# Eiropas Savienības C 90/2009

| | ISSN 1725-5201
  doi:10.3000/17255201.C_2009.090.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 90 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 52. sējums2009. gada 18. aprīlis |

ISSN 1725-5201

doi:10.3000/17255201.C_2009.090.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 90

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

52. sējums2009. gada 18. aprīlis

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informācija |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTA INFORMĀCIJA |
| | Eiropas Kopienu tiesa |
| 2009/C 090/01 | Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 82, 4.4.2009. | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTA INFORMĀCIJA

Eiropas Kopienu tiesa

2009/C 090/01

Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 82, 4.4.2009.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Eiropas Kopienu tiesa |
| 2009/C 090/02 | Lieta C-228/06: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli/Vācijas Federatīvā Republika (EEK un Turcijas Asociācijas līgums — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Pienākums iegūt vīzu, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā) | 2 |
| 2009/C 090/03 | Lieta C-308/07 P: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums – Koldo Gorostiaga Atxalandabaso/Eiropas Parlaments (Apelācija — Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām — Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana ieskaita veidā — Pirmās instances tiesas sprieduma izpilde — Tiesības uz objektīvu tiesu — Res judicata spēks — Labas pārvaldības princips) | 2 |
| 2009/C 090/04 | Lieta C-321/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Landgericht Mannheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Karl Schwarz (Direktīva 91/439/EEK — Dažādu dalībvalstu vadītāja apliecību turēšana — Pirms valsts pievienošanās izsniegtas vadītāja apliecības derīgums — Dzīvesvietas dalībvalstī izsniegtās otrās vadītāja apliecības atņemšana — Tādas vadītāja apliecības atzīšana, kas izsniegta pirms otrās vadītāja apliecības, kas vēlāk atņemta sakarā ar tās turētāja nepiemērotību transportlīdzekļu vadīšanai, izsniegšanas — Līdz ar vadītāja apliecības atņemšanas pasākumu uz konkrētu laiku noteikta jaunas vadītāja apliecības pieprasīšanas aizlieguma perioda beigas) | 3 |
| 2009/C 090/05 | Lieta C-376/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Šķidro kristālu displeja (LCD) monitori, kuri ir aprīkoti ar SUB-D, DVI-D, USB, S-video un salikto video pieslēgvietām — Pozīcija 8471 — Pozīcija 8528 — Regula (EK) Nr. 754/2004) | 3 |
| 2009/C 090/06 | Lieta C-465/07: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 17. februāra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – M. Elgafaji, N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie (Direktīva 2004/83/EK — Bēgļa statusa vai alternatīvā aizsardzības statusa piešķiršanas nosacījumu obligātie standarti — Persona, kas ir tiesīga uz alternatīvo aizsardzību — 2. panta e) punkts — Reāls risks ciest smagu kaitējumu — 15. panta c) punkts — Smagi un individuāli draudi civiliedzīvotāja dzīvībai vai veselībai plaši izplatītas vardarbības dēļ bruņotu konfliktu gadījumā — Pierādījumi) | 4 |
| 2009/C 090/07 | Lieta C-552/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Commune de Sausheim/Pierre Azelvandre (Direktīva 2001/18/EK — Ģenētiski modificētu organismu apzināta izplatīšana vidē — Izplatīšanas vieta — Konfidencialitāte) | 5 |
| 2009/C 090/08 | Lieta C-1/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Athesia Druck Srl/Ministero della Finanze, Agenzia della Entrate (Sestā PVN direktīva — 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts — 9. panta 3. punkta b) apakšpunkts — Trīspadsmitā PVN direktīva — 2. pants — Sniegšanas vieta — Reklāmas pakalpojumi — PVN atmaksāšana — Nodokļu pārstāvis) | 5 |
| 2009/C 090/09 | Lieta C-151/08: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 27. novembra rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – N. N. Renta SA/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña (Reglamenta 104. panta 3. punkts — Sestā PVN direktīva — 33. panta 1. punkts — Jēdziens apgrozījuma nodokļi — Īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko darījumu nodoklis) | 6 |
| 2009/C 090/10 | Lieta C-542/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2008. gada 4. decembra rīkojumu – Friedrich G. Barth/Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung | 7 |
| 2009/C 090/11 | Lieta C-16/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2009. gada 15. janvāra rīkojumu – Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse | 7 |
| 2009/C 090/12 | Lieta C-23/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 12. novembra spriedumu lietā T-281/07 ecoblue AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 19. janvārī iesniegusi ecoblue AG | 8 |
| 2009/C 090/13 | Lieta C-26/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 19. janvāra rīkojumu – The Motor Insurers' Bureau/Helphire (UK) Limited, Angel Assistance Limited | 8 |
| 2009/C 090/14 | Lieta C-33/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Gerechtshof Amsterdam (Nīderlande) 2009. gada 26. janvāra rīkojumu – Oracle Nederland BV/Inspecteur der Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht | 9 |
| 2009/C 090/15 | Lieta C-34/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Tribunal du travail de Bruxelles (Beļģija) 2009. gada 26. janvāra rīkojumu – Gerardo Ruiz Zambrano/Office national de l'emploi (ONEM) | 10 |
| 2009/C 090/16 | Lieta C-39/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedumu lietā T-128/05 SPM/Padome un Komisija 2009. gada 30. janvārī iesniegusi Société des plantations de Mbanga SA (SPM) | 11 |
| 2009/C 090/17 | Lieta C-40/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar VAT and Duties Tribunal, Manchester (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 29. janvāra rīkojumu – Astra Zeneca UK Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs | 11 |
| 2009/C 090/18 | Lieta C-46/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. janvārī – Eiropas Kopienu Komisija/Igaunijas Republika | 12 |
| 2009/C 090/19 | Lieta C-52/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Stockholms Tingsrätt (Zviedrija) 2009. gada 6. februāra rīkojumu – Konkurrensverket/TeliaSonera Sverige AB | 12 |
| 2009/C 090/20 | Lieta C-53/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 6. februāra rīkojumu – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Loyalty Management UK Limited | 13 |
| 2009/C 090/21 | Lieta C-55/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 9. februāra rīkojumu – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Baxi Group Limited | 14 |
| 2009/C 090/22 | Lieta C-56/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Commissione tributaria provinciale di Roma (Itālija) 2009. gada 9. februāra rīkojumu – Emiliano Zanotti/Agenzia delle Entrate | 15 |
| 2009/C 090/23 | Lieta C-60/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Itālija) 2009. gada 11. februāra rīkojumu – Lucio Rubano/Regione Campania, Comune di Cusano Mutri | 15 |
| 2009/C 090/24 | Lieta C-62/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 13. februāra rīkojumu – Association of the British Pharmaceutical Industry/Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency | 15 |
| 2009/C 090/25 | Lieta C-64/09: Prasība, kas celta 2009. gada 13. februārī – Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika | 16 |
| 2009/C 090/26 | Lieta C-65/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2009. gada 16. februāra rīkojumu – Gebr. Weber GmbH/Jürgen Wittmer | 17 |
| 2009/C 090/27 | Lieta C-66/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuvas Republika) 2009. gada 16. februāra rīkojumu – Kirin Amgen, Inc./Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras | 17 |
| 2009/C 090/28 | Lieta C-67/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 2. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-362/05 un T-363/05 Nuova Agricast Srl un Cofra srl/Komisija 2009. gada 17. februārī iesniegušas Nuova Agricast Srl un Cofra srl | 17 |
| 2009/C 090/29 | Lieta C-80/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu lietā T-335/07 Volker Mergel u. c./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 23. februārī iesnieguši patentu pilnvarotie Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill un Andreas Herden | 19 |
| 2009/C 090/30 | Lieta C-84/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Regeringsrätten (Zviedrija) 2009. gada 26. februāra rīkojumu – X/Skatteverket | 19 |
| 2009/C 090/31 | Lieta C-87/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Amtsgericht Schorndorf (Vācija) 2009. gada 2. marta rīkojumu – Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH | 20 |
| 2009/C 090/32 | Lieta C-90/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā T-85/06 General Química u.c./Komisija iesniegusi General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A. | 20 |
| | Pirmās instances tiesa |
| 2009/C 090/33 | Apvienotās lietas T-265/04, T-292/04 un T-504/04: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Tirrenia di Navigazione u.c./Komisija (Valsts atbalsts — Jūras transports — Subsīdijas, ko Itālijas iestādes piešķīrušas vietējiem uzņēmumiem — Lēmums, ar kuru atbalsts ir atzīts daļā par saderīgu un daļā par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Interese celt prasību — Jauns vai esošs atbalsts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EEK) Nr. 3577/92 4. panta 3. punkts) | 22 |
| 2009/C 090/34 | Lieta T-68/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Aker Warnow Werft un Kvaerner/Komisija (Valsts atbalsts — Kuģu būve — Agrākā Vācijas Demokrātiskā Republika — Atbalsts, kas ir izmaksāts, lai segtu ar kuģu būves līgumiem saistītos zaudējumus — Ar konkurētspēju saistīts atbalsts — Pārmērīga maksājuma neesamība) | 22 |
| 2009/C 090/35 | Lieta T-121/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. marta spriedums – Borax Europe/Eiropas Kopienu Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula Nr. 1049/2001 — Dokumenti un skaņas ieraksti — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību — Izņēmums saistībā ar lēmuma pieņemšanas procesa aizsardzību) | 23 |
| 2009/C 090/36 | Lieta T-166/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. marta spriedums – Borax Europe/Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula Nr. 1049/2001 — Dokumenti un skaņas ieraksti — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību — Izņēmums saistībā ar lēmuma pieņemšanas procesa aizsardzību) | 23 |
| 2009/C 090/37 | Lieta T-424/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Itālija/Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsta shēma, ko Itālijas iestādes ieviesušas noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas — Lēmums, ar kuru atbalstu atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Pienākums norādīt pamatojumu — Pasākuma selektīvais raksturs — Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm un konkurences izkropļošana — EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunkts) | 24 |
| 2009/C 090/38 | Lieta T-445/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Associazione italiana del risparmio gestito un Fineco Asset Management/Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsta shēmas ieviešana, ko Itālija ir piešķīrusi noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas — Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Prasība atcelt tiesību aktu — Tieša un individuāla ietekme — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Pasākuma selektīvais raksturs — Atgūšanas pienākums) | 24 |
| 2009/C 090/39 | Lieta T-249/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Interpipe Niko Tube un Interpipe NTRP/Padome (Dempings — Dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu imports — Normālās vērtības aprēķināšana — Kopienas ražošanas nozares sadarbība — Korekcija — Funkcijas, kas līdzinās to aģentu funkcijām, kuri strādā par komisijas maksu — Viena ekonomiska vienība — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Saistību piedāvājums — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu) | 25 |
| 2009/C 090/40 | Lieta T-168/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Professional Tennis Registry/ITSB – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY reģistrācijas pieteikums — Valsts un Kopienas agrāka grafiska preču zīme RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. un valsts agrāka grafiska preču zīme RPT European Registry of Professional Tennis — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 25 |
| 2009/C 090/41 | Lieta T-8/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Piccoli/ITSB (Gliemežvāka attēls) (Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Gliemežvāka attēls — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkts) | 26 |
| 2009/C 090/42 | Lieta T-346/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 18. februāra rīkojums – IMS/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu un atlīdzināt zaudējumus — Direktīva 98/37/EK — Mašīnas ar CE marķējumu — Cilvēku drošības apdraudējums — Valsts aizlieguma pasākums — Komisijas atzinums, ar ko pasākumu atzīst par pamatotu — Prasība atcelt tiesību aktu — Apstrīdētā akta atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Nepieņemamība) | 26 |
| 2009/C 090/43 | Lieta T-306/08 P: Pirmās instances tiesas 2009. gada 15. janvāra rīkojums – Braun-Neumann/Parlaments (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Pensijas — Apgādnieka zaudējuma pensija — Pārskaitījums 50 % apmērā otra pārdzīvojušā laulātā esamības dēļ — Nelabvēlīgs akts — Novēlota sūdzība) | 27 |
| 2009/C 090/44 | Lieta T-46/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. februārī – Grieķijas Republika/Komisija | 27 |
| 2009/C 090/45 | Lieta T-49/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. janvārī – Evropaïki Dynamiki/Komisija | 29 |
| 2009/C 090/46 | Lieta T-50/09: Prasība, kas celta 2009. gada 3. februārī – Ifemy's/ITSB – Dada & Co Kids (Dada & Co. kids) | 29 |
| 2009/C 090/47 | Lieta T-53/09: Prasība, kas celta 2009. gada. 11. februārī – Cafea/ITSB – Christian (BEST FARM) | 30 |
| 2009/C 090/48 | Lieta T-54/09: Prasība, kas celta 2009. gada 11. februārī – XXXLutz Marken/ITSB – Natura Selection (Linea Natura Natur hat immer Stil) | 30 |
| 2009/C 090/49 | Lieta T-56/09: Prasība, kas celta 2009. gada 13. februārī – Saint–Gobain Glass France u.c./Komisija | 31 |
| 2009/C 090/50 | Lieta T-68/09: Prasība, kas celta 2009. gada 18. februārī – Soliver/Komisija | 32 |
| 2009/C 090/51 | Lieta T-69/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Provincie Groningen un Provincie Drenthe/Komisija | 33 |
| 2009/C 090/52 | Lieta T-70/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Nīderlande/Komisija | 34 |
| 2009/C 090/53 | Lieta T-77/09: Prasība, kas celta 2009. gada 17. februārī – hofherr communikation/ITSB (NATURE WATCH) | 34 |
| 2009/C 090/54 | Lieta T-83/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Chalk/ITSB – Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC) | 35 |
| 2009/C 090/55 | Lieta T-84/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Itālija/Komisija | 36 |
| 2009/C 090/56 | Lieta T-85/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. februārī – Kadi/Komisija | 37 |
| 2009/C 090/57 | Lieta T-96/09: Prasība, kas celta 2009. gada 10. martā – UCAPT/Padome | 37 |
| 2009/C 090/58 | Lieta T-533/93: Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. marta rīkojums – Bouma u.c./Padome un Komisija | 38 |
| 2009/C 090/59 | Lieta T-157/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. marta rīkojums – People’s Mojahedin Organization of Iran/Padome | 38 |
| 2009/C 090/60 | Lieta T-165/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. marta rīkojums – Red Bull/ITSB – Grupo Osborne (TORO) | 38 |
| 2009/C 090/61 | Lieta T-320/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 5. marta rīkojums – Jones u.c./Komisija | 38 |
| 2009/C 090/62 | Lieta T-36/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta rīkojums – Furukawa Electric North America/ITSB (SLIM LINE) | 39 |
| 2009/C 090/63 | Lieta T-236/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 24. februāra rīkojums – HPA/Komisija | 39 |
| | Eiropas Savienības Civildienesta tiesa |
| 2009/C 090/64 | Lieta F-11/09: Prasība, kas celta 2009. gada 8. februārī – Marcuccio/Komisija | 40 |
| 2009/C 090/65 | Lieta F-13/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Peláez Jimeno/Parlaments | 40 |
| 2009/C 090/66 | Lieta F-14/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Almeida Campos u.c./Padome | 40 |
| 2009/C 090/67 | Lieta F-16/09: Prasība, kas celta 2009. gada 24. februārī – De Britto Patricio-Dias/Komisija | 41 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Eiropas Kopienu tiesa

2009/C 090/02

Lieta C-228/06: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli/Vācijas Federatīvā Republika (EEK un Turcijas Asociācijas līgums — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Pienākums iegūt vīzu, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā)

2

2009/C 090/03

Lieta C-308/07 P: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums – Koldo Gorostiaga Atxalandabaso/Eiropas Parlaments (Apelācija — Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām — Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana ieskaita veidā — Pirmās instances tiesas sprieduma izpilde — Tiesības uz objektīvu tiesu — Res judicata spēks — Labas pārvaldības princips)

2

2009/C 090/04

Lieta C-321/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Landgericht Mannheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Karl Schwarz (Direktīva 91/439/EEK — Dažādu dalībvalstu vadītāja apliecību turēšana — Pirms valsts pievienošanās izsniegtas vadītāja apliecības derīgums — Dzīvesvietas dalībvalstī izsniegtās otrās vadītāja apliecības atņemšana — Tādas vadītāja apliecības atzīšana, kas izsniegta pirms otrās vadītāja apliecības, kas vēlāk atņemta sakarā ar tās turētāja nepiemērotību transportlīdzekļu vadīšanai, izsniegšanas — Līdz ar vadītāja apliecības atņemšanas pasākumu uz konkrētu laiku noteikta jaunas vadītāja apliecības pieprasīšanas aizlieguma perioda beigas)

3

2009/C 090/05

Lieta C-376/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Šķidro kristālu displeja (LCD) monitori, kuri ir aprīkoti ar SUB-D, DVI-D, USB, S-video un salikto video pieslēgvietām — Pozīcija 8471 — Pozīcija 8528 — Regula (EK) Nr. 754/2004)

3

2009/C 090/06

Lieta C-465/07: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 17. februāra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – M. Elgafaji, N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie (Direktīva 2004/83/EK — Bēgļa statusa vai alternatīvā aizsardzības statusa piešķiršanas nosacījumu obligātie standarti — Persona, kas ir tiesīga uz alternatīvo aizsardzību — 2. panta e) punkts — Reāls risks ciest smagu kaitējumu — 15. panta c) punkts — Smagi un individuāli draudi civiliedzīvotāja dzīvībai vai veselībai plaši izplatītas vardarbības dēļ bruņotu konfliktu gadījumā — Pierādījumi)

4

2009/C 090/07

Lieta C-552/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Commune de Sausheim/Pierre Azelvandre (Direktīva 2001/18/EK — Ģenētiski modificētu organismu apzināta izplatīšana vidē — Izplatīšanas vieta — Konfidencialitāte)

5

2009/C 090/08

Lieta C-1/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Athesia Druck Srl/Ministero della Finanze, Agenzia della Entrate (Sestā PVN direktīva — 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts — 9. panta 3. punkta b) apakšpunkts — Trīspadsmitā PVN direktīva — 2. pants — Sniegšanas vieta — Reklāmas pakalpojumi — PVN atmaksāšana — Nodokļu pārstāvis)

5

2009/C 090/09

Lieta C-151/08: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 27. novembra rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – N. N. Renta SA/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña (Reglamenta 104. panta 3. punkts — Sestā PVN direktīva — 33. panta 1. punkts — Jēdziens apgrozījuma nodokļi — Īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko darījumu nodoklis)

6

2009/C 090/10

Lieta C-542/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2008. gada 4. decembra rīkojumu – Friedrich G. Barth/Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

7

2009/C 090/11

Lieta C-16/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2009. gada 15. janvāra rīkojumu – Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

7

2009/C 090/12

Lieta C-23/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 12. novembra spriedumu lietā T-281/07 ecoblue AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 19. janvārī iesniegusi ecoblue AG

8

2009/C 090/13

Lieta C-26/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 19. janvāra rīkojumu – The Motor Insurers' Bureau/Helphire (UK) Limited, Angel Assistance Limited

8

2009/C 090/14

Lieta C-33/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Gerechtshof Amsterdam (Nīderlande) 2009. gada 26. janvāra rīkojumu – Oracle Nederland BV/Inspecteur der Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht

9

2009/C 090/15

Lieta C-34/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Tribunal du travail de Bruxelles (Beļģija) 2009. gada 26. janvāra rīkojumu – Gerardo Ruiz Zambrano/Office national de l'emploi (ONEM)

10

2009/C 090/16

Lieta C-39/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedumu lietā T-128/05 SPM/Padome un Komisija 2009. gada 30. janvārī iesniegusi Société des plantations de Mbanga SA (SPM)

11

2009/C 090/17

Lieta C-40/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar VAT and Duties Tribunal, Manchester (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 29. janvāra rīkojumu – Astra Zeneca UK Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

11

2009/C 090/18

Lieta C-46/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. janvārī – Eiropas Kopienu Komisija/Igaunijas Republika

12

2009/C 090/19

Lieta C-52/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Stockholms Tingsrätt (Zviedrija) 2009. gada 6. februāra rīkojumu – Konkurrensverket/TeliaSonera Sverige AB

12

2009/C 090/20

Lieta C-53/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 6. februāra rīkojumu – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Loyalty Management UK Limited

13

2009/C 090/21

Lieta C-55/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 9. februāra rīkojumu – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Baxi Group Limited

14

2009/C 090/22

Lieta C-56/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Commissione tributaria provinciale di Roma (Itālija) 2009. gada 9. februāra rīkojumu – Emiliano Zanotti/Agenzia delle Entrate

15

2009/C 090/23

Lieta C-60/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Itālija) 2009. gada 11. februāra rīkojumu – Lucio Rubano/Regione Campania, Comune di Cusano Mutri

15

2009/C 090/24

Lieta C-62/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 13. februāra rīkojumu – Association of the British Pharmaceutical Industry/Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

15

2009/C 090/25

Lieta C-64/09: Prasība, kas celta 2009. gada 13. februārī – Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika

16

2009/C 090/26

Lieta C-65/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2009. gada 16. februāra rīkojumu – Gebr. Weber GmbH/Jürgen Wittmer

17

2009/C 090/27

Lieta C-66/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuvas Republika) 2009. gada 16. februāra rīkojumu – Kirin Amgen, Inc./Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

17

2009/C 090/28

Lieta C-67/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 2. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-362/05 un T-363/05 Nuova Agricast Srl un Cofra srl/Komisija 2009. gada 17. februārī iesniegušas Nuova Agricast Srl un Cofra srl

17

2009/C 090/29

Lieta C-80/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu lietā T-335/07 Volker Mergel u. c./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 23. februārī iesnieguši patentu pilnvarotie Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill un Andreas Herden

19

2009/C 090/30

Lieta C-84/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Regeringsrätten (Zviedrija) 2009. gada 26. februāra rīkojumu – X/Skatteverket

19

2009/C 090/31

Lieta C-87/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Amtsgericht Schorndorf (Vācija) 2009. gada 2. marta rīkojumu – Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH

20

2009/C 090/32

Lieta C-90/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā T-85/06 General Química u.c./Komisija iesniegusi General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A.

20

Pirmās instances tiesa

2009/C 090/33

Apvienotās lietas T-265/04, T-292/04 un T-504/04: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Tirrenia di Navigazione u.c./Komisija (Valsts atbalsts — Jūras transports — Subsīdijas, ko Itālijas iestādes piešķīrušas vietējiem uzņēmumiem — Lēmums, ar kuru atbalsts ir atzīts daļā par saderīgu un daļā par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Interese celt prasību — Jauns vai esošs atbalsts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EEK) Nr. 3577/92 4. panta 3. punkts)

22

2009/C 090/34

Lieta T-68/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Aker Warnow Werft un Kvaerner/Komisija (Valsts atbalsts — Kuģu būve — Agrākā Vācijas Demokrātiskā Republika — Atbalsts, kas ir izmaksāts, lai segtu ar kuģu būves līgumiem saistītos zaudējumus — Ar konkurētspēju saistīts atbalsts — Pārmērīga maksājuma neesamība)

22

2009/C 090/35

Lieta T-121/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. marta spriedums – Borax Europe/Eiropas Kopienu Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula Nr. 1049/2001 — Dokumenti un skaņas ieraksti — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību — Izņēmums saistībā ar lēmuma pieņemšanas procesa aizsardzību)

23

2009/C 090/36

Lieta T-166/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. marta spriedums – Borax Europe/Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula Nr. 1049/2001 — Dokumenti un skaņas ieraksti — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību — Izņēmums saistībā ar lēmuma pieņemšanas procesa aizsardzību)

23

2009/C 090/37

Lieta T-424/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Itālija/Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsta shēma, ko Itālijas iestādes ieviesušas noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas — Lēmums, ar kuru atbalstu atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Pienākums norādīt pamatojumu — Pasākuma selektīvais raksturs — Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm un konkurences izkropļošana — EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunkts)

24

2009/C 090/38

Lieta T-445/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Associazione italiana del risparmio gestito un Fineco Asset Management/Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsta shēmas ieviešana, ko Itālija ir piešķīrusi noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas — Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Prasība atcelt tiesību aktu — Tieša un individuāla ietekme — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Pasākuma selektīvais raksturs — Atgūšanas pienākums)

24

2009/C 090/39

Lieta T-249/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Interpipe Niko Tube un Interpipe NTRP/Padome (Dempings — Dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu imports — Normālās vērtības aprēķināšana — Kopienas ražošanas nozares sadarbība — Korekcija — Funkcijas, kas līdzinās to aģentu funkcijām, kuri strādā par komisijas maksu — Viena ekonomiska vienība — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Saistību piedāvājums — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu)

25

2009/C 090/40

Lieta T-168/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Professional Tennis Registry/ITSB – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY reģistrācijas pieteikums — Valsts un Kopienas agrāka grafiska preču zīme RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. un valsts agrāka grafiska preču zīme RPT European Registry of Professional Tennis — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

25

2009/C 090/41

Lieta T-8/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Piccoli/ITSB (Gliemežvāka attēls) (Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Gliemežvāka attēls — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkts)

26

2009/C 090/42

Lieta T-346/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 18. februāra rīkojums – IMS/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu un atlīdzināt zaudējumus — Direktīva 98/37/EK — Mašīnas ar CE marķējumu — Cilvēku drošības apdraudējums — Valsts aizlieguma pasākums — Komisijas atzinums, ar ko pasākumu atzīst par pamatotu — Prasība atcelt tiesību aktu — Apstrīdētā akta atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Nepieņemamība)

26

2009/C 090/43

Lieta T-306/08 P: Pirmās instances tiesas 2009. gada 15. janvāra rīkojums – Braun-Neumann/Parlaments (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Pensijas — Apgādnieka zaudējuma pensija — Pārskaitījums 50 % apmērā otra pārdzīvojušā laulātā esamības dēļ — Nelabvēlīgs akts — Novēlota sūdzība)

27

2009/C 090/44

Lieta T-46/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. februārī – Grieķijas Republika/Komisija

27

2009/C 090/45

Lieta T-49/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. janvārī – Evropaïki Dynamiki/Komisija

29

2009/C 090/46

Lieta T-50/09: Prasība, kas celta 2009. gada 3. februārī – Ifemy's/ITSB – Dada & Co Kids (Dada & Co. kids)

29

2009/C 090/47

Lieta T-53/09: Prasība, kas celta 2009. gada. 11. februārī – Cafea/ITSB – Christian (BEST FARM)

30

2009/C 090/48

Lieta T-54/09: Prasība, kas celta 2009. gada 11. februārī – XXXLutz Marken/ITSB – Natura Selection (Linea Natura Natur hat immer Stil)

30

2009/C 090/49

Lieta T-56/09: Prasība, kas celta 2009. gada 13. februārī – Saint–Gobain Glass France u.c./Komisija

31

2009/C 090/50

Lieta T-68/09: Prasība, kas celta 2009. gada 18. februārī – Soliver/Komisija

32

2009/C 090/51

Lieta T-69/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Provincie Groningen un Provincie Drenthe/Komisija

33

2009/C 090/52

Lieta T-70/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Nīderlande/Komisija

34

2009/C 090/53

Lieta T-77/09: Prasība, kas celta 2009. gada 17. februārī – hofherr communikation/ITSB (NATURE WATCH)

34

2009/C 090/54

Lieta T-83/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Chalk/ITSB – Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)

35

2009/C 090/55

Lieta T-84/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Itālija/Komisija

36

2009/C 090/56

Lieta T-85/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. februārī – Kadi/Komisija

37

2009/C 090/57

Lieta T-96/09: Prasība, kas celta 2009. gada 10. martā – UCAPT/Padome

37

2009/C 090/58

Lieta T-533/93: Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. marta rīkojums – Bouma u.c./Padome un Komisija

38

2009/C 090/59

Lieta T-157/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. marta rīkojums – People’s Mojahedin Organization of Iran/Padome

38

2009/C 090/60

Lieta T-165/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. marta rīkojums – Red Bull/ITSB – Grupo Osborne (TORO)

38

2009/C 090/61

Lieta T-320/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 5. marta rīkojums – Jones u.c./Komisija

38

2009/C 090/62

Lieta T-36/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta rīkojums – Furukawa Electric North America/ITSB (SLIM LINE)

39

2009/C 090/63

Lieta T-236/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 24. februāra rīkojums – HPA/Komisija

39

Eiropas Savienības Civildienesta tiesa

2009/C 090/64

Lieta F-11/09: Prasība, kas celta 2009. gada 8. februārī – Marcuccio/Komisija

40

2009/C 090/65

Lieta F-13/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Peláez Jimeno/Parlaments

40

2009/C 090/66

Lieta F-14/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Almeida Campos u.c./Padome

40

2009/C 090/67

Lieta F-16/09: Prasība, kas celta 2009. gada 24. februārī – De Britto Patricio-Dias/Komisija

41

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTA INFORMĀCIJA

Eiropas Kopienu tiesa

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/1

---

(Dokuments attiecas uz EEZ)

2009/C 90/01

Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 82, 4.4.2009.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 69, 21.3.2009.

OV C 55, 7.3.2009.

OV C 44, 21.2.2009.

OV C 32, 7.2.2009.

OV C 19, 24.1.2009.

OV C 6, 10.1.2009.

Šie teksti pieejami arī

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Eiropas Kopienu tiesa

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/2 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/2

---

Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli/Vācijas Federatīvā Republika

(Lieta C-228/06) (1)

(EEK un Turcijas Asociācijas līgums - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Pienākums iegūt vīzu, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā)

2009/C 90/02

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Piedaloties: Bundesagentur für Arbeit

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – 1970. gada 23. novembra papildprotokola, kas pievienots Nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju (OV L 293, 4. lpp.), 41. panta 1. punkta interpretācija – Padomes 2001. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 1. lpp.), 1. punkta spēkā esamība – Jauni pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi – Tāda Turcijas pilsoņa, kas strādā par smago automašīnu šoferi Turcijas uzņēmumā, pienākums saņemt vīzu ieceļošanai dalībvalsts teritorijā, lai gan papildprotokola spēkā stāšanās brīdī šāds pienākums nepastāvēja

Rezolutīvā daļa:

1970. gada 23. novembrī Briselē parakstītā papildprotokola, kas Kopienas vārdā ir noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1972. gada 19. decembra Regulu (EEK) Nr. 2760/72, 41. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek liegts sākot no šī protokola stāšanās spēkā ieviest prasību, ka tādiem Turcijas pilsoņiem kā prasītājiem pamata prāvā, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā, lai tur sniegtu pakalpojumus Turcijā dibināta uzņēmuma vārdā, ir jāsaņem vīza, ja attiecīgajā datumā šāda vīza netika prasīta.

---

(1)  OV C 190, 12.08.2006.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/2 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/2

---

Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums – Koldo Gorostiaga Atxalandabaso/Eiropas Parlaments

(Lieta C-308/07 P) (1)

(Apelācija - Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām - Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana ieskaita veidā - Pirmās instances tiesas sprieduma izpilde - Tiesības uz objektīvu tiesu - Res judicata spēks - Labas pārvaldības princips)

2009/C 90/03

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (pārstāvis – D. Rouget, avocat)

Pretējā puse procesā: Eiropas Parlaments (pārstāvji – H. Krück, C. Karamarcos un D. Moore)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas 2007. gada 24. aprīļa rīkojumu lietā T-132/06 Gorostiaga Atxalandabaso/Parlaments, ar kuru tā daļēji kā acīmredzami nepieņemamu un daļēji kā acīmredzami nepamatotu noraidīja prasītāja prasību atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2006. gada 22. marta lēmumu, kas pieņemts, lai izpildītu Pirmās instances tiesas 2005. gada 22. decembra spriedumu lietā T-146/06 Gorostiaga Atxalandabaso/Parlaments – Pirmās instances tiesas Reglamenta 111. panta interpretācija – Noteikumu par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām 27. panta interpretācija

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Gorostiaga Atxalandabaso atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Gorostiaga Atxalandabaso atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 211, 08.09.2007.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/3 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/3

---

Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Landgericht Mannheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Karl Schwarz

(Lieta C-321/07) (1)

(Direktīva 91/439/EEK - Dažādu dalībvalstu vadītāja apliecību turēšana - Pirms valsts pievienošanās izsniegtas vadītāja apliecības derīgums - Dzīvesvietas dalībvalstī izsniegtās otrās vadītāja apliecības atņemšana - Tādas vadītāja apliecības atzīšana, kas izsniegta pirms otrās vadītāja apliecības, kas vēlāk atņemta sakarā ar tās turētāja nepiemērotību transportlīdzekļu vadīšanai, izsniegšanas - Līdz ar vadītāja apliecības atņemšanas pasākumu uz konkrētu laiku noteikta jaunas vadītāja apliecības pieprasīšanas aizlieguma perioda beigas)

2009/C 90/04

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Mannheim

Lietas dalībnieks pamata kriminālprocesā

Karl Schwarz

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Landgericht Mannheim – Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK par vadītāju apliecībām (OV L 237, 1. lpp.) 7. panta 5. punkta un 8. panta 2. un 4. punkta interpretācija – Vairāku vadītāja apliecību turētājs – Pilsoņa dalībvalstī pirms pievienošanās izsniegtas vadītāja apliecības derīgums – Dzīvesvietas dalībvalsts atteikums pēc pagaidu aizlieguma pieprasīt jaunu vadītāja apliecību perioda beigām savā teritorijā atzīt vadītāja apliecību, kas pirms pievienošanās iegūta citā dalībvalstī pirms pagaidu aizlieguma pieprasīt jaunu vadītāja apliecību perioda beigām

Rezolutīvā daļa:

| 1) | ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003 grozītās Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK par vadītāju apliecībām 7. panta 5. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj dalībvalsts pilsonim būt vienlaikus divu derīgu vadītāja apliecību – Kopienas vadītāja apliecības un citā dalībvalstī izsniegtas vadītāja apliecības – turētājam, ja šīs abas apliecības iegūtas pirms šīs pēdējās minētās valsts pievienošanās Eiropas Savienībai; |
| --- | --- |

1)

ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003 grozītās Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK par vadītāju apliecībām 7. panta 5. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj dalībvalsts pilsonim būt vienlaikus divu derīgu vadītāja apliecību – Kopienas vadītāja apliecības un citā dalībvalstī izsniegtas vadītāja apliecības – turētājam, ja šīs abas apliecības iegūtas pirms šīs pēdējās minētās valsts pievienošanās Eiropas Savienībai;

| 2) | ar Regulu Nr. 1882/2003 grozītās Direktīvas 91/439 1. pants un 8. panta 2. un 4. punkts ļauj dalībvalstij neatzīt no citā valstī pirms tās pievienošanās Eiropas Savienībai izsniegtās vadītāja apliecības izrietošās transportlīdzekļa vadīšanas tiesības, ja šī vadītāja apliecība izsniegta pirms vadītāja apliecības, kas izsniegta pirmajā minētajā dalībvalstī, kurā šī otrā vadītāja apliecība ir tikusi atņemta sakarā ar tās turētāja nepiemērotību transportlīdzekļa vadīšanai. Tam, ka šis atzīšanas atteikums pausts pēc minētā atņemšanas pasākuma sakarā noteikta jaunas vadītāja apliecības pieprasīšanas aizlieguma perioda, šai ziņā nav nozīmes. |
| --- | --- |

2)

ar Regulu Nr. 1882/2003 grozītās Direktīvas 91/439 1. pants un 8. panta 2. un 4. punkts ļauj dalībvalstij neatzīt no citā valstī pirms tās pievienošanās Eiropas Savienībai izsniegtās vadītāja apliecības izrietošās transportlīdzekļa vadīšanas tiesības, ja šī vadītāja apliecība izsniegta pirms vadītāja apliecības, kas izsniegta pirmajā minētajā dalībvalstī, kurā šī otrā vadītāja apliecība ir tikusi atņemta sakarā ar tās turētāja nepiemērotību transportlīdzekļa vadīšanai. Tam, ka šis atzīšanas atteikums pausts pēc minētā atņemšanas pasākuma sakarā noteikta jaunas vadītāja apliecības pieprasīšanas aizlieguma perioda, šai ziņā nav nozīmes.

---

(1)  OV C 283, 24.11.2007.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/3 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/3

---

Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV

(Lieta C-376/07) (1)

(Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Šķidro kristālu displeja (LCD) monitori, kuri ir aprīkoti ar SUB-D, DVI-D, USB, S-video un salikto video pieslēgvietām - Pozīcija 8471 - Pozīcija 8528 - Regula (EK) Nr. 754/2004)

2009/C 90/05

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

Atbildētājs: Kamino International Logistics BV

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Hoge Raad der Nederlanden – I pielikuma Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulā (EK) Nr. 1789/2003 par grozījumiem Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumā (OV L 281, 1. lpp.) interpretācija – Krāsainais monitors, kas spēj reproducēt gan signālus no automātiskās datu apstrādes iekārtas, gan arī no citiem avotiem – Klasifikācija KN pozīcijā 8471 – Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 754/2004 par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā (OV L 118, 32. lpp.) piemērojamība un spēkā esamība

Rezolutīvā daļa:

| 1) | pamata lietā apspriestie monitori nav izslēgti no klasifikācijas apakšpozīcijā 8471 60 90 kā iekārtas, kuras “galvenokārt” izmanto automātiskā datu apstrādes sistēmā Kombinētās nomenklatūras, kuru veido Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas ir grozīta ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003, I pielikums, 84. nodaļas 5. piezīmes B daļas a) apakšpunkta izpratnē, tikai tāpēc vien, ka šie monitori spēj reproducēt signālus gan no automātiskas datu apstrādes iekārtas, gan citiem avotiem; |
| --- | --- |

1)

pamata lietā apspriestie monitori nav izslēgti no klasifikācijas apakšpozīcijā 8471 60 90 kā iekārtas, kuras “galvenokārt” izmanto automātiskā datu apstrādes sistēmā Kombinētās nomenklatūras, kuru veido Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas ir grozīta ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003, I pielikums, 84. nodaļas 5. piezīmes B daļas a) apakšpunkta izpratnē, tikai tāpēc vien, ka šie monitori spēj reproducēt signālus gan no automātiskas datu apstrādes iekārtas, gan citiem avotiem;

| 2) | lai noteiktu, vai pamata lietā apspriestie monitori ir tāda veida, kurus izmanto galvenokārt automātiskā datu apstrādes sistēmā, valsts iestādēm, tostarp tiesām, ir jāizmanto norādes, kuras iekļautas paskaidrojošajās piezīmēs par Harmonizētās sistēmas, kas izveidota ar starptautisko konvenciju, ar ko izveidota preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētā sistēma un kas noslēgta 1983. gada 14. jūnijā Briselē, kā arī tās 1986. gada 24. jūnija grozījumu protokolu, pozīciju 8471, it īpaši I nodaļas D daļas, kura veltīta automātisku datu apstrādes iekārtu displejiem, 1.–5. punktā; |
| --- | --- |

2)

lai noteiktu, vai pamata lietā apspriestie monitori ir tāda veida, kurus izmanto galvenokārt automātiskā datu apstrādes sistēmā, valsts iestādēm, tostarp tiesām, ir jāizmanto norādes, kuras iekļautas paskaidrojošajās piezīmēs par Harmonizētās sistēmas, kas izveidota ar starptautisko konvenciju, ar ko izveidota preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētā sistēma un kas noslēgta 1983. gada 14. jūnijā Briselē, kā arī tās 1986. gada 24. jūnija grozījumu protokolu, pozīciju 8471, it īpaši I nodaļas D daļas, kura veltīta automātisku datu apstrādes iekārtu displejiem, 1.–5. punktā;

| 3) | Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 754/2004 par atsevišķu preču klasifikāciju Kombinētajā nomenklatūrā nav piemērojama attiecībā uz pamata lietā apspriesto monitoru tarifu klasifikāciju. |
| --- | --- |

3)

Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 754/2004 par atsevišķu preču klasifikāciju Kombinētajā nomenklatūrā nav piemērojama attiecībā uz pamata lietā apspriesto monitoru tarifu klasifikāciju.

---

(1)  OV C 269, 10.11.2007.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/4 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/4

---

Tiesas (virspalāta) 2009. gada 17. februāra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – M. Elgafaji, N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie

(Lieta C-465/07) (1)

(Direktīva 2004/83/EK - Bēgļa statusa vai alternatīvā aizsardzības statusa piešķiršanas nosacījumu obligātie standarti - Persona, kas ir tiesīga uz alternatīvo aizsardzību - 2. panta e) punkts - Reāls risks ciest smagu kaitējumu - 15. panta c) punkts - Smagi un individuāli draudi civiliedzīvotāja dzīvībai vai veselībai plaši izplatītas vardarbības dēļ bruņotu konfliktu gadījumā - Pierādījumi)

2009/C 90/06

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: M. Elgafaji, N. Elgafaji

Atbildētājs: Staatssecretaris van Justitie

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nederlandse Raad van State – Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu 2. panta e) apakšpunkta un 15. panta c) apakšpunkta interpretācija – Minimālie noteikumi par bēgļa statusa piešķiršanu – Aizsardzības līmenis, kas atbilst Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 3. panta aizsardzības līmenim, vai, ja tas neatbilst, kritēriji, kas piemērojami, lai konstatētu būtiskus un individuālus draudus apzinātas vardarbības dēļ

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu 15. panta c) punkts, skatīts kopā ar šīs pašas Direktīvas 2. panta e) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

| — | lai atzītu smagu un individuālu draudu esamību alternatīvās aizsardzības pieteikuma iesniedzēja dzīvībai vai veselībai, nav nepieciešams, lai pieteikuma iesniedzējs pierādītu, ka šie draudi ir vērsti konkrēti pret viņu sakarā ar apstākļiem, kas raksturo viņa individuālo stāvokli; |
| --- | --- |

—

lai atzītu smagu un individuālu draudu esamību alternatīvās aizsardzības pieteikuma iesniedzēja dzīvībai vai veselībai, nav nepieciešams, lai pieteikuma iesniedzējs pierādītu, ka šie draudi ir vērsti konkrēti pret viņu sakarā ar apstākļiem, kas raksturo viņa individuālo stāvokli;

| — | šādu draudu esamība izņēmuma kārtā var tikt uzskatīta par pierādītu, ja plaši izplatītās vardarbības, kas raksturo notiekošo bruņoto konfliktu, pakāpe – kuru novērtē kompetentās valsts iestādes, kurās ir iesniegts alternatīvās aizsardzības pieteikums, vai tās dalībvalsts tiesas, kurās izskatīšanai ir nodots lēmums, ar kuru ir noraidīts šāds pieteikums, – sasniedz tādu līmeni, ka pastāv nopietni un pamatoti iemesli uzskatīt, ka civiliedzīvotājs, ja tas atgrieztos attiecīgajā valstī vai reģionā, būtu pakļauts reālam minēto draudu riskam tāpēc vien, ka viņš atrodas šajā teritorijā. |
| --- | --- |

—

šādu draudu esamība izņēmuma kārtā var tikt uzskatīta par pierādītu, ja plaši izplatītās vardarbības, kas raksturo notiekošo bruņoto konfliktu, pakāpe – kuru novērtē kompetentās valsts iestādes, kurās ir iesniegts alternatīvās aizsardzības pieteikums, vai tās dalībvalsts tiesas, kurās izskatīšanai ir nodots lēmums, ar kuru ir noraidīts šāds pieteikums, – sasniedz tādu līmeni, ka pastāv nopietni un pamatoti iemesli uzskatīt, ka civiliedzīvotājs, ja tas atgrieztos attiecīgajā valstī vai reģionā, būtu pakļauts reālam minēto draudu riskam tāpēc vien, ka viņš atrodas šajā teritorijā.

---

(1)  OV C 8, 12.01.2008.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/5

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Commune de Sausheim/Pierre Azelvandre

(Lieta C-552/07) (1)

(Direktīva 2001/18/EK - Ģenētiski modificētu organismu apzināta izplatīšana vidē - Izplatīšanas vieta - Konfidencialitāte)

2009/C 90/07

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Commune de Sausheim

Atbildētājs: Pierre Azelvandre

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Conseil d'État (Francija) – Padomes 1990. gada 23. aprīļa Direktīvas 90/220/EEK par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanu (OV L 117, 15. lpp.) 19. panta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai (OV L 41, 26. lpp.) 4. panta interpretācija – Ģenētiski modificētu mikroorgansimu “izmantošanas atrašanās vietas” jēdziens – Izmantošana attiecībā uz zemesgabalu ar kadastra numuru vai lielāku ģeogrāfisku teritoriju (pašvaldība, kantons, departaments)? – Apstiprinošas atbildes gadījumā – iespēja atteikties izpaust kadastra informāciju par attiecīgo zemesgabalu ar kadastra numuru, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības un personu un īpašumu aizsardzību?

Rezolutīvā daļa:

| 1) | “izplatīšanas vieta” Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220 atcelšanu 25. panta 4. punkta pirmā ievilkuma izpratnē tiek noteikta, izmantojot visu atbilstošo informāciju par minētās izplatīšanas vietu, ko paziņojuma iesniedzējs ir sniedzis tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kuras teritorijā notiks izplatīšana atbilstoši šīs direktīvas 6., 7., 8., 13., 17., 20. vai 23. pantā paredzētajai procedūrai; |
| --- | --- |

1)

“izplatīšanas vieta” Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220 atcelšanu 25. panta 4. punkta pirmā ievilkuma izpratnē tiek noteikta, izmantojot visu atbilstošo informāciju par minētās izplatīšanas vietu, ko paziņojuma iesniedzējs ir sniedzis tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kuras teritorijā notiks izplatīšana atbilstoši šīs direktīvas 6., 7., 8., 13., 17., 20. vai 23. pantā paredzētajai procedūrai;

| 2) | lai neizpaustu informāciju, kas ir norādīta Direktīvas 2001/18 25. panta 4. punktā, nevar atsaukties uz atrunu par sabiedrisko kārtību vai citām ar likumu aizsargātām interesēm. |
| --- | --- |

2)

lai neizpaustu informāciju, kas ir norādīta Direktīvas 2001/18 25. panta 4. punktā, nevar atsaukties uz atrunu par sabiedrisko kārtību vai citām ar likumu aizsargātām interesēm.

---

(1)  OV C 37, 09.02.2008.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/5

---

Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Athesia Druck Srl/Ministero della Finanze, Agenzia della Entrate

(Lieta C-1/08) (1)

(Sestā PVN direktīva - 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts - 9. panta 3. punkta b) apakšpunkts - Trīspadsmitā PVN direktīva - 2. pants - Sniegšanas vieta - Reklāmas pakalpojumi - PVN atmaksāšana - Nodokļu pārstāvis)

2009/C 90/08

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte suprema di cassazione

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Athesia Druck Srl

Atbildētāja: Ministero della Finanze, Agenzia della Entrate

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Corte suprema di cassazione (Itālija) – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 9. panta 2. punkta e) apakšpunkta interpretācija – Reklāmas pakalpojumi – Pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšana – Pakalpojums, kuru sniedz uzņēmums, kas ir reģistrēts Kopienas teritorijā, uzņēmumam, kas ir reģistrēts trešā valstī, bet kuram kādā no dalībvalstīm ir nodokļu pārstāvis

Rezolutīvā daļa

Attiecībā uz reklāmas pakalpojumu sniegšanu, ja pakalpojuma saņēmējs ir reģistrēts ārpus Eiropas Kopienas teritorijas, principā saskaņā ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, ar grozījumiem, kas paredzēti Padomes 1984. gada 31. jūlija Otrajā direktīvā 84/386/EEK, 9. panta 2. punkta e) apakšpunktu par pakalpojuma saņemšanas vietu tiek uzskatīta minētā pakalpojumu saņēmēja sēdekļa atrašanās vieta. Tomēr dalībvalstis var izmantot Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzēto iespēju, atkāpes veidā no minētā principa attiecīgo pakalpojumu sniegšanas vietu nosakot attiecīgajā dalībvalstī;

gadījumā, ja tiek izmantota Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzētā iespēja, reklāmas pakalpojumu sniegšana, ko veicis Eiropas Kopienā reģistrēts pakalpojumu sniedzējs par labu galīgajam vai vidējam pakalpojumu saņēmējam ar sēdekli trešajā valstī, tiek uzskatīts, ka pakalpojumi sniegti Eiropas Kopienā, ar nosacījumu, ka faktiskā lietošana un izmantošana Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunkta izpratnē, notiek attiecīgās dalībvalstis teritorijā. Attiecībā uz reklāmas pakalpojumiem tā tas ir gadījumā, kad reklāmas materiāli, kas ir pakalpojuma sniegšanas priekšmets, tiek izplatīti no attiecīgās dalībvalsts;

Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunkts nevar izraisīt to, ka ar nodokli tiek aplikti tādi reklāmas pakalpojumi, ko nodrošina ārpus Eiropas Kopienas reģistrēts pakalpojumu sniedzējs pats saviem klientiem, pat ja šis pakalpojumu sniedzējs būtu rīkojies kā vidējais pakalpojumu saņēmējs attiecībā uz agrāku pakalpojumu saņemšanu, jo šāda pakalpojumu sniegšana neietilpst šīs direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunkta piemērošanas jomā un, vispārīgāk, minētās direktīvas 9. panta piemērošanas jomā kopumā, tām esot tiesību normām, uz kurām tieši ietverta norāde šis pašas direktīvas 9. panta 3. punkta b) apakšpunktā;

apstāklis, ka pakalpojumu sniegšana ir apliekama ar nodokli Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunkta izpratnē, neliedz nodokļa maksātājam saņemt PVN atmaksājumu, ja tas atbilst nosacījumiem, kas izvirzīti Padomes 1986. gada 17. novembra Trīspadsmitās direktīvas 86/560/EEK par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem – pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanas kārtība nodokļiem pakļautajām personām, kas nav reģistrētas Kopienas teritorijā, 2. pantā;

nodokļu pārstāvja nozīmēšana pati par sevi nekādi neiespaido to, vai pārstāvētās personas sniegtie vai saņemtie pakalpojumi ir vai nav apliekami ar nodokļiem.

---

(1)  OV C 64, 08.03.2008.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/6

---

Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 27. novembra rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – N. N. Renta SA/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña

(Lieta C-151/08) (1)

(Reglamenta 104. panta 3. punkts - Sestā PVN direktīva - 33. panta 1. punkts - Jēdziens “apgrozījuma nodokļi” - Īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko darījumu nodoklis)

2009/C 90/09

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Lietas dalībnieki

Prasītāja: N. N. Renta SA

Atbildētājas: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC), Generalidad de Cataluña

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 33. panta interpretācija – Jēdziens “apgrozījuma nodokļi” – Īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko darījumu valsts nodoklis

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1991. gada 16. decembra Direktīvu 91/680/EEK, 33. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tajā netiek aizliegta īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko darījumu nodokļa mainīgās jeb proporcionālās daļas iekasēšana, to piemērojot pirkšanas-pārdošanas darījuma noformēšanai, ko veic komersants, kurš nodarbojas ar nekustamo īpašumu pirkšanu-pārdošanu vai to pirkšanu turpmākai pārveidei vai iznomāšanai/izīrēšanai.

---

(1)  OV C 158, 21.6.2008.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2008. gada 4. decembra rīkojumu – Friedrich G. Barth/Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

(Lieta C-542/08)

2009/C 90/10

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Friedrich G. Barth

Atbildētājs: Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai noteikuma par noilgumu ar paredzēto noilguma termiņu trīs gadi piemērošana attiecībā uz īpašām piemaksām par darba stāžu, kuras tādos gadījumos kā pamata lietā, pamatojoties uz ar Kopienu tiesībām nesaderīgu valsts tiesisko regulējumu, migrējošam darba ņēmējam pirms Eiropas Kopienu Tiesas 2003. gada 30. septembra sprieduma lietā C-224/01 (Köbler) netika piešķirtas, ir migrējošu darba ņēmēju netieša diskriminācija EKL (1) 39. panta un Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 1. punkta izpratnē vai arī šajos noteikumos garantētās darba ņēmēju brīvas pārvietošanās ierobežojums? |
| --- | --- |

1)

Vai noteikuma par noilgumu ar paredzēto noilguma termiņu trīs gadi piemērošana attiecībā uz īpašām piemaksām par darba stāžu, kuras tādos gadījumos kā pamata lietā, pamatojoties uz ar Kopienu tiesībām nesaderīgu valsts tiesisko regulējumu, migrējošam darba ņēmējam pirms Eiropas Kopienu Tiesas 2003. gada 30. septembra sprieduma lietā C-224/01 (Köbler) netika piešķirtas, ir migrējošu darba ņēmēju netieša diskriminācija EKL (1) 39. panta un Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 1. punkta izpratnē vai arī šajos noteikumos garantētās darba ņēmēju brīvas pārvietošanās ierobežojums?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai tādos gadījumos kā pamata lietā ar EKL 39. pantu un Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 1. punktu netiek pieļauts šādu noteikumu par noilgumu piemērot attiecībā uz īpašām piemaksām par darba stāžu, kuras, pamatojoties uz ar Kopienu tiesībām nesaderīgu valsts tiesisko regulējumu, pirms Eiropas Kopienu Tiesas 2003. gada 30. septembra sprieduma lietā C-224/01 (Köbler) migrējošam darba ņēmējam netika piešķirtas? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai tādos gadījumos kā pamata lietā ar EKL 39. pantu un Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 1. punktu netiek pieļauts šādu noteikumu par noilgumu piemērot attiecībā uz īpašām piemaksām par darba stāžu, kuras, pamatojoties uz ar Kopienu tiesībām nesaderīgu valsts tiesisko regulējumu, pirms Eiropas Kopienu Tiesas 2003. gada 30. septembra sprieduma lietā C-224/01 (Köbler) migrējošam darba ņēmējam netika piešķirtas?

| 3) | Vai tādos apstākļos, kādi ir pamata lietā, ar efektivitātes principu netiek pieļauts attiecībā uz prasījumu uz īpašām piemaksām par darba stāžu, kas radušies pagātnē, īstenošanu, kurus atbilstoši viennozīmīgi formulētam valsts tiesību normām, pārkāpjot Kopienu tiesības, [agrāk] netika ļauts īstenot, piemērot noteikumu par noilgumu ar paredzēto noilguma termiņu trīs gadi? |
| --- | --- |

3)

Vai tādos apstākļos, kādi ir pamata lietā, ar efektivitātes principu netiek pieļauts attiecībā uz prasījumu uz īpašām piemaksām par darba stāžu, kas radušies pagātnē, īstenošanu, kurus atbilstoši viennozīmīgi formulētam valsts tiesību normām, pārkāpjot Kopienu tiesības, [agrāk] netika ļauts īstenot, piemērot noteikumu par noilgumu ar paredzēto noilguma termiņu trīs gadi?

---

(1)  OV L 257, 2. lpp.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2009. gada 15. janvāra rīkojumu – Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

(Lieta C-16/09)

2009/C 90/11

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Gudrun Schwemmer

Atbildētāja: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (1), 76. panta 2. punkta noteikums ir attiecīgi piemērojams Padomes 1972. gada 21. marta Regulas (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai Nr. 1408/71 (2), 10. panta 1. punkta a) apakšpunktam gadījumos, kad viens no vecākiem, kurš ir tiesīgs saņemt pabalstu, nav iesniedzis pieteikumu par viņam nodarbinātības valstī maksājamiem ģimenes pabalstiem? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (1), 76. panta 2. punkta noteikums ir attiecīgi piemērojams Padomes 1972. gada 21. marta Regulas (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai Nr. 1408/71 (2), 10. panta 1. punkta a) apakšpunktam gadījumos, kad viens no vecākiem, kurš ir tiesīgs saņemt pabalstu, nav iesniedzis pieteikumu par viņam nodarbinātības valstī maksājamiem ģimenes pabalstiem?

| 2) | Gadījumā, ja Regulas Nr. 1408/71 76. panta 2. punkts ir attiecīgi piemērojams: uz kādiem rīcības brīvības apsvērumiem pamatojoties, par ģimenes pabalstiem atbildīgā dzīvesvietas valsts kompetentā institūcija var piemērot Regulas Nr. 574/72 10. panta 1. punkta a) apakšpunktu tā, it kā pabalsti nodarbinātības valstī ir tikuši piešķirti? Vai brīvību prezumēt ģimenes pabalstu saņemšanu nodarbinātības valstī var ierobežot, ja persona, kas ir tiesīga tos saņemt, nodarbinātības valstī viņai pienākošos ģimenes pabalstus apzināti nav pieprasījusi, lai kaitētu personai, kas dzīvesvietas valstī ir tiesīga saņemt bērna pabalstu? |
| --- | --- |

2)

Gadījumā, ja Regulas Nr. 1408/71 76. panta 2. punkts ir attiecīgi piemērojams: uz kādiem rīcības brīvības apsvērumiem pamatojoties, par ģimenes pabalstiem atbildīgā dzīvesvietas valsts kompetentā institūcija var piemērot Regulas Nr. 574/72 10. panta 1. punkta a) apakšpunktu tā, it kā pabalsti nodarbinātības valstī ir tikuši piešķirti? Vai brīvību prezumēt ģimenes pabalstu saņemšanu nodarbinātības valstī var ierobežot, ja persona, kas ir tiesīga tos saņemt, nodarbinātības valstī viņai pienākošos ģimenes pabalstus apzināti nav pieprasījusi, lai kaitētu personai, kas dzīvesvietas valstī ir tiesīga saņemt bērna pabalstu?

---

(1)  OV L 149, 2. lpp.

(2)  OV L 74, 1. lpp.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/8 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/8

---

Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 12. novembra spriedumu lietā T-281/07 ecoblue AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 19. janvārī iesniegusi ecoblue AG

(Lieta C-23/09 P)

2009/C 90/12

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: ecoblue AG (pārstāvji – C. Osterrieth, T. Schmitz, advokāti)

Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. novembra spriedumu lietā T-281/07; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. novembra spriedumu lietā T-281/07;

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 25. aprīļa lēmumu lietā R 0844/2006-1 par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 002871598 “Ecoblue”; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 25. aprīļa lēmumu lietā R 0844/2006-1 par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 002871598 “Ecoblue”;

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Pirmās instances tiesa esot nepareizi piemērojusi Kopienas Preču zīmju regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo konfliktējošajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas noteikšanai vajadzīgās minimālās līdzības pakāpes.

Tiek norādīts, ka Pirmās instances tiesa esot kļūdījusies, konstatējot, ka agrākās preču zīmes, kas ir iebildumu pamats, atšķirtspēja ir būtiska sajaukšanas iespējas prasība. PIT šo strīda aspektu neesot ņēmusi vērā un esot vienkārši salīdzinājusi pretstatītās preču zīmes no vizuālā, fonētiskā un konceptuālā viedokļa, it kā agrākā preču zīme būtu preču zīme ar vidējo atšķirtspējas līmeni.

Turklāt tiek norādīts, ka PIT neesot pareizi piemērojusi noteikumu, ka lielāku uzmanību patērētāji parasti pievērš vārdu pirmajai daļai. Tā kā abi vārda elementi “Eco” un “blue” esot vienādi aprakstoši, patērētājs lielāku uzmanību automātiski pievēršot pirmajam vārdam “Eco”, tādējādi atzīstot abu preču zīmju atšķirtspēju.

Turpmāk tiek norādīts, ka PIT esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konceptuālo atšķirību starp pretstatītajām preču zīmēm neuzskatot par primāri svarīgu.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/8 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 19. janvāra rīkojumu – The Motor Insurers' Bureau/Helphire (UK) Limited, Angel Assistance Limited

(Lieta C-26/09)

2009/C 90/13

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: The Motor Insurers' Bureau

Atbildētāji: Helphire (UK) Limited un Angel Assistance Limited

Prejudiciālie jautājumi:

| 1) | jautājums






  a) | Ja dalībvalsts tiesību normās ir noteikts, ka izmaksas, kas radušās ceļu satiksmes negadījumā cietušajam sakarā ar aizvietošanas transportlīdzekļa nomu pēc šī negadījuma, ir atgūstamas no atbildīgās personas, vai Direktīvas (1) 1. panta 4. punkts ļauj MIB noraidīt jebkādas saistības sakarā ar šādām izmaksām, ja kompensācija beigu beigās tiks izmaksāta apdrošinātājam, kurš izsniedza pēcnegadījuma polisi, kas aptver nomas izmaksas, ja tās nav atgūstamas no atbildīgās personas? |
| --- | --- | --- |

1)

jautājums

a)

Ja dalībvalsts tiesību normās ir noteikts, ka izmaksas, kas radušās ceļu satiksmes negadījumā cietušajam sakarā ar aizvietošanas transportlīdzekļa nomu pēc šī negadījuma, ir atgūstamas no atbildīgās personas, vai Direktīvas (1) 1. panta 4. punkts ļauj MIB noraidīt jebkādas saistības sakarā ar šādām izmaksām, ja kompensācija beigu beigās tiks izmaksāta apdrošinātājam, kurš izsniedza pēcnegadījuma polisi, kas aptver nomas izmaksas, ja tās nav atgūstamas no atbildīgās personas?

| b) | Ja atbilde uz 1 (a) jautājumu ir noliedzoša, vai atļauts MIB kompensācijas apmēru noteikt prēmijas, ja tāda vispār būtu, apmērā, kas būtu samaksājama apdrošinātājiem, kas bija seguši nomas izmaksas? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz 1 (a) jautājumu ir noliedzoša, vai atļauts MIB kompensācijas apmēru noteikt prēmijas, ja tāda vispār būtu, apmērā, kas būtu samaksājama apdrošinātājiem, kas bija seguši nomas izmaksas?

| 2) | jautājums
  Ja atbilde uz 1(a) jautājumu ir noliedzoša:
  Vai valsts tiesai Uninsured Drivers Agreement ir jāinterpretē tādējādi, lai nodrošinātu iedarbību Direktīvai saskaņā ar principiem, kurus Eiropas Kopienu Tiesa izklāstījusi 1990. gada 13. novembra spriedumā lietā C-106/89 Marleasing/La Comercial Internacional de Alimentacion, Recueil, I-4135. lpp. Citiem vārdiem sakot, vai “viss valsts tiesību normu kopums”, uz kuru norāda Eiropas Kopienu Tiesas 2004. gada 5. oktobra sprieduma apvienotajās lietās no C-397/01 līdz C-403/01 Pfeiffer/Deutches Rotes Kruz, Krājums, I-8835. lpp., 120. punkta trešais ievilkums, ietver tādu vienošanos kā Uninsured Drivers Agreement? |
| --- | --- |

2)

jautājums

Ja atbilde uz 1(a) jautājumu ir noliedzoša:

Vai valsts tiesai Uninsured Drivers Agreement ir jāinterpretē tādējādi, lai nodrošinātu iedarbību Direktīvai saskaņā ar principiem, kurus Eiropas Kopienu Tiesa izklāstījusi 1990. gada 13. novembra spriedumā lietā C-106/89 Marleasing/La Comercial Internacional de Alimentacion, Recueil, I-4135. lpp. Citiem vārdiem sakot, vai “viss valsts tiesību normu kopums”, uz kuru norāda Eiropas Kopienu Tiesas 2004. gada 5. oktobra sprieduma apvienotajās lietās no C-397/01 līdz C-403/01 Pfeiffer/Deutches Rotes Kruz, Krājums, I-8835. lpp., 120. punkta trešais ievilkums, ietver tādu vienošanos kā Uninsured Drivers Agreement?

| 3) | jautājums
  Ja atbilde uz 1(a) jautājumu ir noliedzoša:
  Vai Direktīvas 1. panta 4. punktam ir tieša iedarbība? |
| --- | --- |

3)

jautājums

Ja atbilde uz 1(a) jautājumu ir noliedzoša:

Vai Direktīvas 1. panta 4. punktam ir tieša iedarbība?

| 4. | jautājums
  Ja atbilde uz 3. jautājumu ir apstiprinoša:






  a) | Lai noteiktu, vai pret tādu iestādi kā MIB var izvirzīt direktīvas tiesību normas, kurām var būt tieša iedarbība:






  i) | Vai kritēriji, kurus Eiropas Kopienu Tiesa ir identificējusi 1990. gada 12. jūlija spriedumā lietā C-188/89 Foster/British Gas, Recueil, I-3313. lpp., ir kritēriji, saistībā ar kuriem ir jāveic šāda noteikšana? |
| --- | --- | --- | --- |

4.

jautājums

Ja atbilde uz 3. jautājumu ir apstiprinoša:

a)

Lai noteiktu, vai pret tādu iestādi kā MIB var izvirzīt direktīvas tiesību normas, kurām var būt tieša iedarbība:

i)

Vai kritēriji, kurus Eiropas Kopienu Tiesa ir identificējusi 1990. gada 12. jūlija spriedumā lietā C-188/89 Foster/British Gas, Recueil, I-3313. lpp., ir kritēriji, saistībā ar kuriem ir jāveic šāda noteikšana?

| ii) | Ja šāda noteikšana ir jāveic saistībā ar dažiem (bet ne visiem) no šiem kritērijiem un/vai saistībā ar papildu kritērijiem, tad saistībā ar kuriem kritērijiem būtu jāveic šī noteikšana? |
| --- | --- |

ii)

Ja šāda noteikšana ir jāveic saistībā ar dažiem (bet ne visiem) no šiem kritērijiem un/vai saistībā ar papildu kritērijiem, tad saistībā ar kuriem kritērijiem būtu jāveic šī noteikšana?

| b) | Vai vienīgi valsts tiesas ziņā ir noteikt, vai iestāde atbilst attiecīgajiem kritērijiem? |
| --- | --- |

b)

Vai vienīgi valsts tiesas ziņā ir noteikt, vai iestāde atbilst attiecīgajiem kritērijiem?

| c) | Vai iestāde, kura pēc rakstura ir tāda kā MIB, atbilst kritērijiem, lai pret to varētu izvirzīt direktīvas tiesību normas, kurām ir tieša iedarbība? |
| --- | --- |

c)

Vai iestāde, kura pēc rakstura ir tāda kā MIB, atbilst kritērijiem, lai pret to varētu izvirzīt direktīvas tiesību normas, kurām ir tieša iedarbība?

---

(1)  Otrā Padomes 1983. gada 30. decembra Direktīva 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, OV L 8, 17. lpp.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/9 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Gerechtshof Amsterdam (Nīderlande) 2009. gada 26. janvāra rīkojumu – Oracle Nederland BV/Inspecteur der Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht

(Lieta C-33/09)

2009/C 90/14

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Gerechtshof Amsterdam

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Oracle Nederland BV

Atbildētājs: Inspecteur der Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes Otrās direktīvas (1) 11. panta 4. punkts un Padomes Sestās direktīvas (2) 17. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kas izmantoja šajos pantos paredzēto iespēju (saglabāt) kā priekšnodokli samaksātā PVN atskaitīšanas izslēgšanas tiesības attiecībā uz izdevumu kategorijām, kas ir izdevumi






  — | par “ēdienu un dzērienu sniegšanu uzņēmuma personālam”; |
| --- | --- | --- |

1)

Vai Padomes Otrās direktīvas (1) 11. panta 4. punkts un Padomes Sestās direktīvas (2) 17. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kas izmantoja šajos pantos paredzēto iespēju (saglabāt) kā priekšnodokli samaksātā PVN atskaitīšanas izslēgšanas tiesības attiecībā uz izdevumu kategorijām, kas ir izdevumi

—

par “ēdienu un dzērienu sniegšanu uzņēmuma personālam”;

| — | par “korporatīvām dāvanām [..] personālam, kurš attiecībā uz šiem piešķīrumiem, ja tām paredzētos rēķinos iekļauj vai iekļautu pievienotās vērtības nodokli, nav tiesības vai nebūtu tiesības atskaitīt priekšnodokļa pilnu summu vai ievērojamu tās daļu”; |
| --- | --- |

—

par “korporatīvām dāvanām [..] personālam, kurš attiecībā uz šiem piešķīrumiem, ja tām paredzētos rēķinos iekļauj vai iekļautu pievienotās vērtības nodokli, nav tiesības vai nebūtu tiesības atskaitīt priekšnodokļa pilnu summu vai ievērojamu tās daļu”;

| — | par “dzīvokļu sagādi uzņēmuma personālam”; |
| --- | --- |

—

par “dzīvokļu sagādi uzņēmuma personālam”;

| — | par “uzņēmuma personāla izklaidi un sportu”, |
| --- | --- |

—

par “uzņēmuma personāla izklaidi un sportu”,

atbilst nosacījumam pietiekami precīzi norādīt noteikta rakstura preces un pakalpojumus?

| 2) | Ja uz pirmo jautājumu attiecībā uz minētajām izdevumu kategorijām tiek sniegta apstiprinoša atbilde, tad vai atbilstoši Padomes Sestās direktīvas 6. panta 2. punktam un 17. panta 2. un 6. punktam ir pieļaujama tāda kā aplūkotā valsts tiesību norma, kas tika pieņemta pirms direktīvas stāšanās spēkā un atbilstoši kurai ar nodokli apliekamā persona nevar pilnībā atskaitīt nodokli, ko tā ir samaksājusi, iegādājoties noteiktas preces un pakalpojumus, tādēļ, ka par to tai, pieprasot atlīdzību, ir iesniegts rēķins, kurā iekļauts PVN, t.i. tai ir tiesības veikt atskaitījumu tikai par summu, kas ir identiska nodokļa summai, kas tai ir jāmaksā par šo pakalpojumu? |
| --- | --- |

2)

Ja uz pirmo jautājumu attiecībā uz minētajām izdevumu kategorijām tiek sniegta apstiprinoša atbilde, tad vai atbilstoši Padomes Sestās direktīvas 6. panta 2. punktam un 17. panta 2. un 6. punktam ir pieļaujama tāda kā aplūkotā valsts tiesību norma, kas tika pieņemta pirms direktīvas stāšanās spēkā un atbilstoši kurai ar nodokli apliekamā persona nevar pilnībā atskaitīt nodokli, ko tā ir samaksājusi, iegādājoties noteiktas preces un pakalpojumus, tādēļ, ka par to tai, pieprasot atlīdzību, ir iesniegts rēķins, kurā iekļauts PVN, t.i. tai ir tiesības veikt atskaitījumu tikai par summu, kas ir identiska nodokļa summai, kas tai ir jāmaksā par šo pakalpojumu?

| 3) | Ja attiecībā uz “ēdienu un dzērienu sniegšanu” ir izpildīts nosacījums pietiekami precīzi norādīt preču un pakalpojumu raksturu, vai Padomes Sestās direktīvas 17. panta 6. punkts pieļauj to, ka veicot šos grozījumus attiecībā uz priekšnodokļa atskaitījumu izslēgšanu, tiek pieņemts, ka principā izslēgšanas joma tiek ierobežota, tomēr nav izslēdzams, ka noteiktos gadījumos konkrētā gadā, it īpaši, saistībā ar grozītā tiesiskā režīma noteikto raksturu atskaitījumu ierobežojumu piemērošanas joma var tikt paplašināta? |
| --- | --- |

3)

Ja attiecībā uz “ēdienu un dzērienu sniegšanu” ir izpildīts nosacījums pietiekami precīzi norādīt preču un pakalpojumu raksturu, vai Padomes Sestās direktīvas 17. panta 6. punkts pieļauj to, ka veicot šos grozījumus attiecībā uz priekšnodokļa atskaitījumu izslēgšanu, tiek pieņemts, ka principā izslēgšanas joma tiek ierobežota, tomēr nav izslēdzams, ka noteiktos gadījumos konkrētā gadā, it īpaši, saistībā ar grozītā tiesiskā režīma noteikto raksturu atskaitījumu ierobežojumu piemērošanas joma var tikt paplašināta?

---

(1)  Padomes Otrā 1967. gada 11. aprīļa Direktīva 67/228/EEK par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu apgrozījuma nodokļa jomā – Kopējās pievienotās vērtības nodokļa sistēmas struktūra un piemērošanas procedūras (OV L 71, 1303. lpp.).

(2)  Padomes Sestā 1977. gada 17. maija Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/10 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Tribunal du travail de Bruxelles (Beļģija) 2009. gada 26. janvāra rīkojumu – Gerardo Ruiz Zambrano/Office national de l'emploi (ONEM)

(Lieta C-34/09)

2009/C 90/15

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Tribunal du travail de Bruxelles

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Gerardo Ruiz Zambrano

Atbildētājs: Office national de l'emploi (ONEM)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 12., 17. un 18. pants vai viens vai vairāki no tiem, atsevišķi vai kopā ņemti, Savienības pilsonim piešķir tiesības uzturēties tās dalībvalsts teritorijā, kuras pilsonība viņam ir, neatkarīgi no tā, vai pirms viņš ir izmantojis savas tiesības pārvietoties dalībvalstīs? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 12., 17. un 18. pants vai viens vai vairāki no tiem, atsevišķi vai kopā ņemti, Savienības pilsonim piešķir tiesības uzturēties tās dalībvalsts teritorijā, kuras pilsonība viņam ir, neatkarīgi no tā, vai pirms viņš ir izmantojis savas tiesības pārvietoties dalībvalstīs?

| 2) | Vai Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 12., 17. un 18. pants saistībā ar Pamattiesību hartas (ko 2000. gada 7. decembrī pieņēma Nicas Eiropadome un kas pašreizējā redakcijā publicēta OV 2007, C 303) 21., 24. un 34. panta normām jāinterpretē tādējādi, ka tiesības, kuras ar tiem atzīst, ikvienam Savienības pilsonim bez diskriminācijas pilsonības dēļ brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs nozīmē, ka tad, ja pilsonis ir mazgadīgs bērns, kurš ir augšupējā radinieka, kas ir trešās valsts pilsonis, apgādībā, šim bērnam ir jāgarantē viņa tiesības uzturēties tās dalībvalsts teritorijā, kurā viņš dzīvo un kuras pilsonis viņš ir, neatkarīgi no tā, vai pirms tam viņš pats vai ar sava likumiskā pārstāvja starpniecību ir izmantojis savas pārvietošanās tiesības, saistot šīs uzturēšanās tiesības ar lietderīgo iedarbību, kuras nepieciešamība atzīta Kopienu judikatūrā (2004. gada 19. oktobra spriedums lietā C 200/02 Zhu un Chen), piešķirot augšupējam radiniekam, kurš ir trešās valsts pilsonis, kura apgādībā bērns ir un kuram ir pietiekami līdzekļi un apdrošināšana slimības gadījumiem, atvasinātas uzturēšanās tiesības, kādas šim pašam trešās valsts pilsonim būtu, ja viņa apgādībā esošais nepilngadīgais bērns būtu Savienības pilsonis, kuram nav tās dalībvalsts pilsonības, kurā viņš dzīvo? |
| --- | --- |

2)

Vai Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 12., 17. un 18. pants saistībā ar Pamattiesību hartas (ko 2000. gada 7. decembrī pieņēma Nicas Eiropadome un kas pašreizējā redakcijā publicēta OV 2007, C 303) 21., 24. un 34. panta normām jāinterpretē tādējādi, ka tiesības, kuras ar tiem atzīst, ikvienam Savienības pilsonim bez diskriminācijas pilsonības dēļ brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs nozīmē, ka tad, ja pilsonis ir mazgadīgs bērns, kurš ir augšupējā radinieka, kas ir trešās valsts pilsonis, apgādībā, šim bērnam ir jāgarantē viņa tiesības uzturēties tās dalībvalsts teritorijā, kurā viņš dzīvo un kuras pilsonis viņš ir, neatkarīgi no tā, vai pirms tam viņš pats vai ar sava likumiskā pārstāvja starpniecību ir izmantojis savas pārvietošanās tiesības, saistot šīs uzturēšanās tiesības ar lietderīgo iedarbību, kuras nepieciešamība atzīta Kopienu judikatūrā (2004. gada 19. oktobra spriedums lietā C 200/02 Zhu un Chen), piešķirot augšupējam radiniekam, kurš ir trešās valsts pilsonis, kura apgādībā bērns ir un kuram ir pietiekami līdzekļi un apdrošināšana slimības gadījumiem, atvasinātas uzturēšanās tiesības, kādas šim pašam trešās valsts pilsonim būtu, ja viņa apgādībā esošais nepilngadīgais bērns būtu Savienības pilsonis, kuram nav tās dalībvalsts pilsonības, kurā viņš dzīvo?

| 3) | Vai Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 12., 17. un 18. pants saistībā ar Pamattiesību hartas 21., 24. un 34. panta normām jāinterpretē tādējādi, ka nepilngadīga bērna, kas ir dalībvalsts pilsonis, tiesības uzturēties tās valsts teritorijā, kurā viņš dzīvo, nozīmē, ka ir jāpiešķir atbrīvojums no prasības par darba atļauju viņa augšupējam radiniekam, kurš ir trešās valsts pilsonis, kura apgādībā šis nepilngadīgais bērns ir un kurš, ja vien tā dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktos nebūtu noteikta prasība par darba atļauju, ar algota darba veikšanu, kas to pakļauj minētās valsts sociālā nodrošinājuma sistēmai, izpilda nosacījumu par pietiekamiem līdzekļiem un apdrošināšanu slimības gadījumiem, lai šī bērna uzturēšanās tiesības būtu saistītas ar lietderīgo iedarbību, kura atzīta Kopienu judikatūrā (iepriekš minētais spriedums lietā Zhu un Chen) nepilngadīgam bērnam, kurš ir Eiropas pilsonis un kuram ir cita, nevis tās dalībvalsts pilsonība, kurā viņš dzīvo, un ir augšupējā radinieka, kas ir trešās valsts pilsonis, apgādībā? |
| --- | --- |

3)

Vai Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 12., 17. un 18. pants saistībā ar Pamattiesību hartas 21., 24. un 34. panta normām jāinterpretē tādējādi, ka nepilngadīga bērna, kas ir dalībvalsts pilsonis, tiesības uzturēties tās valsts teritorijā, kurā viņš dzīvo, nozīmē, ka ir jāpiešķir atbrīvojums no prasības par darba atļauju viņa augšupējam radiniekam, kurš ir trešās valsts pilsonis, kura apgādībā šis nepilngadīgais bērns ir un kurš, ja vien tā dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktos nebūtu noteikta prasība par darba atļauju, ar algota darba veikšanu, kas to pakļauj minētās valsts sociālā nodrošinājuma sistēmai, izpilda nosacījumu par pietiekamiem līdzekļiem un apdrošināšanu slimības gadījumiem, lai šī bērna uzturēšanās tiesības būtu saistītas ar lietderīgo iedarbību, kura atzīta Kopienu judikatūrā (iepriekš minētais spriedums lietā Zhu un Chen) nepilngadīgam bērnam, kurš ir Eiropas pilsonis un kuram ir cita, nevis tās dalībvalsts pilsonība, kurā viņš dzīvo, un ir augšupējā radinieka, kas ir trešās valsts pilsonis, apgādībā?

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/11

---

Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedumu lietā T-128/05 SPM/Padome un Komisija 2009. gada 30. janvārī iesniegusi Société des plantations de Mbanga SA (SPM)

(Lieta C-39/09 P)

2009/C 90/16

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Société des plantations de Mbanga SA (SPM) (pārstāvis – A. Farache, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Kopienu Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | pirmām kārtām:






  — | daļēji atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu; |
| --- | --- | --- |

—

pirmām kārtām:

—

daļēji atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus un atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs, tajā skaitā tos, kas radušies prasītājai; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus un atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs, tajā skaitā tos, kas radušies prasītājai;

| — | pakārtoti:






  — | atdot lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai, lai tā no jauna lemtu par atlīdzināmo zaudējumu summu. |
| --- | --- | --- |

—

pakārtoti:

—

atdot lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai, lai tā no jauna lemtu par atlīdzināmo zaudējumu summu.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja, savu apelācijas sūdzību pamatojot, būtībā izvirza divus pamatus.

Savā pirmajā pamatā tā norāda, ka Pirmās instances tiesa, nolemjot, ka ar Kopienas banānu importa režīmu nav acīmredzami un smagi pārkāpts efektīvas konkurences saglabāšanas princips, kas pēc apelācijas sūdzības iesniedzējas domām ir tiesību norma, kuras mērķis ir piešķirt tiesības privātpersonām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.

Šajā ziņā apelācijas sūdzības iesniedzēja atsaucas, pirmkārt, uz to, ka Pirmās instances tiesa nav ņēmusi vērā konkurences mērķus, jo savu spriedumu tā ir pamatojusi tikai uz vispārējiem mērķiem īpašās banānu tirgus kopīgās organizācijas ietvaros. Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa ir kļūdaini interpretējusi saikni starp Kopienu tiesisko regulējumu un banānu tirgū pastāvošajiem pret konkurenci vērstajiem pasākumiem, jo tā atteicās atzīt, ka Kopienu noteikumi ar importa sertifikātu palīdzību ļauj gūt ekonomiskas priekšrocības dažiem priviliģētiem uzņēmējiem, kuru pozīciju tirgū nostiprinās pastāvošie noteikumi.

Ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja atsaucas uz to, ka Pirmās instances tiesa pārkāpj vispārējos tiesību principus, it īpaši, labas pārvaldības principu, uzskatot, ka šis pēdējais pats par sevi neesot tiesību norma, kuras mērķis ir piešķirt tiesības privātpersonām. Taču šis princips ir vairākkārt apskatīts judikatūrā un šajā gadījumā nosaka pienākumu Komisijai ņemt vērā īpašo tirgus un ražotāju situāciju, kuri Kopienas tiesiskā regulējuma pieņemšanas laikā nevarēja iegūt uzņēmēju statusu.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar VAT and Duties Tribunal, Manchester (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 29. janvāra rīkojumu – Astra Zeneca UK Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Lieta C-40/09)

2009/C 90/17

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

VAT and Duties Tribunal, Manchester

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Astra Zeneca UK Limited

Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai izskatāmās lietas apstākļos, kur darbiniekam saskaņā ar viņa darba līguma noteikumiem ir tiesības izvēlēties saņemt daļu no atalgojuma nominālās vērtības kuponu veidā, Padomes Sestās Direktīvas 77/388/EEK (1) 2. panta 1. punkts (tagad Galvenās PVN direktīvas 2. panta 1.punkta c) apakšpunkts) ir jāinterpretē tādējādi, ka darba devējam kupona izsniegšana darbiniekam uzskatāma par pakalpojuma sniegšanu pret atlīdzību? |
| --- | --- |

1)

Vai izskatāmās lietas apstākļos, kur darbiniekam saskaņā ar viņa darba līguma noteikumiem ir tiesības izvēlēties saņemt daļu no atalgojuma nominālās vērtības kuponu veidā, Padomes Sestās Direktīvas 77/388/EEK (1) 2. panta 1. punkts (tagad Galvenās PVN direktīvas 2. panta 1.punkta c) apakšpunkts) ir jāinterpretē tādējādi, ka darba devējam kupona izsniegšana darbiniekam uzskatāma par pakalpojuma sniegšanu pret atlīdzību?

| 2) | Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājumu ir noraidoša, vai 6. panta 2. punkta b) apakšpunkts (tagad 26. panta 1. punkta b) apakšpunkts) ir jāinterpretē tā, ka darba devējam kupona izsniegšana darbiniekam saskaņā ar darba līguma noteikumiem ir jāuzskata par pakalpojuma sniegšanu gadījumā, ja kupons tiks izmantots darbinieka privātajām vajadzībām? |
| --- | --- |

2)

Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājumu ir noraidoša, vai 6. panta 2. punkta b) apakšpunkts (tagad 26. panta 1. punkta b) apakšpunkts) ir jāinterpretē tā, ka darba devējam kupona izsniegšana darbiniekam saskaņā ar darba līguma noteikumiem ir jāuzskata par pakalpojuma sniegšanu gadījumā, ja kupons tiks izmantots darbinieka privātajām vajadzībām?

| 3) | Ja kupona izsniegšana nav ne pakalpojuma sniegšana pret atlīdzību 2. panta 1. punkta izpratnē, ne arī uzskatāma par pakalpojuma sniegšanu saskaņā ar 6. panta 2. punkta b) apakšpunktu, vai 17. panta 2. punkts (tagad 168. pants) ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar to darba devējs drīkst atgūt pievienotās vērtības nodokli, ko tas samaksājis kupona iegādes brīdī un par piegādi darbiniekam saskaņā ar darba līgumu gadījumā, ja kupons tiks izmantots darbinieka privātajām vajadzībām? |
| --- | --- |

3)

Ja kupona izsniegšana nav ne pakalpojuma sniegšana pret atlīdzību 2. panta 1. punkta izpratnē, ne arī uzskatāma par pakalpojuma sniegšanu saskaņā ar 6. panta 2. punkta b) apakšpunktu, vai 17. panta 2. punkts (tagad 168. pants) ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar to darba devējs drīkst atgūt pievienotās vērtības nodokli, ko tas samaksājis kupona iegādes brīdī un par piegādi darbiniekam saskaņā ar darba līgumu gadījumā, ja kupons tiks izmantots darbinieka privātajām vajadzībām?

---

(1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.)

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/12 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/12

---

Prasība, kas celta 2009. gada 30. janvārī – Eiropas Kopienu Komisija/Igaunijas Republika

(Lieta C-46/09)

2009/C 90/18

Tiesvedības valoda – igauņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – E. Randvere un K. Simonsson)

Atbildētāja: Igaunijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, valsts tiesībās nepareizi transponējot Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvu 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (1), Igaunijas Republika nav izpildījusi saskaņā ar Direktīvas 2000/59/EK 11. pantu noteiktās prasības; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, valsts tiesībās nepareizi transponējot Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvu 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (1), Igaunijas Republika nav izpildījusi saskaņā ar Direktīvas 2000/59/EK 11. pantu noteiktās prasības;

| — | piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

No Direktīvas 2000/59/EK 11. panta 2. punkta izriet, ka Igaunijas Republikai ir pienākums noteikt kritērijus, izvēloties pārbaudāmos kuģus, kas nav zvejas kuģi un izklaides kuģi un kuriem atļauts vest ne vairāk par 12 pasažieriem.

Direktīvas 2000/59/EK 11. pants 2. punkta c) apakšpunktā ir paredzēts, ka ja attiecīgā iestāde nav apmierināta ar šīs pārbaudes rezultātiem, tā neļauj kuģim atstāt ostu, pirms tas nodod kuģa atkritumus un kravas atliekas ostas uzņemšanas iekārtās saskaņā ar 7. un 10. pantu.

Igaunijas Republika ir paziņojusi par vēlmi papildināt Igaunijas tiesību aktus, lai pareizi transponētu šos direktīvas noteikumus. Komisijai nav informācijas par šādu grozījumu pieņemšanu.

---

(1)  OV L 332, 81. lpp.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/12 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Stockholms Tingsrätt (Zviedrija) 2009. gada 6. februāra rīkojumu – Konkurrensverket/TeliaSonera Sverige AB

(Lieta C-52/09)

2009/C 90/19

Tiesvedības valoda – zviedru

Iesniedzējtiesa

Stockholms Tingsrätt

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Konkurrensverket [Konkurences padome]

Persona, kas iestājusies lietā: Tele2 Sverige Aktiebolag

Atbildētāja: TeliaSonera Sverige AB

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Kādos apstākļos pastāv EKL 82. panta pārkāpums, kas izriet no starpības starp cenu, kādu vertikāli integrēts uzņēmums prasa par tālākpārdošanai paredzēta ADSL produkta pārdošanu konkurentiem vairumtirdzniecības tirgū, un cenu, kādu šis pats uzņēmums prasa galalietotāju tirgū? |
| --- | --- |

1)

Kādos apstākļos pastāv EKL 82. panta pārkāpums, kas izriet no starpības starp cenu, kādu vertikāli integrēts uzņēmums prasa par tālākpārdošanai paredzēta ADSL produkta pārdošanu konkurentiem vairumtirdzniecības tirgū, un cenu, kādu šis pats uzņēmums prasa galalietotāju tirgū?

| 2) | Vai atbildot uz pirmo jautājumu nozīme ir vienīgi cenām, ko dominējošais uzņēmums prasa no galalietotājiem, vai arī vērā būtu jāņem arī cenas, ko prasa konkurenti galalietotāju tirgū? |
| --- | --- |

2)

Vai atbildot uz pirmo jautājumu nozīme ir vienīgi cenām, ko dominējošais uzņēmums prasa no galalietotājiem, vai arī vērā būtu jāņem arī cenas, ko prasa konkurenti galalietotāju tirgū?

| 3) | Vai atbildi uz pirmo jautājumu iespaido apstāklis, ka dominējošajam uzņēmumam nav regulatora noteikta pienākuma veikt piegādes vairumtirdzniecības tirgū, taču tas pēc paša iniciatīvas ir izlēmis šādas piegādes veikt? |
| --- | --- |

3)

Vai atbildi uz pirmo jautājumu iespaido apstāklis, ka dominējošajam uzņēmumam nav regulatora noteikta pienākuma veikt piegādes vairumtirdzniecības tirgū, taču tas pēc paša iniciatīvas ir izlēmis šādas piegādes veikt?

| 4) | Vai tāda veida prakse kā pirmajā jautājumā aprakstītā ir ļaunprātīga izmantošana vienīgi tad, ja rodas pret konkurenci vērstas sekas, un ja tā, kā šādā gadījumā nosakāmas sekas? |
| --- | --- |

4)

Vai tāda veida prakse kā pirmajā jautājumā aprakstītā ir ļaunprātīga izmantošana vienīgi tad, ja rodas pret konkurenci vērstas sekas, un ja tā, kā šādā gadījumā nosakāmas sekas?

| 5) | Vai atbildi uz pirmo jautājumu iespaido dominējošā uzņēmuma ekonomiskā vara tirgū? |
| --- | --- |

5)

Vai atbildi uz pirmo jautājumu iespaido dominējošā uzņēmuma ekonomiskā vara tirgū?

| 6) | Vai tāda veida prakse kā pirmajā jautājumā aprakstītā ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu vienīgi tad, ja uzņēmums, kas šādu praksi īsteno, ir dominējošā stāvoklī gan vairumtirdzniecības, gan galalietotāju tirgū? |
| --- | --- |

6)

Vai tāda veida prakse kā pirmajā jautājumā aprakstītā ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu vienīgi tad, ja uzņēmums, kas šādu praksi īsteno, ir dominējošā stāvoklī gan vairumtirdzniecības, gan galalietotāju tirgū?

| 7) | Vai tāda veida prakse kā pirmajā jautājumā aprakstītā ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu vienīgi tad, ja dominējošā uzņēmuma piegādātā prece vai pakalpojums vairumtirdzniecības tirgū ir konkurentiem neaizstājams? |
| --- | --- |

7)

Vai tāda veida prakse kā pirmajā jautājumā aprakstītā ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu vienīgi tad, ja dominējošā uzņēmuma piegādātā prece vai pakalpojums vairumtirdzniecības tirgū ir konkurentiem neaizstājams?

| 8) | Vai atbildi uz pirmo jautājumu iespaido tas, vai piegāde tiek nodrošināta jaunam klientam? |
| --- | --- |

8)

Vai atbildi uz pirmo jautājumu iespaido tas, vai piegāde tiek nodrošināta jaunam klientam?

| 9) | Vai tāda veida prakse kā pirmajā jautājumā aprakstītā ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu vienīgi tad, ja ir sagaidāms, ka dominējošais uzņēmums atgūs ciestos zaudējumus? |
| --- | --- |

9)

Vai tāda veida prakse kā pirmajā jautājumā aprakstītā ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu vienīgi tad, ja ir sagaidāms, ka dominējošais uzņēmums atgūs ciestos zaudējumus?

| 10) | Vai atbildi uz pirmo jautājumu iespaido tas, ka situācija ietver tehnoloģiskas pārmaiņas tirgū, ko raksturo prasība veikt lielus ieguldījumus, piemēram, attiecībā uz saprātīgām izmaksām saistībā ar savas vietas iedibināšanu tirgū un iespēju, ka laika periodā, kad notiek savas vietas iedibināšana tirgū, ir jāveic pārdošana ar zaudējumiem? |
| --- | --- |

10)

Vai atbildi uz pirmo jautājumu iespaido tas, ka situācija ietver tehnoloģiskas pārmaiņas tirgū, ko raksturo prasība veikt lielus ieguldījumus, piemēram, attiecībā uz saprātīgām izmaksām saistībā ar savas vietas iedibināšanu tirgū un iespēju, ka laika periodā, kad notiek savas vietas iedibināšana tirgū, ir jāveic pārdošana ar zaudējumiem?

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/13 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 6. februāra rīkojumu – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Loyalty Management UK Limited

(Lieta C-53/09)

2009/C 90/20

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

House of Lords

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Atbildētājs: Loyalty Management UK Limited

Prejudiciālie jautājumi

“Apstākļos, kad nodokļu maksātāja (turpmāk tekstā – “veicinātāja”) darbojas vairāku dalībnieku klientu uzticības atlīdzības programmu (turpmāk tekstā – “shēma”) “vadīšanā”, saskaņā ar kurām veicinātāja noslēdz dažādus šādus līgumus:

| i) | līgumus ar dažādām sabiedrībām, kuras sauc par “sponsorēm”, saskaņā ar kuriem sponsores piešķir “punktus” sponsoru klientiem (turpmāk tekstā – “punktu uzkrājēji”) un sponsores veic maksājumus veicinātājai; |
| --- | --- |

i)

līgumus ar dažādām sabiedrībām, kuras sauc par “sponsorēm”, saskaņā ar kuriem sponsores piešķir “punktus” sponsoru klientiem (turpmāk tekstā – “punktu uzkrājēji”) un sponsores veic maksājumus veicinātājai;

| ii) | līgumus ar punktu uzkrājējiem, kuros ir tādi noteikumi – kad punktu uzkrājēji iegādājas preces un/vai pakalpojumus no sponsorēm, tie saņem punktus, kurus tie var atprečot ar precēm un/vai pakalpojumiem, un |
| --- | --- |

ii)

līgumus ar punktu uzkrājējiem, kuros ir tādi noteikumi – kad punktu uzkrājēji iegādājas preces un/vai pakalpojumus no sponsorēm, tie saņem punktus, kurus tie var atprečot ar precēm un/vai pakalpojumiem, un

| iii) | līgumus ar dažādām sabiedrībām (sauktas par atprečotājām), saskaņā ar kuriem atprečotājas piekrīt cita starpā piegādāt preces un/vai pakalpojumus punktu uzkrājējiem par cenu, kas ir zemāka par to, kas citādi būtu jāmaksā, vai pret bez skaidras naudas samaksu, ja punktu uzkrājējs atprečo punktus un savukārt veicinātāja samaksā “pakalpojuma maksu”, kura tiek aprēķināta atbilstoši pie atprečotājām atprečoto punktu skaitam attiecīgajā laikposmā.






  1) | Kā ir jāinterpretē 14., 24. un 73. pants Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK (1) (pirms tam 5., 6. pants un 11. panta A sadaļas 1. punkta a) apakšpunkts Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvā 77/388/EEK (2)), ja veicinātāja veic maksājumus atprečotājām? |
| --- | --- | --- |

iii)

līgumus ar dažādām sabiedrībām (sauktas par atprečotājām), saskaņā ar kuriem atprečotājas piekrīt cita starpā piegādāt preces un/vai pakalpojumus punktu uzkrājējiem par cenu, kas ir zemāka par to, kas citādi būtu jāmaksā, vai pret bez skaidras naudas samaksu, ja punktu uzkrājējs atprečo punktus un savukārt veicinātāja samaksā “pakalpojuma maksu”, kura tiek aprēķināta atbilstoši pie atprečotājām atprečoto punktu skaitam attiecīgajā laikposmā.

1)

Kā ir jāinterpretē 14., 24. un 73. pants Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK (1) (pirms tam 5., 6. pants un 11. panta A sadaļas 1. punkta a) apakšpunkts Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvā 77/388/EEK (2)), ja veicinātāja veic maksājumus atprečotājām?

| 2) | Konkrētāk, vai šie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka šāda veida veicinātājas maksājumi atprečotājām ir uzskatāmi:






  a) | tikai par atlīdzību par atprečotājas pakalpojumu piegādi veicinātājai; vai |
| --- | --- | --- |

2)

Konkrētāk, vai šie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka šāda veida veicinātājas maksājumi atprečotājām ir uzskatāmi:

a)

tikai par atlīdzību par atprečotājas pakalpojumu piegādi veicinātājai; vai

| b) | tikai par atlīdzību par atprečotājas veiktu preču un/vai pakalpojumu piegādi punktu uzkrājējiem; vai |
| --- | --- |

b)

tikai par atlīdzību par atprečotājas veiktu preču un/vai pakalpojumu piegādi punktu uzkrājējiem; vai

| c) | par atlīdzību daļēji par atprečotājas veikto pakalpojumu piegādi veicinātājai un daļēji par atprečotājas veikto preču un/vai pakalpojumu piegādi punktu uzkrājējam? |
| --- | --- |

c)

par atlīdzību daļēji par atprečotājas veikto pakalpojumu piegādi veicinātājai un daļēji par atprečotājas veikto preču un/vai pakalpojumu piegādi punktu uzkrājējam?

Ja atbilde uz 2. jautājumu ir c), tādējādi, ka pakalpojuma maksa ir atlīdzība par divām atprečotājas piegādēm, vienu veicinātājai un otru – punktu uzkrājējam, kādi ir Kopienu tiesībās noteiktie kritēriji, lai noteiktu, kā tāda maksa kā pakalpojuma maksa ir sadalāma starp šīm divām piegādēm?”

---

(1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, OV L 347, 1. lpp.

(2)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, OV L 145, 1. lpp.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/14 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 9. februāra rīkojumu – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Baxi Group Limited

(Lieta C-55/09)

2009/C 90/21

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

House of Lords

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Atbildētājs: Baxi Group Limited

Prejudiciālie jautājumi

“Apstākļos, kad

| A | nodokļu maksātāja vada uzņēmējdarbības veicināšanas shēmu, ko uztur reklāmas un mārketinga sabiedrība, saskaņā ar kuru nodokļu maksātājas klientiem tiek piešķirti “punkti” saistībā ar klientu veikto preču iegādi no nodokļu maksātājas; |
| --- | --- |

A

nodokļu maksātāja vada uzņēmējdarbības veicināšanas shēmu, ko uztur reklāmas un mārketinga sabiedrība, saskaņā ar kuru nodokļu maksātājas klientiem tiek piešķirti “punkti” saistībā ar klientu veikto preču iegādi no nodokļu maksātājas;

| B | klienti atprečo punktus, iegūstot atlīdzības (rewards) preces no reklāmas un mārketinga sabiedrības bez maksas; |
| --- | --- |

B

klienti atprečo punktus, iegūstot atlīdzības (rewards) preces no reklāmas un mārketinga sabiedrības bez maksas;

| C | nodokļu maksātāja ir vienojusies ar šo citu sabiedrību maksāt tai ieteikto atlīdzības (reward) preču mazumtirdzniecības cenu,






  1) | Kā ir jāinterpretē 14., 24., 73. un 168. pants PVN Direktīvā (1) (pirms tam 5., 6. pants un 11. panta A sadaļas 1. punkta a) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts Sestajā Direktīvā (2)) attiecībā uz nodokļu maksātājas maksājumiem citai sabiedrībai? |
| --- | --- | --- |

C

nodokļu maksātāja ir vienojusies ar šo citu sabiedrību maksāt tai ieteikto atlīdzības (reward) preču mazumtirdzniecības cenu,

1)

Kā ir jāinterpretē 14., 24., 73. un 168. pants PVN Direktīvā (1) (pirms tam 5., 6. pants un 11. panta A sadaļas 1. punkta a) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts Sestajā Direktīvā (2)) attiecībā uz nodokļu maksātājas maksājumiem citai sabiedrībai?

| 2) | Konkrētāk, vai šie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka šāda veida nodokļu maksātājas maksājumi citai sabiedrībai ir uzskatāmi:






  a) | tikai par atlīdzību par citas sabiedrības pakalpojumu piegādi nodokļu maksātājai; |
| --- | --- | --- |

2)

Konkrētāk, vai šie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka šāda veida nodokļu maksātājas maksājumi citai sabiedrībai ir uzskatāmi:

a)

tikai par atlīdzību par citas sabiedrības pakalpojumu piegādi nodokļu maksātājai;

| b) | tikai par trešās puses atlīdzību par citas sabiedrības veiktu preču piegādi klientiem; |
| --- | --- |

b)

tikai par trešās puses atlīdzību par citas sabiedrības veiktu preču piegādi klientiem;

| c) | par atlīdzību daļēji par citas sabiedrības veikto pakalpojumu sniegšanu nodokļu maksātājai un daļēji par citas sabiedrības veikto preču piegādi klientiem; |
| --- | --- |

c)

par atlīdzību daļēji par citas sabiedrības veikto pakalpojumu sniegšanu nodokļu maksātājai un daļēji par citas sabiedrības veikto preču piegādi klientiem;

| d) | par atlīdzību gan par citas sabiedrības sniegtajiem reklāmas un mārketinga pakalpojumiem, gan par atlīdzības (reward) preču piegādi nodokļu maksātājai? |
| --- | --- |

d)

par atlīdzību gan par citas sabiedrības sniegtajiem reklāmas un mārketinga pakalpojumiem, gan par atlīdzības (reward) preču piegādi nodokļu maksātājai?

| 3) | Ja atbilde uz 2. jautājumu ir tāda, ka šādi maksājumi ir jāuzskata daļēji par atlīdzību par citas sabiedrības veikto pakalpojumu sniegšanu nodokļu maksātājai un daļēji par nodokļu maksātājas atlīdzību citai sabiedrībai kā trešai personai attiecībā uz citas sabiedrības preču piegādi klientiem, kādi ir Kopienu tiesībās noteiktie kritēriji, lai noteiktu, kā maksājums ir sadalāms starp šīm divām piegādēm?” |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz 2. jautājumu ir tāda, ka šādi maksājumi ir jāuzskata daļēji par atlīdzību par citas sabiedrības veikto pakalpojumu sniegšanu nodokļu maksātājai un daļēji par nodokļu maksātājas atlīdzību citai sabiedrībai kā trešai personai attiecībā uz citas sabiedrības preču piegādi klientiem, kādi ir Kopienu tiesībās noteiktie kritēriji, lai noteiktu, kā maksājums ir sadalāms starp šīm divām piegādēm?”

---

(1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, OV L 347, 1. lpp.

(2)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, OV L 145, 1. lpp.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Commissione tributaria provinciale di Roma (Itālija) 2009. gada 9. februāra rīkojumu – Emiliano Zanotti/Agenzia delle Entrate

(Lieta C-56/09)

2009/C 90/22

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Commissione tributaria provinciale di Roma

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Emiliano Zanotti

Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

Prejudiciālais jautājums

Vai 1986. gada 22. decembra Republikas Prezidenta dekrēta Nr. 917 par konsolidēto likumu par ienākuma nodokli 15. panta e) apakšpunkta un 2000. gada 12. maijaMinistero delle Finanze apkārtraksta Nr. 95 1.5.1. punkta piemērošana ir saderīga ar vispārējiem Līguma un Kopienu tiesību principiem attiecībā uz pilnīgu un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kā arī vienlīdzīgu attieksmi un pārvietošanās brīvību; un vai šajos tiesību noteikumos paredzētais izmaksu atskaitījuma ierobežojums ir saderīgs ar Kopienu tiesībām?

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Itālija) 2009. gada 11. februāra rīkojumu – Lucio Rubano/Regione Campania, Comune di Cusano Mutri

(Lieta C-60/09)

2009/C 90/23

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Lucio Rubano

Atbildētāji: Regione Campania, Comune di Cusano Mutri

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru pašvaldībās, kurās dzīvo mazāk par četriem tūkstošiem iedzīvotājiem, ir jābūt tikai vienai aptiekai, ir saderīgs ar EKL 152. un 153. pantu? |
| --- | --- |

1)

Vai tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru pašvaldībās, kurās dzīvo mazāk par četriem tūkstošiem iedzīvotājiem, ir jābūt tikai vienai aptiekai, ir saderīgs ar EKL 152. un 153. pantu?

| 2) | Vai tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru pašvaldībās, kurās dzīvo vairāk par četriem tūkstošiem iedzīvotāju, otro aptieku var atvērt, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi: iedzīvotāju skaitam ir jābūt vismaz par 50 % lielākam par noteiktajiem rādītājiem, tai jāatrodas vismaz trīs tūkstošiem metru attālumā no jau esošās aptiekas, un citas īpašas prasības saistībā ar vajadzību pēc farmācijas pakalpojumiem, kas rodas saistībā ar topogrāfiskiem un ceļu apstākļiem, kurus ir jāizvērtē gan veselības aizsardzības iestādēm (vietējām veselības aizsardzības iestādēm), gan vietējai farmaceitu apvienībai vai jebkurā gadījumā iestādēm, kuras ir atbildīgas par farmācijas pakalpojumu organizāciju un uzraudzību, ir saderīgs ar EKL 152. un 153. pantu? |
| --- | --- |

2)

Vai tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru pašvaldībās, kurās dzīvo vairāk par četriem tūkstošiem iedzīvotāju, otro aptieku var atvērt, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi: iedzīvotāju skaitam ir jābūt vismaz par 50 % lielākam par noteiktajiem rādītājiem, tai jāatrodas vismaz trīs tūkstošiem metru attālumā no jau esošās aptiekas, un citas īpašas prasības saistībā ar vajadzību pēc farmācijas pakalpojumiem, kas rodas saistībā ar topogrāfiskiem un ceļu apstākļiem, kurus ir jāizvērtē gan veselības aizsardzības iestādēm (vietējām veselības aizsardzības iestādēm), gan vietējai farmaceitu apvienībai vai jebkurā gadījumā iestādēm, kuras ir atbildīgas par farmācijas pakalpojumu organizāciju un uzraudzību, ir saderīgs ar EKL 152. un 153. pantu?

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 13. februāra rīkojumu – Association of the British Pharmaceutical Industry/Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

(Lieta C-62/09)

2009/C 90/24

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Association of the British Pharmaceutical Industry

Atbildētāja: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

Prejudiciālie jautājumi

Vai Direktīvas 2001/83/EK (1) 94. panta 1. punkts liedz valsts iestādei, kas ietilpst valsts aprūpes pakalpojumu sistēmā, vispārējo izdevumu par zālēm samazināšanas nolūkā ieviest tādu shēmu, saskaņā ar kuru ārstiem var piedāvāt finansu stimulus (kuru rezultātā ārstiem, kas var izrakstīt receptes, tiek sniegts finansiāls labums), lai panāktu zāļu ar noteiktu nosaukumu, kuras tiek atbalstītas, izrakstīšanu piemērojot tādu veicināšanas shēmu, saskaņā ar kuru:

| a) | citas zāles tiek izrakstītas to zāļu vietā, kuras ārsts iepriekšēji izrakstīta pacientam; vai |
| --- | --- |

a)

citas zāles tiek izrakstītas to zāļu vietā, kuras ārsts iepriekšēji izrakstīta pacientam; vai

| b) | citas zāles tiek izrakstītas to zāļu vietā, kuras citā gadījumā pacientam varēja tikt izrakstītas, kas tiek izdarīts tikai veicināšanas shēmas ietekmē, |
| --- | --- |

b)

citas zāles tiek izrakstītas to zāļu vietā, kuras citā gadījumā pacientam varēja tikt izrakstītas, kas tiek izdarīts tikai veicināšanas shēmas ietekmē,

ja šīs atšķirīgās zāles, kuras ir jāizraksta, ir no tās pašas terapeitiskās zāļu grupas, kas tiek lietotas, lai ārstētu notieku pacienta stāvokli?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/16

---

Prasība, kas celta 2009. gada 13. februārī – Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika

(Lieta C-64/09)

2009/C 90/25

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – P. Oliver un J.-B. Laignelot)

Atbildētāja: Francijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepieņemot visus normatīvos aktus, kas vajadzīgi, lai pareizi un pilnībā transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (1) 2. panta 13. punktu, 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu, 5. panta 3. un 4. punktu, 6. panta 3. punktu, 7. panta 1. punktu un 8. panta 3. punktu, Francijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepieņemot visus normatīvos aktus, kas vajadzīgi, lai pareizi un pilnībā transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (1) 2. panta 13. punktu, 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu, 5. panta 3. un 4. punktu, 6. panta 3. punktu, 7. panta 1. punktu un 8. panta 3. punktu, Francijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam Komisija izvirza septiņus iebildumus par noteiktu Direktīvas 2000/53/EK noteikumu nepareizu transponēšanu Francijas tiesībās.

Prasītāja pirmām kārtām apgalvo, ka nav tikusi nodrošināta pietiekami skaidra un precīza 2. panta 13. punkta definīcijas par nolietotu transportlīdzekļu “izjaukšanas informāciju” transponēšana tiktāl, ciktāl atbilstošajai valsts tiesību normai nepārprotami ir šaurāka piemērošanas joma nekā direktīvas normai un tā it īpaši neietver nekādu saikni ar Kopienu likumdevēja norādīto mērķi par pareizu un videi drošu apstrādi.

Saskaņā ar prasītājas teikto 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta novēlotās transponēšanas sekas ir, ka astoņpadsmit mēnešus tirgū bija transportlīdzekļi, materiāli un detaļas, kas, atskaitot izņēmuma gadījumus, saturēja svinu, dzīvsudrabu, kadmiju un sešvērtīgo hromu, jo atbilstošās valsts tiesību normas bija piemērotas apstiprināto tipu transportlīdzekļiem tikai, sākot ar 2004. gada 31. decembri, kaut gan direktīvas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkts atsaucas uz 2003. gada 1. jūliju.

Prasītāja apgalvo arī, ka 5. panta 3. punktā noteiktā nolietota transportlīdzekļa likvidācijas sertifikāta izsniegšanas procedūra Francijas tiesībās nav pareizi pārņemta, kas varētu radīt neskaidras situācijas, it īpaši no citām dalībvalstīm nākušu transportlīdzekļu īpašniekiem. Konkrētāk Komisija šajā sakarā kritizē to, ka likvidācijas sertifikāts netiek izsniegts transportlīdzekļa nogādāšanas brīdī, bet gan tikai pēc tā fiziskas iznīcināšanas, un ka šis sertifikāts tiek izsniegts nevis transportlīdzekļa turētājam, bet gan tā departamenta prefektam, kurā transportlīdzeklis ir reģistrēts.

Ceturtkārt, Komisija kritizē 5. panta 4. punkta transpozīciju, kas esot pretrunā tā lietderīgajai iedarbībai tiktāl, ciktāl ar to tiek atļauts noteiktiem licenzētiem apstrādes punktiem – licenzētiem izjaucējiem – atteikties pieņemt nolietotus transportlīdzekļus un netiek paredzēts šo izjaucēju kompensēšanas mehānisms.

Tāpat ar 6. panta 3. punkta transpozīciju nav ievērots “atbrīvošanas no liekām detaļām” jēdziens, kas apzīmē pirmo nolietotu transportlīdzekļu apstrādes posmu, proti, viegli noņemamo detaļu noņemšanu pirms sanācijas.

Prasītāja kritizē arī 7. panta 1. punkta transpozīciju tiktāl, ciktāl Francijas iestādes sekmē transportlīdzekļu detaļu pārstrādi “tad, kad to ļauj tehniskie un ekonomiskie apstākļi”, lai gan direktīva paredz ierobežojošāku pienākumu pārstrādāt tad, “kad tas ir videi labvēlīgs risinājums”.

Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka 8. panta 3. punkts dalībvalstīm uzliek pienākumu veikt skaidri noteiktus pasākumus, lai transportlīdzekļu konstruktori vai detaļu ražotāji attiecībā uz katru jaunu tirgū laistu transportlīdzekļu veidu sniegtu informāciju par tā izjaukšanu rokasgrāmatu veidā vai ar elektronisko mediju palīdzību.

---

(1)  OV L 269, 34. lpp.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/17 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2009. gada 16. februāra rīkojumu – Gebr. Weber GmbH/Jürgen Wittmer

(Lieta C-65/09)

2009/C 90/26

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Gebr. Weber GmbH

Atbildētājs: Jürgen Wittmer

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (1) 3. panta 3. punkta pirmās un otrās daļas noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem ir pretrunā tāda valsts tiesību norma, kurā noteikts, ka pārdevējs var atteikt patērētāja pieprasīto tiesiskās aizsardzības veidu, ja piegādātās patēriņa preces ir neatbilstīgas, arī tad, ja tas pārdevējam rada izmaksas, kas būtu (absolūti) nesamērīgas salīdzinājumā ar vērtību, kas precēm būtu, ja nebūtu neatbilstības, un neatbilstības nozīmīgumu? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (1) 3. panta 3. punkta pirmās un otrās daļas noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem ir pretrunā tāda valsts tiesību norma, kurā noteikts, ka pārdevējs var atteikt patērētāja pieprasīto tiesiskās aizsardzības veidu, ja piegādātās patēriņa preces ir neatbilstīgas, arī tad, ja tas pārdevējam rada izmaksas, kas būtu (absolūti) nesamērīgas salīdzinājumā ar vērtību, kas precēm būtu, ja nebūtu neatbilstības, un neatbilstības nozīmīgumu?

| 2) | Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai iepriekš minētās direktīvas 3. panta 2. punkta un 3. punkta trešās daļas noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka pārdevējam, atjaunojot patēriņa preču atbilstību, tās nomainot, ir jāsedz izmaksas par neatbilstīgu patēriņa preču demontēšanu no lietas, kurā patērētājs patēriņa preci atbilstoši tās raksturam un izmantošanas nolūkam ir iebūvējis? |
| --- | --- |

2)

Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai iepriekš minētās direktīvas 3. panta 2. punkta un 3. punkta trešās daļas noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka pārdevējam, atjaunojot patēriņa preču atbilstību, tās nomainot, ir jāsedz izmaksas par neatbilstīgu patēriņa preču demontēšanu no lietas, kurā patērētājs patēriņa preci atbilstoši tās raksturam un izmantošanas nolūkam ir iebūvējis?

---

(1)  OV L 171, 12. lpp.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/17 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuvas Republika) 2009. gada 16. februāra rīkojumu – Kirin Amgen, Inc./Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

(Lieta C-66/09)

2009/C 90/27

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Kirin Amgen, Inc.

Atbildētājs: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Regulas Nr. 1768/92 (1) 19. panta 2. punktā noteikto dienu, kad regula stājas spēkā, Lietuvas gadījumā jāsaprot diena, kad tā pievienojās Eiropas Savienībai? |
| --- | --- |

1)

Vai ar Regulas Nr. 1768/92 (1) 19. panta 2. punktā noteikto dienu, kad regula stājas spēkā, Lietuvas gadījumā jāsaprot diena, kad tā pievienojās Eiropas Savienībai?

| 2) | Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, kāda ir attiecība starp Regulas Nr. 1768/92 19. pantu un 7. pantu saistībā ar sešu mēnešu termiņa aprēķināšanu un kurš no šiem pantiem ir jāpiemēro šajā lietā? |
| --- | --- |

2)

Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, kāda ir attiecība starp Regulas Nr. 1768/92 19. pantu un 7. pantu saistībā ar sešu mēnešu termiņa aprēķināšanu un kurš no šiem pantiem ir jāpiemēro šajā lietā?

| 3) | Vai atļauja laist produktu tirgū Eiropas Kopienā beznosacījuma kārtībā ir stājusies spēkā Lietuvas Republikā kopš dienas, kad tā pievienojās Eiropas Savienībai? |
| --- | --- |

3)

Vai atļauja laist produktu tirgū Eiropas Kopienā beznosacījuma kārtībā ir stājusies spēkā Lietuvas Republikā kopš dienas, kad tā pievienojās Eiropas Savienībai?

| 4) | Ja uz trešo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, vai [atļaujas laist produktu tirgū kā zāles] stāšanās spēkā var tikt pielīdzināta tās piešķiršanai Regulas Nr. 1768/92 3. panta b) punkta izpratnē? |
| --- | --- |

4)

Ja uz trešo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, vai [atļaujas laist produktu tirgū kā zāles] stāšanās spēkā var tikt pielīdzināta tās piešķiršanai Regulas Nr. 1768/92 3. panta b) punkta izpratnē?

---

(1)  Padomes 1992. gada 18. jūnija Regula (EEK) Nr. 1768/92 par papildu aizsardzības sertifikāta izstrādi zālēm (OV L 182, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/17 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/17

---

Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 2. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-362/05 un T-363/05 Nuova Agricast Srl un Cofra srl/Komisija 2009. gada 17. februārī iesniegušas Nuova Agricast Srl un Cofra srl

(Lieta C-67/09 P)

2009/C 90/28

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Nuova Agricast Srl, Cofra srl (pārstāvis – M. A. Calabrese, advokāts)

Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

Pamatprasība:

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts, ka 2000. gada 29. maija vēstule nav nepatiesa, un līdz ar to noraidīt Komisijas pretprasību pēc būtības; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts, ka 2000. gada 29. maija vēstule nav nepatiesa, un līdz ar to noraidīt Komisijas pretprasību pēc būtības;

| — | atzīt, ka, pieņemot lēmumu par jautājumiem, kuri attiecās uz 2006. gada 2. marta organizatoriskajiem pasākumiem, Komisija, rīkojoties tā, kā tas ir norādīts pirmajā instancē iesniegtajos prasības pieteikumos, klaji un būtiski pārkāpa Kopienu tiesības, kā rezultātā tika radīti zaudējumi apelācijas sūdzības iesniedzējām; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, pieņemot lēmumu par jautājumiem, kuri attiecās uz 2006. gada 2. marta organizatoriskajiem pasākumiem, Komisija, rīkojoties tā, kā tas ir norādīts pirmajā instancē iesniegtajos prasības pieteikumos, klaji un būtiski pārkāpa Kopienu tiesības, kā rezultātā tika radīti zaudējumi apelācijas sūdzības iesniedzējām;

| — | nosūtīt lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai, lai tā lemtu par jautājumiem, kuri netika iekļauti 2006. gada 2. marta organizatoriskajos pasākumos; un |
| --- | --- |

—

nosūtīt lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai, lai tā lemtu par jautājumiem, kuri netika iekļauti 2006. gada 2. marta organizatoriskajos pasākumos; un

| — | attiecībā uz tiesāšanās izdevumiem:






  i) | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās tiesvedībās; vai |
| --- | --- | --- |

—

attiecībā uz tiesāšanās izdevumiem:

i)

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās tiesvedībās; vai

| ii) | atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu; |
| --- | --- |

ii)

atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu;

vai arī, gadījumā, ja nevar izlemt lietu pēc būtības:

pakārtoti:

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu arī tajā daļā, kurā ir noteikts, ka 2000. gada 29. maija vēstule nav nepatiesa, un līdz ar to noraidīt Komisijas pretprasību pēc būtības; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu arī tajā daļā, kurā ir noteikts, ka 2000. gada 29. maija vēstule nav nepatiesa, un līdz ar to noraidīt Komisijas pretprasību pēc būtības;

| — | nosūtīt lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai; |
| --- | --- |

—

nosūtīt lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai;

| — | atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu. |
| --- | --- |

—

atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

Pamati un galvenie argumenti

PIRMAIS NELIKUMĪBAS PAMATS: pieļauta kļūda tiesību piemērošanā tiktāl, ciktāl Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka Komisijai bija tiesības atļaut tādu [valsts atbalsta] shēmu, kas ir pretēja tiesiskās drošības, tiesiskās paļāvības aizsardzības un nediskriminācijas principiem starp uzņēmumiem, kuri piedalās tajā pašā atbalsta shēmā. Kā rezultātā Pirmās instances tiesa pārkāpa EKL 87. pantu un Kopienu judikatūru, saskaņā ar kuru EKL 88. pantā noteikto procedūru nevar piemērot, lai apietu vai pārkāptu Kopienu tiesību principus, un Komisija nevar atļaut tādu [valsts atbalsta] shēmu, kas ir pretēja Kopienu tiesību noteikumiem un principiem.

Apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka Pirmās instances tiesa, interpretējot 1997. gada lēmumu, kā tas ir atspoguļots pārsūdzētā sprieduma, 81. pantā, visu ar šo lēmumu atauto atbalsts shēmu ir interpretējusi tādējādi, ka tā nav saderīga ar tiesiskās drošības, tiesiskās paļāvības aizsardzības un nediskriminācijas principiem, jo saskaņā ar šādu shēmas interpretāciju tiem uzņēmumiem, kuriem otrajā iepirkuma procedūrā 1999. gadā pirmo reizi bija iesnieguši pieteikumu, bija dota noteikta paļāvība attiecībā uz to, ka vajadzības gadījumā viņi varēs pārformulēt šos pieteikumus nākošajā konkursā, pilnīgi loģiski vairs nebija iespējams pārformulēt šos pieteikumus, jo pēc 1999. gada 31. decembra to vairs nebija iespējams izdarīt attiecīgajā konkursa procedūrā, pat ja viņi vēlējās tikai pārformulēt pieteikumus. Līdz ar to apelācijas sūdzības iesniedzējas secina, ka ar šādu shēmas interpretāciju tiek pārkāpti ne tikai tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi, bet arī nediskriminācijas princips, jo tikai tiem uzņēmumiem, kuri pirmo reizi bija iesnieguši pieteikumu otrajā iepirkuma procedūrā 1999. gadā, tiek liegts veikt tādas darbības, kuras bija atļauts visiem pārējiem uzņēmumiem, kas bija piedalījušies iepriekšējos konkursos.

OTRAIS NELIKUMĪBAS PAMATS: Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā tiktāl, ciktāl tā neizvērtēja, vai interpretāciju, kuru tās sniedza attiecībā uz 1997. gada lēmumu par atļaujas sniegšanu, var aizvietot ar citu iepriekš minētajiem tiesību principiem atbilstīgu interpretāciju. Līdz ar to Pirmās instances tiesa pārkāpa judikatūru, saskaņā ar kuru tiesai ir noteikts pienākums veikt šādu izvērtējumu un aizstāšanu.

Apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Pirmās instances tiesa, abstraktā un vispārējā veidā interpretējot shēmu, kas tika atļauta ar 1997. gada lēmumu, neizvērtēja, vai interpretāciju, kuru tā sniedza attiecība uz 1997. gada lēmumu par atļaujas sniegšanu, varētu aizvietot ar citu iepriekš minētajiem tiesību principiem saderīgu interpretāciju, kā rezultātā pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, jo pārkāpa judkiatūru, saskaņā ar kuru ir noteikts, ka, ja Kopienu atvasinātās tiesības var interpretēt dažādi, priekšroka ir dodama tādai interpretācijai, kas šo normu padara atbilstošu Līgumam, nevis tādai, kura noved pie secinājuma, ka tiesību norma nav ar to saderīga.

TREŠAIS NELIKUMĪBAS PAMATS: Apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka, tā kā Pirmās instances tiesa – tiktāl, ciktāl tā uzskatīja, ka 2000. gada 29. maija vēstule nav nepatiesa – pārsūdzētajā spriedumā (50. un 51. punkts) pieļāva kļūdu, veicot šīs vēstules interpretāciju, un sagrozīja faktus, lēmums ir jāatceļ. Tāpat apelācijas sūdzības iesniedzējas lūdz atcelt Komisijas pretprasību pēc būtības, ar kuru tā lūdz no apelācijas sūdzību iesniedzēju iesniegtās apelācijas sūdzības svītrot apgalvojumu, ka Komisija ideoloģiskos nolūkos 2000. gada 29. maija vēstulē izteica nepatiesību tādā veidā, lai dotu priekšstatu, ka tieši Itālijas iestādes 2000. gada 16. maija sanāksmē nepieminēja, ka ir tāda uzņēmumu kategorija, kuri piedalījās trešajā konkursa procedūrā.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/19

---

Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu lietā T-335/07 Volker Mergel u. c./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 23. februārī iesnieguši patentu pilnvarotie Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill un Andreas Herden

(Lieta C-80/09 P)

2009/C 90/29

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (pārstāvis – G. P. Friderichs, advokāts)

Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu (Nr. T-33/07-33), kas apelācijas sūdzības iesniedzējiem tika paziņots pa telefaksu 2008. gada 18. decembrī; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu (Nr. T-33/07-33), kas apelācijas sūdzības iesniedzējiem tika paziņots pa telefaksu 2008. gada 18. decembrī;

| — | atcelt pretējās puses apelācijas procesā Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 25. jūnija lēmumu (apelācijas lietā R 0299/2007-4); |
| --- | --- |

—

atcelt pretējās puses apelācijas procesā Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 25. jūnija lēmumu (apelācijas lietā R 0299/2007-4);

| — | piespriest pretējai pusei apelācijas procesā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest pretējai pusei apelācijas procesā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prāvas priekšmets ir jautājums, vai jēdziens “Patentconsult” ir aizsargājams kā preču zīme attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 41, un 42, klasē. Pirmās instances tiesa pārstāvēja viedokli, ka “Patentconsult” ir norāde, kura tieši un konkrēti apraksta minētos pakalpojumus.

Apelācijas sūdzības iesniedzēji savu apelācijas sūdzību pamato ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta kļūdainu interpretāciju un piemērošanu.

Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji iebilst, ka Pirmās instances tiesa esot kļūdaini strīdus preču zīmi uzskatījusi par neoloģismu, kam nav nekādas manāmas atšķirības no vienkāršas aprakstošo elementu summas. Strīdus preču zīmes neesošu atšķirtspēju Pirmās instances tiesa esot pamatojusi ar to, ka preču zīme “Patentconsult” seko parastajai struktūrai, kas pastāv līdzīgu, tādu kā “patent consulting” vai “patent consultancy”, apzīmējumu gadījumā. Tomēr šis uzskats esot kļūdains, jo “Patentconsult” tieši nevis sekojot parastajai, tas ir, gramatiski pareizajai struktūrai, bet gan apkāpjoties no tās un tādējādi veidojot uzkrītošu neoloģismu, kurš manāmi atšķiras no vienkāršās “patent” un “consult” elementu summas.

Ar otro apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka Pirmās instances tiesa esot kļūdaini novērtējusi, ka preču zīmei “Patentconsult” ir vienīgi aprakstošs raksturs. Par pamatu tā esot ņēmusi to, ka aprakstošā rakstura vērtējumā neesot nozīmes, vai aizsargāto pakalpojumu apzīmēšanai var tikt izmantoti citi jēdzieni. Apelācijas sūdzības iesniedzēji tomēr uzskata, ka, norādot uz vajadzību [jēdzienu] paturēt brīvai lietošanai, esot izmantojams tieši cits jēdziens nekā “Patentconsult”. Gramatiski nepareizais jēdziens “Patentconsult” tieši neesot piemērots.

Visbeidzot, ar trešo apelācijas sūdzības pamatu tiek iebilsts, ka pretējās puses apelācijas procesā pieņemto agrāko lēmumu attiecībā uz preču zīmi “Netmeeting” un Pirmās instances tiesas lietā C-383/99 P pieņemto nolēmumu attiecībā uz preču zīmi “Baby-dry” Pirmās instances tiesa esot nepamatoti atzinusi par nepiemērojamiem. Saskaņā ar pēdējo minēto nolēmumu formulējumā pamanāmā atkāpe no izteiksmes veida, kas tiek izmantots konkrētās sabiedrības daļas parastajā valodas lietojumā, esot pietiekama, lai apstiprinātu vajadzīgo atšķirtspēju. Šī judikatūra esot ņemama vērā, lai nodrošinātu Kopienu tiesu nolēmumu kontinuitāti un uzticamību.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Regeringsrätten (Zviedrija) 2009. gada 26. februāra rīkojumu – X/Skatteverket

(Lieta C-84/09)

2009/C 90/30

Tiesvedības valoda – zviedru

Iesniedzējtiesa

Regeringsrätten

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: X

Atbildētājs: Skatteverket

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes Direktīvas [2006/112/EK] par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 138. pants un 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka transportēšana no izcelsmes valsts ir jāveic noteiktā laika periodā, lai pārdošanu varētu atbrīvot no aplikšanas ar nodokli un lai varētu uzskatīt, ka ir notikusi iegāde Kopienas iekšienē? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes Direktīvas [2006/112/EK] par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 138. pants un 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka transportēšana no izcelsmes valsts ir jāveic noteiktā laika periodā, lai pārdošanu varētu atbrīvot no aplikšanas ar nodokli un lai varētu uzskatīt, ka ir notikusi iegāde Kopienas iekšienē?

| 2) | Līdzīgi, vai šie panti ir jāinterpretē tādējādi, ka transportēšanai ir jābeidzas galamērķa valstī noteiktā laika periodā, lai pārdošanu varētu atbrīvot no aplikšanas ar nodokli un lai varētu uzskatīt, ka ir notikusi iegāde Kopienas iekšienē? |
| --- | --- |

2)

Līdzīgi, vai šie panti ir jāinterpretē tādējādi, ka transportēšanai ir jābeidzas galamērķa valstī noteiktā laika periodā, lai pārdošanu varētu atbrīvot no aplikšanas ar nodokli un lai varētu uzskatīt, ka ir notikusi iegāde Kopienas iekšienē?

| 3) | Vai atbildes uz 1. un 2. jautājumu būtu ietekmētas, ja tas, kas tiek iegādāts, ir jauns transportlīdzeklis un ja persona, kas iegādājas preces, ir privātpersona, kas gala rezultātā vēlas izmantot šo transportlīdzekli konkrētā dalībvalstī? |
| --- | --- |

3)

Vai atbildes uz 1. un 2. jautājumu būtu ietekmētas, ja tas, kas tiek iegādāts, ir jauns transportlīdzeklis un ja persona, kas iegādājas preces, ir privātpersona, kas gala rezultātā vēlas izmantot šo transportlīdzekli konkrētā dalībvalstī?

| 4) | Attiecībā uz iegādi Kopienas iekšienē – kurā brīdī ir jānovērtē, vai transportlīdzeklis ir jauns Padomes Direktīvas [2006/112/EK] par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē? |
| --- | --- |

4)

Attiecībā uz iegādi Kopienas iekšienē – kurā brīdī ir jānovērtē, vai transportlīdzeklis ir jauns Padomes Direktīvas [2006/112/EK] par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē?

---

(1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006., L 347, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/20 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Amtsgericht Schorndorf (Vācija) 2009. gada 2. marta rīkojumu – Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH

(Lieta C-87/09)

2009/C 90/31

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Schorndorf

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Ingrid Putz

Atbildētāja: Medianess Electronics GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (1) 3. panta 2. un 3. punkts ir interpretējami tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tiesiskais noregulējums, kurā noteikts, ka, nodrošinot līgumam atbilstīgu patēriņa preces stāvokli ar preces nomaiņu, pārdevējam nav jāsedz ar vēlāk piegādātas patēriņa preces montāžu lietā, kurā patērētājs atbilstoši tās veidam un lietošanas mērķim ir iemontējis līgumam neatbilstošu patēriņa preci, saistīti izdevumi, ja montāžas darbi sākotnēji nav bijuši paredzēti? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (1) 3. panta 2. un 3. punkts ir interpretējami tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tiesiskais noregulējums, kurā noteikts, ka, nodrošinot līgumam atbilstīgu patēriņa preces stāvokli ar preces nomaiņu, pārdevējam nav jāsedz ar vēlāk piegādātas patēriņa preces montāžu lietā, kurā patērētājs atbilstoši tās veidam un lietošanas mērķim ir iemontējis līgumam neatbilstošu patēriņa preci, saistīti izdevumi, ja montāžas darbi sākotnēji nav bijuši paredzēti?

| 2) | Vai iepriekš minētās direktīvas 3. panta 2. un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, nodrošinot līgumam atbilstīgu patēriņa preces stāvokli ar preces nomaiņu, pārdevējam nav jāsedz ar līgumam neatbilstošas patēriņa preces demontāžu no lietas, kurā patērētājs atbilstoši tās veidam un lietošanas mērķim patēriņa preci ir iemontējis, saistīti izdevumi? |
| --- | --- |

2)

Vai iepriekš minētās direktīvas 3. panta 2. un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, nodrošinot līgumam atbilstīgu patēriņa preces stāvokli ar preces nomaiņu, pārdevējam nav jāsedz ar līgumam neatbilstošas patēriņa preces demontāžu no lietas, kurā patērētājs atbilstoši tās veidam un lietošanas mērķim patēriņa preci ir iemontējis, saistīti izdevumi?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (OV L 171, 12. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/20 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/20

---

Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā T-85/06 General Química u.c./Komisija iesniegusi General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A.

(Lieta C-90/09 P)

2009/C 90/32

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A. (pārstāvji – J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate un J. Jiménez-Laiglesia Oñate, advokāti)

Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā T-85/06 tiktāl, ciktāl tajā noraidīts atcelšanas pamats par acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pamatojuma trūkumu par apelācijas sūdzības iesniedzēju solidāro atbildību; |
| --- | --- |

—

atcelt 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā T-85/06 tiktāl, ciktāl tajā noraidīts atcelšanas pamats par acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pamatojuma trūkumu par apelācijas sūdzības iesniedzēju solidāro atbildību;

| — | atcelt lēmuma 1.panta g) un h) apakšpunktu un 2. panta d) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tie ir vērsti pret Repsol YPF un Repsol Química kā par kopīgi un solidāri atbildīgām par General Química izdarīto EKL 81. panta 1. punkta pārkāpumu un pakārtoti – tiktāl, ciktāl lēmums ir vērsts pret Repsol YP, abos gadījumos atbilstošā veidā samazinot uzlikto sodu. |
| --- | --- |

—

atcelt lēmuma 1.panta g) un h) apakšpunktu un 2. panta d) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tie ir vērsti pret Repsol YPF un Repsol Química kā par kopīgi un solidāri atbildīgām par General Química izdarīto EKL 81. panta 1. punkta pārkāpumu un pakārtoti – tiktāl, ciktāl lēmums ir vērsts pret Repsol YP, abos gadījumos atbilstošā veidā samazinot uzlikto sodu.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības priekšmets ir lēmuma par uz Repsol Química un Repsol YPF attiecināto atbildību par General Química, S.A. pārmestajām darbībām atcelšanas pamata noraidījums. Spriedumā Pirmās instances tiesa kļūdaini pieņem atbildības attiecināšanas kritēriju, kam nav nekāda sakara ne ar lietas faktiem un apstākļiem, ne ar General Química izdarīto pārkāpumu. Spriedumā kļūdaini mātes sabiedrībai piedēvēta atbildība par tās meitas sabiedrību, uzskatot, ka pastāv ekonomiska vienība, pamatojoties tikai uz vienkāršu iespēju vai mātes sabiedrības spēju noteicoši ietekmēt meitas sabiedrību. Tajā arī nav izskaidrots, kāpēc tajā atzītie fakti pierāda noteicošas ietekmes pastāvēšanu, un atmesti vai sagrozīti citi lietas materiālos esošie fakti. Turklāt tajā kļūdaini piemērota judikatūrā iedibinātā prezumpcija gadījumos, kad mātes sabiedrībai pieder viss pamatkapitāls, un apvērsts pierādīšanas pienākums, neprecizējot, kādi pierādījumi jāiesniedz, lai prezumpciju atspēkotu. Spriedumā Komisijai piešķirta neierobežota prezumpcijas atspēkošanai iesniegto pierādījumu izvērtēšanas un izlemšanas brīvība. Tā rezultātā prezumpcija faktiski ir neatspēkojama. Tāpat papildus tam, ka Repsol YPF atbildība nav ne individualizēta, ne viennozīmīga, spriedumā ir pieļauta kļūda, automātiski attiecinot uz grupas priekšgalā esošo mātes sabiedrību prezumpciju, kas balstīta tikai uz spēju izrādīt noteicošu ietekmi. Atbildība ir attiecināta uz sabiedrību grupu, nevis uz uzņēmumu kā ekonomisku vienību, un šī atbildība turklāt ir neatspēkojama.

---

Pirmās instances tiesa

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/22

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Tirrenia di Navigazione u.c./Komisija

(Apvienotās lietas T-265/04, T-292/04 un T-504/04) (1)

(Valsts atbalsts - Jūras transports - Subsīdijas, ko Itālijas iestādes piešķīrušas vietējiem uzņēmumiem - Lēmums, ar kuru atbalsts ir atzīts daļā par saderīgu un daļā par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Interese celt prasību - Jauns vai esošs atbalsts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EEK) Nr. 3577/92 4. panta 3. punkts)

2009/C 90/33

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja lietā T-265/04: Tirrenia di Navigazione SpA, iepriekš Tirrenia di Navigazione SpA un Adriatica di Navigazione SpA, Neapole (Itālija) (pārstāvji – sākotnēji G. Roberti, A. Franchi un G. Belletti, pēc tam G. Roberti un G. Belletti, avocats)

Prasītājas lietā T-292/04: Caremar SpA, Neapole (Itālija); Toremar SpA, Livorno (Itālija); Siremar SpA, Palermo (Itālija); un Saremar SpA, Kaljari (Itālija) (pārstāvji – sākotneji G. Roberti, A. Franchi un G. Bellitti, pēc tam G. Roberti un G. Bellitti, avocats)

Prasītājs lietā T-504/04: Navigazione Libera del Golfo SpA, Neapole (Itālija) (pārstāvji – S. Ravenna un A. Abate, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – V. Di Bucci un E. Righini)

Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Caremar SpA (pārstāvji – sākotnēji G. Roberti, A. Franchi un G. Bellitti, pēc tam G. Roberti un G. Bellitti, advokāti) un Itālijas Republika (pārstāvis – M. Fiorilli)

Priekšmets

Lūgums daļēji atcelt Komisijas 2004. gada 16. marta Lēmumu 2005/163/EK par valsts atbalstu, ko Itālija piešķir kuģošanas sabiedrībām Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar un Toremar (Tirrenia grupa) (OV 2005, L 53, 29. lpp.)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | lietās T-265/04 un T-292/04 atcelt Komisijas 2004. gada 16. marta Lēmumu 2005/163/EK par valsts atbalstu, ko Itālija piešķir kuģošanas sabiedrībām Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar un Toremar (Tirrenia grupa); |
| --- | --- |

1)

lietās T-265/04 un T-292/04 atcelt Komisijas 2004. gada 16. marta Lēmumu 2005/163/EK par valsts atbalstu, ko Itālija piešķir kuģošanas sabiedrībām Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar un Toremar (Tirrenia grupa);

| 2) | lietā T-504/04 prasībai ir zudis priekšmets; |
| --- | --- |

2)

lietā T-504/04 prasībai ir zudis priekšmets;

| 3) | lietā T-265/04 piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt Tirrenia di Navigazione SpA radušos tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

3)

lietā T-265/04 piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt Tirrenia di Navigazione SpA radušos tiesāšanās izdevumus;

| 4) | lietā T-292/04 piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt Caremar SpA, Siremar SpA, Saremar SpA un Toremar SpA radušos tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

4)

lietā T-292/04 piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt Caremar SpA, Siremar SpA, Saremar SpA un Toremar SpA radušos tiesāšanās izdevumus;

| 5) | lietā T-504/04 piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt Navigazione Libera del Golfo SpA radušos tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

5)

lietā T-504/04 piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt Navigazione Libera del Golfo SpA radušos tiesāšanās izdevumus;

| 6) | lietā T-504/04 Itālijas Republika un Caremar sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

6)

lietā T-504/04 Itālijas Republika un Caremar sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 239, 25.09.2004.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/22

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Aker Warnow Werft un Kvaerner/Komisija

(Lieta T-68/05) (1)

(Valsts atbalsts - Kuģu būve - Agrākā Vācijas Demokrātiskā Republika - Atbalsts, kas ir izmaksāts, lai segtu ar kuģu būves līgumiem saistītos zaudējumus - Ar konkurētspēju saistīts atbalsts - Pārmērīga maksājuma neesamība)

2009/C 90/34

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Aker Warnow Werft GmbH, Rostoka (Vācija), un Kvaerner ASA, Oslo (Norvēģija) (pārstāvji – sākotnēji M. Šite [M. Schütte], advokāts, un B. Immenkampa [B. Immenkamp], solicitor, vēlāk M. Šite)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – V. Kreišics [V. Kreuschitz] un L. Flinns [L. Flynn])

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmumu 2005/374/EK par Vācijas valsts atbalsta pasākumu par labu uzņēmumam Kvaerner Warnow Werft (OV 2005, L 120, 21. lpp.)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmums 2005/374/EK par Vācijas valsts atbalsta pasākumu par labu uzņēmumam Kvaerner Warnow Werft ir atcelts; |
| --- | --- |

1)

Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmums 2005/374/EK par Vācijas valsts atbalsta pasākumu par labu uzņēmumam Kvaerner Warnow Werft ir atcelts;

| 2) | Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Aker Warnow Werft GmbH un Kvaerner ASA tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Aker Warnow Werft GmbH un Kvaerner ASA tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 106, 30.4.2005.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/23

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. marta spriedums – Borax Europe/Eiropas Kopienu Komisija

(Lieta T-121/05) (1)

(Piekļuve dokumentiem - Regula Nr. 1049/2001 - Dokumenti un skaņas ieraksti - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību - Izņēmums saistībā ar lēmuma pieņemšanas procesa aizsardzību)

2009/C 90/35

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Borax Europe Ltd, Guildford (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – D. Vandermeersch un K. Nordlander, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – P. Costa de Oliveira un I. Chatzigiannis)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas ģenerālsekretāra 2005. gada 17. janvāra lēmumu atteikt piekļuvi noteiktiem dokumentiem un skaņu ierakstiem saistībā ar trīsdesmito pielāgošanu tehniskajai attīstībai, kas tiek veikta Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvai par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (OV, 196, 1. lpp).

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Komisijas ģenerālsekretāra 2005. gada 17. janvāra lēmumu atteikt piekļuvi noteiktiem dokumentiem un skaņu ierakstiem saistībā ar Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvas 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu trīsdesmito pielāgošanu tehniskajai attīstībai; |
| --- | --- |

1)

atcelt Komisijas ģenerālsekretāra 2005. gada 17. janvāra lēmumu atteikt piekļuvi noteiktiem dokumentiem un skaņu ierakstiem saistībā ar Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvas 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu trīsdesmito pielāgošanu tehniskajai attīstībai;

| 2) | Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 143, 11.06.2005.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/23

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. marta spriedums – Borax Europe/Komisija

(Lieta T-166/05) (1)

(Piekļuve dokumentiem - Regula Nr. 1049/2001 - Dokumenti un skaņas ieraksti - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību - Izņēmums saistībā ar lēmuma pieņemšanas procesa aizsardzību)

2009/C 90/36

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Borax Europe Ltd, Guildford (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – D. Vandermeersch un K. Nordlander, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – P. Costa de Oliveira un I. Chatzigiannis)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas ģenerālsekretāra 2005. gada 21. februāra lēmumu atteikt piekļuvi noteiktiem dokumentiem un skaņu ierakstiem saistībā ar trīsdesmito pielāgošanu tehniskajai attīstībai, kas tiek veikta Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvai par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (OV, 196, 1. lpp).

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Komisijas ģenerālsekretāra 2005. gada 17. februāra lēmumu atteikt Borax Europe Ltd. piekļuvi 2004. gada 5. un 6. oktobra sanāksmes ierakstiem, diviem šīs sanāksmes protokoliem, trīspadsmit ekspertu komentāriem, dieviem nozares pārstāvju komentāriem un Dānijas ziņotāja iesniegtajiem dokumentiem; |
| --- | --- |

1)

atcelt Komisijas ģenerālsekretāra 2005. gada 17. februāra lēmumu atteikt Borax Europe Ltd. piekļuvi 2004. gada 5. un 6. oktobra sanāksmes ierakstiem, diviem šīs sanāksmes protokoliem, trīspadsmit ekspertu komentāriem, dieviem nozares pārstāvju komentāriem un Dānijas ziņotāja iesniegtajiem dokumentiem;

| 2) | Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 155, 25.06.2005.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/24 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/24

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Itālija/Komisija

(Lieta T-424/05) (1)

(Valsts atbalsts - Atbalsta shēma, ko Itālijas iestādes ieviesušas noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas - Lēmums, ar kuru atbalstu atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Pienākums norādīt pamatojumu - Pasākuma selektīvais raksturs - Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm un konkurences izkropļošana - EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunkts)

2009/C 90/37

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis – P. Gentili, avvocato dello Stato)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – V. Di Bucci un E. Righini)

Priekšmets

Komisijas 2005. gada 6. septembra Lēmuma 2006/638/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Itālija ir piešķīrusi noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir regulētos tirgos reģistrētu maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas (OV 2006, L 268, 1. lpp.), atcelšana

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 22, 28.01.2006.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/24 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/24

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Associazione italiana del risparmio gestito un Fineco Asset Management/Komisija

(Lieta T-445/05) (1)

(Valsts atbalsts - Atbalsta shēmas ieviešana, ko Itālija ir piešķīrusi noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas - Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Prasība atcelt tiesību aktu - Tieša un individuāla ietekme - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Pasākuma selektīvais raksturs - Atgūšanas pienākums)

2009/C 90/38

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Associazione italiana del risparmio gestito, Roma (Itālija), un Fineco Asset Management SpA, Roma (pārstāvji – G. Eskalārs [G. Escalar], Dž. Čipolla [G. Cipolla] un V. Džordano [V. Giordano], advokāti)

Atbildētāja Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – V. di Buči [V. Di Bucci] un E. Rigīni [E. Righini])

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 6. septembra Lēmumu 2006/638/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Itālija ir piešķīrusi noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir regulētos tirgos reģistrētu maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas (OV 2006, L 268, 1. lpp.).

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | prasītājas sedz tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

prasītājas sedz tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 48, 25.02.2006.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/25 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/25

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Interpipe Niko Tube un Interpipe NTRP/Padome

(Lieta T-249/06) (1)

(Dempings - Dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu imports - Normālās vērtības aprēķināšana - Kopienas ražošanas nozares sadarbība - Korekcija - Funkcijas, kas līdzinās to aģentu funkcijām, kuri strādā par komisijas maksu - Viena ekonomiska vienība - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Saistību piedāvājums - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu)

2009/C 90/39

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāj8: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), agrāk Nikopolsky Seamless Tubes Plant “Niko Tube” ZAT, Nikopole [Nikopol] (Ukraina), Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), agrāk Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, Dņepropetrovska [Dnipropetrovsk] (Ukraina) (pārstāvji – sākotnēji H. G. Kamans [H.-G. Kamann] un P. Vanders Šīrens [P. Vander Schueren], pēc tam P. Vanders Šīrens, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – Dž. P. Hikss [ J.-P. Hix], kam palīdz G. Berišs [G. Berrisch], advokāts)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – sākotnēji H. van Vlīts [H. van Vliet] un T. Šarfs [T. Scharf], pēc tam van Vlīts un K. Talabēra-Rica [K. Talabér-Ricz])

Priekšmets

Par prasību atcelt Padomes 2006. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 954/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 2320/97 un Padomes Regulu (EK) Nr. 348/2000, pārtrauc starpposma un termiņa beigu pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par, inter alia, Krievijas un Rumānijas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, un pārtrauc starpposma pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par dažu, inter alia, Krievijas un Rumānijas, Horvātijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu (OV L 175, 4. lpp.)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Padomes 2006. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 954/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 2320/97 un Padomes Regulu (EK) Nr. 348/2000, pārtrauc starpposma un termiņa beigu pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par, inter alia, Krievijas un Rumānijas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, un pārtrauc starpposma pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par dažu, inter alia, Krievijas un Rumānijas, Horvātijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, 1. pants ir atcelts tiktāl, ciktāl antidempinga maksājumi, kuri ir noteikti attiecībā uz Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) ražoto preču eksportu uz Eiropas Kopienu, pārsniedz to, kurš būtu piemērojams, ja nebūtu veikta eksporta, kurš tiek veikts par komisijas maksu, cenas korekcija, ja pārdošanas [darījumi] būtu notikuši ar saistītu tirdzniecības starpnieku Sepco SA; |
| --- | --- |

1)

Padomes 2006. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 954/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 2320/97 un Padomes Regulu (EK) Nr. 348/2000, pārtrauc starpposma un termiņa beigu pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par, inter alia, Krievijas un Rumānijas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, un pārtrauc starpposma pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par dažu, inter alia, Krievijas un Rumānijas, Horvātijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, 1. pants ir atcelts tiktāl, ciktāl antidempinga maksājumi, kuri ir noteikti attiecībā uz Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) ražoto preču eksportu uz Eiropas Kopienu, pārsniedz to, kurš būtu piemērojams, ja nebūtu veikta eksporta, kurš tiek veikts par komisijas maksu, cenas korekcija, ja pārdošanas [darījumi] būtu notikuši ar saistītu tirdzniecības starpnieku Sepco SA;

| 2) | pārējā daļā prasību noraidīt; |
| --- | --- |

2)

pārējā daļā prasību noraidīt;

| 3) | Padome sedz savus un atlīdzina vienu ceturtdaļu prasītājām radušos tiesāšanās izdevumu. Komisija sedz savus izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Padome sedz savus un atlīdzina vienu ceturtdaļu prasītājām radušos tiesāšanās izdevumu. Komisija sedz savus izdevumus pati.

---

(1)  OV C 261, 28.10.2006.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/25 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/25

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Professional Tennis Registry/ITSB – Registro Profesional de Tenis (“PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY”)

(Lieta T-168/07) (1)

(Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY” reģistrācijas pieteikums - Valsts un Kopienas agrāka grafiska preču zīme “RPT Registro Profesional de Tenis, S.L.” un valsts agrāka grafiska preču zīme “RPT European Registry of Professional Tennis” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

2009/C 90/40

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Professional Tennis Registry, Inc. Hilton Head Island, Caroline du Sud (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – M. Vanhegan un B. Brandreth, barristers)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Botis)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Registro Profersional de Tenis, SL, Madride (Spānija), (pārstāvis – M. Zarobe, avocat)

Priekšmets

Prasība, kas celta par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 28. februāra lēmumu tā redakcijā ar grozījumiem lietā R 1050/2005–1 sakarā ar iebildumu procesu starp Registro Profesional de Tenis, SL un Professional Tennis Registry, Inc.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 28. februāra lēmumu tā redakcijā ar grozījumiem lietā R 1050/2005–1 atcelt;. |
| --- | --- |

1)

Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 28. februāra lēmumu tā redakcijā ar grozījumiem lietā R 1050/2005–1 atcelt;.

| 2) | ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Professional Tennis Registry, Inc. radušos tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Professional Tennis Registry, Inc. radušos tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Registro Profesional de Tenis, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Registro Profesional de Tenis, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 170, 21.07.2007.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/26 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/26

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. marta spriedums – Piccoli/ITSB (“Gliemežvāka attēls”)

(Lieta T-8/08) (1)

(Kopienas preču zīme - Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Gliemežvāka attēls - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkts)

2009/C 90/41

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: G. M. Piccoli Srl, Alzano Lombardo, Itālija (pārstāvis – S. Giudici un S. Caselli, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – L. Rampini)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 28. septembra lēmumu (lieta R530/2007-1) par pieteikumu reģistrēt trīsdimensiju preču zīmi, kuru veido gliemežvāka attēls, kā Kopienas preču zīmi.

Rezolutīvā daļa

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | G. M. Piccoli Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

G. M. Piccoli Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 64, 8.3.2008.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/26 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/26

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 18. februāra rīkojums – IMS/Komisija

(Lieta T-346/06) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu un atlīdzināt zaudējumus - Direktīva 98/37/EK - Mašīnas ar CE marķējumu - Cilvēku drošības apdraudējums - Valsts aizlieguma pasākums - Komisijas atzinums, ar ko pasākumu atzīst par pamatotu - Prasība atcelt tiesību aktu - Apstrīdētā akta atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Nepieņemamība)

2009/C 90/42

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Industria Masetto Schio Srl (IMS), Schio (Itālija) (pārstāvji – F. Colonna un T. Romolotti, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – C. Zadra un D. Lawunmi)

Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Francijas Republika (pārstāvis – G. de Bergues)

Priekšmets

Pirmkārt, lūgums atcelt Komisijas 2006. gada 6. septembra atzinumu C(2006) 3914 par aizlieguma pasākumu, ko Francijas iestādes veikušas attiecībā uz IMS preču zīmes mehāniskajām presēm, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību, lai panāktu kompensāciju par prasītājas iespējami ciestajiem zaudējumiem pēc minētā atzinuma pieņemšanas.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | izbeigt tiesvedību par prasību par zaudējumu atlīdzību; |
| --- | --- |

1)

izbeigt tiesvedību par prasību par zaudējumu atlīdzību;

| 2) | pārējā daļā prasību noraidīt kā nepieņemamu; |
| --- | --- |

2)

pārējā daļā prasību noraidīt kā nepieņemamu;

| 3) | Komisija sedz tiesāšanās izdevumus, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā. Attiecība uz pārējiem tiesāšanās izdevumiem Komisija un Industria Masetto Schio Srl (IMS) katra sedz pusi no tiesāšanās izdevumiem; |
| --- | --- |

3)

Komisija sedz tiesāšanās izdevumus, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā. Attiecība uz pārējiem tiesāšanās izdevumiem Komisija un Industria Masetto Schio Srl (IMS) katra sedz pusi no tiesāšanās izdevumiem;

| 4) | Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

4)

Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 20, 27.01.2007.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/27 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/27

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 15. janvāra rīkojums – Braun-Neumann/Parlaments

(Lieta T-306/08 P) (1)

(Apelācijas sūdzība - Civildienests - Pensijas - Apgādnieka zaudējuma pensija - Pārskaitījums 50 % apmērā otra pārdzīvojušā laulātā esamības dēļ - Nelabvēlīgs akts - Novēlota sūdzība)

2009/C 90/43

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann, Lohr-sur-le-Main (Vācija) (pārstāvis – P. Ames, advokāts)

Pretējā puse procesā: Eiropas Parlaments (pārstāvji – K. Zejdová un S. Seyr)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 23. maija rīkojumu lietā F-79/07 Braun-Neumann/Parlaments (Krājumā vēl nav publicēts) un prasība atcelt šo rīkojumu.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas šajā instancē radušies, pats. |
| --- | --- |

2)

katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas šajā instancē radušies, pats.

---

(1)  OV C 247, 27.09.2008.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/27 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/27

---

Prasība, kas celta 2009. gada 6. februārī – Grieķijas Republika/Komisija

(Lieta T-46/09)

2009/C 90/44

Tiesvedības valoda – grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – B. Kontolaimos, I. Chalkias un S. Charitaki, valsts juridiskie pārstāvji, un S. Papaioannou, Valsts juridiskā dienesta pārstāvis procesā)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt un grozīt apstrīdēto lēmumu saskaņā ar turpinājumā detalizēti norādīto un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

atcelt un grozīt apstrīdēto lēmumu saskaņā ar turpinājumā detalizēti norādīto un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību tiek apstrīdēts Komisijas 2008. gada 8. decembra Lēmums C (2008) 7820, galīgā redakcija, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz dažus izdevumus, kas dalībvalstīm radušies Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas un Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) ietvaros, par kuru prasītāja tika informēta ar paziņojumu SG-Greffe (2008) D 207864/09-12-2008.

Savas prasības atbalstam prasītāja norāda uz divpadsmit pamatiem.

Proti, attiecībā uz citrusaugļkopības nozari un saskaņā ar pirmo atcelšanas pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija tiktāl, ciktāl runa ir par ierosināto korekciju, ir nepareizi interpretējusi un kļūdaini piemērojusi Komisijas aktus AGRI VI 5330/97, AGRI 61495/2002/REV I un AGRI/60637/2006 (ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas finanšu seku aprēķināšana – Prasījumu nepamatojums – Recidīvs), jo nebija pamatuzraudzības nepietiekamība, kā arī nebija nepilnības atbalsta citrusaugļkopības nozarei regulējumā, bet saskaņā ar otro atcelšanas pamatu tā apgalvo, ka Komisija ir kļūdaini izvērtējusi faktiskos apstākļus un noteikusi nesamērīgu finanšu korekciju, jo bija veiktas administratīvās un grāmatvedības pārbaudes, un samaksa, kas tika veikta skaidrā naudā, attiecās tikai uz vienu gadījumu.

Attiecībā uz valsts atbalstu kokvilnas nozarei un, balstoties uz trešo atcelšanas pamatu, prasītāja norāda uz pieciem īpašiem argumentiem: a) pēc tās uzskatiem korekcija ir patvaļīga un nesamērīga, jo netika ņemti vērā sistēmas uzlabojumi un grozījums, kas novēloti 2001. gadā tika izdarīts attiecībā uz valsts atbalstu kokvilnas nozarē; b) ņemot vērā, ka pārbaudes sistēma attiecībā uz diviem periodiem nebija viena un tā pati, korekcijai attiecībā uz katru gadu vajadzēja būt atšķirīgai; c) Integrēto administrācijas un kontroles sistēmu (IAKS) bija nodrošinājis valsts atbalsta kokvilnas nozarei; d) vides pasākumi bija pārbaudīti savlaicīgi un e) virsmu (5 %) uzraudzība vietā un laikā bija savlaicīga un efektīva.

Tiktāl, ciktāl attiecībā uz prēmijām, kas tika piešķirtas liellopu gaļas nozarē, un saskaņā ar ceturto atcelšanas pamatu prasītāja norāda, ka apstrīdētais lēmums ir kļūdains, jo tas tika pieņemts, pārkāpjot saprātīgu grāmatošanas procedūras termiņu, un tas ir jāatceļ, jo to pieņēma ratione temporis [attiecīgajā brīdī] nekompetenta iestāde un/vai tas tika pieņemts pēc tam, kad bija pārkāptas Komisijas tiesības un/vai ar to tiek pārkāpta dalībvalstu tiesiskā drošība.

Ar piekto atcelšanas pamatu prasītāja pakārtoti apgalvo, ka Komisijas lēmums ir jāatceļ tādēļ, ka, nosakot korekciju, šis lēmums attiecas uz laika periodu, kurš bija pirms kopīgās vēstules par kompromisu vai, jā tādas nebija, pirms apsvērumu vēstules nosūtīšanas.

Ar sesto atcelšanas pamatu un it īpaši attiecībā uz korekcijas noteikšanas iemesliem, prasītāja apgalvo, ka ir kļūdaini interpretēts un piemērots Regulas (EK) Nr. 1258/99 (1) 7. pants un norādes, kļūdaini izvērtēti faktiskie apstākļi un pierādījumi un tāpat pieļautas kļūdas faktos, kā arī nav sniegts pamatojums.

Attiecībā uz valsts atbalstu olīveļļas nozarei un saskaņā ar septīto atcelšanas pamatu prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir kļūdains, jo tas tika pieņemts, pārsniedzot saprātīgu grāmatojuma procedūrai noteikto termiņu, un tas ir jāatceļ, jo to pieņēma iestāde, kura attiecīgajā brīdī ratione temporis nebija nekompetenta, un/vai tas tika pieņemts pēc tam, kad bija pārkāptas Komisijas tiesības un/vai tiktāl, ciktāl ar to tiek pārkāptas dalībvalstu tiesiskā drošība.

Ar astoto atcelšanas pamatu prasītāja pakārtoti apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir kļūdains, jo korekcija tika noteikta par laika periodu pirms kopīgās vēstules par kompromisu vai, ja tādas nebija, pirms apsvērumu vēstules nosūtīšanas.

Ar devīto atcelšanas pamatu un it īpaši tiktāl, ciktāl attiecībā uz korekcijas piemērošanas iemesliem, prasītāja apgalvo, ka apstrīdēto lēmumu ir jāatceļ, jo ir kļūdaini interpretēta Regula (EK) Nr. 1258/99 un Regula (EK) Nr. 1663/95 (2), Norādes VI/5330/97 un AGRI/61495/2002 un atsevišķi Regulas (EEK) Nr. 2261/84 (3) (16. pants), Regulas (EK) Nr. 2366/98 (4) (27. un 28. pants) un Regulas (EK) Nr. 1638/98 (5) (2. pants un 2 a pants) noteikumi, kļūdas faktos, nepareizi izvērtēti faktiskie apstākļi, trūkst pamatojuma, kā arī pārkāpts samērīguma princips.

Visbeidzot, attiecībā uz maksimālā korekciju/novēloto maksājumu finanšu sliekšņa pārsniegšanu un ar desmito atcelšanas pamatu prasītāja apgalvo, ka ir jāatceļ apstrīdētais lēmums tiktāl, ciktāl tas attiecas uz izmeklēšanu FA/2005/70, jo ar to tiek pārkāptas tiesību normas attiecībā uz grāmatojumu noskaidrošanas procedūru un Regula (EK) Nr. 817/2004 (6), kā arī tajā nav norādīts pamatojums un ar to tiek pārkāpts samērīguma princips.

Ar vienpadsmito atcelšanas pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisijas lēmumu ir jāatceļ arī tādēļ, ka nodaļā, kas attiecas uz revīzijas izmeklēšanu FA/2006/108, ir pārkāptas tiesību normas attiecībā uz grāmatojumu noskaidrošanas procedūru un kļūdaini piemērota Regula (EK) Nr. 296/96 (7), nepareizi izvērtēti fakti, trūkst pamatojuma un pārkāpts samērīguma princips, savukārt nobeigumā ar divpadsmito atcelšanas pamatu prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma nodaļā attiecībā uz izmeklēšanu FA/2006/137 nav norādīts pietiekošs pamatojums.

---

(1)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 160, 103. lpp.).

(2)  Komisijas 1995. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1663/95, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EEK) Nr. 729/70 attiecībā uz ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas procedūru (OV L 159, 6. lpp.).

(3)  Padomes 1984. gada 17. jūlija Regula (EEK) Nr. 226/841, ar ko paredz vispārīgus noteikumus attiecībā uz atbalsta piešķiršanu par olīveļļas ražošanu un atbalstu olīveļļas ražotāju organizācijām (OV L 208, 3. lpp.).

(4)  Komisijas 1998. gada 30. oktobra Regula (EK) Nr. 2366/98, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus olīveļļas ražošanas atbalsta sistēmas piemērošanai 1998./1999., 1999./2000. un 2000./2001. tirdzniecības gadam (OV L 293, 50. lpp.).

(5)  Padomes 1998. gada 20. jūlija Regula (EK) Nr. 1638/98, ar ko groza Regulu Nr. 136/66/EEK par eļļas un tauku tirgus kopīgo organizāciju (OV L 210, 32. lpp.).

(6)  Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 817/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai (OV L 153, 31. lpp.).

(7)  Komisijas 1996. gada 16. februāra Regula (EK) Nr. 296/96 par datiem, kas dalībvalstīm jānosūta, un par izdevumu, kurus finansē Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļa, ikmēneša iegrāmatošanu, un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 2776/88 (OV L 39, 5. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/29 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/29

---

Prasība, kas celta 2009. gada 30. janvārī – Evropaïki Dynamiki/Komisija

(Lieta T-49/09)

2009/C 90/45

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji – N. Korogiannakis un P. Katsimani, lawyers)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Komisijas lēmumu noraidīt prasītāja piedāvājumu, ko tas bija iesniedzis, atsaucoties uz atklāto konkursu REGIO-A4-2008-1 “Reģionu politikas Ģenerāldirektorāta informātikas sistēmas uzturēšana un attīstīšana” (1), kas prasītājam tika paziņots ar 2008. gada 21. novembra vēstuli, kā arī visus turpmākos saistītos lēmumus, tostarp lēmumu piešķirt līguma slēgšanas tiesības veiksmīgajam pretendentam; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu noraidīt prasītāja piedāvājumu, ko tas bija iesniedzis, atsaucoties uz atklāto konkursu REGIO-A4-2008-1 “Reģionu politikas Ģenerāldirektorāta informātikas sistēmas uzturēšana un attīstīšana” (1), kas prasītājam tika paziņots ar 2008. gada 21. novembra vēstuli, kā arī visus turpmākos saistītos lēmumus, tostarp lēmumu piešķirt līguma slēgšanas tiesības veiksmīgajam pretendentam;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus EUR 4 520 845,05 apmērā, kas prasītājam radušies saistībā ar šo konkursa procedūru; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus EUR 4 520 845,05 apmērā, kas prasītājam radušies saistībā ar šo konkursa procedūru;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pat ja šī prasība tiktu noraidīta. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pat ja šī prasība tiktu noraidīta.

Pamati un galvenie argumenti

Šajā lietā prasītājs lūdz atcelt atbildētājas lēmumu noraidīt tā piedāvājumu, ko tas iesniedzis, atsaucoties uz atklāto konkursu REGIO-A4-2008-1 “Reģionu politikas Ģenerāldirektorāta informātikas sistēmas uzturēšana un attīstīšana”, un piešķirt līguma slēgšanas tiesības veiksmīgajam pretendentam. Prasītājs pieprasa arī atlīdzināt zaudējumus, kas viņam radušies saistībā ar konkursa procedūru.

Savu prasījumu atbalstam prasītājs izvirza četrus pamatus:

Pirmkārt, tas norāda, ka Komisija ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, a posteriori paredzot kritērijus, kuri pretendentiem nebija zināmi, un izmantojot diskriminējošu vērtēšanas formulu.

Otrkārt, prasītājs uzskata, ka vērtēšanas komiteja savu lēmumu nav pietiekami pamatojusi.

Treškārt, prasītājs apgalvo, ka Komisija, izveidojot papildu vērtēšanas komiteju, nav ievērojusi būtiskas procesuālas prasības.

Ceturtkārt, prasītājs norāda, ka atbildētāja prasītāja piedāvājuma vērtējumu ir balstījusi uz nepamatotiem apsvērumiem un pieņēmumiem, tādējādi pieļaujot nopietnas un acīmredzamas kļūdas vērtējumā un nepareizi izmantojot pilnvaras.

---

(1)  OV 2008/S 117-155067

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/29 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/29

---

Prasība, kas celta 2009. gada 3. februārī – Ifemy's/ITSB – Dada & Co Kids (“Dada & Co. kids”)

(Lieta T-50/09)

2009/C 90/46

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ifemy's Holding GmbH, Minhene (Vācija) (pārstāvis – H. G. Augustinowski, lawyer)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Dada & Co Kids Srl, Prato (Itālija)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 27. novembra lēmumu lietā R 911/2008-4 un |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 27. novembra lēmumu lietā R 911/2008-4 un

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Dada & Co. Kids” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiskas preču zīmes “DADA” reģistrācija Nr. 30 114 449 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: vienlīdzīgas attieksmes, godīgas konkurences un tiesiskuma principu, kas ietverti EKL 2. un 3. pantā, pārkāpums, kā arī Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta un 80. panta 1. punkta un Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 50. noteikuma 2. punkta un 80. noteikuma 2. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome nav atcēlusi Iebildumu nodaļas lēmumu, kurā ir nepareizi norādīta prasītāja, un turklāt kļūdaini konstatējusi, ka procesā Iebildumu nodaļā prasītājai bija visas iespējas iesniegt attiecīgus pierādījumus.

---

(1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995, L 303, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/30 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/30

---

Prasība, kas celta 2009. gada. 11. februārī – Cafea/ITSB – Christian (“BEST FARM”)

(Lieta T-53/09)

2009/C 90/47

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Cafea GmbH, Hamburga (Vācija) (pārstāvji – C. Schumann un M. Hartmann, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Dieter Christian, Frankfurte (Vācija)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 27. novembra lēmumu apelācijas lietā R 420/2008-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 27. novembra lēmumu apelācijas lietā R 420/2008-1;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | piespriest reģistrācijas pieteikuma iesniedzējam atlīdzināt iebildumu un apelācijas procesa izdevumus Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā. |
| --- | --- |

—

piespriest reģistrācijas pieteikuma iesniedzējam atlīdzināt iebildumu un apelācijas procesa izdevumus Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Dieter Christian

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BEST FARM” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30., 31. un 32. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 089 281)

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja ar savu agrāko firmas nosaukumu KORD Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “BESTFORM” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 29., 30., 32., 33. un 42. klasē (Nr. 30 056 334)

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm pastāvot sajaukšanas iespēja vai vismaz asociācijas iespēja

---

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/30 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/30

---

Prasība, kas celta 2009. gada 11. februārī – XXXLutz Marken/ITSB – Natura Selection (“Linea Natura Natur hat immer Stil”)

(Lieta T-54/09)

2009/C 90/48

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: XXXLutz Marken GmbH, Wels (Austrija) (pārstāvis – H. Pannen, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Natura Selection SL, Barselona (Spānija)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 28. novembra lēmumu lietā R 1787/2007-2; |
| --- | --- |

—

atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 28. novembra lēmumu lietā R 1787/2007-2;

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Linea Natura Natur hat immer Stil” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 8., 14., 16., 20., 21., 24., 25. un 27. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 626 693)

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Natura Selection S.L.

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme “natura selection” (Kopienas preču zīme Nr. 2 016 384) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 14., 16., 20., 25., 35., 38., 39. un 42. klasē, kā arī citas Kopienas preču zīmes un Spānijas preču zīmes, kas ietver vārdu “natura”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 14., 16., 20., 21., 24., 25., 27., 28., 35., 39. un 42. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas

---

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/31 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/31

---

Prasība, kas celta 2009. gada 13. februārī – Saint–Gobain Glass France u.c./Komisija

(Lieta T-56/09)

2009/C 90/49

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Saint-Gobain Glass France SA, Courbevoie (Francija), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG, Aachen (Vācija), Saint-Gobain Sekurit France SAS, Thourotte (Francija) (pārstāvji – B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, M. Guillaumond un E. Venot, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi
   (1):

| — | atcelt grozīto Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmuma C (2008) 6815, galīgā redakcija, par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru lietā COMP/39.125 – stikls, ko izmanto automašīnām, versiju, kura pieņemta ar 2009. gada 11. februāra Lēmumu C (2009) 863, galīgā redakcija, kura prasītājām paziņota 2009. gada 13. un 16. februārī, kā arī iemeslus, ar kuriem ir pamatota rezolutīvā daļa, tiktāl, ciktāl šī lēmuma grozītā versija ir adresēta prasītājām, vai alternatīvi [atcelt] tā otro punktu; |
| --- | --- |

—

atcelt grozīto Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmuma C (2008) 6815, galīgā redakcija, par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru lietā COMP/39.125 – stikls, ko izmanto automašīnām, versiju, kura pieņemta ar 2009. gada 11. februāra Lēmumu C (2009) 863, galīgā redakcija, kura prasītājām paziņota 2009. gada 13. un 16. februārī, kā arī iemeslus, ar kuriem ir pamatota rezolutīvā daļa, tiktāl, ciktāl šī lēmuma grozītā versija ir adresēta prasītājām, vai alternatīvi [atcelt] tā otro punktu;

| — | pakārtoti samazināt prasītājām ar lēmuma grozītās versijas, kura pieņemta ar 2009. gada 11. februāra Lēmumu C (2009) 863, galīgā redakcija, kura prasītājām paziņota 2009. gada 13. un 16. februārī, 2. pantu uzlikto naudas sodu līdz atbilstošai summai; |
| --- | --- |

—

pakārtoti samazināt prasītājām ar lēmuma grozītās versijas, kura pieņemta ar 2009. gada 11. februāra Lēmumu C (2009) 863, galīgā redakcija, kura prasītājām paziņota 2009. gada 13. un 16. februārī, 2. pantu uzlikto naudas sodu līdz atbilstošai summai;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību prasītājas lūdz daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmuma C (2008) 6815, galīgā redakcija, lietā COMP/39.125 – stikls, ko izmanto automašīnām, ar kuru Komisija konstatēja, ka daži uzņēmumi, tostarp prasītājas, ir pārkāpuši EKL 81. pantu 1. punktu un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53. pantu 1. punktu, sadalot stikla, ko izmanto automašīnām, piegādes līgumus un saskaņojot to cenu politikas un apgādes stratēģijas Eiropas stikla, kuru izmanto automašīnām, tirgū.

Savas prasības pamatojumā prasītājas izvirza astoņus pamatus, kas attiecas:

| — | tiesību uz [lietas izskatīšanu] neatkarīgā un objektīvā tiesā un tiesību uz nevainīguma prezumpcijas ievērošanu pārkāpumu, jo naudas sodu esot uzlikusi administratīva iestāde, kurai ir gan izmeklēšanas, gan sankciju noteikšanas pilnvaras, kā arī Regulas Nr. 1/2003 (2) prettiesiskumu tiktāl, ciktāl tajā nav neparedzētas šī tiesības uz [lietas izskatīšanu] neatkarīgā un objektīvā tiesā; |
| --- | --- |

—

tiesību uz [lietas izskatīšanu] neatkarīgā un objektīvā tiesā un tiesību uz nevainīguma prezumpcijas ievērošanu pārkāpumu, jo naudas sodu esot uzlikusi administratīva iestāde, kurai ir gan izmeklēšanas, gan sankciju noteikšanas pilnvaras, kā arī Regulas Nr. 1/2003 (2) prettiesiskumu tiktāl, ciktāl tajā nav neparedzētas šī tiesības uz [lietas izskatīšanu] neatkarīgā un objektīvā tiesā;

| — | prasītāju tiesību tikt uzklausītām pārkāpumu, jo Komisija sacīkstes procesā nav aplūkojusi naudas soda aprēķina metodi, piemērojot 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda jomā (3); |
| --- | --- |

—

prasītāju tiesību tikt uzklausītām pārkāpumu, jo Komisija sacīkstes procesā nav aplūkojusi naudas soda aprēķina metodi, piemērojot 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda jomā (3);

| — | EKL 253. panta pārkāpumu, jo apstrīdētais lēmums neesot tiesiski pietiekami pamatots tiktāl, ciktāl Komisija neesot konkrēti paskaidrojusi, pamatojoties uz kurām tirdzniecības [darbībām] tika aprēķināts ar pārkāpumu saistītais apgrozījums; |
| --- | --- |

—

EKL 253. panta pārkāpumu, jo apstrīdētais lēmums neesot tiesiski pietiekami pamatots tiktāl, ciktāl Komisija neesot konkrēti paskaidrojusi, pamatojoties uz kurām tirdzniecības [darbībām] tika aprēķināts ar pārkāpumu saistītais apgrozījums;

| — | Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta un sodu individuālā rakstura principa pārkāpumu, kā arī pilnvaru nepareizu izmantošanu, jo 10 % maksimālo robežu būtu bijis jāpiemēro tikai prasītāju apgrozījumam, izslēdzot Compagnie de Saint-Gobain apgrozījumu; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta un sodu individuālā rakstura principa pārkāpumu, kā arī pilnvaru nepareizu izmantošanu, jo 10 % maksimālo robežu būtu bijis jāpiemēro tikai prasītāju apgrozījumam, izslēdzot Compagnie de Saint-Gobain apgrozījumu;

| — | sodu atpakaļejoša spēka aizlieguma principa pārkāpumu, jo Komisija esot piemērojusi ar atpakaļejošu spēku 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda jomā, kas izraisīja būtisku neparedzamu naudas sodu līmeņa paaugstināšanu, apstrīdēto lēmumu pamatojot ar šīm Pamatnostādnēm, neskatoties uz faktu, ka tās tika pieņemtas tikai pēc pārkāpuma izbeigšanas; |
| --- | --- |

—

sodu atpakaļejoša spēka aizlieguma principa pārkāpumu, jo Komisija esot piemērojusi ar atpakaļejošu spēku 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda jomā, kas izraisīja būtisku neparedzamu naudas sodu līmeņa paaugstināšanu, apstrīdēto lēmumu pamatojot ar šīm Pamatnostādnēm, neskatoties uz faktu, ka tās tika pieņemtas tikai pēc pārkāpuma izbeigšanas;

| — | samērīguma principa pārkāpumu, nosakot pārāk lielu, nesamērīgu un ar preventīvo mērķi nepamatojamu naudas sodu; |
| --- | --- |

—

samērīguma principa pārkāpumu, nosakot pārāk lielu, nesamērīgu un ar preventīvo mērķi nepamatojamu naudas sodu;

| — | Regulas Nr. 1/2003 23. panta pārkāpumu un pamatojuma neesamību, jo Komisijai nebija tiesību pamatoties uz diviem recidīva gadījumiem, kuri apstrīdētajā lēmumā tiek uzskatīti par nozīmīgiem, sakarā ar to, ka prasītājas neesot neviena no šiem abiem lēmumiem adresātes; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 1/2003 23. panta pārkāpumu un pamatojuma neesamību, jo Komisijai nebija tiesību pamatoties uz diviem recidīva gadījumiem, kuri apstrīdētajā lēmumā tiek uzskatīti par nozīmīgiem, sakarā ar to, ka prasītājas neesot neviena no šiem abiem lēmumiem adresātes;

| — | kļūdu tiesību piemērošanā un novērtēšanā, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta a) apakšpunktu un 3. punktu, jo Komisija, aprēķinot naudas sodu, neesot ņēmusi vērā to, ka prasītājas nav apstrīdējušas faktu svarīgumu. |
| --- | --- |

—

kļūdu tiesību piemērošanā un novērtēšanā, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta a) apakšpunktu un 3. punktu, jo Komisija, aprēķinot naudas sodu, neesot ņēmusi vērā to, ka prasītājas nav apstrīdējušas faktu svarīgumu.

---

(1)  Ar grozījumiem, kas sakarā ar Komisijas pieņemtajiem apstrīdētā lēmuma labojumiem ir izdarīti pēc prasības celšanas.

(2)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

(3)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/32 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/32

---

Prasība, kas celta 2009. gada 18. februārī – Soliver/Komisija

(Lieta T-68/09)

2009/C 90/50

Tiesvedības valoda – holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Soliver NV, Roeselare (Beļģija) (pārstāvji – H. Gilliams un J. Bocken, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt 1. pantu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumā lietā COMP/39.125-Automašīnu stikls, ciktāl tajā noteikts, ka prasītāja laikposmā no 2001. gada 19. novembra līdz 2003. gada 11. martam ir piedalījusies šajā lēmumā konstatētajā pārkāpumā; |
| --- | --- |

—

atcelt 1. pantu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumā lietā COMP/39.125-Automašīnu stikls, ciktāl tajā noteikts, ka prasītāja laikposmā no 2001. gada 19. novembra līdz 2003. gada 11. martam ir piedalījusies šajā lēmumā konstatētajā pārkāpumā;

| — | atcelt 2. pantu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumā lietā COMP/39.125-Automašīnu stikls, ciktāl ar to prasītājai noteikts naudas sods EUR 4 396 000 apmērā; |
| --- | --- |

—

atcelt 2. pantu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumā lietā COMP/39.125-Automašīnu stikls, ciktāl ar to prasītājai noteikts naudas sods EUR 4 396 000 apmērā;

| — | alternatīvi, būtiski samazināt prasītājai noteikto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

alternatīvi, būtiski samazināt prasītājai noteikto naudas sodu;

| — | katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāja vispirms norāda uz EKL 81. panta un EEZ 53. panta pārkāpumu un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, kā arī acīmredzami kļūdainu faktu novērtējumu. Prasītāja norāda, ka apstrīdētajā lēmumā kļūdaini norādīts, ka laikposmā no 2001. gada 19. novembra līdz 2003. gada 11. martam prasītāja piedalījās apstrīdētā lēmuma 1. pantā konstatētajā pārkāpumā.

Otrkārt, prasītāja norāda, ka Komisijas izmantotais apgrozījuma apjoms nav pamatots, tas neatbilst Pamatnostādnēm naudas soda aprēķināšanai, neļauj prasītājai sevi aizstāvēt, ir pretrunā nevainīguma prezumpcijai un pārkāpj vienlīdzīgas attieksmes principu.

Treškārt, prasītāja norāda uz vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, samērīguma principa pārkāpumu, Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai pārkāpumu, kā arī pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. Kā uzskata prasītāja, aprēķinot prasītājas naudas soda pamatsummu, Komisija izmantoja pārmērīgi lielu apgrozījuma apjoma procentu.

Ceturtkārt, prasītāja norāda uz samērīguma principa pārkāpumu, vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, kā arī acīmredzami kļūdainu faktu vērtējumu tādējādi, ka Komisija pareizināja prasītājas apgrozījumu ar gadu skaitu, kurus, kā tiek apgalvots, prasītāja esot piedalījusies apstrīdētā lēmuma 1. pantā konstatētajā pārkāpumā.

Piektkārt, prasītāja norāda uz atpakaļejošā spēka aizlieguma pārkāpumu. Kā uzskata prasītāja, Komisija piemēro 2006. gada pamatnostādnes (1) apgalvotajam pārkāpumam, kurš beidzās pirms šo pamatnostādņu spēkā stāšanās.

Sestkārt, prasītāja norāda uz vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, samērīguma principa pārkāpumu, kā arī acīmredzami kļūdainu faktu vērtējumu tādējādi, ka Komisija palielināja prasītājas naudas soda pamatsummu par papildu 16 % no apgrozījuma.

Septītkārt, prasītāja norāda uz EKL 81. panta un Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai pārkāpumu, jo, aprēķinot prasītājas naudas sodu, Komisija atteicās ņemt vērā vairākus prasītājas vainu mīkstinošus apstākļus.

---

(1)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2006, C 210, 2. lpp.)

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/33 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/33

---

Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Provincie Groningen un Provincie Drenthe/Komisija

(Lieta T-69/09)

2009/C 90/51

Tiesvedības valoda – holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Provincie Groningen, Groningen (Nīderlande), un Provincie Drenthe, Assen (Nīderlande) (pārstāvji – C. Dekker un E. Belhadj, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | daļēji atcelt 2. pantu Komisijas 2008. gada 11. decembra Lēmumā C (2008) 8355 par Eiropas Reģionālās attīstības fonda palīdzības, kura tika apstiprināta ar vienotu programmdokumentu attiecībā uz Groningen-Drenthe reģionu, kas ietilpst mērķī Nr. 2, – Nr. 97.07.13.003 – atbilstoši Komisijas 1997. gada 26. maija Lēmumam C (1997) 1362, samazināšanu tiktāl, ciktāl pirmais minētais lēmums attiecas uz izdarīto 2 % pamatlikmes korekciju EUR 1 139 346,24 apmērā un kopējā izdevumu summa ir noteikta NLG 8 441 804 apmērā, kas tika atzīta par nedotējamu, un ciktāl tas attiecas uz ekstrapolēto korekciju 5,76 %, kā arī uz korekciju NLG 1 160 456 apmērā saistībā ar nenotikušajiem konkursiem, nepārsniedzot publisko iepirkumu direktīvās minētās robežvērtības; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt 2. pantu Komisijas 2008. gada 11. decembra Lēmumā C (2008) 8355 par Eiropas Reģionālās attīstības fonda palīdzības, kura tika apstiprināta ar vienotu programmdokumentu attiecībā uz Groningen-Drenthe reģionu, kas ietilpst mērķī Nr. 2, – Nr. 97.07.13.003 – atbilstoši Komisijas 1997. gada 26. maija Lēmumam C (1997) 1362, samazināšanu tiktāl, ciktāl pirmais minētais lēmums attiecas uz izdarīto 2 % pamatlikmes korekciju EUR 1 139 346,24 apmērā un kopējā izdevumu summa ir noteikta NLG 8 441 804 apmērā, kas tika atzīta par nedotējamu, un ciktāl tas attiecas uz ekstrapolēto korekciju 5,76 %, kā arī uz korekciju NLG 1 160 456 apmērā saistībā ar nenotikušajiem konkursiem, nepārsniedzot publisko iepirkumu direktīvās minētās robežvērtības;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītājas apgalvo, pirmkārt, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 4253/88 (1) 24. pants, jo Komisija sakarā ar konstatētajām nelikumībām veica ekstrapolētu korekciju 5,76 % un par īpašo projekta un programmas noteikumu neievērošanu pamatlikmes korekciju 2 %, lai gan šīs korekcijas nevar būt balstītas uz minēto pantu.

Otrkārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpts EKL 28. un 49. pants, jo Komisija nav atzinusi, ka tiesības slēgt publiskā iepirkuma līgumus, kuru vērtība ir zemāka par Direktīvās 93/97/EEK (2), 93/38/EEK (3) un 92/50/EEK (4) par publiskajiem iepirkumiem minētajām robežvērtībām, ir jāpiešķir atbilstoši noteikumiem par preču brīvu apriti un pakalpojumu sniegšanas brīvību tikai tad, ja pastāv pārrobežu aspekts.

Treškārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpts tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi, jo Komisija ir konstatējusi, ka publiskā iepirkuma līgumi, kuru vērtība ir zemāka par direktīvās par publiskajiem iepirkumiem minētajām robežvērtībām, drīkst tikt piešķirti tikai atbilstoši noteikumiem par preču brīvu apriti un pakalpojumu sniegšanas brīvību, lai gan tas vienotā programmdokumenta attiecībā uz Groningen-Drenthe reģionu, kas ietilpst mērķī Nr. 2, īstenošanas laikā nebija skaidrs.

Ceturtkārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpts EK līgums, it īpaši, EKL 211. pants, jo Komisija apgalvotās valsts projekta priekšnosacījumu neievērošanas dēļ izdarīja pamatlikmes samazinājumu par 2 %, lai gan tai nebija šādu tiesību.

Piektkārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāptas Regulas Nr. 4253/88 un 2064/97 (5), jo Komisija neņēma vērā to, ka prasītājas bija izpildījušas savus pienākumus attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmu.

Sestkārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, jo Komisija ir tām radījusi pamatotu paļāvību, ka esošā pārvaldības un kontroles sistēma un citi uzraudzības veidi ir pietiekami, lai izpildītu to pienākumus.

Septītkārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpta Regula Nr. 4253/88, jo Komisija nepamatoti nosprieda, ka projekts “Noord-Zuidroute” nav savlaicīgi pabeigts un pārvaldības un kontroles sistēmās ir trūkumi, kuru dēļ ir ticis izdarīts pamatlikmes samazinājums par 2 %.

Astotkārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpta Direktīva 93/36/EEK (6), jo Komisija nepamatoti nosprieda, ka projekta “Waterfabriek Noorder Dieranpark Emmen” ietvaros ir tikuši noslēgti līgumi par membrānu un procesa vadības sistēmas piegādi, kuru slēgšanas tiesības ir piešķirtas pretēji Direktīvas 93/36/EEK noteikumiem, neizsludinot nekādu konkursu, lai gan Direktīva 93/36/EEK to šajā gadījumā pilnībā atļauj.

Devītkārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāptas Direktīvas 92/50/EEK un 93/37/EEK, jo Komisija nepamatoti nosprieda, ka projekta “Waterfabriek Noorder Dierenpark Emmen” ietvaros ir noslēgts līgums par projekta un ietvarvadību, kura slēgšanas tiesības esot piešķirtas pretēji Direktīvas 92/50/EEK noteikumiem bez jebkāda konkursa, lai gan šis līgums esot būvdarbu izpildes līguma Direktīvas 93/37/EEK izpratnē daļa un līdz ar to tas nav īpaši jāizsludina.

Desmitkārt, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpta Direktīva 93/38/EEK, jo Komisija nepamatoti nosprieda, ka projekta “Centraal Station Groningen” ievaros tiesības slēgt līgumu par īpašumu īri glabāšanai uz laiku ir piešķirtas pretēji Direktīvas 93/38/EEK noteikumiem, lai gan šī glabāšana uz laiku ir jāuzskata par “būvdarbiem” Direktīvas 93/38/EEK izpratnē.

Vienpadsmitkārt, prasītājas apgalvo, ka pārkāpta Regula Nr. 4253/88, jo Komisija nepamatoti nosprieda, ka tehnoloģiju centra “Noord-Niederland” atbalstīšana neatbilst vienotajam programmdokumentam.

Visbeidzot, prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpts EK līgums un Regula Nr. 4253/88, jo Komisija, lai noteiktu kopējo kļūdu kvotu, nepamatoti ņēma vērā konstatējumus attiecībā uz “Verbouwplan Martinihal Groningen”.

---

(1)  Padomes 1988. gada 19. decembra Regula (EEK) Nr. 4253/88 par Regulas (EEK) Nr. 2052/88 īstenošanu attiecībā uz dažādu struktūrfondu intervenču, no vienas puse, un to un Eiropas Investīciju bankas intervenču un citiem pieejamo finanšu instrumentu, no otras puses, koordinēšanu (OV L 374, 1. lpp.).

(2)  Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (OV L 199, 54. lpp.).

(3)  Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/38/EEK, ar ko koordinē līgumu piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 199, 84. lpp.).

(4)  Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.).

(5)  Komisijas 1997. gada 15. oktobra Regula (EK) Nr. 2064/97 par Padomes Regulas (EEK) Nr. 4253/88 īstenošanas noteikumiem attiecībā uz dalībvalstu finanšu kontroli struktūrfondu līdzfinansētiem pasākumiem (OV L 290, 1. lpp.).

(6)  Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (OV L 199, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/34 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/34

---

Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Nīderlande/Komisija

(Lieta T-70/09)

2009/C 90/52

Tiesvedības valoda – holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāves – C. Wissels un M. Noort)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 11. decembra Lēmumu C (2008) 8355 par Eiropas Reģionālās attīstības fonda palīdzības, kura tika apstiprināta ar vienotu programmdokumentu attiecībā uz Groningen-Drenthe reģionu, kas ietilpst mērķī Nr. 2, – Nr. 97.07.13.003 – atbilstoši Komisijas 1997. gada 26. maija Lēmumam C (1997) 1362, samazinājumu, ciktāl pirmais minētais lēmums attiecas uz izdarīto 2 % pamatlikmes korekciju budžetā EUR 1 139 346,24 apmērā un kopējā izdevumu summa ir noteikta NLG 1 160 456 apmērā, kas tika atzīta par nedotējamu, un |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 11. decembra Lēmumu C (2008) 8355 par Eiropas Reģionālās attīstības fonda palīdzības, kura tika apstiprināta ar vienotu programmdokumentu attiecībā uz Groningen-Drenthe reģionu, kas ietilpst mērķī Nr. 2, – Nr. 97.07.13.003 – atbilstoši Komisijas 1997. gada 26. maija Lēmumam C (1997) 1362, samazinājumu, ciktāl pirmais minētais lēmums attiecas uz izdarīto 2 % pamatlikmes korekciju budžetā EUR 1 139 346,24 apmērā un kopējā izdevumu summa ir noteikta NLG 1 160 456 apmērā, kas tika atzīta par nedotējamu, un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam Nīderlande vispirms norāda uz tiesiskās noteiktības principa pārkāpumu tādējādi, ka dalībvalstij pienākumi tiek uzlikti, pamatojoties uz Kopienu Tiesas judikatūru, kas datēta pēc šo pienākumu noteikšanas un kas tajā brīdī nebija skaidri, precīzi un attiecīgajai dalībvalstij paredzami.

Pakārtoti, Nīderlande norāda uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu tādējādi, ka netika sniegts detalizētāks pamatojums attiecībā uz attiecīgā projekta pārrobežu interesi, šim projektam tiekot starplaikā apstiprinātam un tā vērtībai esot zem publiskā iepirkuma direktīvās noteiktās robežvērtības.

Visbeidzot, Nīderlande norāda uz EKL 211. panta pārkāpumu tādējādi, ka Komisija piemēroja pamatlikmes samazinājumu 2 %, pamatojoties uz apgalvoto projekta valsts priekšnosacījumu neizpildi, lai gan Komisijai ir pilnvaras tikai attiecībā uz Kopienu priekšnosacījumu izpildi.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/34 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/34

---

Prasība, kas celta 2009. gada 17. februārī – hofherr communikation/ITSB (“NATURE WATCH”)

(Lieta T-77/09)

2009/C 90/53

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: hofherr communikation GmbH, Innsbruck (Austrija) (pārstāvis – S. Warbek, lawyer)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas pirmās padomes 2008. gada 4. decembra lēmumu lietā R 1410/2008-1 un atļaut reģistrēt reģistrācijai pieteikto preču zīmi; un |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas pirmās padomes 2008. gada 4. decembra lēmumu lietā R 1410/2008-1 un atļaut reģistrēt reģistrācijai pieteikto preču zīmi; un

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “NATURE WATCH” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 39., 41. un 43. klasē – starptautiska reģistrācija Nr. WOO 957 541

Pārbaudītāja lēmums: atteikt reģistrēt pieteikto preču zīmi kā Kopienas preču zīmi

Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelācijas padome esot kļūdaini secinājusi, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir aprakstoša un ka, turklāt, reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei nav atšķirtspējas.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/35 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/35

---

Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Chalk/ITSB – Reformed Spirits Company Holdings (“CRAIC”)

(Lieta T-83/09)

2009/C 90/54

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: David Chalk, Canterbury (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – C. Balme, W. James un M. Gilbert, Solicitors, un S. Malynicz, Barrister)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Reformed Spirits Compoany Holdings Ltd, St Helier (Jersey)

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 13. novembra lēmumu lietā R 1888/2007-2; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 13. novembra lēmumu lietā R 1888/2007-2;

| — | izslēgt otru procesa Apelāciju padomē dalībnieci no ITSB reģistra un atļaut reģistrēt prasītāju kā Kopienas preču zīmes Nr. 2 245 306 īpašnieku atbilstoši cesijai, ar kuru Arthur Crack Limited šīs tiesības 2006. gada 21. janvārī nodeva prasītājam;
  pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai ITSB Apelāciju padomē, ņemot vērā Tiesas konstatēto; |
| --- | --- |

—

izslēgt otru procesa Apelāciju padomē dalībnieci no ITSB reģistra un atļaut reģistrēt prasītāju kā Kopienas preču zīmes Nr. 2 245 306 īpašnieku atbilstoši cesijai, ar kuru Arthur Crack Limited šīs tiesības 2006. gada 21. janvārī nodeva prasītājam;

pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai ITSB Apelāciju padomē, ņemot vērā Tiesas konstatēto;

| — | piespriest ITSB, un – ciktāl tā būtu iesaistījusies šajā tiesvedībā – otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā un tiesvedībā Apelāciju padomē. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB, un – ciktāl tā būtu iesaistījusies šajā tiesvedībā – otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā un tiesvedībā Apelāciju padomē.

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrētā Kopienas preču zīme, kas ir priekšmets lūgumam anulēt nodošanas reģistrāciju: vārdiska preču zīme “CRAIC” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25., 32. un 33. klasē

Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

Lietas dalībnieks, kas prasa anulēt nodošanas reģistrāciju: prasītājs

Pārbaudītāja lēmums: atteikums anulēt lēmumu par nodošanas reģistrāciju

Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

Izvirzītie pamati:

Pirmkārt, Padomes Regulas Nr. 40/94 16. panta 1. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā un piemērojusi dalībvalstu valsts tiesību aktus (šajā gadījumā – Apvienotās Karalistes tiesību aktus), pieņemot lēmumu, kas pamatots ar Kopienas preču zīmes nodošanu;

otrkārt, Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 31. noteikuma pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot apsvērusi tai iesniegto dokumentu likumību un iespaidu, ja pēc tam apstrīdēts šo dokumentu juridiskais spēks;

treškārt, Padomes Regulas Nr. 40/94 77. panta a) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā iepriekšējos ITSB lēmumus, ievērojot tam iesniegtos papildu apstākļus un pierādījumus;

ceturtkārt, Padomes Regulas Nr. 40/94 23. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini noraidījusi prasītāja lūgumu reģistrēt Kopienas preču zīmi Nr. 2 245 306;

visbeidzot, Apelāciju padome esot kļūdaini atteikusies anulēt lēmumu, ar kuru ITSB ir reģistrējis otru procesa Apelāciju padomē dalībnieci kā īpašnieku Kopienas preču zīmei Nr. 2 245 306, kā arī kurā ITSB nolēmis, ka Padomes Regula Nr. 40/94 un Komisijas Regula Nr. 2868/95 neļauj ITSB reģistrēt prasītāju kā Kopienas preču zīmes Nr. 2 245 306 reģistrēto īpašnieku.

---

(1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/36 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/36

---

Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Itālija/Komisija

(Lieta T-84/09)

2009/C 90/55

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis – L. Ventrella, avvocato dello Stato)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt 2008. gada 9. decembrī paziņoto Lēmumu 8/12/2008 Nr. C(2008) 7820, ar kuru no Kopienas finansējuma izslēgti atsevišķi dalībvalstu izdevumi, kas tiek finansēti no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas līdzekļiem, tiktāl, ciktāl tajā ir veiktas atsevišķas Itālijai neizdevīgas korekcijas. |
| --- | --- |

—

atcelt 2008. gada 9. decembrī paziņoto Lēmumu 8/12/2008 Nr. C(2008) 7820, ar kuru no Kopienas finansējuma izslēgti atsevišķi dalībvalstu izdevumi, kas tiek finansēti no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas līdzekļiem, tiktāl, ciktāl tajā ir veiktas atsevišķas Itālijai neizdevīgas korekcijas.

Pamati un galvenie argumenti

Itālijas valdība Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ir apstrīdējusi Komisijas 2008. gada 8. decembra Lēmumu C(2008) 7820, ar kuru no Kopienas finansējuma izslēgti atsevišķi dalībvalstu izdevumi, kas tiek finansēti no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas līdzekļiem.

It īpaši Komisija no ELVGF Garantiju nodaļas finansējuma ir izslēgusi vairākas izdevumu, kas Itālijai bija radušies 2003.-2007. tirdzniecības gada ietvaros, kategorijas.

Prasība it īpaši attiecas uz trim apstrīdētā lēmuma punktiem:

| 1) | uz lēmuma daļu, kurā veiktas atsevišķas iepriekš noteiktas un precīzas finanšu korekcijas attiecībā uz lauksaimniecības produktu veicināšanas un informēšanas par šiem produktiem akcijām iekšējā tirgū (CE 94/2002) un trešās valstīs (CE 2879/2000) 2004.-2007. finanšu gadam kopsummā par EUR 4 687 229,79; |
| --- | --- |

1)

uz lēmuma daļu, kurā veiktas atsevišķas iepriekš noteiktas un precīzas finanšu korekcijas attiecībā uz lauksaimniecības produktu veicināšanas un informēšanas par šiem produktiem akcijām iekšējā tirgū (CE 94/2002) un trešās valstīs (CE 2879/2000) 2004.-2007. finanšu gadam kopsummā par EUR 4 687 229,79;

| 2) | lēmuma daļu, kurā veiktas iepriekš noteiktas finanšu korekcijas attiecībā uz olīveļļas un olīvu ražošanai paredzēto atbalstu 2003.-2006. finanšu gadam kopsummā par EUR 105 536 076,42; |
| --- | --- |

2)

lēmuma daļu, kurā veiktas iepriekš noteiktas finanšu korekcijas attiecībā uz olīveļļas un olīvu ražošanai paredzēto atbalstu 2003.-2006. finanšu gadam kopsummā par EUR 105 536 076,42;

| 3) | lēmuma daļu, kurā veiktas finanšu korekcijas attiecībā uz novēlotiem maksājumiem un finanšu griestu pārsniegšanu 2005. finanšu gadā, kas šajā gadījumā ir EUR 12 020 178, un 2006. finanšu gadā – EUR 44 567 569,37. |
| --- | --- |

3)

lēmuma daļu, kurā veiktas finanšu korekcijas attiecībā uz novēlotiem maksājumiem un finanšu griestu pārsniegšanu 2005. finanšu gadā, kas šajā gadījumā ir EUR 12 020 178, un 2006. finanšu gadā – EUR 44 567 569,37.

Attiecībā uz pirmo punktu prasības pieteikumā tiek apgalvots, ka Komisijas nostāja ietver būtisku procesuālo prasību pārkāpumu (EKL 253. pants), jo nav ievērots sacīkstes princips, nav veikta izmeklēšana un nav norādīts pamatojums, kā arī ir pārkāpts samērīguma princips un ir pieļauta faktu sagrozīšana.

Tā kā nav tikusi apgalvota pilnīga kontroles neesamība un neefektivitāte, tas, ka Komisija šajā lietā ir piemērojusi iepriekš noteiktu korekciju 10 % apmērā, ir absolūti nesamērīgi un nepamatoti, kā rezultātā – no šī aspekta – nelikumīgs ir arī apstrīdētais lēmums.

Attiecībā uz otro punktu Komisija 2001.-2002. un 2002.-2003. tirdzniecības gadam ir piemērojusi iepriekš noteiktas finanšu korekcijas (10 % un 5 % apmērā), kas kopā veido EUR 105 536 076,42.

Prasības pieteikumā šajā sakarā tiek apgalvots, ka lēmumā ir pieļauts būtisku procesuālo prasību pārkāpums (EKL 253. pants), jo nav norādīts pamatojums, ir pārkāpts samērīguma princips un Regulas Nr. 2366/98 26. un 28. pants (Regulas Nr. 1780/03 sākotnējā un grozītā redakcija). It īpaši Itālijas valdība uzskata, ka Komisija nav ņēmusi vērā – pretēji tās pienākumam to darīt un nav pietiekami pamatojusi, kāpēc tas nav ticis darīts – Itālijas iestāžu pienācīgi sniegto paskaidrojošo informāciju, it īpaši attiecībā uz sodu sistēmas vispārīgo organizāciju Itālijā un ģeogrāfiskās informācijas sistēmas olīvu audzēšanai izveidi. Katrā ziņā Komisijas piemērotā soda iepriekš noteiktais apmērs ir nepamatots un acīmredzami nesamērīgs, ņemot vērā to, ka, kā uzskata Itālijas valdība, pat ja tiktu pierādīts, ka Kopienu noteikumi acīmredzami nav tikuši izpildīti, šis risks tomēr nepārsniegtu EUR 22 504 075,39.

Attiecībā uz trešo punktu Komisija, sniegdama tam neatbilstošu, nepietiekamu un apodiktisku pamatojumu, ir secinājusi, ka tā nevar piekrist Itālijas valdības procedūras laikā un strīdu atrisināšanas institūcijā iesniegtajiem pierādījumiem, jo 4 % rezervei, ko ir iespējams paredzēt atbilstoši Komisijas Regulas (EK) Nr. 296/96 4. panta 2. punktam (Komisijas Regulas (EK) Nr. 883/2006 9. pants), vajadzēja būt pietiekamai prasību celšanai, pretrunīgu gadījumu atrisināšanai un papildu pārbaužu veikšanai. Itālijas valdība šajā sakarā norāda, ka 4 % robeža nav uztverama kā absolūta robežvērtība: patiesībā, ņemot vērā tās mērķi – Kopienu budžeta aizsardzību pret krāpniecības gadījumiem, tā var tikt pārsniegta ikreiz, kad – kā šajā gadījumā – pastāv saprātīgi iemesli apšaubīt tāda krāpniecības riska iespējamību, kas būtu augstāks par 4 % līmeni. Tā šķiet vienīgā šī noteikuma interpretācija, kas ir saderīga ar šī noteikuma pastāvēšanas mērķi.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/37 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/37

---

Prasība, kas celta 2009. gada 26. februārī – Kadi/Komisija

(Lieta T-85/09)

2009/C 90/56

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Yassin Abdullah Kadi (pārstāvji – D. Anderson, QC, M. Lester, Barrister, G. Martin, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Regulu Nr. 1190/2008 tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Regulu Nr. 1190/2008 tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šajā tiesvedībā prasītājs lūdz daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 28. novembra Regulu Nr. 1190/2008, ar kuru 101. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban
   (1), tiktāl, ciktāl prasītājs ir iekļauts to fizisko un juridisko personu, grupu un organizāciju sarakstā, kuru līdzekļi un saimnieciskie resursi saskaņā ar šo tiesību normu ir iesaldēti. Kopienu tiesa atcēla Regulu Nr. 881/2002 ar spriedumu apvienotajās lietās C-402/05 un C-415/05 Kadi un al Barakaat/Padome un Komisija (2).

Savu prasījumu pamatojumam prasītājs izvirza četrus pamatus.

Pirmkārt, prasītājs uzskata, ka apstrīdētajai regulai nav piemērota juridiskā pamata, jo tā, iespējams, groza Regulu Nr. 881/2002 bez Apvienoto Nāciju Organizācijas lēmuma, kas, kā prasītājs uzskata, ir nosacījums šīs regulas grozīšanai.

Otrkārt, prasītājs uzskata, ka ar apstrīdēto regulu tiek pārkāptas viņa tiesības uz aizstāvību, kā arī tiesības uz efektīvu tiesas sēdi un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kā arī netiek atlīdzināti šo tiesību pārkāpumi, kurus ir konstatējusi Tiesa apvienotajās lietās C-402/05 un C-415/05. Prasītājs arī norāda, ka apstrīdētajā regulā nav paredzēta procedūra pierādījumu, pamatojoties uz kuriem tika pieņemts lēmums iesaldēt viņa līdzekļus, paziņošanai prasītājam, kā arī iespēja viņam reāli sniegt komentārus par šiem pierādījumiem.

Treškārt, prasītājs uzskata, ka Komisija nav sniegusi pārliecinošus iemeslus, lai tiktu atstāta spēkā prasītāja līdzekļu iesaldēšana, tādējādi pārkāpjot tās EKL 253. pantā noteiktos pienākumus.

Ceturtkārt, prasītājs uzskata, ka Komisija nav izvērtējusi visus būtiskos faktus un apstākļus, pieņemot lēmumu, vai īstenot apstrīdēto regulu, un tādējādi ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

Piektkārt, prasītājs uzskata, ka ar apstrīdēto regulu tiek nepamatoti un nesamērīgi ierobežotas viņa tiesības uz īpašumu un šis ierobežojums nav pamatots ar pārliecinošiem pierādījumiem.

---

(1)  OV L 322, 25. lpp.

(2)  Krājumā vēl nav publicēts.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/37 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/37

---

Prasība, kas celta 2009. gada 10. martā – UCAPT/Padome

(Lieta T-96/09)

2009/C 90/57

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Union de Coopératives Agricoles des Producteurs de Tabac de France (UCAPT), Parīze (Francija) (pārstāvji – B. Peignot un D. Garreau, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulu (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulu (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus EUR 10 000 apmērā. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus EUR 10 000 apmērā.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Padomes Regulu Nr. 73/2009 (1), kura attiecas uz tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku, kuras 135. pantā ir paredzēts no 2011. finanšu gada samazināt tiešā atbalsta līmeni tabakas ražošanai par 50 % no vidējā 2000., 2001. un 2002. gadā piešķirtā atbalsta līmeņa. Šāds samazinājums jau bija paredzēts Regulas Nr. 1782/2003 (2) 143.e pantā

Savas prasības pamatojumā prasītāja izvirza četrus pamatu, kas attiecas uz:

| — | procesuālo noteikumu pārkāpumu, jo pirms apstrīdētās regulas pieņemšanas neesot veikta reformas ietekmes uz atbalsta shēmas tabakas nozarei izpēte; |
| --- | --- |

—

procesuālo noteikumu pārkāpumu, jo pirms apstrīdētās regulas pieņemšanas neesot veikta reformas ietekmes uz atbalsta shēmas tabakas nozarei izpēte;

| — | attiecīgi, pilnvaru nepareizu izmantošanu; |
| --- | --- |

—

attiecīgi, pilnvaru nepareizu izmantošanu;

| — | samērīguma principa pārkāpumu, jo tiešā atbalsta samazināšana par 50 % ir nepiemērota, lai sasniegta abus atbalsta shēmas tabakai reformas mērķus, proti, cenu pielāgošana globālā tirgus cenām un tabakas ražotāju reģionu restrukturizācijas pasākumu veicināšana lauku attīstības programmās; |
| --- | --- |

—

samērīguma principa pārkāpumu, jo tiešā atbalsta samazināšana par 50 % ir nepiemērota, lai sasniegta abus atbalsta shēmas tabakai reformas mērķus, proti, cenu pielāgošana globālā tirgus cenām un tabakas ražotāju reģionu restrukturizācijas pasākumu veicināšana lauku attīstības programmās;

| — | EKL 33. panta pārkāpumu, jo ar apstrīdēto regulu nav ievēroti noteikti kopējās lauksaimniecības politikas mērķi, proti, pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem nodrošināšana un tirgu stabilizēšana. |
| --- | --- |

—

EKL 33. panta pārkāpumu, jo ar apstrīdēto regulu nav ievēroti noteikti kopējās lauksaimniecības politikas mērķi, proti, pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem nodrošināšana un tirgu stabilizēšana.

---

(1)  Padomes 2009. gada 19. janvāra Regula (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 16. lpp.).

(2)  Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 1. lpp.).

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/38 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/38

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. marta rīkojums – Bouma u.c./Padome un Komisija

(Lieta T-533/93) (1)

2009/C 90/58

Tiesvedības valoda – holandiešu

Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 334, 09.12.1993.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/38 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/38

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. marta rīkojums – People’s Mojahedin Organization of Iran/Padome

(Lieta T-157/07) (1)

2009/C 90/59

Tiesvedības valoda – angļu

Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 140, 23.06.2007.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/38 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/38

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. marta rīkojums – Red Bull/ITSB – Grupo Osborne (“TORO”)

(Lieta T-165/07) (1)

2009/C 90/60

Tiesvedības valoda – angļu

Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 155, 7.7.2007.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/38 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/38

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 5. marta rīkojums – Jones u.c./Komisija

(Lieta T-320/07) (1)

2009/C 90/61

Tiesvedības valoda – angļu

Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 247, 20.10.2007.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/39 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/39

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta rīkojums – Furukawa Electric North America/ITSB (“SLIM LINE”)

(Lieta T-36/08) (1)

2009/C 90/62

Tiesvedības valoda – vācu

Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 79, 29.3.2008.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/39 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/39

---

Pirmās instances tiesas 2009. gada 24. februāra rīkojums – HPA/Komisija

(Lieta T-236/08) (1)

2009/C 90/63

Tiesvedības valoda – holandiešu

Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 223, 30.08.2008.

---

Eiropas Savienības Civildienesta tiesa

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/40 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/40

---

Prasība, kas celta 2009. gada 8. februārī – Marcuccio/Komisija

(Lieta F-11/09)

2009/C 90/64

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis G. Cipressa, avvocato)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prāvas priekšmets un apraksts

Lēmuma, ar kuru atbildētāja ir noraidījusi lūgumu 100 % apmērā atmaksāt atsevišķus prasītājam radušos medicīniskos izdevumus, atcelšana.

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt lēmumu, ar kuru noraidīti divi ar 2007. gada 27. decembri datēti lūgumi atmaksāt prasītājam radušos medicīniskos izdevumus; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu, ar kuru noraidīti divi ar 2007. gada 27. decembri datēti lūgumi atmaksāt prasītājam radušos medicīniskos izdevumus;

| — | tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt 2008. gada 16. oktobra ziņojumu; |
| --- | --- |

—

tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt 2008. gada 16. oktobra ziņojumu;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai medicīnisko izdevumu 100 % apmērā atmaksas ietvaros samaksāt prasītājam summu EUR 356,18 apmērā vai arī tādu mazāku summu, kādu tiesa šajā sakarā uzskatītu par pareizu un taisnīgu, kā arī ar šo summu saistītos procentus, sākot no piektā mēneša, kas seko pēc dienas, kad lūguma adresāts ir saņēmis attiecīgos lūgumus, pirmās dienas, 10 % apmērā gadā, veicot ikgadēju kapitalizāciju, vai arī tādā apmērā ar tādu kapitalizāciju un dies a quo, kādu tiesa uzskatītu par pareizu; |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai medicīnisko izdevumu 100 % apmērā atmaksas ietvaros samaksāt prasītājam summu EUR 356,18 apmērā vai arī tādu mazāku summu, kādu tiesa šajā sakarā uzskatītu par pareizu un taisnīgu, kā arī ar šo summu saistītos procentus, sākot no piektā mēneša, kas seko pēc dienas, kad lūguma adresāts ir saņēmis attiecīgos lūgumus, pirmās dienas, 10 % apmērā gadā, veicot ikgadēju kapitalizāciju, vai arī tādā apmērā ar tādu kapitalizāciju un dies a quo, kādu tiesa uzskatītu par pareizu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/40 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/40

---

Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Peláez Jimeno/Parlaments

(Lieta F-13/09)

2009/C 90/65

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Josefina Peláez Jimeno, Relegem-Asse (Beļģija) (pārstāvis – M. Casado García-Hirschfeld, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prāvas priekšmets un apraksts:

Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar ko prasītāju kā ierēdni uz pārbaudes laiku klasificē zemākā pakāpē un līmenī, nekā līmenis un pakāpe, kuros viņa bija klasificēta kā pagaidu darbiniece.

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas 2008. gada 8. februāra klasificēšanas lēmumu, ar ko prasītāja kā ierēdne uz pārbaudes laiku tika klasificēta jaunās “AST” kategorijas 1. pakāpes 5. līmenī, un kas apstiprināts ar Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretāra 2008. gada 12. novembra lēmumu par sūdzības noraidīšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas 2008. gada 8. februāra klasificēšanas lēmumu, ar ko prasītāja kā ierēdne uz pārbaudes laiku tika klasificēta jaunās “AST” kategorijas 1. pakāpes 5. līmenī, un kas apstiprināts ar Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretāra 2008. gada 12. novembra lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

| — | piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/40 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/40

---

Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Almeida Campos u.c./Padome

(Lieta F-14/09)

2009/C 90/66

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Ana Maria Almeida Campos, Brisele (Beļģija) un citi (pārstāvji – S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Strīda priekšmets un apraksts

Iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītājus amatā AD 12 pakāpē, īstenojot 2008. gada amatā paaugstināšanu, atcelšana un, ja nepieciešams, lēmumu paaugstināt amatā šajā pakāpē, īstenojot šo pašu amatā paaugstināšanu, ierēdņus, kuru uzvārdi iekļauti amatā paaugstināto sarakstā, kas publicēts 2008. gada 21. aprīļa PP Nr. 72/08, atcelšana.

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītājus amatā AD 12 pakāpē, īstenojot 2008. gada amatā paaugstināšanu (2008. gada sesija), un, ja nepieciešams, atcelt lēmumu paaugstināt amatā šajā pakāpē, īstenojot šo pašu amatā paaugstināšanu, ierēdņus, kuru uzvārdi iekļauti amatā paaugstināto sarakstā, kas publicēts 2008. gada 21. aprīļa PP Nr. 72/08; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītājus amatā AD 12 pakāpē, īstenojot 2008. gada amatā paaugstināšanu (2008. gada sesija), un, ja nepieciešams, atcelt lēmumu paaugstināt amatā šajā pakāpē, īstenojot šo pašu amatā paaugstināšanu, ierēdņus, kuru uzvārdi iekļauti amatā paaugstināto sarakstā, kas publicēts 2008. gada 21. aprīļa PP Nr. 72/08;

| — | piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

---

| 18.4.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 90/41 |
| --- | --- | --- | --- |

18.4.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 90/41

---

Prasība, kas celta 2009. gada 24. februārī – De Britto Patricio-Dias/Komisija

(Lieta F-16/09)

2009/C 90/67

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Jorge de Britto Patricio-Dias, Brisele (Beļģija) (pārstāvis – L. Massaux, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Strīda priekšmets un apraksts

Lēmuma, ar ko noraida prasītāja sūdzību par lēmumu saistībā ar viņa novērtēšanu 2007. gadā, atcelšana.

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas 2008. gada 21. novembra lēmumu un, ciktāl tas ir nepieciešams, karjeras novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 2007. gada 1. janvāra līdz 2007. gada 31. decembrim; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas 2008. gada 21. novembra lēmumu un, ciktāl tas ir nepieciešams, karjeras novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 2007. gada 1. janvāra līdz 2007. gada 31. decembrim;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

---