseensa olennaisen osan tällaisen palvelun tarjoamiseen osallistuneesta henkilöstöstä ja sijaantulo työsopimuksiin toteutetaan siivousalan työehtosopimuksessa määrätyn mukaisesti?

| 2) | Onko Espanjan Tribunal Supremon sellainen tulkinta mainitun direktiivin (sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut) mukainen, jossa katsotaan, että tilanteessa, jossa henkilöstön siirtyminen perustuu työehtosopimukseen, ei ole kyse yrityksen luovutuksesta, koska siirtymisen vapaaehtoisuuden edellytys ei täyty, minkä takia tällaiseen tilanteeseen ei sovelleta mainittua direktiiviä? |
| --- | --- |

2)

Onko Espanjan Tribunal Supremon sellainen tulkinta mainitun direktiivin (sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut) mukainen, jossa katsotaan, että tilanteessa, jossa henkilöstön siirtyminen perustuu työehtosopimukseen, ei ole kyse yrityksen luovutuksesta, koska siirtymisen vapaaehtoisuuden edellytys ei täyty, minkä takia tällaiseen tilanteeseen ei sovelleta mainittua direktiiviä?

| 3) | Voidaanko katsoa, että kyseisen direktiivin sisältämän sääntelyn mukaan on niin, että kun palveluyritysten tapauksessa alan työehtosopimuksessa määrätään henkilöstöä koskevasta sijaantulovelvollisuudesta, kyse on henkilöstön siirtymisestä ja siis mainitussa direktiivissä tarkoitetusta yrityksen luovutuksesta? |
| --- | --- |

3)

Voidaanko katsoa, että kyseisen direktiivin sisältämän sääntelyn mukaan on niin, että kun palveluyritysten tapauksessa alan työehtosopimuksessa määrätään henkilöstöä koskevasta sijaantulovelvollisuudesta, kyse on henkilöstön siirtymisestä ja siis mainitussa direktiivissä tarkoitetusta yrityksen luovutuksesta?

| 4) | Onko Las Palmasin maakunnan rakennusten ja tilojen siivousta koskevan työehtosopimuksen 14 § , jossa määrätään, että työehtosopimukseen perustuvan henkilöstöä koskevan sijaantulon tilanteessa sijaantulon kohteena olevat työntekijät eivät säilytä heillä yritystoiminnan luovuttavassa yrityksessä olleita oikeuksia ja velvollisuuksia eivätkä myöskään työehtosopimuksessa sovittuja työehtoja, kyseisen direktiivin 3 artiklan mukainen? |
| --- | --- |

4)

Onko Las Palmasin maakunnan rakennusten ja tilojen siivousta koskevan työehtosopimuksen 14 § , jossa määrätään, että työehtosopimukseen perustuvan henkilöstöä koskevan sijaantulon tilanteessa sijaantulon kohteena olevat työntekijät eivät säilytä heillä yritystoiminnan luovuttavassa yrityksessä olleita oikeuksia ja velvollisuuksia eivätkä myöskään työehtosopimuksessa sovittuja työehtoja, kyseisen direktiivin 3 artiklan mukainen?

---

(1)  EYVL 2001, L 82, s. 16.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 7.3.2018 – Club de Variedades Vegetales Protegidas v. Adolfo Juan Martínez Sanchís

(Asia C-176/18)

(2018/C 211/14)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Club de Variedades Vegetales Protegidas

Vastapuoli: Adolfo Juan Martínez Sanchís

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko silloin, kun viljelijä on hankkinut taimitarhasta (kolmannen liike) tietyn kasvilajikkeen taimia ja istuttanut ne ennen kyseiselle lajikkeelle myönnettyjen kasvinjalostajanoikeuksien voimaantuloa, katsottava, että asetuksen (EY) N:o 2100/94 (1) 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kielto-oikeuden käyttäminen viljelijän myöhempään toimintaan, joka muodostuu hedelmien korjaamisesta kyseisistä puista, edellyttää kyseisen artiklan 3 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymistä, koska kyseessä on korjattu aineisto? Vai onko tätä korjuutoimintaa pidettävä lajikkeen tuotantona tai lisäyksenä, josta syntyy ”korjattua aineistoa” ja jonka kasvilajikkeen omistaja voi kieltää, vaikka 3 kohdassa säädetyt vaatimukset eivät täyttyisi? |
| --- | --- |

1)

Onko silloin, kun viljelijä on hankkinut taimitarhasta (kolmannen liike) tietyn kasvilajikkeen taimia ja istuttanut ne ennen kyseiselle lajikkeelle myönnettyjen kasvinjalostajanoikeuksien voimaantuloa, katsottava, että asetuksen (EY) N:o 2100/94 (1) 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kielto-oikeuden käyttäminen viljelijän myöhempään toimintaan, joka muodostuu hedelmien korjaamisesta kyseisistä puista, edellyttää kyseisen artiklan 3 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymistä, koska kyseessä on korjattu aineisto? Vai onko tätä korjuutoimintaa pidettävä lajikkeen tuotantona tai lisäyksenä, josta syntyy ”korjattua aineistoa” ja jonka kasvilajikkeen omistaja voi kieltää, vaikka 3 kohdassa säädetyt vaatimukset eivät täyttyisi?

| 2) | Voidaanko asetuksen (EY) N:o 2100/94 13 artiklan 3 kohdan mukaisena pitää tulkintaa, jonka mukaan portaittaista suojajärjestelmää sovelletaan kaikkiin 2 kohdassa lueteltuihin menettelyihin, jotka liittyvät ”korjattuun aineistoon”, myös varsinaiseen korjuuseen, vai sovelletaanko sitä ainoastaan korjatun aineiston tuotannon jälkeisiin toimiin, kuten varastointiin ja kaupan pitämiseen? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko asetuksen (EY) N:o 2100/94 13 artiklan 3 kohdan mukaisena pitää tulkintaa, jonka mukaan portaittaista suojajärjestelmää sovelletaan kaikkiin 2 kohdassa lueteltuihin menettelyihin, jotka liittyvät ”korjattuun aineistoon”, myös varsinaiseen korjuuseen, vai sovelletaanko sitä ainoastaan korjatun aineiston tuotannon jälkeisiin toimiin, kuten varastointiin ja kaupan pitämiseen?

| 3) | Edellyttääkö ensimmäisen edellytyksen täyttyminen ”korjatun aineiston” asetuksen (EY) N:o 2100/94 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun portaittaisen suojan laajentamista koskevan järjestelmän soveltamisessa sitä, että taimien hankinta on tapahtunut sen jälkeen, kun omistaja on saanut kasvilajikkeelle yhteisön suojan, vai onko riittävää, että lajikkeelle on siihen asti annettu tilapäinen oikeussuoja, koska hankinta on tapahtunut hakemuksen julkaisemisen ja kasvilajiketta koskevien kasvinjalostajanoikeuksien voimaantulon välisenä aikana? |
| --- | --- |

3)

Edellyttääkö ensimmäisen edellytyksen täyttyminen ”korjatun aineiston” asetuksen (EY) N:o 2100/94 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun portaittaisen suojan laajentamista koskevan järjestelmän soveltamisessa sitä, että taimien hankinta on tapahtunut sen jälkeen, kun omistaja on saanut kasvilajikkeelle yhteisön suojan, vai onko riittävää, että lajikkeelle on siihen asti annettu tilapäinen oikeussuoja, koska hankinta on tapahtunut hakemuksen julkaisemisen ja kasvilajiketta koskevien kasvinjalostajanoikeuksien voimaantulon välisenä aikana?

---

(1)  Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27.7.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2100/94 (EYVL 1994, L 227, s. 1).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/12 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 14 de Madrid (Espanja) on esittänyt 7.3.2018 – Almudena Baldonedo Martín v. Ayuntamiento de Madrid

(Asia C-177/18)

(2018/C 211/15)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 14 de Madrid

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Almudena Baldonedo Martín

Vastaaja: Ayuntamiento de Madrid

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko oikein tulkita puitesopimuksen 4 lauseketta siten, että nyt käsiteltävässä asiassa kuvatun kaltaisen tilanteen, jossa väliaikainen virkamies tekee samaa työtä kuin vakinainen virkamies (vakinainen virkamies, jolla ei ole oikeutta korvaukseen, koska tilannetta, johon korvaus perustuisi, ei ole olemassa häntä koskevassa oikeudellisessa järjestelyssä), ei voida katsoa olevan tilanne, joka 4 lausekkeessa kuvataan. |
| --- | --- |

1)

Onko oikein tulkita puitesopimuksen 4 lauseketta siten, että nyt käsiteltävässä asiassa kuvatun kaltaisen tilanteen, jossa väliaikainen virkamies tekee samaa työtä kuin vakinainen virkamies (vakinainen virkamies, jolla ei ole oikeutta korvaukseen, koska tilannetta, johon korvaus perustuisi, ei ole olemassa häntä koskevassa oikeudellisessa järjestelyssä), ei voida katsoa olevan tilanne, joka 4 lausekkeessa kuvataan.

| 2) | Onko tulkinta, joka tehdään direktiivin 1999/70/EY (1) liitteessä olevan puitesopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi, tämän puitesopimuksen mukainen sen vuoksi, että oikeus yhdenvertaiseen kohteluun ja syrjintäkielto muodostavat Euroopan unionin oikeuden yleisen oikeusperiaatteen, joka on konkretisoitu direktiivissä, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklassa sekä ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 23 artiklassa, kun otetaan huomioon myös SEUT 151 ja SEUT 153 artiklassa tarkoitetut sosiaaliset perusoikeudet, jos tämän tulkinnan mukaan väliaikaiselle virkamiehelle voi syntyä oikeus korvaukseen joko sillä perusteella, että hänet rinnastetaan tilapäiseen työsopimussuhteiseen työntekijään, koska hänen asemansa (virkamies tai työsopimussuhteinen työntekijä) riippuu vain julkisen työnantajan päätöksestä, tai unionin primaarioikeuden välittömän vertikaalisen soveltamisen perusteella? |
| --- | --- |

2)

Onko tulkinta, joka tehdään direktiivin 1999/70/EY (1) liitteessä olevan puitesopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi, tämän puitesopimuksen mukainen sen vuoksi, että oikeus yhdenvertaiseen kohteluun ja syrjintäkielto muodostavat Euroopan unionin oikeuden yleisen oikeusperiaatteen, joka on konkretisoitu direktiivissä, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklassa sekä ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 23 artiklassa, kun otetaan huomioon myös SEUT 151 ja SEUT 153 artiklassa tarkoitetut sosiaaliset perusoikeudet, jos tämän tulkinnan mukaan väliaikaiselle virkamiehelle voi syntyä oikeus korvaukseen joko sillä perusteella, että hänet rinnastetaan tilapäiseen työsopimussuhteiseen työntekijään, koska hänen asemansa (virkamies tai työsopimussuhteinen työntekijä) riippuu vain julkisen työnantajan päätöksestä, tai unionin primaarioikeuden välittömän vertikaalisen soveltamisen perusteella?

| 3) | Kun otetaan huomioon tarvittaessa se, että tilapäisten työsopimusten tekeminen pysyvien tarpeiden täyttämiseksi ilman objektiivista perustetta merkitsee väärinkäyttöä, kun sopimusta ei ole ollut tarpeen tehdä kiireellisesti eikä ole ratkaisevaa tarvetta, jolla sopimuksen määräaikaisuus olisi perusteltavissa, eikä kansallisessa oikeudessa ole määrätty seuraamuksesta tai tehokkaista rajoituksista, onko direktiivin 1999/70/EY tavoitteiden mukaista myöntää korvaus, joka on rinnastettavissa perusteettomasta irtisanomisesta maksettavaan korvaukseen, ja onko tällaista toimenpidettä, jolla estetään väärinkäyttö ja poistetaan unionin oikeuden rikkomisen seuraukset siinä tapauksessa, että työnantaja ei anna työntekijälle toistaiseksi voimassa olevaa sopimusta, pidettävä asianmukaisena, oikeasuhteisena, tehokkaana ja varoittavana seuraamuksena? |
| --- | --- |

3)

Kun otetaan huomioon tarvittaessa se, että tilapäisten työsopimusten tekeminen pysyvien tarpeiden täyttämiseksi ilman objektiivista perustetta merkitsee väärinkäyttöä, kun sopimusta ei ole ollut tarpeen tehdä kiireellisesti eikä ole ratkaisevaa tarvetta, jolla sopimuksen määräaikaisuus olisi perusteltavissa, eikä kansallisessa oikeudessa ole määrätty seuraamuksesta tai tehokkaista rajoituksista, onko direktiivin 1999/70/EY tavoitteiden mukaista myöntää korvaus, joka on rinnastettavissa perusteettomasta irtisanomisesta maksettavaan korvaukseen, ja onko tällaista toimenpidettä, jolla estetään väärinkäyttö ja poistetaan unionin oikeuden rikkomisen seuraukset siinä tapauksessa, että työnantaja ei anna työntekijälle toistaiseksi voimassa olevaa sopimusta, pidettävä asianmukaisena, oikeasuhteisena, tehokkaana ja varoittavana seuraamuksena?

---

(1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/13 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 9.3.2018 – José Cánovas Pardo S.L. v. Club de Variedades Vegetales Protegidas

(Asia C-186/18)

(2018/C 211/16)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: José Cánovas Pardo S.L.

Vastapuoli: Club de Variedades Vegetales Protegidas

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetuksen (EY) N:o 2100/94 (1) 96 artikla esteenä tämän säännöksen tulkitsemiselle siten, että jos kolme vuotta on kulunut siitä, kun omistaja sai yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen jälkeen tietää loukkauksen tekemisestä ja sen tekijän henkilöllisyydestä, kyseisen asetuksen 94 ja 95 artiklassa tarkoitetut toimet ovat vanhentuneet, vaikka loukkaukset olisivat jatkuneet siihen asti, kunnes oikeustoimiin ryhdyttiin? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen (EY) N:o 2100/94 (1) 96 artikla esteenä tämän säännöksen tulkitsemiselle siten, että jos kolme vuotta on kulunut siitä, kun omistaja sai yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen jälkeen tietää loukkauksen tekemisestä ja sen tekijän henkilöllisyydestä, kyseisen asetuksen 94 ja 95 artiklassa tarkoitetut toimet ovat vanhentuneet, vaikka loukkaukset olisivat jatkuneet siihen asti, kunnes oikeustoimiin ryhdyttiin?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen (EY) N:o 2100/94 96 artiklaa tulkittava siten, että vanhenemisen katsotaan koskevan ainoastaan tämän kolmen vuoden määräajan ulkopuolella tehtyjä konkreettisia loukkauksia mutta ei loukkauksia, jotka on tehty näiden kolmen vuoden kuluessa? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen (EY) N:o 2100/94 96 artiklaa tulkittava siten, että vanhenemisen katsotaan koskevan ainoastaan tämän kolmen vuoden määräajan ulkopuolella tehtyjä konkreettisia loukkauksia mutta ei loukkauksia, jotka on tehty näiden kolmen vuoden kuluessa?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voivatko kieltokanne ja myös vahingonkorvauskanne tässä tapauksessa menestyä ainoastaan näiden jälkimmäisten, kolmen vuoden määräajan kuluessa tehtyjen loukkausten osalta? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voivatko kieltokanne ja myös vahingonkorvauskanne tässä tapauksessa menestyä ainoastaan näiden jälkimmäisten, kolmen vuoden määräajan kuluessa tehtyjen loukkausten osalta?

---

(1)  Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27.7.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2100/94 (EYVL 1994, L 227, s. 1).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/14 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Saksa) on esittänyt 19.3.2018 – Google LLC v. Saksan valtio

(Asia C-193/18)

(2018/C 211/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Google LLC

Vastapuoli: Saksan valtio

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko puitedirektiivin 2002/21/EY (1) 2 artiklan c alakohdassa käytettyä ilmaisua ”palvelu[t], jotka muodostuvat kokonaan tai pääosin signaalien siirtämisestä sähköisissä viestintäverkoissa” tulkittava siten, että se kattaa tai voi kattaa myös internetpohjaiset sähköpostipalvelut, joita tarjotaan avoimessa internetissä ja joilla ei välitetä yhteyttä internetiin?






  a) | Onko kyseistä ilmaisua tulkittava erityisesti siten, että signaalien siirtämisenä on pidettävä jo sitä tietoteknistä prosessointisuoritusta, jonka tällaisen sähköpostipalvelun tuottaja suorittaa sähköpostipalvelimillaan lajittelemalla asianosaisten fyysisten liittymien IP-osoitteet sähköpostiosoitteille ja välittämällä avoimeen internetiin, tai – toisinpäin – vastaanottamalla, IP-paketteihin hajautetut sähköpostiviestit internetprotokollaperheeseen kuuluvien eri protokollien perusteella, vai onko signaalien siirtämisenä pidettävä vasta sitä näiden IP-pakettien välittämistä internetissä, jonka suorittavat internetyhteydentarjoajat? |
| --- | --- | --- |

1)

Onko puitedirektiivin 2002/21/EY (1) 2 artiklan c alakohdassa käytettyä ilmaisua ”palvelu[t], jotka muodostuvat kokonaan tai pääosin signaalien siirtämisestä sähköisissä viestintäverkoissa” tulkittava siten, että se kattaa tai voi kattaa myös internetpohjaiset sähköpostipalvelut, joita tarjotaan avoimessa internetissä ja joilla ei välitetä yhteyttä internetiin?

a)

Onko kyseistä ilmaisua tulkittava erityisesti siten, että signaalien siirtämisenä on pidettävä jo sitä tietoteknistä prosessointisuoritusta, jonka tällaisen sähköpostipalvelun tuottaja suorittaa sähköpostipalvelimillaan lajittelemalla asianosaisten fyysisten liittymien IP-osoitteet sähköpostiosoitteille ja välittämällä avoimeen internetiin, tai – toisinpäin – vastaanottamalla, IP-paketteihin hajautetut sähköpostiviestit internetprotokollaperheeseen kuuluvien eri protokollien perusteella, vai onko signaalien siirtämisenä pidettävä vasta sitä näiden IP-pakettien välittämistä internetissä, jonka suorittavat internetyhteydentarjoajat?

| b) | Onko kyseistä ilmaisua tulkittava erityisesti siten, että avoimessa internetissä tapahtuvan IP-paketteihin hajautettujen sähköpostiviestien välittämisen, jonka suorittavat internetyhteydentarjoajat, voidaan katsoa tapahtuvan tällaisen sähköpostipalvelun tuottajan lukuun, jolloin myös tämä tarjoaa tältä osin palvelua, joka muodostuu signaalien siirtämisestä? Millaisten edellytysten on täytyttävä, jotta tällainen vastuunjako on tarvittaessa mahdollinen? |
| --- | --- |

b)

Onko kyseistä ilmaisua tulkittava erityisesti siten, että avoimessa internetissä tapahtuvan IP-paketteihin hajautettujen sähköpostiviestien välittämisen, jonka suorittavat internetyhteydentarjoajat, voidaan katsoa tapahtuvan tällaisen sähköpostipalvelun tuottajan lukuun, jolloin myös tämä tarjoaa tältä osin palvelua, joka muodostuu signaalien siirtämisestä? Millaisten edellytysten on täytyttävä, jotta tällainen vastuunjako on tarvittaessa mahdollinen?

| c) | Siinä tapauksessa, että tällaisen sähköpostipalvelun tuottaja joko siirtää signaaleja itse tai että internetyhteydentarjoajien signaalinsiirtosuorituksen voidaan joka tapauksessa katsoa tapahtuvan kyseisen palveluntuottajan lukuun: voidaanko kyseistä ilmaisua tulkita erityisesti siten, että tällainen sähköpostipalvelu muodostuu myös ”kokonaan tai pääosin” signaalien siirtämisestä huolimatta palvelun mahdollisista lisätoiminnoista, kuten sähköpostiviestien muokkaamisesta, tallentamisesta ja järjestämisestä tai yhteystietojen hallinnasta, ja huolimatta palveluntuottajan eri toimintoihin käyttämistä teknisistä resursseista, koska tarkasteltaessa asiaa funktionaalisesti käyttäjän näkökulmasta palvelun ensisijainen tarkoitus on viestintä? |
| --- | --- |

c)

Siinä tapauksessa, että tällaisen sähköpostipalvelun tuottaja joko siirtää signaaleja itse tai että internetyhteydentarjoajien signaalinsiirtosuorituksen voidaan joka tapauksessa katsoa tapahtuvan kyseisen palveluntuottajan lukuun: voidaanko kyseistä ilmaisua tulkita erityisesti siten, että tällainen sähköpostipalvelu muodostuu myös ”kokonaan tai pääosin” signaalien siirtämisestä huolimatta palvelun mahdollisista lisätoiminnoista, kuten sähköpostiviestien muokkaamisesta, tallentamisesta ja järjestämisestä tai yhteystietojen hallinnasta, ja huolimatta palveluntuottajan eri toimintoihin käyttämistä teknisistä resursseista, koska tarkasteltaessa asiaa funktionaalisesti käyttäjän näkökulmasta palvelun ensisijainen tarkoitus on viestintä?

| 2) | Siinä tapauksessa, että ensimmäisessä kysymyksessä mainittua ilmaisua on tulkittava siten, että se ei periaatteessa kata internetpohjaisia sähköpostipalveluja, joita tarjotaan avoimessa internetissä ja joilla ei välitetä yhteyttä internetiin: voiko kyseinen ilmaisu kuitenkin poikkeuksellisesti kattaa tilanteen, jossa tällaisen palvelun tuottajalla on myös muutamia omia, internetiin yhdistettyjä sähköisiä viestintäverkkojaan, joita voidaan joka tapauksessa käyttää myös sähköpostipalvelun tarkoituksiin? Millaisten edellytysten on täytyttävä, jotta tällainen tulee mahdollisesti kysymykseen? |
| --- | --- |

2)

Siinä tapauksessa, että ensimmäisessä kysymyksessä mainittua ilmaisua on tulkittava siten, että se ei periaatteessa kata internetpohjaisia sähköpostipalveluja, joita tarjotaan avoimessa internetissä ja joilla ei välitetä yhteyttä internetiin: voiko kyseinen ilmaisu kuitenkin poikkeuksellisesti kattaa tilanteen, jossa tällaisen palvelun tuottajalla on myös muutamia omia, internetiin yhdistettyjä sähköisiä viestintäverkkojaan, joita voidaan joka tapauksessa käyttää myös sähköpostipalvelun tarkoituksiin? Millaisten edellytysten on täytyttävä, jotta tällainen tulee mahdollisesti kysymykseen?

| 3) | Miten puitedirektiivin 2002/21/EY 2 artiklan c alakohdassa käytettyä ilmaisua ”tavallisesti korvausta vastaan” on tulkittava?






  a) | Edellyttääkö kyseinen ilmaisu erityisesti, että käyttäjät maksavat maksun, vai voiko korvaus olla myös muu käyttäjien suorittama vastasuoritus, jolla on palvelun tuottajalle taloudellista merkitystä, esimerkiksi sellainen, että käyttäjät aktiivisesti antavat käytettäväksi henkilöön liittyviä tai muita tietoja tai palvelun tuottaja kerää näitä tietoja muuten palvelun käyttämisen yhteydessä? |
| --- | --- | --- |

3)

Miten puitedirektiivin 2002/21/EY 2 artiklan c alakohdassa käytettyä ilmaisua ”tavallisesti korvausta vastaan” on tulkittava?

a)

Edellyttääkö kyseinen ilmaisu erityisesti, että käyttäjät maksavat maksun, vai voiko korvaus olla myös muu käyttäjien suorittama vastasuoritus, jolla on palvelun tuottajalle taloudellista merkitystä, esimerkiksi sellainen, että käyttäjät aktiivisesti antavat käytettäväksi henkilöön liittyviä tai muita tietoja tai palvelun tuottaja kerää näitä tietoja muuten palvelun käyttämisen yhteydessä?

| b) | Edellyttääkö kyseinen ilmaisu erityisesti, että korvauksen on välttämättä oltava palvelusuorituksen vastaanottajan suorittama, vai voiko myös se riittää, että palvelun rahoittaa osin tai kokonaan kolmannet, esimerkiksi palveluntarjoajan internetsivuilla esitetyillä mainoksilla? |
| --- | --- |

b)

Edellyttääkö kyseinen ilmaisu erityisesti, että korvauksen on välttämättä oltava palvelusuorituksen vastaanottajan suorittama, vai voiko myös se riittää, että palvelun rahoittaa osin tai kokonaan kolmannet, esimerkiksi palveluntarjoajan internetsivuilla esitetyillä mainoksilla?

| c) | Viittaako erityisesti sana ”tavallisesti” tässä yhteydessä olosuhteisiin, joissa konkreettisen palvelun tuottaja suorittaa kyseisen palvelun, vai olosuhteisiin, joissa yleisesti suoritetaan identtisiä tai verrattavia palveluja? |
| --- | --- |

c)

Viittaako erityisesti sana ”tavallisesti” tässä yhteydessä olosuhteisiin, joissa konkreettisen palvelun tuottaja suorittaa kyseisen palvelun, vai olosuhteisiin, joissa yleisesti suoritetaan identtisiä tai verrattavia palveluja?

---

(1)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (EYVL 2002, L 108, s. 33).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Pitești (Romania) on esittänyt 20.3.2018 – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv ja Raluca-Marinela Traşcă v. Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

(Asia C-205/18)

(2018/C 211/18)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Pitești

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv ja Raluca-Marinela Traşcă

Vastaaja: Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

Ennakkoratkaisukysymys

Onko SEUT 114 artiklan 3 kohtaa, SEUT 151 artiklaa ja SEUT 153 artiklaa sekä puitedirektiivin 89/391/ETY (1) ja sitä seuranneiden erityisdirektiivien säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa käyttöön määräaikoja ja menettelyjä, joilla evätään oikeus saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi asia, joka koskee työpaikkojen luokittelemista työoloiltaan erityisiksi, sillä seurauksella, että vastikään palvelukseen otetuille työntekijöille ei tunnusteta edellä mainittujen edellytysten täyttymisen toteamiseen perustuvia oikeuksia turvallisuuteen ja terveyteen työssä kansallisen lainsäädännön mukaisesti?

---

(1)  Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12.6.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/391/ETY (EYVL 1989, L 183, s. 1).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidshof te Brussel (Belgia) on esittänyt 29.3.2018 – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

(Asia C-233/18)

(2018/C 211/19)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Arbeidshof te Brussel

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Zubair Haqbin

Vastaaja: Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin (1) 20 artiklan 1–3 kohtaa tulkittava siten, että niissä määritellään tyhjentävästi tapaukset, joissa aineellisia vastaanotto-olosuhteita voidaan rajoittaa tai ne voidaan peruuttaa, vai seuraako 20 artiklan 4 ja 5 kohdasta, että oikeus aineellisiin vastaanotto-olosuhteisiin voidaan peruuttaa myös siten, että määrätään seuraamus majoitustiloja koskevien sääntöjen vakavista rikkomisista sekä törkeän väkivaltaisesta käyttäytymisestä? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin (1) 20 artiklan 1–3 kohtaa tulkittava siten, että niissä määritellään tyhjentävästi tapaukset, joissa aineellisia vastaanotto-olosuhteita voidaan rajoittaa tai ne voidaan peruuttaa, vai seuraako 20 artiklan 4 ja 5 kohdasta, että oikeus aineellisiin vastaanotto-olosuhteisiin voidaan peruuttaa myös siten, että määrätään seuraamus majoitustiloja koskevien sääntöjen vakavista rikkomisista sekä törkeän väkivaltaisesta käyttäytymisestä?

| 2) | Onko 20 artiklan 5 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltioiden on, ennen kuin ne tekevät aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittamista tai peruuttamista tai seuraamuksia koskevan päätöksen ja näiden päätösten yhteydessä, toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan oikeus ihmisarvon turvaavaan elintasoon oikeuden poistamista koskevan ajanjakson ajaksi, vai voidaanko nämä säännökset täyttää sellaisen järjestelmän avulla, jossa aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittamista tai peruuttamista koskevan päätöksen tekemisen jälkeen selvitetään, onko päätöksen kohteena olevalla henkilöllä ihmisarvon turvaava elintaso ja tarvittaessa toteutetaan tuolloin korjaavia toimenpiteitä? |
| --- | --- |

2)

Onko 20 artiklan 5 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltioiden on, ennen kuin ne tekevät aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittamista tai peruuttamista tai seuraamuksia koskevan päätöksen ja näiden päätösten yhteydessä, toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan oikeus ihmisarvon turvaavaan elintasoon oikeuden poistamista koskevan ajanjakson ajaksi, vai voidaanko nämä säännökset täyttää sellaisen järjestelmän avulla, jossa aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittamista tai peruuttamista koskevan päätöksen tekemisen jälkeen selvitetään, onko päätöksen kohteena olevalla henkilöllä ihmisarvon turvaava elintaso ja tarvittaessa toteutetaan tuolloin korjaavia toimenpiteitä?

| 3) | Onko direktiivin 20 artiklan 4, 5 ja 6 kohtaa, luettuina yhdessä saman direktiivin 14, 21, 22, 23 ja 24 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1, 3, 4 ja 24 artiklan kanssa, tulkittava siten, että aineellisten vastaanotto-olosuhteiden tilapäistä (tai lopullista) poistamista koskeva toimenpide tai seuraamus voidaan toteuttaa alaikäisen ja erityisesti ilman huoltajaa olevan alaikäisen osalta, vai onko niin, että tällaista toimenpidettä tai seuraamusta ei ole mahdollista toteuttaa? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 20 artiklan 4, 5 ja 6 kohtaa, luettuina yhdessä saman direktiivin 14, 21, 22, 23 ja 24 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1, 3, 4 ja 24 artiklan kanssa, tulkittava siten, että aineellisten vastaanotto-olosuhteiden tilapäistä (tai lopullista) poistamista koskeva toimenpide tai seuraamus voidaan toteuttaa alaikäisen ja erityisesti ilman huoltajaa olevan alaikäisen osalta, vai onko niin, että tällaista toimenpidettä tai seuraamusta ei ole mahdollista toteuttaa?

---

(1)  Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/33/EU (EUVL 2013, L 180, s. 96).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 5.4.2018 – UniCredit Leasing EAD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

(Asia C-242/18)

(2018/C 211/20)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Varhoven administrativen sad

Pääasian asianosaiset

Valittaja: UniCredit Leasing EAD

Vastapuoli: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Edellyttääkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY (1) 90 artiklan 1 kohdassa säädetty, että rahoitusleasingsopimuksen irtisanomisen yhteydessä veron perustetta alennetaan ja arvonlisäveroa palautetaan, kun arvonlisävero on määrätty suoritettavaksi sellaisella lainvoimaisella verotarkastuspäätöksellä, jossa veron perusteena käytettiin kuukausittaisten leasingmaksujen yhteismäärää koko sopimuksen voimassaoloajalta? |
| --- | --- |

1)

Edellyttääkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY (1) 90 artiklan 1 kohdassa säädetty, että rahoitusleasingsopimuksen irtisanomisen yhteydessä veron perustetta alennetaan ja arvonlisäveroa palautetaan, kun arvonlisävero on määrätty suoritettavaksi sellaisella lainvoimaisella verotarkastuspäätöksellä, jossa veron perusteena käytettiin kuukausittaisten leasingmaksujen yhteismäärää koko sopimuksen voimassaoloajalta?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: kun leasingsopimus on irtisanottu leasingmaksujen osittaisen laiminlyönnin perusteella, mihin direktiivin 90 artiklan 1 kohdassa mainituista tilanteista leasinginantaja voi vedota jäsenvaltiota vastaan, jotta arvonlisäveron perustetta alennetaan niiden leasingmaksujen määrällä, jotka velallinen on ollut velvollinen maksamaan mutta joita ei ole maksettu maksujen keskeyttämisen ja sopimuksen irtisanomisajankohdan väliseltä ajalta, kun irtisanomisella ei ole taannehtivaa vaikutusta ja tämä on vahvistettu sopimuksessa olevalla sopimuslausekkeella? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: kun leasingsopimus on irtisanottu leasingmaksujen osittaisen laiminlyönnin perusteella, mihin direktiivin 90 artiklan 1 kohdassa mainituista tilanteista leasinginantaja voi vedota jäsenvaltiota vastaan, jotta arvonlisäveron perustetta alennetaan niiden leasingmaksujen määrällä, jotka velallinen on ollut velvollinen maksamaan mutta joita ei ole maksettu maksujen keskeyttämisen ja sopimuksen irtisanomisajankohdan väliseltä ajalta, kun irtisanomisella ei ole taannehtivaa vaikutusta ja tämä on vahvistettu sopimuksessa olevalla sopimuslausekkeella?

| 3) | Onko arvonlisäverodirektiivin 90 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että nyt käsiteltävänä olevan kaltaiseen tilanteeseen sovelletaan poikkeusta arvonlisäverodirektiivin 90 artiklan 1 kohdassa säädetystä? |
| --- | --- |

3)

Onko arvonlisäverodirektiivin 90 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että nyt käsiteltävänä olevan kaltaiseen tilanteeseen sovelletaan poikkeusta arvonlisäverodirektiivin 90 artiklan 1 kohdassa säädetystä?

| 4) | Onko arvonlisäverodirektiivin 90 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä käytetyn peruuttamisen käsitteen alaan kuuluu sellainen rahoitusleasingsopimukseen liittyvä tilanne, jossa leasinginantaja ei voi enää vaatia leasinginottajaa maksamaan leasingmaksuja, koska se on irtisanonut leasingsopimuksen leasinginottajan sopimusvelvoitteiden laiminlyönnin perusteella, kun sopimuksen mukaan leasinginantajalla on kuitenkin oikeus saada vahingonkorvaus, joka vastaa suuruudeltaan niiden maksamatta olevien leasingmaksujen yhteismäärää, jotka erääntyvät leasingvuokra-ajan loppuun mennessä? |
| --- | --- |

4)

Onko arvonlisäverodirektiivin 90 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä käytetyn peruuttamisen käsitteen alaan kuuluu sellainen rahoitusleasingsopimukseen liittyvä tilanne, jossa leasinginantaja ei voi enää vaatia leasinginottajaa maksamaan leasingmaksuja, koska se on irtisanonut leasingsopimuksen leasinginottajan sopimusvelvoitteiden laiminlyönnin perusteella, kun sopimuksen mukaan leasinginantajalla on kuitenkin oikeus saada vahingonkorvaus, joka vastaa suuruudeltaan niiden maksamatta olevien leasingmaksujen yhteismäärää, jotka erääntyvät leasingvuokra-ajan loppuun mennessä?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi (EY) 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/17 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 12.4.2018 – Syndicat des cadres de la sécurité intérieure v. Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur ja Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Asia C-254/18)

(2018/C 211/21)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

Vastaajat: Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur ja Ministre de l'Action et des Comptes publics

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY (1) 6 ja 16 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että niissä edellytetään vertailujaksoa, joka määritellään liukuvasti, vai jätetäänkö niissä jäsenvaltioille vapaus valita joko liukuva tai kiinteä vertailujakso? |
| --- | --- |

1)

Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY (1) 6 ja 16 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että niissä edellytetään vertailujaksoa, joka määritellään liukuvasti, vai jätetäänkö niissä jäsenvaltioille vapaus valita joko liukuva tai kiinteä vertailujakso?

| 2) | Mikäli näitä säännöksiä tulkitaan siten, että niissä säädetään liukuvasta vertailujaksosta, voiko 17 artiklassa myönnetty mahdollisuus poiketa 16 artiklan b alakohdasta koskea paitsi vertailujakson kestoa, myös sen liukuvuutta? |
| --- | --- |

2)

Mikäli näitä säännöksiä tulkitaan siten, että niissä säädetään liukuvasta vertailujaksosta, voiko 17 artiklassa myönnetty mahdollisuus poiketa 16 artiklan b alakohdasta koskea paitsi vertailujakson kestoa, myös sen liukuvuutta?

---

(1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL 2003, L 299, s. 9).

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/18 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 19.4.2018 – UPM France v. Premier ministre ja Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Asia C-270/18)

(2018/C 211/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: UPM France

Vastapuolet: Premier ministre ja Ministre de l'Action et des Comptes publics

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin (1) 21 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan säännöksiä tulkittava siten, että niissä jäsenvaltioille annettu mahdollisuus myöntää pienille sähköntuottajille verovapautus, jos jäsenvaltiot verottavat kyseisen sähkön tuottamiseen käytettyjä energiatuotteita, voi johtaa edellä tämän päätöksen 7 kohdassa kuvaillun kaltaiseen tilanteeseen 1.1.2011 edeltäneenä ajanjaksona, jolloin Ranska ei direktiivissä myönnetyn oikeuden nojalla ollut vielä ottanut käyttöön sähkön loppukulutusta koskevaa sisäistä veroa eikä näin ollen myöskään vapauttanut pieniä tuottajia kyseisestä verosta? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin (1) 21 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan säännöksiä tulkittava siten, että niissä jäsenvaltioille annettu mahdollisuus myöntää pienille sähköntuottajille verovapautus, jos jäsenvaltiot verottavat kyseisen sähkön tuottamiseen käytettyjä energiatuotteita, voi johtaa edellä tämän päätöksen 7 kohdassa kuvaillun kaltaiseen tilanteeseen 1.1.2011 edeltäneenä ajanjaksona, jolloin Ranska ei direktiivissä myönnetyn oikeuden nojalla ollut vielä ottanut käyttöön sähkön loppukulutusta koskevaa sisäistä veroa eikä näin ollen myöskään vapauttanut pieniä tuottajia kyseisestä verosta?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten direktiivin 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 21 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan säännökset on yhdistettävä sellaisten pienten tuottajien osalta, jotka käyttävät tuottamansa sähkön omaan toimintaansa? Edellytetäänkö niissä erityisesti vähimmäisverotusta, joka johtuu joko tuotetun sähkön verotuksesta, johon liittyy käytetyn maakaasun vapauttaminen verosta, tai sähkön tuotannosta kannettavasta verosta vapauttamisesta, jolloin valtion on siis verotettava käytettyä maakaasua? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten direktiivin 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 21 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan säännökset on yhdistettävä sellaisten pienten tuottajien osalta, jotka käyttävät tuottamansa sähkön omaan toimintaansa? Edellytetäänkö niissä erityisesti vähimmäisverotusta, joka johtuu joko tuotetun sähkön verotuksesta, johon liittyy käytetyn maakaasun vapauttaminen verosta, tai sähkön tuotannosta kannettavasta verosta vapauttamisesta, jolloin valtion on siis verotettava käytettyä maakaasua?

---

(1)  Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/96/EY (EUVL 2003, L 283, s. 51).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/19

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Sigma Orionis v. REA

(Asia T-47/16) (1)

((Välityslauseke - Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 - Tukisopimuksen maksujen keskeyttäminen tilintarkastuksen johdosta - Vaatimus, jolla REAa vaaditaan suorittamaan ne määrät, jotka sen on maksettava tukisopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä))

(2018/C 211/23)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Sigma Orionis SA (Valbonne, Ranska) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA) (asiamiehet: S. Payan-Lagrou ja V. Canetti, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 272 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan, että REA on velvoitettava suorittamaan kantajalle tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman Horisontti 2020 yhteydessä tehdyn tukisopimuksen perusteella maksettavaksi tulevat määrät.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Sigma Orionis SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

2)

Sigma Orionis SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

---

(1)  EUVL C 98, 14.3.2016.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/19

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Sigma Orionis v. komissio

(Asia T-48/16) (1)

((Välityslauseke - Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007 – 2013) sekä tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 - Maksujen keskeyttäminen ja avustussopimusten purkaminen tilintarkastuksen johdosta - Vaatimus siitä, että komissio suorittaa summat, jotka sen on maksettava avustussopimusten täytäntöönpanon perusteella - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))

(2018/C 211/24)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Sigma Orionis SA (Valbonne, Ranska) (edustajat asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja M. Siekierzyńska)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä SEUT 272 artiklan perusteella, että komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) sekä tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman Horisontti 2020 perusteella tehtyjen sopimusten perusteella maksettavat summat, ja toisaalta SEUT 268 artiklan perusteella, että komissio velvoitetaan korvaamaan vahinko, jonka kantaja väittää sille aiheutuneen komission jätettyä noudattamatta velvoitteitaan

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Sigma Orionis SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

2)

Sigma Orionis SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

---

(1)  EUVL C 98, 14.3.2016.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/20 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/20

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Grizzly Tools v. komissio

(Asia T-168/16) (1)

((Kuluttajien ja työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelu - Direktiivi 2006/42/EY - Suojalauseke - Kansallinen toimenpide, jolla kiellettiin painepesurin markkinoille saattaminen - Olennaiset terveys- ja turvallisuusvaatimukset - Komission päätös, jossa toimenpide todetaan perustelluksi - Perusteluvelvollisuus - Yhdenvertainen kohtelu))

(2018/C 211/25)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Grizzly Tools GmbH & Co.KG (Großostheim, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Fischer)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi G. Zavvos ja K. Petersen, sitten K. Petersen)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Espanjan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/42/EY mukaisesti toteuttamasta toimenpiteestä painepesurityypin markkinoille saattamisen kieltämiseksi 8.2.2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/175 (EUVL 2016, L 33, p. 12).

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Grizzly Tools GmbH & Co.KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Grizzly Tools GmbH & Co.KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 270, 25.7.2016.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/21

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.5.2018 – Alpine Welten Die Bergführer v. EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)

(Asia T-428/17) (1)

((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin ALPINEWELTEN Die Bergführer rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)))

(2018/C 211/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG (Berghülen, Saksa) (edustaja: asianajaja T.-C. Leisenberg)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: W. Schramek ja A. Söder)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1339/2016-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin ALPINEWELTEN Die Bergführer rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 277, 21.8.2017.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/21

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2018 – Laboratoires Majorelle v. EUIPO – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE)

(Asia T-429/17) (1)

((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin LABORATOIRES MAJORELLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki MAJORELLE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Aiemmat tavaramerkit - Tavaramerkkihakemuksen jakaminen - Asetuksen N:o 207/2009 44 artiklan 6 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 50 artiklan 6 kohta)))

(2018/C 211/27)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Laboratoires Majorelle (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja G. Odinot)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Jardin Majorelle (Marrakech, Marokko)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.5.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1238/2016-5), joka koskee osapuolten Jardin Majorelle ja Laboratoires Majorelle välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Laboratoires Majorelle velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Laboratoires Majorelle velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 309, 18.9.2017.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/22

---

Kanne 16.3.2018 – Talanton v. komissio

(Asia T-195/18)

(2018/C 211/28)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Talanton, Anonimi Emporiki — Simvouleftiki – Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Kreikka) (edustaja: asianajaja K. Damis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | määräämään, että asiassa on laadittava asiantuntijalausunto vastaajan lukuun suoritetun tarkastuksen puutteista |
| --- | --- |

—

määräämään, että asiassa on laadittava asiantuntijalausunto vastaajan lukuun suoritetun tarkastuksen puutteista

| — | toteamaan yhtäältä, että (a) komissio on rikkonut sopimusvelvoitteitaan lähettäessään kantajalle 15.1.2018 päivätyn veloitusilmoituksen nro 3241801228, jossa se vaatii kantajaa maksamaan takaisin työtehtävää koskevan sopimuksen FP7-215952 PERFORM osalta 481 835,56 euroa tarkastuksen nro 11-ΒΑ135-006 tulosten perusteella, koska kyseisen sopimuksen tukikelpoisten kustannusten määrä oli 605 217 euroa, josta unionin rahoitusosuuden määrä oli 490 711 euroa ja kantajan on maksettava takaisin vastaajalle 21 171 euroa eikä 481 835,56 euroa ja että (b) komissio on rikkonut sopimusvelvoitteitaan lähettäessään kantajalle 15.1.2018 päivätyn veloitusilmoituksen 3241801229, jossa se vaati kantajaa maksamaan takaisin 29 694,10 euroa kokonaiskorvauksena. |
| --- | --- |

—

toteamaan yhtäältä, että (a) komissio on rikkonut sopimusvelvoitteitaan lähettäessään kantajalle 15.1.2018 päivätyn veloitusilmoituksen nro 3241801228, jossa se vaatii kantajaa maksamaan takaisin työtehtävää koskevan sopimuksen FP7-215952 PERFORM osalta 481 835,56 euroa tarkastuksen nro 11-ΒΑ135-006 tulosten perusteella, koska kyseisen sopimuksen tukikelpoisten kustannusten määrä oli 605 217 euroa, josta unionin rahoitusosuuden määrä oli 490 711 euroa ja kantajan on maksettava takaisin vastaajalle 21 171 euroa eikä 481 835,56 euroa ja että (b) komissio on rikkonut sopimusvelvoitteitaan lähettäessään kantajalle 15.1.2018 päivätyn veloitusilmoituksen 3241801229, jossa se vaati kantajaa maksamaan takaisin 29 694,10 euroa kokonaiskorvauksena.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: Sopimuksen täytäntöönpano lojaliteettiperiaatteen mukaan ja sopimusehtojen väärää soveltamista koskeva kielto






  — | vastaaja on loukannut lojaliteettiperiaatetta, koska edeltä määrätyn tarkastuksen suorittajana oli laittomasti kolmas, joka ei kuulu vastaajan ilmoittaman toimeksiantajan tai tämän nimenomaisesti hyväksymän alihankkijan henkilökuntaan. Tämän kolmannen osalta nousi tarkastuksen suorittamisen aikana kysymyksiä puolueettomuudesta hänen toimiessa lainvastaisesti |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: Sopimuksen täytäntöönpano lojaliteettiperiaatteen mukaan ja sopimusehtojen väärää soveltamista koskeva kielto

—

vastaaja on loukannut lojaliteettiperiaatetta, koska edeltä määrätyn tarkastuksen suorittajana oli laittomasti kolmas, joka ei kuulu vastaajan ilmoittaman toimeksiantajan tai tämän nimenomaisesti hyväksymän alihankkijan henkilökuntaan. Tämän kolmannen osalta nousi tarkastuksen suorittamisen aikana kysymyksiä puolueettomuudesta hänen toimiessa lainvastaisesti

| 2) | Toinen kanneperuste: Välityslauseke






  — | kantaja on esittänyt riittävästi vaihtoehtoisia todisteita, joihin kuuluvat valaehtoiset vakuutukset, kantajan henkilökunnan asiaa koskevat kirjeet ja toteutuksen aikana laaditut asiakirjat, joita ei ole riitautettu ja joita vastaaja ei ole ottanut huomioon |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: Välityslauseke

—

kantaja on esittänyt riittävästi vaihtoehtoisia todisteita, joihin kuuluvat valaehtoiset vakuutukset, kantajan henkilökunnan asiaa koskevat kirjeet ja toteutuksen aikana laaditut asiakirjat, joita ei ole riitautettu ja joita vastaaja ei ole ottanut huomioon

| — | kantaja esittää 39 perustetta, joiden johdosta tarkastuskertomus on epätäsmällinen, puutteellinen ja ei-luotettava ja siinä päädytään virheellisiin tuloksiin |
| --- | --- |

—

kantaja esittää 39 perustetta, joiden johdosta tarkastuskertomus on epätäsmällinen, puutteellinen ja ei-luotettava ja siinä päädytään virheellisiin tuloksiin

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/23

---

Kanne 20.3.2018 – Fersher Developments ja Lisin v. komissio ja EKP

(Asia T-200/18)

(2018/C 211/29)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Fersher Developments LTD (Nikosia, Kypros) ja Vladimir Lisin (edustaja: R. Nowinski, barrister)

Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | Määrää Euroopan unionin korvaamaan vahingon, joka kantajille on aiheutunut Erityisiä talouspoliittisia ehtoja koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan antamisesta ja soveltamisesta, kanteessa mainituilla summilla tai unionin yleisen tuomioistuimen kantajille kohtuulliseksi harkitsemalla summalla; |
| --- | --- |

—

Määrää Euroopan unionin korvaamaan vahingon, joka kantajille on aiheutunut Erityisiä talouspoliittisia ehtoja koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan antamisesta ja soveltamisesta, kanteessa mainituilla summilla tai unionin yleisen tuomioistuimen kantajille kohtuulliseksi harkitsemalla summalla;

| — | velvoittaa Euroopan unionin korvaamaan kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan unionin korvaamaan kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat pääasiallisesti samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-161/15, Brinkmann (Steel Trading) ym. v. komissio ja EKP, esitetyt kanneperusteet.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/23

---

Kanne 23.3.2018 – Nessim Daoud ym. v. neuvosto ym.

(Asia T-208/18)

(2018/C 211/30)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Magdy Milad Nessim Daoud (Blainville, Kanada), Larsennar Ltd (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret) ja Maxim Zakharchenko (Nikosia, Kypros) (edustajat: asianajajat A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris ja C. Velaris, A. Robertson, QC, ja G. Rothschild, barrister)

Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki, Eurogroup (jota edustaa Euroopan unionin neuvosto) ja Euroopan unioni (jota edustaa Euroopan komissio)

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | velvoittaa vastaajat maksamaan kantajille tämän kanteen liitteessä mainitut summat korkoineen, jotka lasketaan 26.3.2013 lukien unionin yleisen tuomioistuimen tuomion julistamiseen saakka; |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajat maksamaan kantajille tämän kanteen liitteessä mainitut summat korkoineen, jotka lasketaan 26.3.2013 lukien unionin yleisen tuomioistuimen tuomion julistamiseen saakka;

tai toissijaisesti

| — | toteaa, että vastaajille on syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu ja määrittää, mitä menettelyä noudatetaan kantajien kärsimän tosiasiallisen korvattavissa olevan vahingon selvittämiseksi; |
| --- | --- |

—

toteaa, että vastaajille on syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu ja määrittää, mitä menettelyä noudatetaan kantajien kärsimän tosiasiallisen korvattavissa olevan vahingon selvittämiseksi;

joka tapauksessa

| — | velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen, jotka ovat pääasiallisesti samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-147/18, APG Intercon ym. v. neuvosto ym., esitetyt kanneperusteet.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/24 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/24

---

Kanne 27.3.2018 – Briois v. parlamentti

(Asia T-214/18)

(2018/C 211/31)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Steeve Briois (Hénin-Beamont, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Wagner)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan parlamentin 6.2.2018 tekemän päätöksen, jolla on ratkaistu pyyntö 2017/2221(IMM), joka koskee Steeve Brioisin koskemattomuuden pidättämistä ja jolla hyväksytään oikeudellisten asioiden valiokunnan mietintö A8-0011/2018 |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan parlamentin 6.2.2018 tekemän päätöksen, jolla on ratkaistu pyyntö 2017/2221(IMM), joka koskee Steeve Brioisin koskemattomuuden pidättämistä ja jolla hyväksytään oikeudellisten asioiden valiokunnan mietintö A8-0011/2018

| — | määräämään Euroopan parlamentin suorittamaan Steeve Brioisille 35 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä |
| --- | --- |

—

määräämään Euroopan parlamentin suorittamaan Steeve Brioisille 35 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

| — | määräämään Euroopan parlamentin suorittamaan Steeve Brioisille 5 000 euroa perittävinä kuluina |
| --- | --- |

—

määräämään Euroopan parlamentin suorittamaan Steeve Brioisille 5 000 euroa perittävinä kuluina

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan N:o 7 (jäljempänä pöytäkirja) 8 artiklan rikkomiseen, koska Brioisin esittämää lausumaa, joka on johtanut rikossyytteisiin hänen alkuperävaltiossaan, on pidettävä kyseisessä määräyksessä tarkoitettuna mielipiteenä, jonka hän on esittänyt parlamentaarisia tehtäviä hoitaessaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan N:o 7 (jäljempänä pöytäkirja) 8 artiklan rikkomiseen, koska Brioisin esittämää lausumaa, joka on johtanut rikossyytteisiin hänen alkuperävaltiossaan, on pidettävä kyseisessä määräyksessä tarkoitettuna mielipiteenä, jonka hän on esittänyt parlamentaarisia tehtäviä hoitaessaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu pöytäkirjan 9 artiklan rikkomiseen sillä perusteella, että parlamentti on jättänyt ottamatta huomioon sekä kyseisen määräyksen hengen että kirjaimen tehdessään Brioisin koskemattomuuden pidättämistä koskevan päätöksen ja aiheuttanut siten sen, että päätös on pätemätön. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu pöytäkirjan 9 artiklan rikkomiseen sillä perusteella, että parlamentti on jättänyt ottamatta huomioon sekä kyseisen määräyksen hengen että kirjaimen tehdessään Brioisin koskemattomuuden pidättämistä koskevan päätöksen ja aiheuttanut siten sen, että päätös on pätemätön.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.
  Kantaja katsoo ensinnäkin, että parlamentti on hänen osaltaan loukannut yhdenvertaisuusperiaatetta suhteessa sellaisiin parlamentin jäseniin, jotka ovat olleet jos eivät täysin samanlaisissa, niin ainakin kantajan tilanteeseen verrattavissa tilanteissa, ja että parlamentti on näin ollen loukannut myös hyvän hallinnon periaatetta, jolla toimivaltainen toimielin velvoitetaan tutkimaan huolellisesti ja puolueettomasti kaikki tiettyyn tapaukseen liittyvät merkitykselliset seikat.
  Kantaja katsoo toiseksi, että lukuisat todisteet tukevat päätelmää siitä, että kantaja on selvästi fumus persecutionis -tilanteessa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.

Kantaja katsoo ensinnäkin, että parlamentti on hänen osaltaan loukannut yhdenvertaisuusperiaatetta suhteessa sellaisiin parlamentin jäseniin, jotka ovat olleet jos eivät täysin samanlaisissa, niin ainakin kantajan tilanteeseen verrattavissa tilanteissa, ja että parlamentti on näin ollen loukannut myös hyvän hallinnon periaatetta, jolla toimivaltainen toimielin velvoitetaan tutkimaan huolellisesti ja puolueettomasti kaikki tiettyyn tapaukseen liittyvät merkitykselliset seikat.

Kantaja katsoo toiseksi, että lukuisat todisteet tukevat päätelmää siitä, että kantaja on selvästi fumus persecutionis -tilanteessa.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, koska kantajan oikeuksia ja kontradiktorisuuden periaatteen toteutumista ei ole riittävästi varmistettu siinä yhteydessä, kun kantajaa kuultiin oikeudellisten asioiden valiokunnassa. Kantaja väittää, että se, ettei hänelle ole annettu tilaisuutta ottaa kantaa koskemattomuutensa pidättämiseen täysistunnossa, on paitsi yleisten oikeusperiaatteiden vastaista, myös ristiriidassa terveen järjen ja useimpien parlamentaaristen käytäntöjen kanssa. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, koska kantajan oikeuksia ja kontradiktorisuuden periaatteen toteutumista ei ole riittävästi varmistettu siinä yhteydessä, kun kantajaa kuultiin oikeudellisten asioiden valiokunnassa. Kantaja väittää, että se, ettei hänelle ole annettu tilaisuutta ottaa kantaa koskemattomuutensa pidättämiseen täysistunnossa, on paitsi yleisten oikeusperiaatteiden vastaista, myös ristiriidassa terveen järjen ja useimpien parlamentaaristen käytäntöjen kanssa.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/25 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/25

---

Kanne 27.3.2018 – QB v. EKP

(Asia T-215/18)

(2018/C 211/32)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: QB (edustaja: asianajaja L. Lévi)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | tutkimaan kanteen ja toteamaan sen perustelluksi, |
| --- | --- |

—

tutkimaan kanteen ja toteamaan sen perustelluksi,

ja tämän johdosta

| — | kumoamaan vuodelta 2016 laaditun arviointikertomuksen ja 23.5.2017 tehdyn päätöksen, joka annettiin tiedoksi 28.6.2017 ja jolla kantajalta evättiin mahdollisuus palkkakehitykseen |
| --- | --- |

—

kumoamaan vuodelta 2016 laaditun arviointikertomuksen ja 23.5.2017 tehdyn päätöksen, joka annettiin tiedoksi 28.6.2017 ja jolla kantajalta evättiin mahdollisuus palkkakehitykseen

| — | siltä osin kuin on tarpeellista kumoamaan vuoden 2017 syyskuussa tehdyn päätöksen ja implisiittisen päätöksen, joilla hylättiin hallinnollinen valitus ja kantajan oikaisuvaatimus |
| --- | --- |

—

siltä osin kuin on tarpeellista kumoamaan vuoden 2017 syyskuussa tehdyn päätöksen ja implisiittisen päätöksen, joilla hylättiin hallinnollinen valitus ja kantajan oikaisuvaatimus

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan henkisen kärsimyksen, jonka kohtuulliseksi määräksi on arvioitu 15 000 euroa |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan henkisen kärsimyksen, jonka kohtuulliseksi määräksi on arvioitu 15 000 euroa

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu arviointioppaan ja Annual Salary and Bonus Review (ASBR) –menettelyn rikkomiseen, oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen ja huolenpitovelvollisuuden loukkaamiseen, joihin vastaaja väitetysti syyllistyi vahvistaessaan vuoden 2016 arviointikertomuksen (jäljempänä riidanalainen arviointikertomus). Kantaja esittää erityisesti seuraavat väitteet:






  — | riidanalaisen arviointikertomuksen laatija oli DG-H:n työntekijä eikä kukaan arvioijista |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu arviointioppaan ja Annual Salary and Bonus Review (ASBR) –menettelyn rikkomiseen, oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen ja huolenpitovelvollisuuden loukkaamiseen, joihin vastaaja väitetysti syyllistyi vahvistaessaan vuoden 2016 arviointikertomuksen (jäljempänä riidanalainen arviointikertomus). Kantaja esittää erityisesti seuraavat väitteet:

—

riidanalaisen arviointikertomuksen laatija oli DG-H:n työntekijä eikä kukaan arvioijista

| — | riidanalaisesta arviointikertomuksesta päätettiin, vaikka arviointikierros oli kantajan osalta saatettu lopullisesti päätökseen |
| --- | --- |

—

riidanalaisesta arviointikertomuksesta päätettiin, vaikka arviointikierros oli kantajan osalta saatettu lopullisesti päätökseen

| — | riidanalaisessa arviointikertomuksessa kyseessä oleva arviointijakso koski ajallisesti liian lyhyttä jaksoa, jotta vuotuinen arviointi olisi voitu toteuttaa |
| --- | --- |

—

riidanalaisessa arviointikertomuksessa kyseessä oleva arviointijakso koski ajallisesti liian lyhyttä jaksoa, jotta vuotuinen arviointi olisi voitu toteuttaa

| — | arviointikertomus ei ole tulosta edistävä väline. |
| --- | --- |

—

arviointikertomus ei ole tulosta edistävä väline.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisessa arviointikertomuksessa väitetysti olevaan ilmeiseen virheeseen siltä osin kuin yhtäältä arviointi perustui osittain työtehtävään, jota ei ollut saatettu päätökseen sairausloman vuoksi ja kun toisaalta arvioijat, jotka eivät lisäksi ottaneet huomioon tavoitteita, kommentoivat ulkopuolisen päällikön myönteistä arviointia sääntöjenvastaisella tavalla. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisessa arviointikertomuksessa väitetysti olevaan ilmeiseen virheeseen siltä osin kuin yhtäältä arviointi perustui osittain työtehtävään, jota ei ollut saatettu päätökseen sairausloman vuoksi ja kun toisaalta arvioijat, jotka eivät lisäksi ottaneet huomioon tavoitteita, kommentoivat ulkopuolisen päällikön myönteistä arviointia sääntöjenvastaisella tavalla.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että 23.5.2017 tehty päätös, jolla kantajalta evättiin mahdollisuus palkkakehitykseen (jäljempänä ASBR-päätös) perustuu väitetysti lainvastaiseen arviointikertomukseen. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että 23.5.2017 tehty päätös, jolla kantajalta evättiin mahdollisuus palkkakehitykseen (jäljempänä ASBR-päätös) perustuu väitetysti lainvastaiseen arviointikertomukseen.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että ASBR-päätöksen teki viranomainen, jolla ei ole tätä varten toimivaltaa, koska tämän päätöksen tekijä oli nimitetty väliaikaisesti kuudeksi kuukaudeksi eikä hänellä ollut sen tekemistä varten vaadittua ominaisuutta. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että ASBR-päätöksen teki viranomainen, jolla ei ole tätä varten toimivaltaa, koska tämän päätöksen tekijä oli nimitetty väliaikaisesti kuudeksi kuukaudeksi eikä hänellä ollut sen tekemistä varten vaadittua ominaisuutta.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu ASBR-päätöksen useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin, koska kyseisessä päätöksessä ei kantajan mukaan voitu sen tekemisen ajankohtana tuoda esiin riittämätöntä suoritusta. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu ASBR-päätöksen useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin, koska kyseisessä päätöksessä ei kantajan mukaan voitu sen tekemisen ajankohtana tuoda esiin riittämätöntä suoritusta.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu ASBR-menettelystä annettujen suuntaviivojen ja ASBR-menettelyn sekä perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen, koska ASBR-päätöstä ei ollut perusteltu. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu ASBR-menettelystä annettujen suuntaviivojen ja ASBR-menettelyn sekä perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen, koska ASBR-päätöstä ei ollut perusteltu.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/26 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/26

---

Kanne 28.3.2018 – Pozza v. parlamentti

(Asia T-216/18)

(2018/C 211/33)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Geoffray Pozza (Waldbillig, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan päätöksen, jolla ulkomaankorvauksen maksaminen lopetetaan 1.5.2017 alkaen |
| --- | --- |

—

kumoamaan päätöksen, jolla ulkomaankorvauksen maksaminen lopetetaan 1.5.2017 alkaen

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkomiseen, koska parlamentti on tulkinnut tätä säännöstä virheellisesti tehdessään päätöksen siitä, että ulkomaankorvauksen maksaminen kantajalle lopetetaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkomiseen, koska parlamentti on tulkinnut tätä säännöstä virheellisesti tehdessään päätöksen siitä, että ulkomaankorvauksen maksaminen kantajalle lopetetaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että parlamentti ei ole ollut toimivaltainen tekemään riidanalaista päätöstä, koska virkamiehen siirto toimielinten välillä ei merkitse uutta palvelukseen ottamista eikä parlamentti näin ollen voi vedota kantajan siirtoon päättääkseen toisen kerran kantajan oikeudesta ulkomaankorvaukseen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että parlamentti ei ole ollut toimivaltainen tekemään riidanalaista päätöstä, koska virkamiehen siirto toimielinten välillä ei merkitse uutta palvelukseen ottamista eikä parlamentti näin ollen voi vedota kantajan siirtoon päättääkseen toisen kerran kantajan oikeudesta ulkomaankorvaukseen.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ja tilintarkastustuomioistuimen aikaisempaan päätökseen kantajan oikeuksien vahvistamisesta, koska kaikkiin toimielinten hallinnollisiin toimiin sovelletaan laillisuusolettamaa ja koska nyt käsiteltävässä asiassa tilintarkastustuomioistuin on antanut kantajalle perustellun luottamuksen siihen, että hänen ulkomaankorvauksensa pysytetään niin kauan kuin hänen asemapaikkansa on Luxemburg. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ja tilintarkastustuomioistuimen aikaisempaan päätökseen kantajan oikeuksien vahvistamisesta, koska kaikkiin toimielinten hallinnollisiin toimiin sovelletaan laillisuusolettamaa ja koska nyt käsiteltävässä asiassa tilintarkastustuomioistuin on antanut kantajalle perustellun luottamuksen siihen, että hänen ulkomaankorvauksensa pysytetään niin kauan kuin hänen asemapaikkansa on Luxemburg.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/27 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/27

---

Kanne 28.3.2018 – DK v. EUH

(Asia T-217/18)

(2018/C 211/34)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: DK (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 23.5.2017 tehdyn päätöksen, jolla hänelle määrätään kurinpitoseuraamus, jolla hänen vanhuuseläkkeensä nettomäärää pienennetään 20 prosentilla, eli siitä pidätetään 1 015 euroa kuussa 30.9.2025 saakka henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 9 artiklan 2 kohdan nojalla |
| --- | --- |

—

kumoamaan 23.5.2017 tehdyn päätöksen, jolla hänelle määrätään kurinpitoseuraamus, jolla hänen vanhuuseläkkeensä nettomäärää pienennetään 20 prosentilla, eli siitä pidätetään 1 015 euroa kuussa 30.9.2025 saakka henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 9 artiklan 2 kohdan nojalla

| — | toissijaisesti velvoittamaan EUH:n maksamaan kantajalle oikeuden ja kohtuuden mukaan määräytyvän summan korvauksena aiheutuneesta vahingosta |
| --- | --- |

—

toissijaisesti velvoittamaan EUH:n maksamaan kantajalle oikeuden ja kohtuuden mukaan määräytyvän summan korvauksena aiheutuneesta vahingosta

| — | velvoittamaan EUH:n joka tapauksessa korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EUH:n joka tapauksessa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin riidanalaisessa päätöksessä siltä osin kuin yhtäältä nimittävä viranomainen on ottanut huomioon toimielinten integriteetille aiheutuneen vahingon, jonka kantaja on aiheuttanut, mutta joka on kantajan mukaan kuitenkin jo korvattu, ja toisaalta langetetun kurinpitoseuraamuksen kesto on mielivaltainen, koska se on kantajan mukaan vahvistettu suhteessa kantajan lakisääteiseen eläkeikään. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin riidanalaisessa päätöksessä siltä osin kuin yhtäältä nimittävä viranomainen on ottanut huomioon toimielinten integriteetille aiheutuneen vahingon, jonka kantaja on aiheuttanut, mutta joka on kantajan mukaan kuitenkin jo korvattu, ja toisaalta langetetun kurinpitoseuraamuksen kesto on mielivaltainen, koska se on kantajan mukaan vahvistettu suhteessa kantajan lakisääteiseen eläkeikään.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä on loukattu suhteellisuusperiaatetta sen vuoksi, että sitä, että tosiseikoista on kulunut kauan, ei ole otettu huomioon, mikä on lainvastaista, henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 25 artiklan rikkomista ei ole otettu huomioon rikosoikeudenkäynnissä eikä kantajan perhetilannetta ole otettu huomioon. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä on loukattu suhteellisuusperiaatetta sen vuoksi, että sitä, että tosiseikoista on kulunut kauan, ei ole otettu huomioon, mikä on lainvastaista, henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 25 artiklan rikkomista ei ole otettu huomioon rikosoikeudenkäynnissä eikä kantajan perhetilannetta ole otettu huomioon.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/28 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/28

---

Kanne 23.4.2018 – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ym. v. komissio

(Asia T-254/18)

(2018/C 211/35)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Beijing, Kiina) ja yhdeksän muuta kantajaa (edustajat: asianajajat R. Antonini, E. Monard ja B. Maniatis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien valurautatavaroiden tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä tiettyjen Intiasta peräisin olevien valurautatavaroiden tuontia koskevan tutkimuksen päättämisestä 29.1.2018 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/140 (EUVL 2018, L 25, s. 6) siltä osin kuin se koskee CCCME:tä, yksittäisiä yhtiöitä ja asianomaisia jäseniä |
| --- | --- |

—

kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien valurautatavaroiden tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä tiettyjen Intiasta peräisin olevien valurautatavaroiden tuontia koskevan tutkimuksen päättämisestä 29.1.2018 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/140 (EUVL 2018, L 25, s. 6) siltä osin kuin se koskee CCCME:tä, yksittäisiä yhtiöitä ja asianomaisia jäseniä

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, että Euroopan komissio on rikkonut perusasetuksen 3 artiklan 2, 3, 5, 6 ja 7 kohtaa ja 17 artiklan 2 kohtaa sekä loukannut hyvän hallinnon periaatetta muun muassa käyttämällä epäluotettavia tuontitietoja, epäluotettavia tietoja makrotaloudellisesta vahingosta ja epäluotettavia kannattavuustietoja sekä epäämällä muilta osapuolilta, joita asia koskee, mahdollisuuden lausua mielipiteensä unionin tuottajien otoksen lopullisesta valinnasta. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, että Euroopan komissio on rikkonut perusasetuksen 3 artiklan 2, 3, 5, 6 ja 7 kohtaa ja 17 artiklan 2 kohtaa sekä loukannut hyvän hallinnon periaatetta muun muassa käyttämällä epäluotettavia tuontitietoja, epäluotettavia tietoja makrotaloudellisesta vahingosta ja epäluotettavia kannattavuustietoja sekä epäämällä muilta osapuolilta, joita asia koskee, mahdollisuuden lausua mielipiteensä unionin tuottajien otoksen lopullisesta valinnasta.

| 2) | Toisessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohtaa muun muassa jättämällä ottamatta huomioon ajallisen yhteyden puuttumisen ja jättämällä varmistamatta, ettei muista seikoista aiheutunutta vahinkoa pidetä Kiinasta tapahtuneen tuonnin aiheuttamana. |
| --- | --- |

2)

Toisessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohtaa muun muassa jättämällä ottamatta huomioon ajallisen yhteyden puuttumisen ja jättämällä varmistamatta, ettei muista seikoista aiheutunutta vahinkoa pidetä Kiinasta tapahtuneen tuonnin aiheuttamana.

| 3) | Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia sekä rikkonut perusasetuksen 6 artiklan 7 kohtaa, 19 artiklan 1–3 kohtaa ja 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa muun muassa kieltäytymällä miltään osin sallimasta tutustumista vahinkoa, hintavaikutusta, vahingon korjaavaa tasoa ja normaaliarvon määrittämistä koskeviin laskelmiin ja kieltäytymällä antamasta pyydettyjä tietoja edes yhdistelmän muodossa ja jättämällä ilmaisematta useita asian kannalta merkityksellisiä tietoja siitä huolimatta, että siltä oli toistuvasti pyydetty tätä. |
| --- | --- |

3)

Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia sekä rikkonut perusasetuksen 6 artiklan 7 kohtaa, 19 artiklan 1–3 kohtaa ja 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa muun muassa kieltäytymällä miltään osin sallimasta tutustumista vahinkoa, hintavaikutusta, vahingon korjaavaa tasoa ja normaaliarvon määrittämistä koskeviin laskelmiin ja kieltäytymällä antamasta pyydettyjä tietoja edes yhdistelmän muodossa ja jättämällä ilmaisematta useita asian kannalta merkityksellisiä tietoja siitä huolimatta, että siltä oli toistuvasti pyydetty tätä.

| 4) | Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa, 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 3 kohtaa ja 9 artiklan 4 kohtaa sekä loukannut hyvän hallinnon periaatetta jättämällä ottamatta hintavertailussaan huomioon tuotevalvontakoodien kaikkia ominaisuuksia, jättämällä toimittamatta tarvittavia tietoja muista kuin alkuperäisillä tuotevalvontakoodeilla ilmaistuista tavaroiden ominaisuuksista sekä hylkäämällä perusteettomasti pyynnön normaaliarvon oikaisemisesta Intian tuotannon vähäisestä määrästä aiheutuvien virheellisyyksien korjaamiseksi. |
| --- | --- |

4)

Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa, 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 3 kohtaa ja 9 artiklan 4 kohtaa sekä loukannut hyvän hallinnon periaatetta jättämällä ottamatta hintavertailussaan huomioon tuotevalvontakoodien kaikkia ominaisuuksia, jättämällä toimittamatta tarvittavia tietoja muista kuin alkuperäisillä tuotevalvontakoodeilla ilmaistuista tavaroiden ominaisuuksista sekä hylkäämällä perusteettomasti pyynnön normaaliarvon oikaisemisesta Intian tuotannon vähäisestä määrästä aiheutuvien virheellisyyksien korjaamiseksi.

| 5) | Viidennessä kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohtaa ja 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa oikaisemalla normaaliarvoa ylöspäin välillisten verojen vuoksi. |
| --- | --- |

5)

Viidennessä kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohtaa ja 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa oikaisemalla normaaliarvoa ylöspäin välillisten verojen vuoksi.

| 6) | Kuudennessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa nojautumalla vain yhdeltä intialaiselta tuottajalta saatuihin tietoihin määritellessään myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitot laskennallisen normaaliarvon muodostamista varten sen sijaan, että se olisi käyttänyt vertailumaasta saatavissa olevia kaikkia asiaan vaikuttavia tietoja. |
| --- | --- |

6)

Kuudennessa kanneperusteessa väitetään, että komissio on rikkonut perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa nojautumalla vain yhdeltä intialaiselta tuottajalta saatuihin tietoihin määritellessään myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitot laskennallisen normaaliarvon muodostamista varten sen sijaan, että se olisi käyttänyt vertailumaasta saatavissa olevia kaikkia asiaan vaikuttavia tietoja.

---

| 18.6.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 211/29 |
| --- | --- | --- | --- |

18.6.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 211/29

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2018 – UN v. komissio

(Asia T-676/17) (1)

(2018/C 211/36)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 402, 27.11.2017.

---