# Eiropas Savienības C 107/2009

| | ISSN 1725-5201
  doi:10.3000/17255201.C_2009.107.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 107 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 52. sējums2009. gada 9. maijs |

ISSN 1725-5201

doi:10.3000/17255201.C_2009.107.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 107

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

52. sējums2009. gada 9. maijs

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | II   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Komisija |
| 2009/C 107/01 | Komisijas Paziņojums – Dzērienu iepakojums, depozīta sistēmas un brīva preču aprite | 1 |
| 2009/C 107/02 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju – (Lieta COMP/M.5347 – Mapfre/Salvador Caetano/JV'S) (
  1
  ) | 10 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

II   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Komisija

2009/C 107/01

Komisijas Paziņojums – Dzērienu iepakojums, depozīta sistēmas un brīva preču aprite

1

2009/C 107/02

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju – (Lieta COMP/M.5347 – Mapfre/Salvador Caetano/JV'S) (
  1
  )

1

10

| | IV   Informācija |
| --- | --- |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTA INFORMĀCIJA |
| | Komisija |
| 2009/C 107/03 | Euro maiņas kurss | 11 |
| | DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA |
| 2009/C 107/04 | Dalībvalstu paziņotās informācijas kopsavilkums par valsts atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001 | 12 |
| 2009/C 107/05 | Dalībvalstu paziņotā informācija par valsts atbalstiem, kas piešķirti saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001 | 18 |

IV   Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTA INFORMĀCIJA

Komisija

2009/C 107/03

Euro maiņas kurss

11

DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA

2009/C 107/04

Dalībvalstu paziņotās informācijas kopsavilkums par valsts atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001

12

2009/C 107/05

Dalībvalstu paziņotā informācija par valsts atbalstiem, kas piešķirti saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001

18

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | Komisija |
| | ADMINISTRATĪVAS PROCEDŪRAS |
| 2009/C 107/06 | Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību | 23 |

V   Atzinumi

Komisija

ADMINISTRATĪVAS PROCEDŪRAS

2009/C 107/06

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

23

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

II Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Komisija

| 9.5.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 107/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.5.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 107/1

---

Komisijas Paziņojums – Dzērienu iepakojums, depozīta sistēmas un brīva preču aprite

2009/C 107/01

1.   IEVADS

Iepakojumam ir svarīga sociālā un ekonomiskā nozīme, un tas veido būtisku daļu no preču apstrādes mūsdienās. Agri vai vēlu iepakojums iekļaujas arī atkritumu plūsmā. 81 miljons tonnu – tik daudz iepakojuma 2006. gadā izlietoja ES. Lai ierobežotu ietekmi uz vidi un samazinātu izlietotā iepakojuma galīgās iznīcināšanas apjomus, Direktīvā 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu (1) noteikti pasākumi, kuru mērķi ir vērsties pret izlietotā iepakojuma rašanos un atkārtoti lietot, pārstrādāt un reģenerēt šāda veida atkritumus. Minētā direktīva paredz, ka dalībvalstīm ir jānodrošina izlietotā iepakojuma savākšanas, atkārtotas lietošanas un pārstrādes vai reģenerācijas pārvaldības sistēmu ieviešana, lai šā veida atkritumus apsaimniekotu ar vispiemērotākajām metodēm. Šim nolūkam direktīva nosaka pirmās prioritātes pasākumus, kuru mērķis ir nepieļaut izlietotā iepakojuma rašanos, un kā papildu pamatprincipus norāda iepakojuma atkārtotu lietošanu, pārstrādi un citas izlietotā iepakojuma reģenerācijas formas.

Iepakojuma atkārtotas lietošanas sistēmas valstīs darbojas attiecībā uz vairākiem iepakojuma veidiem. Dažas minētās sistēmas funkcionē ļoti labi, īpaši attiecībā uz transporta iepakojumu, piemēram, kastēm un paliktņiem, kā arī attiecībā uz dzērienu iepakojumiem viesnīcās, restorānos un sabiedriskās ēdināšanas nozarē. Tomēr citās nozarēs, iespējams, vajadzēs valsts iejaukšanos, lai sekmētu atkārtotas lietošanas sistēmas neatkarīgi no to faktiskā ekonomiskā izdevīguma. Saistībā ar šiem jautājumiem Eiropas Savienībā plašākās diskusijas izvēršas par plaša patēriņa dzērienu iepakojumu (kas pēc svara veido aptuveni 20 % no kopējā iepakojuma daudzuma) (2).

Dalībvalstu līmenī pieņemti reglamentējoši vadības pasākumi, kuru mērķis ir dzērienu iepakojumu atkārtota lietošana, var palīdzēt sasniegt mērķus vides aizsardzības jomā, tomēr, iespējams, tie var arī sadrumstalot iekšējo tirgu. Tirgus dalībniekiem, kuri veic uzņēmējdarbību vairākās dalībvalstīs, šo sistēmu dēļ bieži ir grūtāk izmantot iekšējā tirgus piedāvātās uzņēmējdarbības iespējas. Tā vietā, lai vienu produktu tādā pašā iepakojumā pārdotu dažādu dalībvalstu tirgos, uzņēmējiem ir jāpielāgo iepakojums katras atsevišķās dalībvalsts prasībām, tāpēc parasti rodas papildu izmaksas.

Viens no Direktīvas 94/62/EK mērķiem bija arī iekšējā tirgus darbības nodrošināšana, taču tās ietekme attiecībā uz normu saskaņošanu šajā jomā joprojām ir nepietiekama. Tā vietā direktīvas noteikumi jālasa, ņemot vērā Kopienas tiesību aktu vispārīgos principus un pienākumus, ko paredz EK līgums (īpaši EK līguma 28.–30., 81., 82., 86. un 90. pants).

Ar Direktīvu 94/62/EK tika panākta zināma konverģence starp atkritumu pārstrādes rādītājiem dalībvalstīs, un Direktīvas 98/34/EK (3) izziņošanas procedūra pirms ierosinātā tiesību akta pieņemšanas ļāva atrisināt daudzas iekšējā tirgus problēmas, kuras radītu problēmas praksē. Tomēr iekšējā tirgus darbības nodrošināšanas un tirdzniecības šķēršļu mazināšanas mērķi nav pilnībā sasniegti attiecībā uz visiem iepakojuma veidiem. Agrākā pieredze un uzsāktās lietas liecina, ka vienpusēju pasākumu pieņemšana atsevišķās dalībvalstīs joprojām rada problēmas. Konkrētāk, pārkāpuma procedūras dzērienu nozarē ir pierādījušas, ka valstu pasākumi var radīt konkurences traucējumus un dažos gadījumos sadrumstalot iekšējo tirgu, un tas ir pretrunā ar Direktīvā 94/62/EK minēto iekšējā tirgus mērķi.

Komisija 2006. gada ziņojumā par Direktīvas 94/62/EK īstenošanu apņēmās sīkāk izvērtēt nepieciešamību pēc skaidrojumiem šajā jomā (4). Šis paziņojums uzskatāms par neregulatīvu pieeju šā jautājuma risināšanā, un tā uzdevums ir Kopienas līmenī panākt lielāku pārredzamību attiecībā uz spēkā esošo tiesisko regulējumu, aprakstot dažus “darīt un nedarīt” no Kopienas viedokļa.

Šis paziņojums īpaši vērsts uz atbalstu attiecīgajiem uzņēmējiem un dalībvalstu iestādēm, kas nodarbojas ar dzērienu iepakojumu un dzērienu izlietoto iepakojumu, sniedzot tiem visaptverošu un atjauninātu pārskatu par EK tiesību aktu un sekundāro tiesību aktu principiem. Tajā atspoguļots, kā Komisija interpretē direktīvu, Līguma noteikumus, un aprakstīta Eiropas Kopienu Tiesas prakse.

Komisija turpinās stingri uzraudzīt līdzšinējo principu pareizu piemērošanu un ir apņēmusies vērsties pret visiem pasākumiem, kas varētu traucēt iekšējā tirgus darbību un kas nav attaisnojami vides aizsardzības mērķu labad.

2.   BRĪVA PREČU APRITE UN DZĒRIENU IEPAKOJUMA PRASĪBAS

2.1.   Problēma saistībā ar dzērienu iepakojuma kvotām

Iepriekšējos gados dalībvalstis ir noteikušas konkrētus skaitliskus mērķus (kvotas) attiecībā uz atkārtoti lietojamo taru dažiem dzērieniem. Komisijai nav iebildumu pret šāda veida kvotām, ja vien tās nosaka vispārīgus politiskus mērķus. Tomēr kvotas var būt saistītas ar īpašiem konkrētiem pienākumiem, ja tās tiek pārsniegtas vai netiek sasniegtas. Minētie pienākumi savukārt var izraisīt problēmas iekšējā tirgū, jo viens no iemesliem ir papildus izmaksas, kas saistītas ar atkārtotas lietošanas sistēmu izveidi un ar to saistītie transportēšanas attālumi, tādēļ dzērienu importētāji parasti izmanto ievērojami vairāk vienreiz lietojama iepakojuma nekā vietējie ražotāji.

Ja šo kvotu dēļ rodas kvantitatīvi ierobežojumi, t. i., pēc kvotas sasniegšanas tirgū vairs nevar laist produktus konkrētā dzēriena iepakojumā, tas ir tirdzniecības šķērslis un ir pretrunā ar EK līguma 28. pantu (5).

Turklāt Komisija uzskata, ka valstu noteikumi, kas veido tiešu saikni starp atkārtoti lietojama iepakojuma proporciju konkrētiem dzērieniem un vajadzību izveidot depozīta un atpakaļ pieņemšanas sistēmu vienreizlietojamam iepakojumam, no iekšējā tirgus viedokļa ir jāuzlūko ar īpašu piesardzību. Šķietami matemātisks mehānisms, kas atkarīgs no līdzšinējām kvotām, ietver neobjektivitātes risku īstermiņa pārmaiņu dēļ, kuras neatspoguļo vispārējās tendences. Šādos apstākļos minēto skaitļu tieša iestrāde valsts noteikumos var izrādīties nepietiekami elastīga, lai panāktu pietiekamu uzticamību, jo īpaši, lai attiecīgās jomas uzņēmēji var droši plānot ar uzņēmējdarbību saistītus lēmumus. Tāpēc piemērotāks risinājums būtu regulāri izvērtēt pārmaiņas iepakojuma nozarē un, pamatojoties uz šo novērtējumu, lemt par pasākumiem, kas būtu vajadzīgi, lai veicinātu atkārtotas izmantošanas sistēmas vai ietekmētu iepakojuma veidu sadrumstalošanos.

2.2.   Dzērienu iepakojuma aizliegums

Direktīva 94/62/EK nosaka pamatprasības, kas reglamentē iepakojuma sastāvu. Saskaņā ar minētās direktīvas 18. panta noteikumiem dalībvalstis nedrīkst kavēt tāda iepakojuma laišanu tirgū savas valsts teritorijā, kas atbilst šīs valsts noteikumiem. Attiecīgi dalībvalstis nedrīkst aizliegt konkrēta veida dzērienu iepakojuma laišanu tirgū, ja iepakojums atbilst Kopienas tiesību aktiem (6). Šajā jautājumā direktīvai ir divi vienlīdz svarīgi mērķi – aizsargāt vidi un nodrošināt iekšējā tirgus darbību, piemēram, nosakot pamatprasības iepakojumam un ierobežojot iepakojuma materiālos esošo smago metālu īpatsvaru.

Valstu noteikumi, kas ierobežo konkrētā dzēriena iepakojumā importēto produktu daudzumu, ir pretrunā arī direktīvas 18. panta noteikumiem par preču brīvu apriti (7).

2.3.   Iepriekšēja atļauja dzērienu iepakojumiem

Valstu sistēmas, kas paredz preču laišanu tirgū, saņemot iepriekšēju atļauju, importētājai dalībvalstij ierobežo pieeju tirgum un tāpēc ir jāuzskata par pasākumu, kas ir līdzvērtīgs kvantitatīviem importa ierobežojumiem EK līguma 28. panta (8) izpratnē. Turklāt konkrēti attiecībā uz dzērienu iepakojumu jebkādi tirgus pieejas ierobežojumi ir pretrunā ar direktīvu un EK līguma 28. pantu, ja dzērienu iepakojumi atbilst direktīvā noteiktajām pamatprasībām. Tas attiecas arī uz gadījumiem, kad prasība saņemt iepriekšēju atļauju ir balstīta uz labprātīgu vienošanos starp attiecīgo ražošanas nozari un dalībvalsti, jo, piedaloties šādā līgumā vai atbalstot to, dalībvalsts akceptē tā rezultātus un riskē neizpildīt pienākumus, kas tai noteikti saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, jo tie aizliedz jebkādus tirgus piekļuves šķēršļus dzērienu iepakojumiem, kuri atbilst direktīvas prasībām. Dzērienu iepakojums, ko tirgo kādā dalībvalstī, ir atzīts par atbilstīgu direktīvas pamatprasībām, tāpēc nedrīkst kavēt tā tirdzniecību iekšējā tirgū.

3.   BRĪVA PREČU APRITE UN DZĒRIENU IEPAKOJUMA APSAIMNIEKOŠANAS SISTĒMAS

3.1.   Dzērienu iepakojuma atkārtota lietošana, reģenerācija un pārstrāde

Attiecībā uz dzērienu iepakojumu “atkārtota lietošana” nozīmē to, ka konkrētu taru, kas ir paredzēta un veidota, lai ekspluatācijas ciklā to varētu lietot vismaz noteiktu skaitu aprites ciklu, atkārtoti piepilda tam pašam izmantojumam, kādam tā sākotnēji laista tirgū (9). Atkārtoti lietojamu dzērienu iepakojumu bieži dēvē par “vairākkārt piepildāmu”.

Direktīvā 94/62/EK nav skaidri noteikts, vai ieteicamāk būtu atkārtoti lietot iepakojumu vai reģenerēt izlietoto iepakojumu (10). Tomēr direktīvas preambulas 8. apsvērumā minēts, ka “kamēr attiecībā uz reģenerācijas procesiem nav panākta zinātnes un tehnikas attīstība, atkārtotu izmantošanu un pārstrādi apskata galvenokārt saistībā ar ietekmi uz vidi”.

Turklāt Direktīvas 94/62/EK 5. pants paredz, ka dalībvalstis saskaņā ar Līgumu var veicināt sistēmu ieviešanu iepakojuma atkārtotai lietošanai, ja tas iespējams nenodarot kaitējumu videi. Tādējādi 5. pantā izcelts risinājums, ko dalībvalsts var īstenot pēc saviem ieskatiem. Izstrādājot noteikumus šādai politikai, dalībvalstīm jāievēro ne tikai prasības, kas izriet no direktīvas noteikumiem, bet arī Līguma noteikumos paredzētās saistības, jo īpaši par preču brīvu apriti (11).

3.2.   Vispārējas dzērienu iepakojuma savākšanas sistēmas

Lai apsaimniekotu iepakojumu un izlietoto iepakojumu, dalībvalstīm jāizveido nodošanas, savākšanas un reģenerācijas sistēmas. Šīm sistēmām ir divi mērķi: pirmkārt, lietotā un izlietotā iepakojuma nodošana un/vai savākšana, un, otrkārt, iepakojuma atkārtota lietošana vai savāktā izlietotā iepakojuma reģenerācija (12). Attiecībā uz dzērienu iepakojumu izvēle par labu atkārtotai lietošanai vai reģenerācijai ir atkarīga no tā, vai tara ir vai nav vairākkārt lietojama.

Parasti atkārtotas piepildīšanas sistēmas tiek kombinētas ar depozīta maksājumu, lai garantētu, ka lielākā daļa taras tiek nodota atkārtotai piepildīšanai. Depozīta un nodošanas sistēmas bieži brīvprātīgi apsaimnieko attiecīgie dzērienu ražotāji. Viņi izveido savu sistēmu produktiem, kurus tie izplata, vai apvieno resursus ar citiem ražotājiem, izmantojot vienādu taru un kastes. Šāda veida brīvprātīgas shēmas reti tiek regulētas ar likumu. Tomēr dažas dalībvalstis ir pieņēmušas reglamentējošus noteikumus, lai izveidotu konkrētus kopējus parametrus. Parasti šie parametri ietver tikai vispārīgus noteikumus, piemēram, vienotu depozīta likmi. No iekšējā tirgus viedokļa brīvprātīgās sistēmas nevarētu radīt šķēršļus tirdzniecībai, jo tās balstās uz attiecīgās ražošanas nozares brīvprātīgiem lēmumiem. Tomēr, ja dalībvalstis attiecībā uz atkārtoti piepildāmu taru izvēlas izstrādāt valsts tiesību regulējumu šādām sistēmām, tām jāņem vērā vismaz noteikumi, kas minēti Direktīvas 94/62/EK 7. pantā, proti:

| — | prasības ar nediskriminējošiem nosacījumiem jāpiemēro arī importētajiem produktiem, un |
| --- | --- |

—

prasības ar nediskriminējošiem nosacījumiem jāpiemēro arī importētajiem produktiem, un

| — | nedrīkst pieļaut konkurences traucējumus. |
| --- | --- |

—

nedrīkst pieļaut konkurences traucējumus.

No uzņēmējdarbības viedokļa jāņem vērā, ka atkārtoti piepildāmas taras shēmas visbiežāk izmanto vietējie ražotāji, jo tiem ir jāpanāk zināms taras aprites apjoms un parasti izmaksas palielinās, ja ražotne un tirdzniecības vietas atrodas tālu viena no otras.

Attiecībā uz vienreiz lietojamo taru dominē vispārējas savākšanas sistēmas. Tomēr dažas dalībvalstis ir ieviesušas arī obligātas depozīta sistēmas vienreiz lietojamiem dzērienu iepakojumiem. Patlaban Kopienas tiesību akti ļauj katrai dalībvalstij izvēlēties starp depozīta un nodošanas sistēmām vai vispārējām iepakojuma savākšanas sistēmām, vai arī kombinēt abas pieminētās sistēmas atkarībā no produkta veida; ar noteikumu, ka izvēlētajām sistēmām jābūt izstrādātām tā, lai novirzītu iepakojumu apstrādei ar vispiemērotāko atkritumu apsaimniekošanas metodi, kā arī iekļautos politikā, kas regulē visu iepakojumu un izlietoto iepakojumu (13).

Turklāt izvēlētajam risinājumam jāatbilst Direktīvas 94/62/EK 7. pantam un attiecīgajiem Līguma noteikumiem:

| — | šai sistēmai jābūt atvērtai dalībai visiem atbilstīgo nozaru uzņēmējiem, kā arī kompetentām valsts iestādēm; |
| --- | --- |

—

šai sistēmai jābūt atvērtai dalībai visiem atbilstīgo nozaru uzņēmējiem, kā arī kompetentām valsts iestādēm;

| — | izvēlētajai sistēmai, tostarp arī sīki izstrādātiem pasākumiem un tarifiem, ko piemēro par piekļuvi sistēmai, ar nediskriminējošiem nosacījumiem jāattiecas arī uz importētiem produktiem. Attiecībā uz minētajiem pasākumiem un tarifiem dalībvalstīm nevajadzētu pieņemt pasākumus, kas dažādos īstenošanas posmos rada nevajadzīgu līdzdalības maksājumu dublēšanos par vienu un to pašu sniegto pakalpojumu, jo tas īpaši varētu kavēt mazo uzņēmumu darbību; |
| --- | --- |

—

izvēlētajai sistēmai, tostarp arī sīki izstrādātiem pasākumiem un tarifiem, ko piemēro par piekļuvi sistēmai, ar nediskriminējošiem nosacījumiem jāattiecas arī uz importētiem produktiem. Attiecībā uz minētajiem pasākumiem un tarifiem dalībvalstīm nevajadzētu pieņemt pasākumus, kas dažādos īstenošanas posmos rada nevajadzīgu līdzdalības maksājumu dublēšanos par vienu un to pašu sniegto pakalpojumu, jo tas īpaši varētu kavēt mazo uzņēmumu darbību;

| — | sistēma nedrīkst radīt nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai un tādējādi pārkāpt EK līguma 28. līdz 30. pantu; |
| --- | --- |

—

sistēma nedrīkst radīt nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai un tādējādi pārkāpt EK līguma 28. līdz 30. pantu;

| — | sistēma nedrīkst traucēt konkurenci, kā to paredz EK līguma 81., 82. un 86. pants. |
| --- | --- |

—

sistēma nedrīkst traucēt konkurenci, kā to paredz EK līguma 81., 82. un 86. pants.

3.3.   Obligātās depozīta sistēmas kā šķērslis tirdzniecībai

Nosakot obligātu depozīta un nodošanas sistēmu atkārtoti piepildāmu dzērienu iepakojumam, tiek radīti šķēršļi tirdzniecībai, jo šādas sistēmas padara neiespējamu produktu pārdošanu vienādā iepakojumā vairāk nekā vienā dalībvalstī. Ražotājiem vai izplatītājiem, iespējams, nākas mainīt importēto produktu iepakojumu vai marķējumu, un attiecīgi rodas papildus izmaksas, kas saistītas ar atpakaļ pieņemšanas sistēmas organizāciju, depozīta veidā iemaksāto summu atmaksu un šīs summas sadalīšanu starp dažādiem izplatītājiem. Aprakstītajos gadījumos, pat ja šādas sistēmas faktiski neaizliedz dzērienu vienreiz lietojamos iepakojumos importu, tās pieprasa būtiskas modifikācijas un investīcijas, un tādā veidā importētiem dzērieniem tiek kavēta piekļuve tirgum (14).

Tomēr fakts, ka šādas sistēmas var kvalificēt kā šķērsli tirdzniecībai, neliedz šos valsts noteikumus pamatot ar apsvērumiem, kas attiecas uz vides aizsardzību. Saskaņā ar Tiesas viedokli depozīta un nodošanas sistēma var palielināt nodotā tukšā iepakojuma īpatsvaru un vienlaikus nodrošināt izlietotā iepakojuma precīzāku šķirošanu. Turklāt tā var palīdzēt samazināt piesārņošanu, jo rada patērētājiem stimulu nodot tukšo iepakojumu (15). Visbeidzot, tā kā šie valsts noteikumi rosina attiecīgos ražotājus vai izplatītājus izmantot atkārtoti lietojamu iepakojumu, tie palīdz sasniegt vienu no vides politikas vispārīgajiem mērķiem – samazināt iznīcināto atkritumu kopējo daudzumu.

Praksē tas nozīmē, ka dalībvalstis var ieviest obligātas depozīta sistēmas, ja pēc dalībvalsts ieskatiem tas uzskatāms par nepieciešamu vides aizsardzības apsvērumu dēļ.

Izvēloties ieviest obligātu depozīta un nodošanas sistēmu, dalībvalstij tomēr jāievēro zināmi noteikumi, lai nodrošinātu, ka tiek panākts pienācīgs līdzsvars starp vides aizsardzības mērķiem un iekšējā tirgus vajadzībām. Ņemot vērā papildu slogu importētajiem produktiem, šādās sistēmās jāizvērtē konkrētā situācija un jāizmanto līdzekļi, kas nepārsniedz paredzētā mērķa sasniegšanai vajadzīgos pasākumus.

Balstoties uz Direktīvu 94/62/EK un proporcionalitātes principu saskaņā ar EK līguma 28. līdz 30. pantu, Eiropas Kopienu Tiesa ir apzinājusi vairākus piesardzības pasākumus, kas jāievēro, veidojot šādu sistēmu.

3.3.1.   Pārejas posms

Pāreja no vienas atkritumu apsaimniekošanas sistēmas uz citu prasa pietiekamu un rūpīgu gatavošanos no visām galvenajām iesaistītajām personām, turklāt jāņem vērā, ka šis etaps ir svarīgs uzņēmējiem, jo neskaidrības par juridisko un faktisko situāciju var radīt tirgus nestabilitāti. Pārejai uz jauno sistēmu ir jānotiek, nepārtraucot tirdzniecību un neapdraudot attiecīgo uzņēmumu spēju faktiski piedalīties jaunajā sistēmā, tiklīdz tā sāk darboties. Tas nozīmē, ka ir jāizstrādā un jāievieš sistēmas daļas, jāpielāgo ražošanas līnijas un izplatīšanas ķēdes, kā arī jāinformē patērētāji. Tas prasa gan laiku, gan pūles. Tādēļ ražotājiem un izplatītājiem jāparedz pietiekami ilgs pārejas posms, lai ļautu pielāgoties jaunās sistēmas prasībām pirms depozīta un nodošanas sistēma stājas spēkā. Ja īsteno pilnīgu sistēmas nomaiņu, kas prasa izstrādāt jaunu sistēmu no pašiem pirmsākumiem, sešu mēnešu ilgs laikposms no juridiskās izziņošanas līdz spēkā stāšanās dienai ir uzskatāms par nepietiekamu (16). Šādā gadījumā šķiet lietderīgi piešķirt vismaz vienu gadu ilgu pārejas posmu.

No otras puses, kad depozīta un nodošanas sistēma ir izveidota, turpmākas tās pārmaiņas var noritēt arī īsākos termiņos nekā sākotnējai izveidei paredzētais pārejas posms. Kopumā, nosakot konkrētu pārejas posmu, attiecīgais termiņš jāizvērtē valsts iestādēm, ņemot vērā katra individuālā gadījuma apstākļus.

3.3.2.   Sistēmas projekts: godīga, atvērta un pārredzama

Vēl viena svarīga sistēmas daļa ir darbības nosacījumi, kas jāievēro attiecībā uz obligātu depozīta sistēmu vienreiz lietojamai tarai. Daži no šiem parametriem izriet no Direktīvas 94/62/EK 7. panta; pārējos izstrādājusi Tiesa, lemjot par EK līguma 28. pantu.

| a) | Jānodrošina valsts mēroga sistēma, kas aptver visu teritoriju, uz kuru attiecas obligātā depozīta sistēma. Tomēr tas nenozīmē, ka ir tikai viens sistēmas pārvaldītājs. Ir iespējami arī vairāki piegādātāji, bet ir jānodrošina sistēmu savietojamība, un tās nedrīkst būt ekskluzīvas. Valsts mēroga sistēmas mērķis ir nodrošināt, ka ir pieejams pietiekams skaits nodošanas punktu, lai patērētāji varētu atgūt depozītu, neatkarīgi no vietas, kur izdarīts pirkums. Tādā veidā tiek stiprināts patērētāju atbalsts sistēmai, sekmēta tukšā iepakojuma nodošana un nepašaubāmi palielināts savāktā materiāla apjoms. Agrākā pieredze liecina, ka, ja nav ieviesta valsts mēroga sistēma, rodas daudzi atsevišķi mazumtirgotāju izstrādāti risinājumi (tā sauktie “izolētie risinājumi”), kas nozīmē dažādu savstarpēji nesavienojamu nodošanas sistēmu jūkli. Turklāt izolēto risinājumu gadījumā mazumtirgotāji bieži pieprasa, lai piegādātāji pielāgo iepakojumu to korporatīvajām prasībām, uzspiežot papildu izmaksas piegādātājiem. Tas varētu vēl vairāk pasliktināt negatīvo ietekmi uz iekšējo tirgu. Skatoties no šā viedokļa, primārā nozīme ir valsts mēroga sistēmai (17). |
| --- | --- |

a)

Jānodrošina valsts mēroga sistēma, kas aptver visu teritoriju, uz kuru attiecas obligātā depozīta sistēma. Tomēr tas nenozīmē, ka ir tikai viens sistēmas pārvaldītājs. Ir iespējami arī vairāki piegādātāji, bet ir jānodrošina sistēmu savietojamība, un tās nedrīkst būt ekskluzīvas. Valsts mēroga sistēmas mērķis ir nodrošināt, ka ir pieejams pietiekams skaits nodošanas punktu, lai patērētāji varētu atgūt depozītu, neatkarīgi no vietas, kur izdarīts pirkums. Tādā veidā tiek stiprināts patērētāju atbalsts sistēmai, sekmēta tukšā iepakojuma nodošana un nepašaubāmi palielināts savāktā materiāla apjoms. Agrākā pieredze liecina, ka, ja nav ieviesta valsts mēroga sistēma, rodas daudzi atsevišķi mazumtirgotāju izstrādāti risinājumi (tā sauktie “izolētie risinājumi”), kas nozīmē dažādu savstarpēji nesavienojamu nodošanas sistēmu jūkli. Turklāt izolēto risinājumu gadījumā mazumtirgotāji bieži pieprasa, lai piegādātāji pielāgo iepakojumu to korporatīvajām prasībām, uzspiežot papildu izmaksas piegādātājiem. Tas varētu vēl vairāk pasliktināt negatīvo ietekmi uz iekšējo tirgu. Skatoties no šā viedokļa, primārā nozīme ir valsts mēroga sistēmai (17).

| b) | Visām obligātajām depozīta un nodošanas sistēmām jābūt atvērtām visu attiecīgās nozares uzņēmēju līdzdalībai. Sistēma ar nediskriminējošiem nosacījumiem jāpiemēro arī importētajiem produktiem. Tas attiecas arī uz sīki izstrādātiem sistēmas darbības pasākumiem, kā arī uz maksām un tarifiem, ko pieprasa organizācija, kas apsaimnieko sistēmu. Šo drošības pasākumu mērķis ir nepieļaut, ka tiek izveidoti nepamatoti šķēršļi tirdzniecībai vai traucēta konkurence. |
| --- | --- |

b)

Visām obligātajām depozīta un nodošanas sistēmām jābūt atvērtām visu attiecīgās nozares uzņēmēju līdzdalībai. Sistēma ar nediskriminējošiem nosacījumiem jāpiemēro arī importētajiem produktiem. Tas attiecas arī uz sīki izstrādātiem sistēmas darbības pasākumiem, kā arī uz maksām un tarifiem, ko pieprasa organizācija, kas apsaimnieko sistēmu. Šo drošības pasākumu mērķis ir nepieļaut, ka tiek izveidoti nepamatoti šķēršļi tirdzniecībai vai traucēta konkurence.

| c) | Dalībvalstīm jānodrošina, ka nosacījumi produktiem, uz kuriem sistēma neattiecas, un tiem, attiecībā uz kuriem ir spēkā depozīta prasība, nav diskriminējoši un ka visas atšķirības ir balstītas uz objektīviem kritērijiem. Tādēļ Komisija uzskata, ka atšķirībām principā būtu jābalstās uz taras ražošanā izmantotajiem materiāliem, nevis uz dzērienu saturu, jo iepakojuma saturs nav saistīts ar tā ekoloģiskajiem raksturlielumiem. |
| --- | --- |

c)

Dalībvalstīm jānodrošina, ka nosacījumi produktiem, uz kuriem sistēma neattiecas, un tiem, attiecībā uz kuriem ir spēkā depozīta prasība, nav diskriminējoši un ka visas atšķirības ir balstītas uz objektīviem kritērijiem. Tādēļ Komisija uzskata, ka atšķirībām principā būtu jābalstās uz taras ražošanā izmantotajiem materiāliem, nevis uz dzērienu saturu, jo iepakojuma saturs nav saistīts ar tā ekoloģiskajiem raksturlielumiem.

Dalībvalstis var izvēlēties veidot šādu sistēmu pašas vai uzticēt šo pienākumu attiecīgajai ražošanas nozarei (proti, ražotājiem un izplatītājiem). Tomēr arī otrajā gadījumā dalībvalsts nav atbrīvota no pienākuma nodrošināt pienācīgu sistēmas darbību. Šajā jautājumā dalībvalsts ir atbildīga par rezultātu. Tāpēc no valstu iestāžu puses vajadzīga aktīva rīcība. Lai deleģētu šo garantiju pienākumu, dalībvalstis var izstrādāt reglamentējošus noteikumus konkrētiem sistēmas aspektiem vai pieprasīt, lai par sistēmas darbību atbildīgā struktūra veic konkrētus kontroles vai uzraudzības pienākumus.

3.3.3.   Veiksmīgu risinājumu piemēri

Dažu aprakstīto problēmu risināšanai dalībvalstis var apsvērt šādu praktisku risinājumu izmantošanu:

| a) | Marķēšana. Lai patērētājiem būtu vieglāk atpazīt dzērienus vai dzērienu iepakojumus, uz ko attiecas depozīta un nodošanas sistēma, varētu izrādīties lietderīgi marķēt attiecīgos produktus, piemēram, izmantojot vienotu logotipu (18). Tomēr aprakstītais patērētāju ieguvums var radīt papildu izmaksas ražotājam vai izplatītājam, jo etiķetes ir jāpielāgo konkrētām attiecīgās valsts tirgus prasībām. Šāda veida pienākumu mainīt iepakojumu potenciāli varētu uzskatīt par šķērsli tirdzniecībai saskaņā ar EK līguma 28. pantu (19). Lai panāktu līdzsvaru starp pretrunīgajām interesēm – proti, patērētāju informēšanu un vieglu piekļuvi tirgum – šādām marķēšanas prasībām jāaprobežojas ar nepieciešamo minimumu. Ja ir noteikta obligāta prasība iekļaut norādi par depozītu, ir lietderīgi, ka ražotājiem ir viegli pieejamas norādes skices un drukas specifikācijas, tādā veidā sekmējot logotipa izmantošanu. Turklāt nelielu apjomu importētājiem varētu piegādāt uzlīmes; tas ļautu mazajiem izplatītājiem papildināt oriģinālo iepakojumu ar šādu papildu uzlīmi, tā vietā, lai pieprasītu nomainīt visu marķējumu. Visbeidzot, nav ieteicams pieprasīt dzērienu iepakojuma marķēšanu tikai ar šo logotipu, bet atļaut lietot arī citus logotipus, kas tiek izmantoti citās dalībvalstīs. Šādā veidā ražotājiem būtu iespēja izmantot vienu etiķeti vairāku dalībvalstu tirgū. Protams, ka īpašos apstākļos paralēlu attiecīgā iepakojuma marķēšanu ar vairākiem depozīta logotipiem varētu ierobežot, lai vērstos pret krāpšanas gadījumiem. Runājot par citu marķēšanas aspektu – Eiropas artikula numura (EAN) kodiem, ko izmanto uz produktiem, – ir spēkā līdzīgi apsvērumi. Īpašu EAN kodu ieviešana katrai valstij nav ieteicama, jo arī tas var būt iemesls, kādēļ katrā valstī būs vajadzīgs atšķirīgs iepakojums, tādējādi izraisot pārrobežu tirdzniecības kavēšanas risku. |
| --- | --- |

a)

Marķēšana. Lai patērētājiem būtu vieglāk atpazīt dzērienus vai dzērienu iepakojumus, uz ko attiecas depozīta un nodošanas sistēma, varētu izrādīties lietderīgi marķēt attiecīgos produktus, piemēram, izmantojot vienotu logotipu (18). Tomēr aprakstītais patērētāju ieguvums var radīt papildu izmaksas ražotājam vai izplatītājam, jo etiķetes ir jāpielāgo konkrētām attiecīgās valsts tirgus prasībām. Šāda veida pienākumu mainīt iepakojumu potenciāli varētu uzskatīt par šķērsli tirdzniecībai saskaņā ar EK līguma 28. pantu (19). Lai panāktu līdzsvaru starp pretrunīgajām interesēm – proti, patērētāju informēšanu un vieglu piekļuvi tirgum – šādām marķēšanas prasībām jāaprobežojas ar nepieciešamo minimumu. Ja ir noteikta obligāta prasība iekļaut norādi par depozītu, ir lietderīgi, ka ražotājiem ir viegli pieejamas norādes skices un drukas specifikācijas, tādā veidā sekmējot logotipa izmantošanu. Turklāt nelielu apjomu importētājiem varētu piegādāt uzlīmes; tas ļautu mazajiem izplatītājiem papildināt oriģinālo iepakojumu ar šādu papildu uzlīmi, tā vietā, lai pieprasītu nomainīt visu marķējumu. Visbeidzot, nav ieteicams pieprasīt dzērienu iepakojuma marķēšanu tikai ar šo logotipu, bet atļaut lietot arī citus logotipus, kas tiek izmantoti citās dalībvalstīs. Šādā veidā ražotājiem būtu iespēja izmantot vienu etiķeti vairāku dalībvalstu tirgū. Protams, ka īpašos apstākļos paralēlu attiecīgā iepakojuma marķēšanu ar vairākiem depozīta logotipiem varētu ierobežot, lai vērstos pret krāpšanas gadījumiem. Runājot par citu marķēšanas aspektu – Eiropas artikula numura (EAN) kodiem, ko izmanto uz produktiem, – ir spēkā līdzīgi apsvērumi. Īpašu EAN kodu ieviešana katrai valstij nav ieteicama, jo arī tas var būt iemesls, kādēļ katrā valstī būs vajadzīgs atšķirīgs iepakojums, tādējādi izraisot pārrobežu tirdzniecības kavēšanas risku.

| b) | Mijieskaita sistēma. Mijieskaita sistēma palīdzēs garantēt dažādu iekasētā un izmaksātā depozīta summu izlīdzināšanu starp iesaistītajām personām. Ieteicams veidot viegli pieejamu sistēmu, neatkarīgi no dalībvalsts, kurā reģistrēts attiecīgais ražotājs vai izplatītājs. |
| --- | --- |

b)

Mijieskaita sistēma. Mijieskaita sistēma palīdzēs garantēt dažādu iekasētā un izmaksātā depozīta summu izlīdzināšanu starp iesaistītajām personām. Ieteicams veidot viegli pieejamu sistēmu, neatkarīgi no dalībvalsts, kurā reģistrēts attiecīgais ražotājs vai izplatītājs.

| c) | Izņēmumi attiecībā uz mazajiem uzņēmumiem. Dalībvalstis mazos uzņēmumus, kas ir sistēmas dalībnieki, var atbrīvot no dažiem ar depozīta sistēmu saistītiem darbības pienākumiem, pamatojoties, piemēram, uz de minimis apsvērumiem. Aplūkosim konkrētu gadījumu – maziem kioskiem, iespējams, nav noliktavas telpu, kas vajadzīgas taras pieņemšanas pienākuma izpildei. Tāpēc varētu būt lietderīgi piešķirt tiem zināmus atbrīvojumus. Tomēr ieteicams novērtēt, vai šāds izņēmums neietekmēs vispārējo depozīta un nodošanas sistēmas kvalitāti un darbību un vai tas neizraisīs diskriminējošu sistēmas noteikumu piemērošanu. |
| --- | --- |

c)

Izņēmumi attiecībā uz mazajiem uzņēmumiem. Dalībvalstis mazos uzņēmumus, kas ir sistēmas dalībnieki, var atbrīvot no dažiem ar depozīta sistēmu saistītiem darbības pienākumiem, pamatojoties, piemēram, uz de minimis apsvērumiem. Aplūkosim konkrētu gadījumu – maziem kioskiem, iespējams, nav noliktavas telpu, kas vajadzīgas taras pieņemšanas pienākuma izpildei. Tāpēc varētu būt lietderīgi piešķirt tiem zināmus atbrīvojumus. Tomēr ieteicams novērtēt, vai šāds izņēmums neietekmēs vispārējo depozīta un nodošanas sistēmas kvalitāti un darbību un vai tas neizraisīs diskriminējošu sistēmas noteikumu piemērošanu.

| d) | Neapgrūtināts imports/eksports. Obligātas depozīta un nodošanas sistēmas apgrūtina importētu produktu iekļuvi tirgū, jo sistēmas pieprasa regulāru attiecīgā produkta pielāgošanu. Vienlaikus tās var kavēt arī eksportu, jo varētu izrādīties grūti tirgot šādus produktus citā dalībvalstī pēc tam, kad tie īpaši izveidoti atbilstīgi depozīta un nodošanas sistēmai tajā dalībvalstī, kurā tie sākotnēji tika laisti tirgū. Protams, ka šādu sistēmu ieviešana neizbēgami rada dažas no minētajām ar tirdzniecību saistītajām grūtībām, jo tās ir saistītas ar situāciju konkrētā dalībvalstī, nevis ar kopējo situāciju Eiropas Savienībā. Tomēr dalībvalstīm nevajadzētu ieviest jebkādus reglamentējošus noteikumus, kas dzērienu eksportu, atkārtotu importu vai paralēlu importu padara praktiski neiespējamu īpašu iepakojuma apstrādes prasību dēļ. |
| --- | --- |

d)

Neapgrūtināts imports/eksports. Obligātas depozīta un nodošanas sistēmas apgrūtina importētu produktu iekļuvi tirgū, jo sistēmas pieprasa regulāru attiecīgā produkta pielāgošanu. Vienlaikus tās var kavēt arī eksportu, jo varētu izrādīties grūti tirgot šādus produktus citā dalībvalstī pēc tam, kad tie īpaši izveidoti atbilstīgi depozīta un nodošanas sistēmai tajā dalībvalstī, kurā tie sākotnēji tika laisti tirgū. Protams, ka šādu sistēmu ieviešana neizbēgami rada dažas no minētajām ar tirdzniecību saistītajām grūtībām, jo tās ir saistītas ar situāciju konkrētā dalībvalstī, nevis ar kopējo situāciju Eiropas Savienībā. Tomēr dalībvalstīm nevajadzētu ieviest jebkādus reglamentējošus noteikumus, kas dzērienu eksportu, atkārtotu importu vai paralēlu importu padara praktiski neiespējamu īpašu iepakojuma apstrādes prasību dēļ.

3.4.   Konkurences nekropļošana

Direktīvas 94/62/EK 7. pants paredz, ka dalībvalstis, ieviešot nodošanas, savākšanas vai reģenerācijas sistēmas, nedrīkst pieļaut konkurences kropļošanu. Ja šādu sistēmu izveides uzdevums ir uzticēts privātām struktūrām, valsts iestādēm vajadzētu nodrošināt, ka šīs sistēmas potenciāli netiek izmantotas, lai kavētu jaunu konkurentu piekļuvi tirgum. Tiesiskajā regulējumā jāparedz attiecīgi drošības pasākumi. Jāuzsver, ka pirmkārt privātā struktūra uzņemas atbildību par jebkādu dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu vai ar konkurenci nesavienojamu uzvedību saskaņā ar EK līguma 81. un 82. pantu. Tomēr dalībvalstis tiek aicinātas pārskatīt depozīta un nodošanas sistēmas principus un darbību attiecībā uz potenciālo risku, ko varētu radīt šāda ļaunprātīga izmantošana.

4.   ALTERNATĪVAS PIEEJAS

4.1.   Sistēmas, kuru pamatā nodokļu maksājumi

Direktīvas 94/62/EK 15. pants uzsver dalībvalstu pilnvaras izmantot ekonomiskus līdzekļus, lai veicinātu vides politikas mērķus, ja nav pieņemti saskaņoti noteikumi. Izmantojot šādus instrumentus, jāņem vērā inter alia“piesārņotājs maksā” princips, kā arī Līgumā paredzētie pienākumi.

Kā vienu no šādiem ekonomikas instrumentiem un kā alternatīvu līdzekli, lai panāktu zināmu virzību uz ilgtspējīga iepakojuma izmantošanu, dalībvalstis var apsvērt valsts mēroga sistēmas, kuru pamatā ir nodokļu maksājumi. Izmaksas, lai panāktu atbilstību valsts nodokļu sistēmām, kurās ietverti vides aizsardzības apsvērumi, bieži ir zemākas nekā papildu izmaksas, kas saistītas ar obligāto depozīta sistēmu ieviešanu, kā aprakstīts šajā paziņojumā. Tomēr iepakojuma aplikšana ar nodokļiem nav neitrāla attiecībā uz iekšējā tirgus darbību. Šādi nodokļi, ja tie saistīti ar konkrētu izmantoto materiālu, var izraisīt pāreju uz citiem materiāliem, jo dzērienu iepakojuma dažādie materiāli parasti ir efektīvi aizstājami. Turklāt šādus nodokļus bieži novirza pa izplatīšanas ķēdi, tāpēc tie var izraisīt mazumtirdzniecības cenas kāpumu un tādējādi ietekmēt patērētāju izvēli.

Ņemot vērā šos apstākļus, dalībvalstīm ir jānodrošina, ka valsts nodokļu sistēma atbilst EK līguma 90. pantam. Šā noteikuma mērķis ir garantēt pilnīgu iekšējo nodokļu neitralitāti attiecībā uz vietējo produktu un no citas dalībvalsts importētu produktu konkurences situāciju (20). Tas paredz, ka dalībvalstis nedrīkst izmantot valsts nodokļu sistēmu, kas ir labvēlīgāka vietējiem uzņēmējiem, uz tādu konkurentu no citām dalībvalstīm rēķina, kuri ražo līdzīgus vai konkurējošus produktus. Šis nediskriminācijas princips ir jāievēro gan tiesību aktos, gan praksē. Komisija katrā individuālā gadījumā izvērtēs valstu nodokļu sistēmu aspektus, kas potenciāli nav savienojami ar EK līguma 90. pantu.

Tomēr ir atļauta atšķirīgu noteikumu piemērošana līdzīgiem produktiem, ja tas vajadzīgs tādu ekonomikas, sociālās vai vides aizsardzības politikas mērķu sasniegšanai, kuri paši par sevi ir savienojami ar EK līguma prasībām un Kopienas sekundārajiem tiesību aktiem, un ja sīki izstrādātie noteikumi ļauj izvairīties no jebkāda veida diskriminācijas (21). No šā kritērija izriet, ka dalībvalstis attiecībā uz līdzīgiem produktiem var pieņemt atšķirīgus nodokļu pasākumus, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, piemēram, izmantoto izejmateriālu veidu vai pielietotajiem ražošanas procesiem (22).

Šajā kontekstā atšķirīgu nosacījumu piemērošanas kritērijus var uzskatīt par objektīviem, ja tie atspoguļo izmantotā materiāla ietekmi uz vidi. Šādus vides aizsardzības kritērijus ir jāpiemēro konsekventi. Ja ar nodokli apliek, ņemot vērā to, vai iepakojums ir vienreizējai lietošanai, ar īpašu piesardzību ir jāaplūko atšķirīgi nosacījumi, kas atkarīgi no vienreiz lietojamās daļas īpatsvara, jo šis faktors pats par sevi nav saistīts ar iepakojuma ietekmi uz vidi.

Minētie apsvērumi attiecas uz visu nodokļu sistēmu, tostarp nodokļu samazinājumiem. Jebkāds īpaši labvēlīgs režīms nediskriminējot ir jāattiecina arī uz tiem produktiem no citām dalībvalstīm, kas atbilst tiem pašiem nosacījumiem.

4.2.   Brīvprātīgās sistēmas

Brīvprātīgas vai ražotāja paša izveidotas nodošanas sistēmas bieži izmanto, ja tara ir atkārtoti lietojama, jo šādā situācijā ražotājs ir īpaši ieinteresēts savākt lielu daļu izlietotā iepakojuma, lai “atkārtotas piepildīšanas” cikls varētu darboties. No iekšējā tirgus viedokļa šādas sistēmas nav uzskatāmas par šķērsli tirdzniecībai. Tomēr dalībvalstis var noteikt zināmus parametrus, lai panāktu savstarpēju savietojamību, piekļuvi un patērētāju aizsardzību.

5.   PAZIŅOŠANAS PRASĪBAS DALĪBVALSTĪM

Direktīva 98/34/EK (23) paredz paziņošanas procedūru tehnisko standartu un noteikumu jomā, lai nepieļautu tādu valsts standartu un tehnisko noteikumu pieņemšanu, kas rada jaunus šķēršļus iekšējā tirgū. Saskaņā ar šo direktīvu dalībvalstīm ir pienākums informēt Komisiju par tehniskajiem noteikumiem jau to izstrādes posmā. Pateicoties šai procedūrai, Komisija un dalībvalstis var analizēt (citu) dalībvalstu tehnisko noteikumu projektus pirms to pieņemšanas, un tādējādi jau pirmsākumos likvidēt visus brīvas preču aprites šķēršļus.

Paziņošanas pienākums attiecas uz tehnisko noteikumu projektiem. Saskaņā ar direktīvas 1. panta 11. punktu tehniskie noteikumi ietver tehniskos parametrus un citas prasības vai noteikumus attiecībā uz pakalpojumiem, tostarp attiecīgos administratīvos noteikumus, kuru izpilde ir obligāta.

Atbilstīgi direktīvas 1. panta 3. punktam tehniskie parametri ir parametri, kas aprakstīti dokumentā, kurā izklāstītas raksturīgās īpašības, kādām ir jāatbilst produktam [precei], piemēram, kvalitātes līmenis, darbība, drošums vai izmēri, ieskaitot prasības, kas piemērojamas produktam saskaņā ar tirdzniecības nosaukumu, terminoloģiju, simboliem, testēšanu un testēšanas metodēm, iepakojumu, marķēšanu vai etiķetēšanu un atbilstības novērtēšanas procedūrām. Attiecībā uz lauksaimniecības produktiem un produktiem, kas paredzēti lietošanai cilvēku pārtikā, termins “tehniskais parametrs” attiecas arī uz ražošanas metodēm un izmantotajiem ražošanas procesiem.

Saskaņā ar direktīvas 1. panta 4. punktu “citas prasības” ir prasības (bet ne tehniski parametri), kas nolūkā īpaši aizsargāt patērētājus vai vidi izvirzītas produktam un kas ietekmē tā dzīves ciklu pēc laišanas tirgū, piemēram, izmantošanas, pārstrādes, atkārtotas lietošanas vai iznīcināšanas nosacījumi, ja šādi nosacījumi var būtiski ietekmēt produkta sastāvu vai īpašības, vai tā tirdzniecību.

Valsts tiesību akti, kas attiecas uz izlietotā iepakojuma apsaimniekošanu vai kuru mērķis ir ieviest iepakojuma nodošanas vai atkārtotas lietošanas sistēmu, vai pat konkrētu produktu atsevišķu savākšanu, var ietvert konkrētus noteikumus, kas uzskatāmi par “citām prasībām” un tādēļ ir jāpaziņo Komisijai saskaņā ar Direktīvā 98/34/EK paredzēto procedūru.

Tādējādi paziņošanas pienākums attiecas uz tehniskajiem noteikumiem, kuri de jure vai de facto ir obligāti, tostarp uz brīvprātīgiem nolīgumiem, kuru līgumslēdzēja puse ir valsts iestāde.

Turklāt 16. pants Direktīvā 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu paredz, ka dalībvalstīm ir jāpaziņo Komisijai par visiem pasākumu projektiem, kurus tā plāno pieņemt saskaņā ar Direktīvu 94/62/EK, pirms to pieņemšanas, lai varētu novērtēt to atbilstību vai neatbilstību Direktīvai 94/62/EK.

Tādējādi 16. pants paplašina paziņošanas pienākuma nosacījumus, jo dalībvalstīm ir jāpaziņo Komisijai arī pasākumi, kas nav tehniskie noteikumi Direktīvas 98/34/EK izpratnē, bet ir Direktīvas 94/62/EK darbības jomā. Pasākumi, kas ietver tehniskos noteikumus, ir jāpaziņo gan saskaņā ar Direktīvu 94/62/EK, gan Direktīvu 98/34/EK.

Lai nodrošinātu, ka aprakstītās paziņošanas procedūras darbojas bez traucējumiem, attiecībā uz šiem pasākumu projektiem tika izveidota tā sauktā “vienas pieturas aģentūra”. Projektus paziņo saskaņā ar Direktīvas 98/34/EK procedūru, un tos analizē pēc šīs procedūras.

Dalībvalstis tiešām regulāri ziņo par tiesību aktu projektiem saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK, jo īpaši par tādiem projektiem, kas saistīti ar depozīta, nodošanas un savākšanas sistēmām. Šādā veidā Komisijai ir iespēja saņemt informāciju par valstu regulatīvajām iniciatīvām, tā rezultātā ir izveidots īpašs diskusiju forums (kurā piedalās arī ražošanas nozare) un problēmas ir izdevies novērst pirms to rašanās, izvairoties no dārgām un pretrunīgām pārkāpumu procedūrām, kuras var uzsākt tikai pēc pasākumu stāšanās spēkā.

6.   SECINĀJUMS

Šajā paziņojumā aprakstīti dažādi tiesiskie aspekti, kuru dēļ regulatīvie pasākumi dzērienu iepakojuma jomā var ietekmēt iekšējo tirgu. Apzinoties šos aspektus un lai panāktu labāku tiesisko regulējumu, dalībvalstis tiek aicinātas ziņot par valsts mēroga pasākumiem šajā jomā un preventīvi tos caurskatīt, lai veicinātu preču brīvu plūsmu un iespēju robežās garantētu valstu sistēmu sasvstarpējo savietojamību.

Savukārt Komisija turpinās sekot līdz notikumiem dzērienu iepakojumu jomā un vajadzības gadījumā pārbaudīs, cik lielā mērā ir vajadzīgs pieņemt turpmākus regulatīvus vai neregulatīvus pasākumus, tostarp pārskatīt šo paziņojumu.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. decembra Direktīva par iepakojumu un izlietoto iepakojumu (OV L 365, 31.12.1994.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 9. marta Direktīvu 2005/20/EK (OV L 70, 16.3.2005.).

(2)  Komisijas 2006. gada 6. decembra ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam attiecībā uz Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu īstenošanu un tās ietekmi uz vidi, kā arī uz iekšējā tirgus darbību, COM(2006) 767 galīgā redakcija, 8. lpp.

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (OV L 204, 21.7.1998.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/96/EK (OV L 363, 20.12.2006.).

(4)  Komisijas 2006. gada 6. decembra ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam attiecībā uz Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu īstenošanu un tās ietekmi uz vidi, kā arī uz iekšējā tirgus darbību, COM(2006) 767 galīgā redakcija.

(5)  Lieta C-309/02 Radlberger Spitz (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11763, 62. punkts; skatīt arī Lietu 302/86 Komisija pret Dāniju, Eiropas Tiesas ziņojumi (1988), 4607.

(6)  Skatīt ģenerāladvokāta Colomer secinājumus Lietā C-246/99 Komisija pret Dāniju, 40. punkts, kā arī viņa secinājumus Lietā C-233/99, 24. punkts (abas lietas tika izslēgtas no Tiesas reģistra, nepieņemot spriedumu). Tas neskar dalībvalstu tiesības iesniegt pieprasījumu piešķirt atkāpi saskaņā ar EK līguma 95. panta 5. punktu, ja pastāv īpaša problēma, kas šai dalībvalstij radusies pēc saskaņošanas pasākuma pieņemšanas.

(7)  Lieta C-309/02 Radlberger Spitz (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11763, 62. punkts.

(8)  Skatīt, piemēram, Lietu C-432/03 Komisija pret Portugāli (2005), Eiropas Tiesas ziņojumi I-9665, 41. punkts.

(9)  Skatīt Direktīvas 94/62/EK 3. panta 5. punktu (“Definīcijas”).

(10)  Lieta C-309/02 Radlberger Spitz (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11763, 33. punkts; Lieta C-463/01 Komisija pret Vāciju (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11705, 40. punkts. Nesen pārskatītā pamatdirektīva atkritumu jomā (Direktīva 2008/98/EK), kurai iepakojuma direktīva ir lex specialis, nosaka prioritāro kārtību attiecībā uz atkritumu rašanās nepieļaušanu, pārvaldības tiesību aktiem un politiku (novēršana, sagatavošanās atkārtotai lietošanai, cita reģenerācijai līdzīga enerģijas atgūšana, iznīcināšana) tajos gadījumos, ja šī kārtība sniedz vispārīgi labāko iznākumu attiecībā uz vidi. Šā mērķa sasniegšanai, iespējams, vajadzēs izveidot īpašas atkritumu plūsmas atbilstīgi prioritārajai kārtībai, balstoties uz pieeju, kas aplūko visu atkritumu aprites ciklu, attiecībā uz kopējiem atkritumu reģenerācijas un apsaimniekošanas rezultātiem, ņemot vērā inter alia īstenošanas iespējas, ekonomisko dzīvotspēju un vides aizsardzību.

(11)  Lieta C-309/02 Radlberger Spitz (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11763, 36. punkts.

(12)  Direktīvas 94/62/EK 7. panta 1. punkts.

(13)  Lieta C-309/02 Radlberger Spitz (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11763, 42. punkts.

(14)  Lieta C-463/01 Komisija pret Vāciju (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11705, 61. un 62. punkts.

(15)  Lieta C-309/02 Radlberger Spitz (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11763, 77. punkts.

(16)  Lieta C-463/01 Komisija pret Vāciju (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11705, 81. punkts.

(17)  Lieta C-309/02 Radlberger Spitz (2004), Eiropas Tiesas ziņojumi I-11763, 46. punkts.

(18)  Direktīvas 94/62/EK 8. pantā paredzētā marķēšanas un identifikācijas sistēma patlaban attiecas tikai uz iepakojuma materiāliem, kā to paredz 1997. gada 28. janvāra Lēmums 97/129/EK, ar ko izveido iepakojuma materiālu identifikācijas sistēmu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu. Savukārt uz depozīta un nodošanas sistēmā iekļauta iepakojuma marķēšanu Kopienas tiesību akti neattiecas.

(19)  Lieta C-315/02 Clinique Laboratoires (1994), Eiropas Tiesas ziņojumi I-317, 19. punkts.

(20)  Skatīt Lietu C-167/05, Komisija pret Zviedriju, 40. pants.

(21)  Skatīt Lietu C-221/06 Stadtgemeinde Frohnleiten (2007), Eiropas Tiesas ziņojumi I-9643, 56. punkts; Lieta C-213/96, Outokumpu Oy [1998] Eiropas Tiesas ziņojumi I-1777, 30. punkts.

(22)  Lieta C-90/94 Haahr Petroleum (1997), Eiropas Tiesas ziņojumi I-4085, 29. punkts.

(23)  Minēta 3. zemsvītras piezīmē.

---

| 9.5.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 107/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.5.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 107/10

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta COMP/M.5347 – Mapfre/Salvador Caetano/JV'S)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

2009/C 107/02

Komisija 2009. gada 20. aprīlī nolēma necelt iebildumus pret augstāk paziņoto koncentrāciju un paziņo, ka tā ir saderīga ar kopējo tirgu. Šis lēmums ir balstīts uz Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Lēmuma pilns teksts ir pieejams vienīgi angļu un tiks publicēts pēc tam, kad tiks noskaidrots, vai tas ietver jelkādus komercnoslēpumus. Tas būs pieejams:

| — | Eiropas konkurences tīmekļa vietnē (http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/). Šī tīmekļa vietne nodrošina dažādas iespējas, lai palīdzētu ievietot individuālos apvienošanās lēmumus, norādot arī uzņēmuma nosaukumu, lietas numuru, datumu un sektorālo indeksu; |
| --- | --- |

—

Eiropas konkurences tīmekļa vietnē (http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/). Šī tīmekļa vietne nodrošina dažādas iespējas, lai palīdzētu ievietot individuālos apvienošanās lēmumus, norādot arī uzņēmuma nosaukumu, lietas numuru, datumu un sektorālo indeksu;

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē ar dokumenta numuru 32009M5347. EUR-Lex ir tiešsaite piekļūšanai Eiropas Kopienas likumdošanas datorizētai dokumentācijas sistēmai. (http://eur-lex.europa.eu) |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē ar dokumenta numuru 32009M5347. EUR-Lex ir tiešsaite piekļūšanai Eiropas Kopienas likumdošanas datorizētai dokumentācijas sistēmai. (http://eur-lex.europa.eu)

---

IV Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTA INFORMĀCIJA

Komisija

| 9.5.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 107/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.5.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 107/11

---

Euro maiņas kurss (1)

2009. gada 8. maijs

2009/C 107/03

1 euro =

| | Valūta | Maiņas kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | ASV dolārs | 1,3425 |
| JPY | Japānas jēna | 133,36 |
| DKK | Dānijas krona | 7,4486 |
| GBP | Lielbritānijas mārciņa | 0,89070 |
| SEK | Zviedrijas krona | 10,5120 |
| CHF | Šveices franks | 1,5142 |
| ISK | Islandes krona | |
| NOK | Norvēģijas krona | 8,6415 |
| BGN | Bulgārijas Ieva | 1,9558 |
| CZK | Čehijas krona | 26,650 |
| EEK | Igaunijas krona | 15,6466 |
| HUF | Ungārijas forints | 277,75 |
| LTL | Lietuvas lits | 3,4528 |
| LVL | Latvijas lats | 0,7091 |
| PLN | Polijas zlots | 4,3510 |
| RON | Rumānijas leja | 4,1335 |
| TRY | Turcijas lira | 2,0833 |
| AUD | Austrālijas dolārs | 1,7702 |
| CAD | Kanādas dolārs | 1,5582 |
| HKD | Hongkongas dolārs | 10,4044 |
| NZD | Jaunzēlandes dolārs | 2,2531 |
| SGD | Singapūras dolārs | 1,9676 |
| KRW | Dienvidkorejas vons | 1 668,53 |
| ZAR | Dienvidāfrikas rands | 11,2542 |
| CNY | Ķīnas juaņa renminbi | 9,1583 |
| HRK | Horvātijas kuna | 7,3582 |
| IDR | Indonēzijas rūpija | 13 915,01 |
| MYR | Malaizijas ringits | 4,7216 |
| PHP | Filipīnu peso | 63,185 |
| RUB | Krievijas rublis | 43,5980 |
| THB | Taizemes bats | 46,800 |
| BRL | Brazīlijas reāls | 2,8066 |
| MXN | Meksikas peso | 17,5465 |
| INR | Indijas rūpija | 66,1620 |

Valūta

Maiņas kurss

USD

ASV dolārs

1,3425

JPY

Japānas jēna

133,36

DKK

Dānijas krona

7,4486

GBP

Lielbritānijas mārciņa

0,89070

SEK

Zviedrijas krona

10,5120

CHF

Šveices franks

1,5142

ISK

Islandes krona

NOK

Norvēģijas krona

8,6415

BGN

Bulgārijas Ieva

1,9558

CZK

Čehijas krona

26,650

EEK

Igaunijas krona

15,6466

HUF

Ungārijas forints

277,75

LTL

Lietuvas lits

3,4528

LVL

Latvijas lats

0,7091

PLN

Polijas zlots

4,3510

RON

Rumānijas leja

4,1335

TRY

Turcijas lira

2,0833

AUD

Austrālijas dolārs

1,7702

CAD

Kanādas dolārs

1,5582

HKD

Hongkongas dolārs

10,4044

NZD

Jaunzēlandes dolārs

2,2531

SGD

Singapūras dolārs

1,9676

KRW

Dienvidkorejas vons

1 668,53

ZAR

Dienvidāfrikas rands

11,2542

CNY

Ķīnas juaņa renminbi

9,1583

HRK

Horvātijas kuna

7,3582

IDR

Indonēzijas rūpija

13 915,01

MYR

Malaizijas ringits

4,7216

PHP

Filipīnu peso

63,185

RUB

Krievijas rublis

43,5980

THB

Taizemes bats

46,800

BRL

Brazīlijas reāls

2,8066

MXN

Meksikas peso

17,5465

INR

Indijas rūpija

66,1620

---

(1)  Datu avots: atsauces maiņas kursu publicējusi ECB.

---

DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA

| 9.5.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 107/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.5.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 107/12

---

Dalībvalstu paziņotās informācijas kopsavilkums par valsts atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001

2009/C 107/04

Atbalsta Nr.: XA 2/2009

Dalībvalsts: Dānija

Reģions: Dānija

Atbalsta shēmas nosaukums vai individuālā atbalsta saņēmēja uzņēmuma nosaukums:

Tilskud til certificerede partier af sædekorn og markfrø

Juridiskais pamats:

Bekendtgørelsen nr. 1360 af 19. december 2008 om tilskud til certificerede partier af sædekorn og markfrø udstedt med hjemmel i Finansloven for finansåret 2009

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi vai uzņēmumam piešķirtā individuālā atbalsta kopsumma: DKK 10 000 000

Atbalsta maksimālā intensitāte: 50 %

Īstenošanas datums: Bekendtgørelse om tilskud til certificerede partier af sædekorn og markfrø (Rīkojums par piešķīrumu sertificētām graudaugu sēklu un citām sējai paredzētu sēklu partijām)stājas spēkā 2009. gada 1. janvārī, un sākot ar šo datumu atbilstīgi šai shēmai var veikt atbalsta maksājumus.

Atbalsta shēmas vai individuālā atbalsta ilgums: Atbalsta shēmu finansē, izmantojot apropriāciju 2009. gada budžetā. Tādējādi atbalsta maksājumus saskaņā ar šo shēmu var veikt tikai laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim.

Atbalsta mērķis: Atbalsta mērķis ir piešķīrumi lauku saimniecībām (lauksaimniecības uzņēmumiem), kuras nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu, lai daļēji segtu izmaksas par obligātajiem kontroles pasākumiem saistībā ar graudaugu sēklu un citu sējai paredzētu sēklu sertifikāciju. Atbalstu piešķir saskaņā ar Komisijas Regulas Nr. 1857/2006 14. panta 2. punkta e) apakšpunktu.

Attiecīgā(-s) nozare(-s): Lauksaimniecības nozare attiecībā uz graudaugu sēklām un citām sējai paredzētām sēklām

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Plantedirektoratet |
| --- |
| Skovbrynet 20 |
| 2800 Kgs. Lyngby |
| DANMARK |

Plantedirektoratet

Skovbrynet 20

2800 Kgs. Lyngby

DANMARK

Tīmekļa vietne: https://www.lovtidende.dk/Forms/L0700.aspx?s31=10&s19=1360&s32=2008

Cita informācija: —

Atbalsta Nr.: XA 19/09

Dalībvalsts: Nīderlande

Reģions:

Provincie Fryslân (Friesland)

Atbalsta shēmas nosaukums vai individuālā atbalsta saņēmēja uzņēmuma nosaukums:

Subsidie agrarische bedrijfsverplaatsing en daaraan gerelateerde investeringskosten

Juridiskais pamats:

| — | Kadersubsidieverordening pMJP Fryslân 2009 |
| --- | --- |

—

Kadersubsidieverordening pMJP Fryslân 2009

| — | Subsidieverordening pMJP Fryslân 2009, Hoofdstuk 1.1.3. Subsidie agrarische bedrijfsverplaatsing en daaraan gerelateerde investeringskosten |
| --- | --- |

—

Subsidieverordening pMJP Fryslân 2009, Hoofdstuk 1.1.3. Subsidie agrarische bedrijfsverplaatsing en daaraan gerelateerde investeringskosten

| — | Wet inkomstenbelasting 2001, art. 3.54 |
| --- | --- |

—

Wet inkomstenbelasting 2001, art. 3.54

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi vai uzņēmumam piešķirtā individuālā atbalsta kopsumma: Lēstie izdevumi gadā: 600 000euro.

Paredzamie izdevumi 2009.–2013. gadā: 3 miljoni euro.

Atbalsta maksimālā intensitāte: Atbilstīgi Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 4. un 6. pantam maziem un vidējiem lauksaimniecības uzņēmumiem atbalstu piešķir šādos apmēros:

Šo ieguldījumu mērķi ir šādi:

| — | ražošanas izmaksu samazināšana; |
| --- | --- |

—

ražošanas izmaksu samazināšana;

| — | ražošanas uzlabošana un pārstrukturēšana; |
| --- | --- |

—

ražošanas uzlabošana un pārstrukturēšana;

| — | kvalitātes paaugstināšana; |
| --- | --- |

—

kvalitātes paaugstināšana;

| — | dabiskās vides saglabāšana un uzlabošana vai higiēnas apstākļu vai dzīvnieku labturības standartu uzlabošana. |
| --- | --- |

—

dabiskās vides saglabāšana un uzlabošana vai higiēnas apstākļu vai dzīvnieku labturības standartu uzlabošana.

Attaisnotās izmaksas attiecas uz:

| — | nekustamo īpašumu būvniecību, iegādi vai labiekārtošanu; |
| --- | --- |

—

nekustamo īpašumu būvniecību, iegādi vai labiekārtošanu;

| — | iekārtu un materiālu pirkšanu vai pirkumnomu, tostarp datoru programmatūras iegādi, nepārsniedzot pamatlīdzekļu tirgus vērtību; |
| --- | --- |

—

iekārtu un materiālu pirkšanu vai pirkumnomu, tostarp datoru programmatūras iegādi, nepārsniedzot pamatlīdzekļu tirgus vērtību;

| — | vispārējām izmaksām, kas saistītas ar iepriekš minētajiem izdevumiem, piemēram, arhitektu, inženieru un konsultantu atalgojumu, priekšizpētes veikšanu, patentu un licenču iegādi. |
| --- | --- |

—

vispārējām izmaksām, kas saistītas ar iepriekš minētajiem izdevumiem, piemēram, arhitektu, inženieru un konsultantu atalgojumu, priekšizpētes veikšanu, patentu un licenču iegādi.

Uz piešķīrumu pretendēt un pieteikumu piešķīruma saņemšanai iesniegt var visi mazie un vidējie lauksaimniecības uzņēmumi attiecīgajā apgabalā, kuri atbilst regulas nosacījumiem.

Atbalstu nepiešķir lauksaimniecības uzņēmumiem, kas nonākuši grūtībās.

Atbalstu nepiešķir, ja tiek pārkāpti aizliegumi vai ierobežojumi, ko paredz Padomes regulas, ar kurām izveido tirgus kopīgās organizācijas, pat ja šādi aizliegumi un ierobežojumi attiecas tikai uz Kopienas atbalstu.

Atbalstu nepiešķir:

| — | ražošanas tiesību, dzīvnieku un viengadīgu augu iegādei; |
| --- | --- |

—

ražošanas tiesību, dzīvnieku un viengadīgu augu iegādei;

| — | viengadīgu augu stādīšanai; |
| --- | --- |

—

viengadīgu augu stādīšanai;

| — | drenāžas darbiem vai apūdeņošanas iekārtām un apūdeņošanas darbiem, ja vien šādu ieguldījumu rezultātā iepriekšējais ūdens patēriņš nesamazinās vismaz par 25 %; |
| --- | --- |

—

drenāžas darbiem vai apūdeņošanas iekārtām un apūdeņošanas darbiem, ja vien šādu ieguldījumu rezultātā iepriekšējais ūdens patēriņš nesamazinās vismaz par 25 %;

| — | vienkāršiem aizstāšanas ieguldījumiem. |
| --- | --- |

—

vienkāršiem aizstāšanas ieguldījumiem.

Atbalstu nepiešķir zemes iegādei.

1. līdz 4. punktā minēto atbalstu kopējā summa nepārsniedz 400 000 euro.

Īstenošanas datums: Atbalsta shēmu sāks īstenot pēc Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 18. panta 1. punktā minētās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, bet ne agrāk kā pēc tam, kad saņemts provinces padomes apstiprinājums, un ne agrāk kā pēc tam, kad publicēts lēmums par 2007. gada 3. septembra lēmuma stāšanos spēkā – ar to grozīts 2001. gada ienākumu nodokļa īstenošanas dekrēts (Uitvoeringsbesluit inkomstenbelasting 2001)(Stb. 2007., 328).

Atbalsta shēmas vai individuālā atbalsta ilgums: Līdz 2013. gada 31. decembrim

Atbalsta mērķis: Lauksaimniecības uzņēmumu pārvietošana vispārējās interesēs, lai uzlabotu teritoriālās vai lauksaimniecības struktūras, dabu, ainavu, ūdeni vai vidi, un ar minētajiem mērķiem saistītie ieguldījumi.

Lauksaimniecības uzņēmumi savas ēkas un pie tām piederošo zemi vecajā atrašanās vietā pārdod Lauksaimniecības zemes pārvaldības birojam (Bureau Beheer Landbouwgronden – BBL) vai arī reģionālajai iestādei par cenu, kādu tie saņemtu atvērtā tirgū (reprezentatīvā tirgus vērtība), un iegādājas jaunas ēkas un zemi, lai turpinātu lauksaimniecisko darbību citā vietā. Attaisnotās izmaksas ir šādas.

100 % no faktiskajām pārvietošanas izmaksām, kas radušās saistībā ar esošā aprīkojuma demontēšanu, pārvietošanu un uzstādīšanu no jauna, kā arī izmaksas par konsultācijām, projektēšanu un izpēti pārvietošanas veikšanai un ar pārvietošanu saistītie nodokļu maksājumi. Pie izmaksām saistībā ar konsultācijām, projektēšanu un izpēti pieder šādas izmaksas: maksa par juridiskiem pakalpojumiem, ar reģistrāciju zemesgrāmatā saistītās izmaksas, konsultāciju izmaksas saistībā ar pārvietošanu, piemēram, darba samaksa mākleriem, grāmatvežiem, arhitektiem utt. Tomēr uzņēmuma ēku pārvietošana rada arī fiskālās sekas attiecīgajiem lauksaimniekiem. Uzņēmējiem, kas no nodokļu viedokļa likvidē uzņēmumu saistībā ar saimniecības pārvietošanu, ir pienākums samaksāt nodokli par sava (vecā) uzņēmuma slēptajām rezervēm u. tml. Lauksaimniekiem tie ir izdevumi, kas ir tieši un nešķirami saistīti ar to saimniecības pārvietošanu. Tādējādi attiecīgie lauksaimnieki bieži vien finansiāli nevar atļauties veikt pārvietošanu, kā rezultātā lauksaimniecības uzņēmums paliek savā vecajā vietā (piemēram, jutīgā dabas teritorijā). Saskaņā ar šo atbalsta pasākumu atbalsts tiks piešķirts līdz 100 % apmērā no izmaksām, atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1857/2006 6. panta 2. punktam.

40 % no attiecīgā aprīkojuma vērtības palielinājuma pēc pārvietošanas, ja pārvietošanas rezultātā lauksaimnieks iegūst modernāku aprīkojumu, – ar nosacījumu, ka lauksaimniekam jāiegulda vismaz 60 % no saistītajiem izdevumiem, atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1857/2006 6. panta 3. punktam.

40 % no izdevumiem, kas saistīti ar ražošanas jaudas palielināšanu, ja tāda notiek pārvietošanas rezultātā, – ar nosacījumu, ka lauksaimniekam jāiegulda vismaz 60 % no saistītajiem izdevumiem, atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1857/2006 6. panta 4. punktam.

40 % no ieguldījumiem, kas saistīti ar pārvietošanu, – par tiem divu gadu laikā pēc ieguldījumu veikšanas jāiesniedz pieteikums, atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1857/2006 4. pantam.

Atbalsts nekad nepārsniedz 400 000euro vienam uzņēmumam.

Attiecīgā(-ās) nozare(-es): Visi mazie un vidējie primārās lauksaimniecības uzņēmumi, kas ražo EK līguma I pielikumā minētos produktus

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Provincie Fryslân (Friesland) |
| --- |
| Sneekertrekweg 1 |
| Leeuwarden |
| Postbus 20120 |
| 8900 HM Leeuwarden |
| NEDERLAND |

Provincie Fryslân (Friesland)

Sneekertrekweg 1

Leeuwarden

Postbus 20120

8900 HM Leeuwarden

NEDERLAND

Tīmekļa vietne: www.fryslan.nl/regelgevingeuropa

lietotājvārds: europa

parole: regelgeving.

Cita informācija: —

Atbalsta Nr.: XA 22/09

Dalībvalsts: Itālija

Reģions: Commissariato di Governo per l’Emergenza brucellosi negli allevamenti bufalini in provincia di Caserta e zone limitrofe (Valdības ārkārtas komisariāts brucelozes apkarošanai bifeļu audzēšanas saimniecībās Kazertas provincē un tās robežapgabalos)

Atbalsta shēmas nosaukums vai individuālā atbalsta saņēmēja uzņēmuma nosaukums:

Indennizzi connessi con l’attuazione del Piano Operativo per fronteggiare il rischio sanitario connesso alla diffusione della brucellosi negli allevamenti bufalini nel territorio della provincia di Caserta e zone limitrofe

Juridiskais pamats: Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri 3 agosto 2007 e successivo Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri 4 luglio 2008

Ordinanza del Presidente del Consiglio dei Ministri 21 Dicembre 2007 n. 3634 modificata con Ordinanza del Presidente del Consiglio dei Ministri 28 maggio 2008 n. 3675

Decreto Commissariale n. 4 del 6 maggio 2008 e Decreto Commissariale n. 10 del 31 luglio 2008

Decreto Commissariale n. 21 del 22 ottobre 2008

Decreto Commissariale n. 49 del 28 novembre 2008

Decreto ministeriale 27 dicembre 2007

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi vai uzņēmumam piešķirtā individuālā atbalsta kopsumma:

| — | Kompensācijas saskaņā ar Premjerministra rīkojuma Nr. 3634/2007 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu vienreizēju maksājumu veidā par kopsummu EUR 37 000 000; |
| --- | --- |

—

Kompensācijas saskaņā ar Premjerministra rīkojuma Nr. 3634/2007 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu vienreizēju maksājumu veidā par kopsummu EUR 37 000 000;

| — | Kompensācijas saskaņā ar Premjerministra rīkojuma Nr. 3634/2007 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu vienreizēju maksājumu veidā par kopsummu EUR 4 600 000. |
| --- | --- |

—

Kompensācijas saskaņā ar Premjerministra rīkojuma Nr. 3634/2007 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu vienreizēju maksājumu veidā par kopsummu EUR 4 600 000.

Atbalsta maksimālā intensitāte: 100 % no ciestajiem zaudējumiem

Īstenošanas datums: No dienas, kad Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē publicēts atbrīvojuma pieprasījuma reģistrācijas numurs.

Atbalsta shēmas vai individuālā atbalsta ilgums: Līdz tā ārkārtas stāvokļa beigām, kas izsludināts saskaņā ar Premjerministra 2007. gada 3. augusta dekrētu un tā turpmākajiem grozījumiem un noteikts līdz 2008. gada 31. decembrim; ja turpinās inficētu dzīvnieku izkaušana vai saimniecības ganāmpulka faktiska atjaunošana, kompensācijas var piešķirt arī pēc šā datuma. Atbalstu nepiešķir ilgāk par četriem gadiem pēc notikuma.

Atbalsta mērķis: Saskaņā ar 10. panta 2. punktu piešķir šādas kompensācijas:

kompensācijas, kas noteiktas 1964. gada 9. jūnija Likumā Nr. 615 un tā turpmākajos grozījumos un papildinājumos un ko piešķir atbilstīgiem pretendentiem par dzīvnieku izkaušanu saskaņā ar Veselības ministra 2006. gada 14. novembra rīkojumu, atskaitot summas par pārdoto gaļu;

papildu kompensācijas, ņemot vērā nokauto dzīvnieku tirgus vērtību, kas noteikta rīkojuma izdošanas dienā (2007. gada 21. decembrī) un minēta ISMEA biļetenā, atskaitot saskaņā ar 1964. gada 9. jūnija Likumu Nr. 615 un tā turpmākajiem grozījumiem un papildinājumiem piešķirtās kompensācijas un summas par pārdoto gaļu;

kompensācijas par karantīnas noteikumu ievērošanu un zaudētajiem ienākumiem saistībā ar ganāmpulka atjaunošanas grūtībām.

Atbalstu piešķir pēc tam, kad lauksaimnieks ir iesniedzis pieteikumu un valdības komisariāta pārbaudes ir devušas pozitīvus rezultātus. Katram atbalsta saņēmējam skaidri norāda piešķiramās kompensācijas lielumu un aprēķināšanas kārtību. Atbalstu var piešķirt, kamēr nav izlietoti ar Premjerministra rīkojumu Nr. 3634/2007 atvēlētie līdzekļi.

Attiecīgā(-ās) nozare(-es): Lopkopība

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese - Tīmekļa vietne: Commissariato di Governo per l’Emergenza brucellosi negli allevamenti bufalini in provincia di Caserta e zone limitrofe (Valdības ārkārtas komisariāts brucelozes apkarošanai bifeļu audzēšanas saimniecībās Kazertas provincē un tās robežapgabalos)

Atbalsta shēmas pilns teksts un saistītā dokumentācija pieejama http://www.sito.regione.campania.it/agricoltura/brucellosi/brucellosi.html

Cita informācija: Ja rodas attiecīgi apstākļi, premjerministrs var izdot dekrētu par ārkārtas sociāli ekonomiskā stāvokļa pagarināšanu Kazertas provincē un tās robežapgabalos, lai novērstu dzīvnieku veselības apdraudējumu, ko rada brucelozes uzliesmojums bifeļu audzēšanas saimniecībās.

Atbalsta Nr.: XA 28/09

Dalībvalsts: Francija

Reģions:

Bourgogne

Atbalsta shēmas nosaukums:

Aide Régionale Jeune Agriculteur HCF (Hors Cadre Familial)

Juridiskais pamats: Code Général des collectivités territoriales, notamment son article L 1511-2

Circulaire DGFAR/SDEA/C2008-5002 (16.1.08)

Délibération du Conseil régional de Bourgogne

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi: 400 000 EUR

Atbalsta maksimālā intensitāte: no EUR 3 375 līdz EUR 13 500 vienai lauku saimniecībai

Īstenošanas datums: 2009. gads

Atbalsta shēmas ilgums: līdz 2013. gadam

Atbalsta mērķis: Šī atbalsta shēma atbilst Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulas (EK) Nr. 1857/2006 7. pantam.

Atbalsta mērķis ir mudināt jaunos lauksaimniekus veidot savu lauku saimniecību un sniegt viņiem atbalstu darbības uzsākšanai saskaņā ar šādiem nosacījumiem:

lauksaimniekam jābūt jaunākam par 40 gadiem un jādibina lauku saimniecību pirmo reizi kā saimniecības vadītājam;

lauksaimniekam jābūt piemērotai profesionālai prasmei un kompetencei atbilstīgi Eiropas tiesību aktiem;

lauksaimniekam jāiesniedz attīstības plāns par savu lauksaimniecības darbību attīstību;

lauksaimnieks apliecina, ka ir reģistrējies lauksaimniecības apdrošināšanas shēmā (MSA - mutualité sociale agricole).

Atbalstu izmaksā tieši lauksaimniekam.

Šis atbalsts atšķiras no atbalsta, ko varētu piešķirt saskaņā ar XA 25/07 shēmu (programma jauno lauksaimnieku darbības uzsākšanai un vietējo iniciatīvu attīstīšanai PIDIL – Programmes pour l'installation des jeunes en agriculture et le development des initiatives locales).

Attiecīgā(-ās) nozare(-es): lauksaimniecība

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Conseil régional de Bourgogne |
| --- |
| Direction de l’agriculture et du développement rural |
| 17, boulevard de la Trémouille |
| BP 1602 |
| 21035 Dijon cedex |
| FRANCE |

Conseil régional de Bourgogne

Direction de l’agriculture et du développement rural

17, boulevard de la Trémouille

BP 1602

21035 Dijon cedex

FRANCE

Tīmekļa vietne: http://www.cr-bourgogne.fr/documents/gda/2008-12/jeune_agriculteur.doc

Atbalsta Nr.: XA 32/09

Dalībvalsts: Francija

Reģions:

Bourgogne

Atbalsta shēmas nosaukums:

Conseil aux Agriculteurs

Juridiskais pamats: Code Général des collectivités territoriales, notamment son article 1511-2

Délibération du Conseil régional de Bourgogne.

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi: 600 000 euro

Atbalsta maksimālā intensitāte: 80 % no attainostajiem izdevumiem (inženierijas, dokumentācijas, komunikācijas izmaksas) par attiecīgajiem konsultāciju pakalpojumiem šādās jomās:

enerģētika, lauksaimniecības radītie atkritumi, integrētās ražošanas metodes, ražošanas optimizācija saistībā ar teritoriālajiem projektiem;

lauksaimniecības iekārtas;

darbību dažādošana;

ražošanas metožu uzlabošana konkrētā nozarē saistībā ar kolektīvām iniciatīvām (veselība un higiēna, ģenētika, ražošanai nepieciešamo resursu samazinājums).

Īstenošanas datums: 2009. gads

Atbalsta shēmas ilgums: līdz 2013. gadam

Atbalsta mērķis: Šī atbalsta shēma atbilst Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. pantam.

Konsultāciju pakalpojumi tiek sniegti tikai noteiktu laiku un tie nav saistīti ar lauku saimniecības parasto darbību.

Ar šo atbalsta shēmu varēs finansēt izmaksas par īpašiem dažādiem pasākumiem, kurus īstenojušas kolektīvas lauksaimniecības struktūras. Saskaņā ar lauksaimniecības nozarei piemērojamo izņēmumu regulas 15. panta 3. un 4. punktu atbalstu nepiešķirs lauksaimniekiem, un visos pasākumos, kurus veic kolektīvās struktūras, var piedalīties jebkura atbilstošā persona un tai nav pienākums kļūt par šādas struktūras biedru.

Attiecīgā(-ās) nozare(-es): Lauksaimnieciskās ražošanas nozare.

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Conseil régional de Bourgogne |
| --- |
| Direction de l’agriculture et du développement rural |
| 17, boulevard de la Trémouille |
| BP 1602 |
| 21035 Dijon cedex |
| FRANCE |

Conseil régional de Bourgogne

Direction de l’agriculture et du développement rural

17, boulevard de la Trémouille

BP 1602

21035 Dijon cedex

FRANCE

Tīmekļa vietne: http://www.cr-bourgogne.fr/documents/gda/2008-12/conseils_agriculteurs_agroequipt.doc

http://www.cr-bourgogne.fr/documents/gda/2008-12/conseils_agriculteurs_amelioration_modes_production.doc

http://www.cr-bourgogne.fr/documents/gda/2008-12/conseils_agriculteurs_diversification.doc

http://www.cr-bourgogne.fr/documents/gda/2008-12/conseils_agriculteurs.doc

---

| 9.5.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 107/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.5.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 107/18

---

Dalībvalstu paziņotā informācija par valsts atbalstiem, kas piešķirti saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001

2009/C 107/05

Atbalsta Nr.: XA 34/09

Dalībvalsts: Francija

Reģions: Département de Saône-et-Loire

Atbalsta shēmas nosaukums: Aide Relative Aux Pertes Entrainées Par la fièvre catarrhale ovine (FCO) dans les élevages ovins et caprins de Saône-et-Loire

Juridiskais pamats:

| — | Art L 1511-2-3-5 du Code général des collectivités territoriales, |
| --- | --- |

—

Art L 1511-2-3-5 du Code général des collectivités territoriales,

| — | Arrêté du ministre de l'agriculture et de la pêche du 15 décembre 2008 modifiant l'arrêté du 1er avril 2008 définissant les zones réglementées relatives à la fièvre catarrhale ovine. |
| --- | --- |

—

Arrêté du ministre de l'agriculture et de la pêche du 15 décembre 2008 modifiant l'arrêté du 1er avril 2008 définissant les zones réglementées relatives à la fièvre catarrhale ovine.

| — | Délibération du Conseil général de Saône et Loire du 20 novembre 2008 |
| --- | --- |

—

Délibération du Conseil général de Saône et Loire du 20 novembre 2008

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi: EUR 200 000

Atbalsta maksimālā intensitāte: 100 %

Saône et Loire departaments piešķir atbalstu EUR 25 līdz EUR 75 apmērā par katru lopu, atkarībā no tā kategorijas (vīriešu dzimuma, sieviešu dzimuma, reģistrēts vai nereģistrēts), kas gājis bojā vai ticis nokauts infekciozā katarālā drudža dēļ.

Maksimālā atbalsta intensitāte ir 100 %.

Summas, kas izmaksātas saskaņā ar apdrošināšanas sistēmām, tiks ņemtas vērā pēc pārbaudes par atbilstību atbalsta intensitātei.

Šo atbalstu izmaksās tiem lauksaimniekiem, kas atbilst visiem turpmāk minētajiem nosacījumiem:

atbalsts nepieciešams 2007. un 2008. gadā reģistrēto infekciozā katarālā drudža uzliesmojuma seku novēršanai;

lauksaimnieki saņem piemaksas par aitu un kazu audzēšanu;

lauksaimnieki ir saņēmuši veselības kompensāciju no Francijas valdības par bojā gājušajiem vai nokautajiem lopiem;

lauksaimnieki apņemas aizstāt bojā gājušos mājlopus ganāmpulkā ar jauniem. Oficiālais laika posms lopu iegādei tika noteikts no 2007. gada 1. jūlija līdz 2009. gada 30. jūnijam.

Īstenošanas datums: no dienas, kad saņemts Eiropas Komisijas apstiprinājums, taču ne agrāk kā pirms 2009. gada 16. februāra.

Atbalsta shēmas ilgums: līdz 2009. gadam; uz atbalsta shēmu attiecas izmaiņas Eiropas likumos un budžeta apropriāciju pieejamībā.

Atbalsta mērķis: Atbalsts paredzēts zaudējumu atlīdzināšanai aitu un kazu audzētājiem, kuru ganāmpulkus smagi skāris infekciozais katarālais drudzis, lai veicinātu jaunu lopu iegādi vai aizstāšanu un lai atjaunotu vaislas populāciju līdz tādam skaitam, kāds tas bija pirms slimības uzliesmojuma.

Atbalsts tiks piešķirts tikai par tiem zaudējumiem, kas radušies infekciozā katarālā drudža rezultātā, kura uzliesmojumus oficiāli apstiprinājušas Francijas valdības veselības iestādes, un tad, ja atbalsts būs iekļauts valsts izstrādātajā reģionālajā programmā.

Izdevumi ir attaisnoti departamenta atbalsta līmenī, kā norādīts iepriekš, ja atbalsts piešķirts saskaņā ar Eiropas Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 2. daļu.

Attiecīgā(-ās) nozare(-es): aitkopība un kazkopība

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Monsieur le Président du Conseil Général de Saône-et-Loire |
| --- |
| Direction de l’Equipement rural et de l’agriculture |
| Service des Affaires agricoles |
| Espace Duhesme — 18 rue de flacé |
| 71026 Macon Cedex 9 |
| FRANCE |

Monsieur le Président du Conseil Général de Saône-et-Loire

Direction de l’Equipement rural et de l’agriculture

Service des Affaires agricoles

Espace Duhesme — 18 rue de flacé

71026 Macon Cedex 9

FRANCE

Tīmekļa vietne: http://www.cg71.fr/jahia/webdav/site/internet_cg71/shared/Missions/Agriculture/Aides%20exemptees%20CE/Texte_integral_FCO.pdf

Atbalsta Nr.: XA 43/09

Dalībvalsts: Spānija

Reģions: Principado de Asturias

Atbalsta shēmas nosaukums vai individuālā atbalsta saņēmēja uzņēmuma nosaukums: Asociación de Criadores de Oveya Xalda de Asturias (ACOXA)

Juridiskais pamats: Convenio de colaboración entre el Gobierno del Principado de Asturias y la Asociación de Criadores de Oveya Xalda de Asturias (ACOXA) para el desarrollo del programa de conservación de la raza autóctona asturiana Oveya Xalda durante el trienio 2009-2011

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi vai uzņēmumam piešķirtā individuālā atbalsta kopsumma: Saskaņā ar nolīgumu maksimālais atbalsta apmērs katru gadu būs šāds:

Atbalsta maksimālā intensitāte: Atbalsta maksimālā intensitāte, kas piešķirama katram atbalsta veidam, kas ietverts rīcības programmā, ko realizē atbalsta saņēmējs, būs šāda:

Īstenošanas datums: atbalsta shēmu īstenos no dienas, kad Eiropas Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē tiks publicēts atbrīvojuma pieprasījuma reģistrācijas numurs.

Atbalsta shēmas vai individuālā atbalsta ilgums: līdz 2011. gada 31. decembrim.

Atbalsta mērķis: Vietējās Xalda aitu šķirnes saglabāšanas programmas īstenošana.

Jāņem vērā šādus Regulas (EK) Nr. 1857/2006 pantus:

15. pants. Tehniskā atbalsta nodrošināšana lauksaimniecības nozarē. Attaisnotie izdevumi: selekcionāru izglītības un apmācību programmu organizēšanas izmaksas; trešo personu sniegto konsultāciju pakalpojumu izmaksas; uzņēmumu pieredzes apmaiņas forumu, konkursu un izstāžu organizēšanas un publikāciju izmaksas.

16. pants. Atbalsts lopkopības nozarei. Attaisnotie izdevumi: ciltsgrāmatas uzturēšanas izmaksas.

Attiecīgā(-ās) nozare(-es): aitkopība

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Consejería de Medio Rural y Pesca del Principado de Asturias |
| --- |
| C/Coronel Aranda, s/n, 4a planta |
| E-33071 Oviedo (Asturias) |
| ESPAÑA |

Consejería de Medio Rural y Pesca del Principado de Asturias

C/Coronel Aranda, s/n, 4a planta

E-33071 Oviedo (Asturias)

ESPAÑA

Tīmekļa vietne: Sadarbības nolīguma teksts ir pieejams vietnē www.asturias.es URL adrese:

http://www.asturias.es/Asturias/descargas/CONVENIOS%20GANADERIA/ACOXA%2009%20convenio.pdf

Cita informācija: —

Luis Miguel ALVAREZ MORALES

El director general de ganadería y agroalimentación

Atbalsta Nr.: XA 48/09

Dalībvalsts: Igaunija

Reģions: Igaunija

Atbalsta shēmas nosaukums: Põllumajandusloomade aretustoetus

Juridiskais pamats:

| 1) | Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse § 3 lg 2 p 2, § 7 lg 1 p 3, § 11 (RTI, 18.7.2008, 33, 202); |
| --- | --- |

1)

Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse § 3 lg 2 p 2, § 7 lg 1 p 3, § 11 (RTI, 18.7.2008, 33, 202);

| 2) | Põllumajandusministri 18.1.2005. a määrus nr 6 „Põllumajandusloomade aretustoetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” |
| --- | --- |

2)

Põllumajandusministri 18.1.2005. a määrus nr 6 „Põllumajandusloomade aretustoetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord”

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi vai uzņēmumam piešķirtā individuālā atbalsta kopsumma: EEK 20 000 000 gadā

Atbalsta maksimālā intensitāte: līdz 70 %

Īstenošanas datums: 15.2.2009.

Atbalsta shēmas vai individuālā atbalsta ilgums: no 2009. gada 15. februāra līdz 2011. gada 31. decembrim.

Atbalsta mērķis: Atbalsts lopkopības nozarei.

Atbalsts piešķirts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1857/2006 16. pantu.

Attaisnotie izdevumi ir izdevumi par ciltsgrāmatu vai reģistru uzturēšanu un dzīvnieku produktivitātes novērtēšanu vai ciltsvērtības noteikšanu.

Šo atbalstu sniedz subsidētu pakalpojumu veidā, un tas neietver tiešu naudas izmaksu ražotājiem.

Attiecīgā(-ās) nozare(-es): liellopu, zirgu, aitu un mājputnu audzēšana (NACE kods A104)

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet |
| --- |
| Narva mnt 3 |
| Tartu 51009 |
| EESTI/ESTONIA |

Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet

Narva mnt 3

Tartu 51009

EESTI/ESTONIA

Tīmekļa vietne: http://www.agri.ee/siseriiklikud-toetused

Cita informācija: ar šo paziņojumu groza paziņojumu XA93/08.

Atbalsta Nr.: XA 58/09

Dalībvalsts: Spānija

Reģions: Principado de Asturias

Atbalsta shēmas nosaukums vai individuālā atbalsta saņēmēja uzņēmuma nosaukums: Laboratorio Interprofesional Lechero y Agroalimentario de Asturias (L.I.L.A.)

Juridiskais pamats: Convenio de colaboración entre el Principado de Asturias y el Laboratorio Interprofesional Lechero y Agroalimentario de Asturias (L.I.L.A.) suscrito el 7 de abril de 2008 para la realización de los análisis de control lechero oficial. Adenda al citado Convenio de colaboración de 27 de enero de 2009.

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi vai uzņēmumam piešķirtā individuālā atbalsta kopsumma: atbalsta maksimālais apmērs 2009. gadā būs EUR 420 000.

Atbalsta maksimālā intensitāte: ne vairāk kā 70 % no atbalsta saņēmēja veicamo darbību izmaksām.

Īstenošanas datums: no dienas, kad atbrīvojuma pieprasījuma reģistrācijas numurs publicēts Eiropas Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē.

Atbalsta shēmas vai individuālā atbalsta ilgums: līdz 2009. gada decembrim.

Atbalsta mērķis: Atbalsta mērķis ir oficiālu piena pārbaužu veikšana Astūrijas reģionā, izmantojot tās par pamatinstrumentu piena lopu sugu vaislas dzīvnieku ģenētiskajai izvērtēšanai un audzēšanai, un tādējādi arī par jebkuras mājlopu sugu uzlabošanas programmas pamatelementu.

Piemērojamais Regulas (EK) Nr. 1857/2006 pants:

16. pants – Atbalsts lopkopības nozarei. Attaisnotās izmaksas: izdevumi, kas saistīti ar pārbaužu veikšanu, lai noteiktu mājlopu ģenētisko kvalitāti un produktivitāti.

16. pants – Atbalsts lopkopības nozarei

Attiecīgā(-ās) nozare(-es): piena lopu audzēšana

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Consejería de Medio Ambiente y Desarrollo Rural del Principado de Asturias |
| --- |
| C/Coronel Aranda, s/n, 4 planta |
| E-33071 Oviedo (Asturias) |
| ESPAÑA |

Consejería de Medio Ambiente y Desarrollo Rural del Principado de Asturias

C/Coronel Aranda, s/n, 4 planta

E-33071 Oviedo (Asturias)

ESPAÑA

Tīmekļa vietne: Sadarbības līguma teksts pieejams portāla www.asturias.es lapā:

http://www.asturias.es/portal/site/Asturias/menuitem.fe57bf7c5fd38046e44f5310bb30a0a0/?vgnextoid=959f4749be187110VgnVCM10000097030a0aRCRD&vgnextchannel=d2907989c258f010VgnVCM100000b0030a0aRCRD&i18n.http.lang=es

Cita informācija: —

Luis Miguel ALVAREZ MORALES

El director general de ganadería y agroalimentación

Atbalsta Nr.: XA 59/09

Dalībvalsts: Apvienotā Karaliste

Reģions: Anglija – Kornvola,

Atbalsta shēmas nosaukums vai individuālā atbalsta saņēmēja uzņēmuma nosaukums: Caradon Hill Area Heritage Project

Juridiskais pamats: ar National Heritage Act, 1980. tika izveidots fonds ar nosaukumu National Heritage Memorial Fund (NHMF) (grozījumi izdarīti ar National Heritage Act, 1997. un National Lottery Act, 1993. un 1998.).

Saskaņā ar atbalsta shēmu plānotie gada izdevumi vai uzņēmumam piešķirtā individuālā atbalsta kopsumma:

| (GBP) |
| --- |
| Datums | Summa |
| 1. gads:2009. gada marts – 2010. gada februāris | £ 184 845,00 |
| 2. gads:2009. gada marts – 2010. gada februāris | £ 87 828,00 |
| 3. gads:2009. gada 2011. gada marts – 2012. gada februāris | £ 90 177,00 |
| Kopsumma | £ 362 850,00 |

(GBP)

Datums

Summa

1. gads:2009. gada marts – 2010. gada februāris

£ 184 845,00

2. gads:2009. gada marts – 2010. gada februāris

£ 87 828,00

3. gads:2009. gada 2011. gada marts – 2012. gada februāris

£ 90 177,00

Kopsumma

Kopsumma

£ 362 850,00

Atbalsta maksimālā intensitāte: Atbalsta maksimālā intensitāte tehniskiem atbalsta pasākumiem būs līdz 100 % saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. pantu.

Atbalsta maksimālā intensitāte kultūrvēsturisko ainavu saglabāšanas pasākumiem, kad atbalstu piešķir ar ražošanu nesaistītu kultūrvēsturisku objektu saglabāšanai, būs līdz 100 % saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 5. panta 2. punktu. Atbalsta maksimālo likmi samazina atbilstoši likmei, kas noteikta Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 5. panta 3. punktā, ja atbalstu piešķir ražošanas objektiem.

Īstenošanas datums: atbalsta shēma sāks darboties 2009. gada 18. martā.

Atbalsta shēmas vai individuālā atbalsta ilgums: Atbalsta shēma sāks darboties 2009. gada 18. martā, un tā darbosies trīs gadus. Jaunu pieteikumu pieņemšanu pārtrauks 2012. gada 1. martā, un pēdējos sagatavošanās darbus pabeigs 2012. gada 17. martā. Pēdējo maksājumu izpildīs 2012. gada 1. septembrī.

Atbalsta mērķis: Svarīgāko savvaļas dabas, vēsturisko un ģeoloģisko/mineraloģisko teritoriju saglabāšana un attīstīšana, un palīdzība to ilgtermiņa apsaimniekošanas uzlabošanā. Šie pasākumi atbilst Komisijas Regulas Nr. 1857/2006 5. pantam. Atbalsta piešķīruma maksimālo intensitāti samazina atbilstoši likmēm, kas noteiktas Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 4. pantā, ja atbalstu piešķir ražošanas objektiem.

2. programma – Vēsturiskās vides programma

2. programma

Visi šajā programmā ietvertie pasākumi ir saistīti ar lauksaimniecībā izmantojamo zemi, uz tiem attiecas šis paziņojums, un tie atbilst Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 5. pantam. Šī programma ietver šādus pasākumus.

Darbu izpilde un/vai darbu izpildes veicināšana ar mērķi uzlabot svarīgāko kultūrvēsturisko teritoriju un ainavu stāvokli un izskatu.

Šie priekšlikumi ietver ērgļpaparžu augšanas ierobežošanu un vēsturiskās robežas apzīmējošo elementu labošanu, kuri atrodas uz lauksaimniecībā izmantojamās zemes.

4. programma – Zemes apsaimniekošanas un pieejamības programma

4. programma

Šī programma attiecas gan uz lauksaimniecībā izmantojamu, gan neizmantojamu zemi. Tālāk ir minēti shēmas elementi, kuri ir saistīti tikai ar lauksaimniecībā izmantojamo zemi un uz kuriem attiecas šis paziņojums, un tie atbilst Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 5. pantam.

Vēsturisko Kornvolas dzīvžogu/mūru kā svarīgu ainavu raksturojošu elementu atjaunošana.

Arheoloģisko pieminekļu nostiprināšana.

Krūmāju apsaimniekošana arheoloģiski svarīgu vietu apkaimē.

Shēmā paredzēts atbalsts arī nepieciešamo iemaņu apguvei, īpaši oficiālai apmācībai, lai apgūtu saglabāšanas darbu iemaņas, apmaiņas semināru programmai, lai apmainītos ar iemaņām, konsultācijām un atgriezeniskajai saitei un īpaši izstrādātai profesionālās izaugsmes apmācībai zemes īpašniekiem, lauksaimniekiem, parastajiem iedzīvotājiem un darbuzņēmējiem projekta teritorijā. Šie pasākumi atbilst Komisijas Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. pantam.

1. programma – Dabiskās vides programma

1. programma

Dabiskās vides projekti izveidoti sadarbībai ar zemes īpašniekiem un lauksaimniekiem, lai sekmētu un atbalstītu labu praksi dzīvotņu un sugu saglabāšanā. Tie ietvers dažādus konsultatīvus un mācību pasākumus, kuri būs pieejami visiem lauksaimniekiem un zemes īpašniekiem projekta teritorijā.

Visas šīs programmas shēmas attiecas uz lauksaimniecībā izmantojamo zemi un atbilst 15. pantam.

5. programma – Skaidrojošā, izglītojošā un mācību programma

5. programma

Šī programma attiecas gan uz lauksaimniecībā izmantojamu, gan neizmantojamu zemi. Tālāk ir minēti shēmas elementi, kuri ir saistīti tikai ar lauksaimniecībā izmantojamo zemi un uz kuriem attiecas šis paziņojums, un tie atbilst 15. pantam.

Nezāļu ieaugšanas apkarošana.

Apmācība, lai pilnveidotu zināšanas par arheoloģiju.

3. programma – Kalnrūpniecības kultūrvēsturiskā mantojuma projekts

3. programma

Šis projekts attiecas uz lauksaimniecībā neizmantojamu zemi un atbilst NN 11/2002 noteikumiem.

Attiecīgā(-s) nozare(-s): atbalsta shēmu piemēro maziem un vidējiem uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu.

Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese:

| Cornwall County Council County Hall |
| --- |
| Treyew Road |
| Truro |
| Cornwall |
| TR1 3AY |
| APVIENOTĀ KARALISTE |

Cornwall County Council County Hall

Treyew Road

Truro

Cornwall

TR1 3AY

APVIENOTĀ KARALISTE

Oficiālā par atbalsta shēmu atbildīgā iestāde ir:

| Cornwall County Council |
| --- |
| County Hall |
| Treyew Road |
| Truro |
| Cornwall |
| TR1 3AY |
| APVIENOTĀ KARALISTE |

Cornwall County Council

County Hall

Treyew Road

Truro

Cornwall

TR1 3AY

APVIENOTĀ KARALISTE

Organizācija, kas īsteno shēmu:

| Caradon Hill Area Heritage Project |
| --- |
| Luxstowe House |
| Liskeard |
| Cornwall |
| PL14 3DZ |
| APVIENOTĀ KARALISTE |

Caradon Hill Area Heritage Project

Luxstowe House

Liskeard

Cornwall

PL14 3DZ

APVIENOTĀ KARALISTE

Tīmekļa vietne: http://www.cornwall.gov.uk/index.cfm?articleid=6835

Cita informācija: Ar lauksaimniecību nesaistītie pasākumi, kurus ietver šī shēma, atbilst NN 11/ 2002 noteikumiem, tādējādi tie atbilst valsts atbalsta saņemšanai.

Papildu un sīkāka informācija par atbilstību shēmai un tās noteikumi atrodami iepriekš minētajā tīmekļa vietnē.

---

V Atzinumi

Komisija

ADMINISTRATĪVAS PROCEDŪRAS

| 9.5.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 107/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.5.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 107/23

---

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2009/C 107/06

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“MARRONE DI COMBAI”

EK Nr.: IT-PGI-0005-0565-08.11.2006.

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1.   Nosaukums:

“Marrone di Combai”

2.   Dalībvalsts vai Trešā valsts:

Itālija

3.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1.   Produkta veids (kā II pielikumā):

| 1.6. grupa. | Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība |
| --- | --- |

1.6. grupa.

Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2.   Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

“Marrone di Combai” ir ekotips, kas ir izveidojies tipiskā kalnu reģionā Prealpi Trevigiane. Laižot tirdzniecībā, produkta morfoloģiskās un tirdznieciskās īpašības ir šādas:

eliptiska forma, knābītis – plakans. Sēklas nabiņa jeb zīmīte pēc formas ir taisnstūrveida un matēta, tās galā ir spalviņu paliekas, un no knābīša uz visām pusēm atiet ribiņas. Augļapvalka krāsa ir no gaiši brūnas līdz tumši brūnai, bet nekad nav blāva, tas ir ar labi pamanāmām svītrām un ir viegli atdalāms no ārējā slāņa. Ārējais slānis ir gaiši brūnā krāsā, nosedz augļa ēdamo daļu, tajā ir daži nelieli padziļinājumi. Lobot kastaņus, apvalku var viegli atdalīt no mīkstuma. Auglim parasti ir viena sēkla; izžuvušu augļu daudzums ir procentuāli neliels, sēkla ir viendabīga ar neregulāru rievojumu. Kastaņa mīkstumam ir miltaina konsistence, tas ir baltā krāsā; pēc izvārīšanas kļūst kraukšķīgs un aromātisks.

Laižot tirdzniecībā, jānodrošina, lai kastaņi fitosanitārā ziņā būtu nevainojamā stāvoklī, un tiem būtu šādas īpašības:

| | Kategorija extra:
  augļa izmērs – liels: | 50–80 kastaņi kilogramā; |
| --- | --- | --- |

Kategorija extra:

augļa izmērs – liels:

50–80 kastaņi kilogramā;

| | augļi, kuru endokarpam ir kukaiņu izraisīti bojājumi, nedrīkst pārsniegt 4 % no kopējā svara; |
| --- | --- |

augļi, kuru endokarpam ir kukaiņu izraisīti bojājumi, nedrīkst pārsniegt 4 % no kopējā svara;

| | augļi, kuru perikarps ir bojāts, nedrīkst pārsniegt 3 % no kopējā svara. |
| --- | --- |

augļi, kuru perikarps ir bojāts, nedrīkst pārsniegt 3 % no kopējā svara.

| | Kategorija prima: | 81–105 augļi kilogramā; |
| --- | --- | --- |

Kategorija prima:

81–105 augļi kilogramā;

| | augļi, kuru endokarpam ir kukaiņu izraisīti bojājumi, nedrīkst pārsniegt 6 % no kopējā svara; |
| --- | --- |

augļi, kuru endokarpam ir kukaiņu izraisīti bojājumi, nedrīkst pārsniegt 6 % no kopējā svara;

| | augļi, kuru perikarps ir bojāts, nedrīkst pārsniegt 5 % no kopējā svara. |
| --- | --- |

augļi, kuru perikarps ir bojāts, nedrīkst pārsniegt 5 % no kopējā svara.

3.3.   Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

—

3.4.   Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

—

3.5.   Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Ražošanas darbības jāveic 4. punktā noteiktajā ražošanas teritorijā, lai garantētu produkta izcelsmi un kontroli.

3.6.   Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai, u. c.:

Iepakošanu, kas ietver produkta “apstrādes” darbības, var veikt arī ārpus 4. punktā noteiktā ģeogrāfiskā apgabala, bet, lai saglabātu produkta kvalitāti, tā jāveic 24 stundu laikā pēc kastaņu novākšanas.

Citādi produkts jāuzglabā tādā saldēšanas kamerā ne ilgāk kā 3 dienas, kurā temperatūra ir no 0,5 līdz 2 °C un mitrums – no 95 līdz 98 %. Kad šis laikposms ir pagājis, jāveic produkta apstrāde.

Uzsākot “apstrādi”, augļus iemērc ūdenī apkārtējās vides temperatūrā uz 5 līdz 7 dienām, nomainot ūdeni, kad pagājusi puse no paredzētā uzglabāšanas laika; lietojot citu paņēmienu, kastaņus var iemērkt ūdenī 45 līdz 48 grādu temperatūrā uz 45 minūtēm, pēc tam tos ātri iemērc aukstā ūdenī un atstāj, ļaujot tiem pilnībā atdzist. Pēc tam augļus nosusina ar žāvēšanas ierīci, izmantojot karstu gaisa plūsmu un ventilatorus, vai arī izkārto uz koka redelēm un ik dienas sakrata, līdz tie ir pilnībā sausi.

Veselu produktu laiž tirdzniecībā šāda veida iepakojumos: džutas maisos, iesverot pa 1, 2, 3, 5 un 25 kg; plastmasas tīkliņos, iesverot pa 1, 2, 3, 5 un 25 kg; groziņos vai koka kastēs, iesverot vismaz pa 1 kg, taču nepārsniedzot 5 kg. Iepakojumus aiztaisa, izmantojot mehānisku ierīci, sastiprinot ar metāla skavām, sašujot ar neilona diegu, vai arī fiksējot ar svina plombu. Veicot minētās darbības, uz iepakojuma nostiprina etiķeti ar logotipu. Grozus un kastes iesaiņo celofānā un aizzīmogo ar svina plombu, atstājot logotipu labi saskatāmā vietā.

3.7.   Īpaši noteikumi marķēšanai:

Pārbaudes struktūra pārbaudīs, vai produktam ir piestiprināta identifikācijas etiķete, uz kuras atveidots logotips ar uzrakstu “Marrone di Combai”, kam pēc izmēra jābūt lielākam par visiem pārējiem uzrakstiem. Uz etiķetes vai konteineriem jānorāda šāda informācija: ražotāja vai iesaiņošanas uzņēmuma nosaukums un preču zīme; sākotnējais neto svars un kategorija; informācija par produkta uzturvērtību un diētiskajām īpašībām; ražošanas gads; norādes par produkta pareizu glabāšanu un lietošanu. Uz logotipa atveidots stilizēts kastanis, kam apkārt ir stilizēta kastaņapvalka kontūra gaiši brūnā krāsā un kas ir iekļauts tumši brūnā kvadrātā (gaiši brūns – Pantone 465U, tumši brūns – Pantone 4625U). Izmēri: logotipa izmēri var būt šādi – 65 mm x 102 mm; 33 mm x 51 mm; 17 mm x 25 mm; 8 mm x 12 mm.

Image

4.   Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Produkta “Marrone di Combai” ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst šādas Treviso provinces pašvaldību teritorijas: Cison di Valmarino, Cordignano, Follina, Fregona, Miane, Revine Lago, Sarmede, Segusino, Tarzo, Valdobbiadene un Vittorio Veneto.

5.   Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1.   Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Specifikācijas 4. punktā noteiktā teritorija aptver visu apgabalu Alpu kalnu grēdas dienvidu daļā.

Tipiski kalnaino teritoriju (prealpino), kurā ražo “Marrone di Combai”, no ģeomorfoloģiskā viedokļa veido karsta kaļķakmens un silikāta klinšu grupa un kalnu grēda, kurai raksturīgas dziļas aizas, stāvas nogāzes un augsnes degradācija, ko rada cietu un nedrūpošu klinšu uzslāņojumi. Šādiem orogrāfiskajiem apstākļiem ir būtiska nozīme klimata ziņā: Priekšalpu kalnu un uzkalnu grēdas stiepjas tā, ka tā aiztur austrumu vējus, vienlaikus neradot šķēršļus ziemeļu vējiem, un tādējādi samazina gada vidējo temperatūru salīdzinājumā ar zemieni. Bagātīgais nokrišņu daudzuma vienmērīgais sadalījums saskaņā ar gadalaiku ciklu, un apstāklis, ka minētajā teritorijā nekad neveidojas migla, kas raksturīga minētā līdzenuma (pianura padano-veneta) visiem pārējiem apgabaliem, veicina tādas vides veidošanos, kura jo īpaši piemērota AĢIN “Marrone di Combai” ražošanai.

5.2.   Produkta specifika:

Žūrijas testā veikto organoleptisko analīžu rezultāti liecina, ka augļa mīkstuma labās īpašības, jo īpaši tā miltainums, pozitīvi ietekmē augļa kopējo vērtējumu. Līdztekus faktoriem, kuri ietekmē ar tausti nosakāmās īpašības, tirdzniecībā nonākošo kastaņu vērtību īpaši izceļ aromāts, kam piemīt izteiktas pikantuma, ziedu un zālaugu smaržu nianses. Saskaņā ar kvantitatīvajām robežvērtībām, kas izteiktas organoleptisko īpašību analīzei paredzētajās vienībās, augsta intensitāte novērota attiecībā uz aromātu, aromāta noturību, saldenumu, turpretim rādītāji, kas negatīvi ietekmē augļa kopējo vērtējumu – savelkoša garša un rūgtums – jūtami ļoti nelielā mērā. Kastaņu “Marrone di Combai” aromātiskās īpatnības ir saistītas ar ražošanas apgabala augsnes īpašībām, norādot uz ciešo saikni starp augu, augsni un ražošanas vidi.

5.3.   Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām(AĢIN):

AĢIN “Marrone di Combai” reģistrācijas pieteikumu līdztekus produkta specifiskajām īpašībām pamato galvenokārt tā reputācija.

Kastaņu sevišķās kvalitātes īpašības “Marrone di Combai” audzēšanas teritorijā apstiprina daudzas vēsturiskas liecības, kas reģistrētas jau XII gadsimtā; tās norāda, cik lielā mērā produkta raksturojumā ir svarīgi gan vides faktori, gan cilvēciskie faktori, jo kastaņiem vienmēr ir bijusi svarīga nozīme kalnu teritorijas iedzīvotāju uzturā. Vienā no daudzajām vēsturiskajām liecībām, kas reģistrēta 1665. gada 18. septembrī, uzsvērti arī sociālie un līdzdalības aspekti, kas saistīti ar kastaņu novākšanu: visi iedzīvotāji, tostarp sievietes un bērni, piedalījās kastaņu novākšanā, kuru noteica, piešķirot kvotas atbilstīgi ģimenes sastāvam.

Pavisam nesen kastaņu “Marrone di Combai” slava un reputācija no Veneto provinces izplatījās visā Itālijā, arī pateicoties svētkiem un vietējiem festivāliem, piemēram, svētkiem “Festa dei Marroni di Combai”, kas no 1945. gada ir svarīgs notikums vietējā un valsts mērogā.

Šā produkta īpatnība ir cieši saistīta ar ražošanas ģeogrāfisko vidi.

Ražošanas apgabala ģeoloģiskās īpašības un, jo īpaši karsta veidojumu – kaļķakmens un silikāta klinšu – izvietojums minētajā apgabalā, kā arī dziļas aizas un kalnu teritoriju nogāzes, neļauj uzkrāties ūdenim un nodrošina kultivējamās augsnes optimālu apūdeņošanu, kas veicina kastaņu mīkstās konsistences un saldenuma veidošanos, pastiprinātu intensīvu aromātu, aromāta noturību un novērš savelkošu un rūgtu garšu.

Turklāt kalnu grēda, kas aiztur austrumu vējus un nerada šķēršļus ziemeļu vējam, un tādējādi samazina gada vidējo temperatūru salīdzinājumā ar zemieni un neļauj veidoties miglai, labvēlīgi ietekmē augu fitosanitāro stāvokli un attīstību, ļaujot iegūt veselu un kvalitatīvu produktu.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

Valdība ir uzsākusi valsts iebildumu procedūru, “Marrone di Combai” atzīšanas pieteikumu 2005. gada 23. novembrī publicējot Itālijas Republikas oficiālā vēstneša (Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana) 273. numurā.

Ražošanas specifikācijas konsolidētā versija ir pieejama:

| — | vietnē
  www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop%20Igp%20e%20Stg
  vai |
| --- | --- |

—

vietnē

www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop%20Igp%20e%20Stg

vai

| — | tieši atverot ministrijas tīmekļa vietnes mājas lapu (www.politicheagricole.it) un uzklikšķinot uz “Prodotti di Qualità” (ekrāna kreisajā pusē), un visbeidzot uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE (Reg CE 510/2006)”. |
| --- | --- |

—

tieši atverot ministrijas tīmekļa vietnes mājas lapu (www.politicheagricole.it) un uzklikšķinot uz “Prodotti di Qualità” (ekrāna kreisajā pusē), un visbeidzot uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE (Reg CE 510/2006)”.

---

(1)  OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.

---