# Europeiska unionens C 62E/2009

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 62E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 52 årgången17 mars 2009 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 62E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

52 årgången17 mars 2009

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | III   Förberedande rättsakter |
| | RÅDET |
| 2009/C 062E/01 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 5/2009 av den 9 januari 2009, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg och om upphävande av rådets direktiv 96/26/EG (
  1
  ) | 1 |
| 2009/C 062E/02 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 6/2009 av den 9 januari 2009, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss (omarbetning) (
  1
  ) | 25 |
| 2009/C 062E/03 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 7/2009 av den 9 januari 2009, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning) (
  1
  ) | 46 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

III   Förberedande rättsakter

RÅDET

2009/C 062E/01

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 5/2009 av den 9 januari 2009, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg och om upphävande av rådets direktiv 96/26/EG (
  1
  )

1

1

2009/C 062E/02

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 6/2009 av den 9 januari 2009, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss (omarbetning) (
  1
  )

1

25

2009/C 062E/03

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 7/2009 av den 9 januari 2009, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning) (
  1
  )

1

46

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

III Förberedande rättsakter

RÅDET

| 17.3.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 62/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 62/1

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 5/2009

antagen av rådet den 9 januari 2009

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss (omarbetning)

(Text av betydelse för EES)

(2009/C 62 E/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71.1,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av den europeiska datatillsynsmannens yttrande, (2)

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och

av följande skäl:

| (1) | Förverkligandet av en inre marknad för transporter på väg med rättvisa konkurrensvillkor kräver en enhetlig tillämpning av gemensamma bestämmelser för rätt att yrkesmässigt bedriva gods- eller persontransporter på väg (yrkesmässiga transporter på väg). Sådana gemensamma bestämmelser kommer att bidra till att höja nivån på yrkeskunnandet i vägtransportföretagen, rationalisera marknaden, förbättra kvaliteten på tjänster, i vägtransportföretagens, deras kunders och hela näringslivets intresse, samt öka trafiksäkerheten. De kommer också att göra det lättare för vägtransportföretagen att effektivt utnyttja sin etableringsrätt. |
| --- | --- |

(1)

Förverkligandet av en inre marknad för transporter på väg med rättvisa konkurrensvillkor kräver en enhetlig tillämpning av gemensamma bestämmelser för rätt att yrkesmässigt bedriva gods- eller persontransporter på väg (yrkesmässiga transporter på väg). Sådana gemensamma bestämmelser kommer att bidra till att höja nivån på yrkeskunnandet i vägtransportföretagen, rationalisera marknaden, förbättra kvaliteten på tjänster, i vägtransportföretagens, deras kunders och hela näringslivets intresse, samt öka trafiksäkerheten. De kommer också att göra det lättare för vägtransportföretagen att effektivt utnyttja sin etableringsrätt.

| (2) | I rådets direktiv 96/26/EG av den 29 april 1996 om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg och om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för att främja ett effektivt utnyttjande av dessa transportörers etableringsrätt på området nationella och internationella transporter (4) fastställs minimivillkor för rätten att yrkesmässigt bedriva transport på väg och för ömsesidigt erkännande av de dokument som krävs i detta syfte. Erfarenheterna, konsekvensanalysen och olika studier visar dock att det direktivet tillämpas inkonsekvent av medlemsstaterna. En sådan varierande tillämpning får flera negativa konsekvenser, särskilt snedvridning av konkurrensen och dålig insyn i marknaden och skilda kontrollnivåer samt risk för att företag som anställer personal med svagt yrkeskunnande uppträder oaktsamt eller blir mindre benägna att följa trafiksäkerhetsreglerna och de sociala bestämmelserna, vilket kan skada sektorns anseende. |
| --- | --- |

(2)

I rådets direktiv 96/26/EG av den 29 april 1996 om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg och om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för att främja ett effektivt utnyttjande av dessa transportörers etableringsrätt på området nationella och internationella transporter (4) fastställs minimivillkor för rätten att yrkesmässigt bedriva transport på väg och för ömsesidigt erkännande av de dokument som krävs i detta syfte. Erfarenheterna, konsekvensanalysen och olika studier visar dock att det direktivet tillämpas inkonsekvent av medlemsstaterna. En sådan varierande tillämpning får flera negativa konsekvenser, särskilt snedvridning av konkurrensen och dålig insyn i marknaden och skilda kontrollnivåer samt risk för att företag som anställer personal med svagt yrkeskunnande uppträder oaktsamt eller blir mindre benägna att följa trafiksäkerhetsreglerna och de sociala bestämmelserna, vilket kan skada sektorns anseende.

| (3) | Dessa konsekvenser är särskilt allvarliga eftersom de kan störa en väl fungerande inre marknad för transporter på väg, eftersom företag i hela gemenskapen har tillträde till marknaden för internationella godstransporter och vissa cabotagetransporter. Det enda villkoret för dessa företag är att de innehar ett gemenskapstillstånd, som de kan erhålla när de uppfyller villkoren för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning) (5), och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för busstransporter (omarbetning) (5). |
| --- | --- |

(3)

Dessa konsekvenser är särskilt allvarliga eftersom de kan störa en väl fungerande inre marknad för transporter på väg, eftersom företag i hela gemenskapen har tillträde till marknaden för internationella godstransporter och vissa cabotagetransporter. Det enda villkoret för dessa företag är att de innehar ett gemenskapstillstånd, som de kan erhålla när de uppfyller villkoren för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning) (5), och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för busstransporter (omarbetning) (5).

| (4) | De nuvarande bestämmelserna för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg bör därför moderniseras, för att se till att dessa regler tillämpas mer enhetligt och effektivt. Eftersom efterlevnaden av dessa bestämmelser utgör det huvudsakliga villkoret för att få tillträde till gemenskapsmarknaden och de gemenskapsinstrument som är tillämpliga på detta område är förordningar, förefaller en förordning vara det mest lämpade instrumentet för att reglera rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg. |
| --- | --- |

(4)

De nuvarande bestämmelserna för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg bör därför moderniseras, för att se till att dessa regler tillämpas mer enhetligt och effektivt. Eftersom efterlevnaden av dessa bestämmelser utgör det huvudsakliga villkoret för att få tillträde till gemenskapsmarknaden och de gemenskapsinstrument som är tillämpliga på detta område är förordningar, förefaller en förordning vara det mest lämpade instrumentet för att reglera rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg.

| (5) | Medlemsstaterna bör tillåtas att anpassa de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg i de randområden som avses i artikel 299.2 i fördraget, på grund av dessa områdens särskilda egenskaper och begränsningar. Företag som är etablerade i dessa områden och som uppfyller de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt endast bedriver transporter på väg till följd av den anpassning som beskrivs i första stycket, bör dock inte kunna få något gemenskapstillstånd. Anpassningen av de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg bör inte hindra företag som skulle ha haft rätt att yrkesmässigt bedriva transporter på väg, och som uppfyller alla allmänna villkor som fastställs i denna förordning, att utföra transporter i de tidigare nämnda randområdena. |
| --- | --- |

(5)

Medlemsstaterna bör tillåtas att anpassa de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg i de randområden som avses i artikel 299.2 i fördraget, på grund av dessa områdens särskilda egenskaper och begränsningar. Företag som är etablerade i dessa områden och som uppfyller de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt endast bedriver transporter på väg till följd av den anpassning som beskrivs i första stycket, bör dock inte kunna få något gemenskapstillstånd. Anpassningen av de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg bör inte hindra företag som skulle ha haft rätt att yrkesmässigt bedriva transporter på väg, och som uppfyller alla allmänna villkor som fastställs i denna förordning, att utföra transporter i de tidigare nämnda randområdena.

| (6) | För att få rättvisa konkurrensvillkor bör de gemensamma reglerna för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg i största möjliga mån tillämpas på alla företag. Det är emellertid onödigt att, i denna förordnings tillämpningsområde, inkludera företag som endast bedriver transporter med obetydlig påverkan på transportmarknaden. |
| --- | --- |

(6)

För att få rättvisa konkurrensvillkor bör de gemensamma reglerna för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg i största möjliga mån tillämpas på alla företag. Det är emellertid onödigt att, i denna förordnings tillämpningsområde, inkludera företag som endast bedriver transporter med obetydlig påverkan på transportmarknaden.

| (7) | Det bör åligga etableringsmedlemsstaten att kontrollera att ett företag alltid uppfyller villkoren enligt denna förordning, så att dess behöriga myndigheter när så krävs kan besluta att tillfälligt dra in eller återkalla de tillstånd som gör det möjligt för företaget i fråga att agera på marknaden. För att det ska vara möjligt att garantera god efterlevnad och tillförlitlig kontroll av villkoren för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg utöva yrket, måste företagen ha ett faktiskt och fast driftsställe. |
| --- | --- |

(7)

Det bör åligga etableringsmedlemsstaten att kontrollera att ett företag alltid uppfyller villkoren enligt denna förordning, så att dess behöriga myndigheter när så krävs kan besluta att tillfälligt dra in eller återkalla de tillstånd som gör det möjligt för företaget i fråga att agera på marknaden. För att det ska vara möjligt att garantera god efterlevnad och tillförlitlig kontroll av villkoren för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg utöva yrket, måste företagen ha ett faktiskt och fast driftsställe.

| (8) | Fysiska personer som har det goda anseende och det yrkeskunnande som krävs bör identifieras och registreras vid de behöriga myndigheterna. Dessa personer (trafikansvariga personer) bör vara de som faktiskt och fortlöpande leder vägtransportföretagens transportverksamhet. Det bör därför fastställas under vilka omständigheter en person ska anses faktiskt och fortlöpande leda ett företags transportverksamhet. |
| --- | --- |

(8)

Fysiska personer som har det goda anseende och det yrkeskunnande som krävs bör identifieras och registreras vid de behöriga myndigheterna. Dessa personer (trafikansvariga personer) bör vara de som faktiskt och fortlöpande leder vägtransportföretagens transportverksamhet. Det bör därför fastställas under vilka omständigheter en person ska anses faktiskt och fortlöpande leda ett företags transportverksamhet.

| (9) | Kravet på gott anseende innebär att den trafikansvarige inte får ha dömts för ett allvarligt brott eller ådragit sig sanktioner för allvarliga överträdelser, särskilt av gemenskapens lagstiftning på vägtransportområdet. En fällande dom eller sanktion som den trafikansvarige eller vägtransportföretaget ådragit sig i en eller flera medlemsstater för de allvarligaste överträdelserna av gemenskapslagstiftningen bör leda till att det goda anseendet förloras, förutsatt att den behöriga myndigheten har förvissat sig om att en undersökning som säkerställer processuella rättigheter har genomförts och dokumenterats på ett korrekt sätt innan det slutliga beslutet fattades samt att rätten att överklaga har respekterats. |
| --- | --- |

(9)

Kravet på gott anseende innebär att den trafikansvarige inte får ha dömts för ett allvarligt brott eller ådragit sig sanktioner för allvarliga överträdelser, särskilt av gemenskapens lagstiftning på vägtransportområdet. En fällande dom eller sanktion som den trafikansvarige eller vägtransportföretaget ådragit sig i en eller flera medlemsstater för de allvarligaste överträdelserna av gemenskapslagstiftningen bör leda till att det goda anseendet förloras, förutsatt att den behöriga myndigheten har förvissat sig om att en undersökning som säkerställer processuella rättigheter har genomförts och dokumenterats på ett korrekt sätt innan det slutliga beslutet fattades samt att rätten att överklaga har respekterats.

| (10) | Det är nödvändigt att ett vägtransportföretag har minst den finansiella kapacitet som krävs för att garantera att företaget kan lanseras och förvaltas på ett tillfredsställande sätt. En bankgaranti eller en ansvarsförsäkring kan utgöra en enkel och mer kostnadseffektiv metod för att styrka företagens ekonomiska resurser. |
| --- | --- |

(10)

Det är nödvändigt att ett vägtransportföretag har minst den finansiella kapacitet som krävs för att garantera att företaget kan lanseras och förvaltas på ett tillfredsställande sätt. En bankgaranti eller en ansvarsförsäkring kan utgöra en enkel och mer kostnadseffektiv metod för att styrka företagens ekonomiska resurser.

| (11) | En hög nivå på yrkeskunnande bör öka vägtransportsektorns socioekonomiska effektivitet. Därför bör de personer som söker tjänster som trafikansvariga genomgå en kvalitetsutbildning. För att säkerställa enhetligare examineringsvillkor och främja en hög utbildningskvalitet bör medlemsstaterna få möjlighet att ackreditera examinations- och utbildningscentrum enligt de kriterier som de själva fastställer. Trafikansvariga bör besitta erforderlig kunskap för att leda både nationella och internationella transportuppdrag. Förteckningen över vilka kunskaper som krävs för att få intyg om yrkeskunnande, liksom förfarandena för anordnande av examensproven, kommer sannolikt att förändras i takt med den tekniska utvecklingen och åtgärder bör vidtas för att kunna uppdatera dem. Det bör vara möjligt för medlemsstaterna att bevilja undantag från examensprov för personer som kan bevisa att de har fortlöpande erfarenhet av att leda transportverksamhet. |
| --- | --- |

(11)

En hög nivå på yrkeskunnande bör öka vägtransportsektorns socioekonomiska effektivitet. Därför bör de personer som söker tjänster som trafikansvariga genomgå en kvalitetsutbildning. För att säkerställa enhetligare examineringsvillkor och främja en hög utbildningskvalitet bör medlemsstaterna få möjlighet att ackreditera examinations- och utbildningscentrum enligt de kriterier som de själva fastställer. Trafikansvariga bör besitta erforderlig kunskap för att leda både nationella och internationella transportuppdrag. Förteckningen över vilka kunskaper som krävs för att få intyg om yrkeskunnande, liksom förfarandena för anordnande av examensproven, kommer sannolikt att förändras i takt med den tekniska utvecklingen och åtgärder bör vidtas för att kunna uppdatera dem. Det bör vara möjligt för medlemsstaterna att bevilja undantag från examensprov för personer som kan bevisa att de har fortlöpande erfarenhet av att leda transportverksamhet.

| (12) | För rättvisa konkurrensvillkor och transporter på väg som helt överensstämmer med reglerna krävs det enhetlig övervakning i medlemsstaterna. De nationella myndigheter som övervakar företagen och tillståndens giltighet spelar en avgörande roll i detta avseende, och det bör säkerställas att dessa myndigheter vidtar lämpliga åtgärder vid behov, särskilt när det gäller att tillfälligt dra in eller återkalla tillstånd eller att olämpligförklara trafikansvariga som visar prov på upprepad försumlighet eller ond tro. |
| --- | --- |

(12)

För rättvisa konkurrensvillkor och transporter på väg som helt överensstämmer med reglerna krävs det enhetlig övervakning i medlemsstaterna. De nationella myndigheter som övervakar företagen och tillståndens giltighet spelar en avgörande roll i detta avseende, och det bör säkerställas att dessa myndigheter vidtar lämpliga åtgärder vid behov, särskilt när det gäller att tillfälligt dra in eller återkalla tillstånd eller att olämpligförklara trafikansvariga som visar prov på upprepad försumlighet eller ond tro.

| (13) | Ett mer organiserat administrativt samarbete mellan medlemsstaterna skulle medföra effektivare övervakning av företag som är verksamma i flera medlemsstater och minska de administrativa kostnaderna i framtiden. På gemenskapsnivå sammankopplade elektroniska register över företagen, som följer gemenskapsbestämmelserna om skydd av personuppgifter, skulle underlätta samarbetet och samtidigt minska kontrollkostnaderna för både företag och förvaltningar. Nationella register existerar redan i de flesta medlemsstater. Infrastruktur har också inrättats för att främja sammankoppling mellan medlemsstaterna. Ett mer systematiskt utnyttjande av elektroniska register skulle därför kunna bidra till att väsentligt minska de administrativa kostnaderna för kontroll samtidigt som kontrollerna blir mer effektiva. |
| --- | --- |

(13)

Ett mer organiserat administrativt samarbete mellan medlemsstaterna skulle medföra effektivare övervakning av företag som är verksamma i flera medlemsstater och minska de administrativa kostnaderna i framtiden. På gemenskapsnivå sammankopplade elektroniska register över företagen, som följer gemenskapsbestämmelserna om skydd av personuppgifter, skulle underlätta samarbetet och samtidigt minska kontrollkostnaderna för både företag och förvaltningar. Nationella register existerar redan i de flesta medlemsstater. Infrastruktur har också inrättats för att främja sammankoppling mellan medlemsstaterna. Ett mer systematiskt utnyttjande av elektroniska register skulle därför kunna bidra till att väsentligt minska de administrativa kostnaderna för kontroll samtidigt som kontrollerna blir mer effektiva.

| (14) | Vissa uppgifter i nationella elektroniska register rörande överträdelser och sanktioner utgör personuppgifter. Medlemsstaterna bör då vidta nödvändiga åtgärder för att följa Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (6), framför allt när det gäller myndigheternas kontroll av behandling av dessa personuppgifter, berörda personers rätt till information, deras rätt till åtkomst och att göra invändningar. Vid tillämpningen av denna förordning förefaller det vara nödvändigt att spara denna typ av uppgifter under minst två år för att undvika att obehöriga företag etablerar sig i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

(14)

Vissa uppgifter i nationella elektroniska register rörande överträdelser och sanktioner utgör personuppgifter. Medlemsstaterna bör då vidta nödvändiga åtgärder för att följa Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (6), framför allt när det gäller myndigheternas kontroll av behandling av dessa personuppgifter, berörda personers rätt till information, deras rätt till åtkomst och att göra invändningar. Vid tillämpningen av denna förordning förefaller det vara nödvändigt att spara denna typ av uppgifter under minst två år för att undvika att obehöriga företag etablerar sig i andra medlemsstater.

| (15) | Successiv sammankoppling av de nationella elektroniska registren är absolut nödvändigt för ett snabbt och effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna och för att kunna garantera att vägtransportföretagen inte frestas, eller tar risken, att begå allvarliga överträdelser i andra medlemsstater än den de är etablerade i. Sammankopplingen kräver att ett exakt format för de uppgifter som ska utbytas och de tekniska förfarandena för utbyte av sådana uppgifter fastställs gemensamt. |
| --- | --- |

(15)

Successiv sammankoppling av de nationella elektroniska registren är absolut nödvändigt för ett snabbt och effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna och för att kunna garantera att vägtransportföretagen inte frestas, eller tar risken, att begå allvarliga överträdelser i andra medlemsstater än den de är etablerade i. Sammankopplingen kräver att ett exakt format för de uppgifter som ska utbytas och de tekniska förfarandena för utbyte av sådana uppgifter fastställs gemensamt.

| (16) | För att säkerställa ett effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna bör nationella kontaktpunkter utses och vissa gemensamma förfaranden bör fastställas som åtminstone avser tidsfrister och vilken typ av uppgifter som ska översändas. |
| --- | --- |

(16)

För att säkerställa ett effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna bör nationella kontaktpunkter utses och vissa gemensamma förfaranden bör fastställas som åtminstone avser tidsfrister och vilken typ av uppgifter som ska översändas.

| (17) | För att kunna främja etableringsfriheten bör det som bevis på det goda anseende som krävs för att den trafikansvarige ska ha rätt att yrkesmässigt bedriva transporter på väg i etableringsmedlemsstaten vara tillräckligt att uppvisa lämpliga handlingar som utfärdats av en behörig myndighet i den medlemsstat där den trafikansvarige tidigare var bosatt, under förutsättning att de berörda personerna inte har förklarats vara olämpliga att utöva det yrket i en annan medlemsstat. |
| --- | --- |

(17)

För att kunna främja etableringsfriheten bör det som bevis på det goda anseende som krävs för att den trafikansvarige ska ha rätt att yrkesmässigt bedriva transporter på väg i etableringsmedlemsstaten vara tillräckligt att uppvisa lämpliga handlingar som utfärdats av en behörig myndighet i den medlemsstat där den trafikansvarige tidigare var bosatt, under förutsättning att de berörda personerna inte har förklarats vara olämpliga att utöva det yrket i en annan medlemsstat.

| (18) | När det gäller yrkeskunnande bör, för att främja etableringsfriheten, ett intyg om yrkeskunnande som har utfärdats i enlighet med bestämmelserna i denna förordning erkännas som tillräckligt bevis av etableringsmedlemsstaten. |
| --- | --- |

(18)

När det gäller yrkeskunnande bör, för att främja etableringsfriheten, ett intyg om yrkeskunnande som har utfärdats i enlighet med bestämmelserna i denna förordning erkännas som tillräckligt bevis av etableringsmedlemsstaten.

| (19) | Det behövs bättre uppföljning på gemenskapsnivå av tillämpningen av denna förordning. Detta förutsätter regelbundna rapporter från kommissionen på grundval av uppgifter ur de nationella registren, om det goda anseendet, ekonomiska resurser och yrkeskunnande hos företag inom vägtransportsektorn. |
| --- | --- |

(19)

Det behövs bättre uppföljning på gemenskapsnivå av tillämpningen av denna förordning. Detta förutsätter regelbundna rapporter från kommissionen på grundval av uppgifter ur de nationella registren, om det goda anseendet, ekonomiska resurser och yrkeskunnande hos företag inom vägtransportsektorn.

| (20) | Medlemsstaterna bör fastställa sanktioner för överträdelser av denna förordning. Dessa sanktioner bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(20)

Medlemsstaterna bör fastställa sanktioner för överträdelser av denna förordning. Dessa sanktioner bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (21) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att modernisera de bestämmelser som reglerar rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg så att reglerna kan tillämpas på ett mer enhetligt och effektivt sätt i medlemsstaterna, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(21)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att modernisera de bestämmelser som reglerar rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg så att reglerna kan tillämpas på ett mer enhetligt och effektivt sätt i medlemsstaterna, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (22) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (7). |
| --- | --- |

(22)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (7).

| (23) | Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att upprätta en förteckning över kategori, typ och grad av allvar för överträdelser som innebär att vägtransportföretag förlorar sitt goda anseende, att i takt med den tekniska utvecklingen anpassa bilagorna I, II och III till denna förordning om vilka kunskaper medlemsstaterna ska beakta för erkännande av yrkeskunnande samt modellen för intyget om yrkeskunnande, att upprätta en förteckning över överträdelser som, utöver dem som anges i bilaga IV till denna förordning, kan medföra ett förlorat gott anseende. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, bland annat genom att komplettera den med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att upprätta en förteckning över kategori, typ och grad av allvar för överträdelser som innebär att vägtransportföretag förlorar sitt goda anseende, att i takt med den tekniska utvecklingen anpassa bilagorna I, II och III till denna förordning om vilka kunskaper medlemsstaterna ska beakta för erkännande av yrkeskunnande samt modellen för intyget om yrkeskunnande, att upprätta en förteckning över överträdelser som, utöver dem som anges i bilaga IV till denna förordning, kan medföra ett förlorat gott anseende. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, bland annat genom att komplettera den med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

| (24) | Direktiv 96/26/EG bör upphöra att gälla. |
| --- | --- |

(24)

Direktiv 96/26/EG bör upphöra att gälla.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

KAPITEL 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   Denna förordning reglerar rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg samt utövandet av detta yrke.

2.   Denna förordning ska tillämpas på alla företag som är etablerade i gemenskapen och som yrkesmässigt bedriver transporter på väg. Den ska också tillämpas på företag som har för avsikt att yrkesmässigt bedriva transporter på väg. Hänvisningar till företag som yrkesmässigt bedriver transporter på väg ska i förekommande fall anses inbegripa en hänvisning till företag som har för avsikt att utöva detta yrke.

3.   Vad beträffar de regioner som avses i artikel 299.2 i fördraget får de berörda medlemsstaterna anpassa de villkor som ska uppfyllas av den som yrkesmässigt bedriver transporter på väg i den mån dessa transporter fullständigt bedrivs i de regionerna av företag som är etablerade där.

4.   Med avvikelse från punkt 2 ska denna förordning, förutsatt att inte någonting annat fastställs i nationell lagstiftning, inte gälla

| a) | företag som yrkesmässigt bedriver godstransporter på väg endast med hjälp av motorfordon eller motorfordonskombinationer med en högsta tillåten vikt av 3,5 ton; medlemsstaterna får dock sänka denna tröskel för alla eller vissa typer av vägtransportverksamhet, |
| --- | --- |

a)

företag som yrkesmässigt bedriver godstransporter på väg endast med hjälp av motorfordon eller motorfordonskombinationer med en högsta tillåten vikt av 3,5 ton; medlemsstaterna får dock sänka denna tröskel för alla eller vissa typer av vägtransportverksamhet,

| b) | företag som bedriver persontransporter på väg uteslutande i icke-kommersiellt syfte eller kostnadsfritt eller som yrkesmässigt huvudsakligen bedriver annan verksamhet än persontransporter på väg, |
| --- | --- |

b)

företag som bedriver persontransporter på väg uteslutande i icke-kommersiellt syfte eller kostnadsfritt eller som yrkesmässigt huvudsakligen bedriver annan verksamhet än persontransporter på väg,

| c) | företag som yrkesmässigt bedriver transporter på väg uteslutande med hjälp av motorfordon med en högsta tillåten hastighet som inte överstiger 40 km/h. |
| --- | --- |

c)

företag som yrkesmässigt bedriver transporter på väg uteslutande med hjälp av motorfordon med en högsta tillåten hastighet som inte överstiger 40 km/h.

5.   Medlemsstaterna får undanta från tillämpningen av alla eller vissa bestämmelser i denna förordning sådana vägtransportföretag som uteslutande bedriver nationella transporter med endast föga inverkan på transportmarknaden på grund av

| a) | det transporterade godsets karaktär, eller |
| --- | --- |

a)

det transporterade godsets karaktär, eller

| b) | det korta transportavståndet. |
| --- | --- |

b)

det korta transportavståndet.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

| 1) | yrkesmässigt bedrivande av godstransporter på väg: verksamhet som bedrivs av ett företag som med hjälp av motorfordon eller motorfordonskombinationer transporterar gods för annans räkning, |
| --- | --- |

1)

yrkesmässigt bedrivande av godstransporter på väg: verksamhet som bedrivs av ett företag som med hjälp av motorfordon eller motorfordonskombinationer transporterar gods för annans räkning,

| 2) | yrkesmässigt bedrivande av persontransporter på väg: verksamhet som bedrivs av ett företag som, med hjälp av motorfordon, byggda och utrustade på sådant sätt att de är lämpliga att transportera fler än nio personer – inklusive föraren – och avsedda för detta ändamål, bedriver persontrafik för allmänheten eller särskilda användarkategorier mot ersättning som betalas av de transporterade personerna eller av organisatören, |
| --- | --- |

2)

yrkesmässigt bedrivande av persontransporter på väg: verksamhet som bedrivs av ett företag som, med hjälp av motorfordon, byggda och utrustade på sådant sätt att de är lämpliga att transportera fler än nio personer – inklusive föraren – och avsedda för detta ändamål, bedriver persontrafik för allmänheten eller särskilda användarkategorier mot ersättning som betalas av de transporterade personerna eller av organisatören,

| 3) | yrkesmässigt bedrivande av transporter på väg: yrkesmässigt bedrivande av persontransporter på väg eller yrkesmässigt bedrivande av godstransporter på väg, |
| --- | --- |

3)

yrkesmässigt bedrivande av transporter på väg: yrkesmässigt bedrivande av persontransporter på väg eller yrkesmässigt bedrivande av godstransporter på väg,

| 4) | företag: en fysisk eller juridisk person, oavsett huruvida verksamheten bedrivs i vinstsyfte, eller en sammanslutning eller grupp av personer som inte är juridiska personer, oavsett huruvida verksamheten bedrivs i vinstsyfte, eller ett offentligt organ, oavsett om detta självt är en juridisk person eller är beroende av en myndighet som är juridisk person, som bedriver persontransporter eller varje fysisk eller juridisk person som i kommersiellt syfte bedriver godstransporter, |
| --- | --- |

4)

företag: en fysisk eller juridisk person, oavsett huruvida verksamheten bedrivs i vinstsyfte, eller en sammanslutning eller grupp av personer som inte är juridiska personer, oavsett huruvida verksamheten bedrivs i vinstsyfte, eller ett offentligt organ, oavsett om detta självt är en juridisk person eller är beroende av en myndighet som är juridisk person, som bedriver persontransporter eller varje fysisk eller juridisk person som i kommersiellt syfte bedriver godstransporter,

| 5) | trafikansvarig: fysisk person som är anställd av ett företag eller, om företaget självt är en fysisk person, denna eller, i förekommande fall, en annan fysisk person som företaget utser enligt avtal, och som faktiskt och fortlöpande leder företagets transportverksamhet, |
| --- | --- |

5)

trafikansvarig: fysisk person som är anställd av ett företag eller, om företaget självt är en fysisk person, denna eller, i förekommande fall, en annan fysisk person som företaget utser enligt avtal, och som faktiskt och fortlöpande leder företagets transportverksamhet,

| 6) | tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg: ett förvaltningsbeslut som innebär att ett företag som uppfyller villkoren enligt denna förordning får tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg, |
| --- | --- |

6)

tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg: ett förvaltningsbeslut som innebär att ett företag som uppfyller villkoren enligt denna förordning får tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg,

| 7) | behörig myndighet: en nationell, regional eller lokal myndighet i en medlemsstat som i syfte att utfärda tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg kontrollerar om ett företag uppfyller villkoren enligt denna förordning och som har behörighet att bevilja, tillfälligt dra in eller återkalla ett tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg, |
| --- | --- |

7)

behörig myndighet: en nationell, regional eller lokal myndighet i en medlemsstat som i syfte att utfärda tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg kontrollerar om ett företag uppfyller villkoren enligt denna förordning och som har behörighet att bevilja, tillfälligt dra in eller återkalla ett tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg,

| 8) | etableringsmedlemsstat: medlemsstat där ett företag är etablerat, oberoende av om företagets trafikansvarige kommer från ett annat land. |
| --- | --- |

8)

etableringsmedlemsstat: medlemsstat där ett företag är etablerat, oberoende av om företagets trafikansvarige kommer från ett annat land.

Artikel 3

Krav för yrkesmässiga transporter på väg

1.   Företag som yrkesmässigt bedriver transporter på väg ska

| a) | vara faktiskt och fast etablerade i en medlemsstat i enlighet med artikel 5, |
| --- | --- |

a)

vara faktiskt och fast etablerade i en medlemsstat i enlighet med artikel 5,

| b) | ha gott anseende, |
| --- | --- |

b)

ha gott anseende,

| c) | ha lämpliga ekonomiska resurser, |
| --- | --- |

c)

ha lämpliga ekonomiska resurser,

| d) | ha erforderligt yrkeskunnande. |
| --- | --- |

d)

ha erforderligt yrkeskunnande.

2.   Medlemsstaterna får besluta att införa ytterligare krav, vilka ska vara proportionerliga och icke-diskriminerande, som företagen ska uppfylla för att tillåtas att yrkesmässigt bedriva transporter på väg.

Artikel 4

Trafikansvarig

1.   Ett företag som yrkesmässigt bedriver transporter på väg ska utse minst en fysisk person, den trafikansvarige, som uppfyller kraven i artikel 3.1 b och d och som

| a) | faktiskt och fortlöpande leder företagets transportverksamhet, |
| --- | --- |

a)

faktiskt och fortlöpande leder företagets transportverksamhet,

| b) | har verklig anknytning till företaget, dvs. är anställd, styrelseledamot, ägare eller aktieägare, eller förvaltar det, eller, om företaget är en fysisk person, är denna person, och |
| --- | --- |

b)

har verklig anknytning till företaget, dvs. är anställd, styrelseledamot, ägare eller aktieägare, eller förvaltar det, eller, om företaget är en fysisk person, är denna person, och

| c) | är bosatt i gemenskapen. |
| --- | --- |

c)

är bosatt i gemenskapen.

2.   Om ett företag inte uppfyller kraven beträffande yrkeskunnande enligt artikel 3.1 d, får den behöriga myndigheten ge det tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg utan att ha utsett en trafikansvarig i enlighet med punkt 1 i den här artikeln, förutsatt att

| a) | företaget utser en fysisk person som är bosatt i gemenskapen och som uppfyller kraven enligt artikel 3.1 b och d och enligt avtal har befogenhet att genomföra uppdrag som trafikansvarig för företagets räkning, |
| --- | --- |

a)

företaget utser en fysisk person som är bosatt i gemenskapen och som uppfyller kraven enligt artikel 3.1 b och d och enligt avtal har befogenhet att genomföra uppdrag som trafikansvarig för företagets räkning,

| b) | det i avtalet mellan företaget och den person som avses i a anges vilka uppdrag som faktiskt och fortlöpande ska utföras av den personen samt hans eller hennes åligganden som trafikansvarig. I de uppdrag som ska anges ingår bland annat uppdrag knutna till ledning av fordonsunderhåll, kontroll av transportavtal och transportdokument, grundläggande räkenskaper, fördelning av sändningar på förare och fordon samt kontroll av säkerhetsförfarandena, |
| --- | --- |

b)

det i avtalet mellan företaget och den person som avses i a anges vilka uppdrag som faktiskt och fortlöpande ska utföras av den personen samt hans eller hennes åligganden som trafikansvarig. I de uppdrag som ska anges ingår bland annat uppdrag knutna till ledning av fordonsunderhåll, kontroll av transportavtal och transportdokument, grundläggande räkenskaper, fördelning av sändningar på förare och fordon samt kontroll av säkerhetsförfarandena,

| c) | den person som avses i a, i dennes egenskap av trafikansvarig får leda transportverksamheten för upp till fyra olika företag med en fordonspark på sammanlagt högst 50 fordon; medlemsstaterna får besluta om minskning av antalet företag och/eller det högsta antalet fordon i den fordonspark som får ledas av den personen, och |
| --- | --- |

c)

den person som avses i a, i dennes egenskap av trafikansvarig får leda transportverksamheten för upp till fyra olika företag med en fordonspark på sammanlagt högst 50 fordon; medlemsstaterna får besluta om minskning av antalet företag och/eller det högsta antalet fordon i den fordonspark som får ledas av den personen, och

| d) | den person som avses i a utför de angivna uppgifterna enbart i företagets intresse och utövar sitt ansvar oberoende av varje företag som ger företaget i uppdrag att utföra transporter. |
| --- | --- |

d)

den person som avses i a utför de angivna uppgifterna enbart i företagets intresse och utövar sitt ansvar oberoende av varje företag som ger företaget i uppdrag att utföra transporter.

3.   Medlemsstaterna får besluta att en trafikansvarig som utsetts i enlighet med punkt 1 inte dessutom får utses i enlighet med punkt 2, eller endast får utses för ett begränsat antal företag eller för en fordonspark som är mindre än den som anges i punkt 2 c.

4.   Företaget ska underrätta den behöriga myndigheten om vem eller vilka som utsetts till trafikansvariga.

KAPITEL II

VILLKOR FÖR ATT UPPFYLLA KRAVEN I ARTIKEL 3

Artikel 5

Villkor rörande etableringskravet

För att uppfylla kravet i artikel 3.1 a ska företaget i den berörda medlemsstaten

| a) | förfoga över ett driftsställe i den medlemsstaten med lokaler där det på begäran kan ge den behöriga myndigheten tillgång till företagsdokumentationen, särskilt alla räkenskaper, personalförvaltningshandlingar, handlingar som innehåller uppgifter om körtid och vila samt övriga handlingar som den behöriga myndigheten måste ha tillgång till för att kunna kontrollera att villkoren enligt denna förordning är uppfyllda; medlemsstaterna får kräva att företag som är etablerade på deras territorium vid varje tidpunkt ska ha sådana handlingar tillgängliga i sina lokaler, |
| --- | --- |

a)

förfoga över ett driftsställe i den medlemsstaten med lokaler där det på begäran kan ge den behöriga myndigheten tillgång till företagsdokumentationen, särskilt alla räkenskaper, personalförvaltningshandlingar, handlingar som innehåller uppgifter om körtid och vila samt övriga handlingar som den behöriga myndigheten måste ha tillgång till för att kunna kontrollera att villkoren enligt denna förordning är uppfyllda; medlemsstaterna får kräva att företag som är etablerade på deras territorium vid varje tidpunkt ska ha sådana handlingar tillgängliga i sina lokaler,

| b) | så snart tillstånd beviljats, i egenskap av ägare eller till exempel i kraft av hyrköps-, hyres- eller leasingavtal eller avbetalningsköpeavtal, förfoga över ett eller flera fordon som ska vara registrerade i eller på annat sätt använda i enlighet med den medlemsstatens lagstiftning, |
| --- | --- |

b)

så snart tillstånd beviljats, i egenskap av ägare eller till exempel i kraft av hyrköps-, hyres- eller leasingavtal eller avbetalningsköpeavtal, förfoga över ett eller flera fordon som ska vara registrerade i eller på annat sätt använda i enlighet med den medlemsstatens lagstiftning,

| c) | faktiskt och fortlöpande bedriva sina transporter och, med nödvändig utrustning, vid ett driftscentrum som är beläget i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

c)

faktiskt och fortlöpande bedriva sina transporter och, med nödvändig utrustning, vid ett driftscentrum som är beläget i den medlemsstaten.

Artikel 6

Villkor rörande kravet på gott anseende

1.   Med förbehåll för punkt 2 i den här artikeln ska medlemsstaterna fastställa de villkor som ett företag och en trafikansvarig ska uppfylla för att uppfylla kravet på gott anseende i artikel 3.1 b.

När det avgörs om ett företag har uppfyllt kravet på gott anseende ska medlemsstaterna beakta hur företaget, dess trafikansvariga och andra relevanta personer enligt medlemsstatens beslut uppträder. Hänvisningar i denna artikel till fällande domar, sanktioner eller allvarliga överträdelser ska omfatta fällande domar, ålagda sanktioner eller allvarliga överträdelser mot eller av själva företaget, dess trafikansvariga och alla övriga berörda enligt vad medlemsstaten fastställer.

De villkoren som avses i första stycket ska minst omfatta följande krav:

| a) | Det ska inte finnas några tvingande skäl att ifrågasätta den trafikansvariges eller ett transportföretags goda anseende, till exempel på grund av en fällande dom eller sanktioner för allvarlig överträdelse av gällande nationella regler






  i) | enligt handelsrätten, |
| --- | --- | --- |

a)

Det ska inte finnas några tvingande skäl att ifrågasätta den trafikansvariges eller ett transportföretags goda anseende, till exempel på grund av en fällande dom eller sanktioner för allvarlig överträdelse av gällande nationella regler

i)

enligt handelsrätten,

| ii) | enligt insolvensrätten, |
| --- | --- |

ii)

enligt insolvensrätten,

| iii) | avseende löne- och anställningsförhållandena i branschen, |
| --- | --- |

iii)

avseende löne- och anställningsförhållandena i branschen,

| iv) | i vägtrafiklagstiftningen, |
| --- | --- |

iv)

i vägtrafiklagstiftningen,

| v) | för yrkesansvar. |
| --- | --- |

v)

för yrkesansvar.

| b) | Den trafikansvarige eller transportföretaget får inte ha ådragit sig fällande domar eller sanktioner i en eller flera medlemsstater för allvarliga överträdelser av gemenskapsreglerna, särskilt vad gäller






  i) | förarnas kör- och vilotider, arbetstid samt installation och utnyttjande av registreringsutrusning, |
| --- | --- | --- |

b)

Den trafikansvarige eller transportföretaget får inte ha ådragit sig fällande domar eller sanktioner i en eller flera medlemsstater för allvarliga överträdelser av gemenskapsreglerna, särskilt vad gäller

i)

förarnas kör- och vilotider, arbetstid samt installation och utnyttjande av registreringsutrusning,

| ii) | maximivikt och maximimått för nyttofordon i internationell trafik, |
| --- | --- |

ii)

maximivikt och maximimått för nyttofordon i internationell trafik,

| iii) | förarnas grundutbildning och fortbildning, |
| --- | --- |

iii)

förarnas grundutbildning och fortbildning,

| iv) | nyttofordonens trafiksäkerhet, inklusive den obligatoriska periodiskt återkommande kontrollbesiktningen av motorfordon, |
| --- | --- |

iv)

nyttofordonens trafiksäkerhet, inklusive den obligatoriska periodiskt återkommande kontrollbesiktningen av motorfordon,

| v) | tillträde till marknaden för internationella godstransporter på väg eller, i tillämpliga fall, tillträde till marknaden för persontransporter på väg, |
| --- | --- |

v)

tillträde till marknaden för internationella godstransporter på väg eller, i tillämpliga fall, tillträde till marknaden för persontransporter på väg,

| vi) | säkerhet vid transport på väg av farligt gods, |
| --- | --- |

vi)

säkerhet vid transport på väg av farligt gods,

| vii) | montering och användning av hastighetsbegränsande anordningar i vissa kategorier av motorfordon, |
| --- | --- |

vii)

montering och användning av hastighetsbegränsande anordningar i vissa kategorier av motorfordon,

| viii) | körkort, |
| --- | --- |

viii)

körkort,

| ix) | rätt att utöva yrket, |
| --- | --- |

ix)

rätt att utöva yrket,

| x) | djurtransport. |
| --- | --- |

x)

djurtransport.

2.   Vid tillämpning av punkt 1 tredje stycket b gäller följande:

| a) | När den trafikansvarige eller transportföretaget i en eller flera medlemsstater har ådragit sig en fällande dom för en allvarlig överträdelse eller sanktioner för någon av de allvarligaste överträdelserna av gemenskapsreglerna enligt bilaga IV, ska den behöriga myndigheten i etableringsmedlemsstaten på lämpligt sätt och i rätt tid genomföra och vederbörligen fullborda ett administrativt förfarande, som i förekommande fall ska inbegripa en kontroll i det berörda företagets lokaler.
  Genom detta förfarande ska det fastställas huruvida förlusten av gott anseende skulle vara oskälig i det enskilda fallet på grund av särskilda omständigheter. Ett sådant undersökningsresultat ska vederbörligen motiveras.
  Om den behöriga myndigheten anser att förlusten av gott anseende skulle vara oskälig, får den besluta att det goda anseendet inte ska påverkas. Skälen ska i så fall noteras i det nationella registret. Antalet sådana beslut ska anges i den rapport som avses i artikel 26.1.
  Om den behöriga myndigheten inte anser att förlusten av gott anseende skulle utgöra en oskälig åtgärd ska den fällande domen eller sanktionen leda till förlust av gott anseende. |
| --- | --- |

a)

När den trafikansvarige eller transportföretaget i en eller flera medlemsstater har ådragit sig en fällande dom för en allvarlig överträdelse eller sanktioner för någon av de allvarligaste överträdelserna av gemenskapsreglerna enligt bilaga IV, ska den behöriga myndigheten i etableringsmedlemsstaten på lämpligt sätt och i rätt tid genomföra och vederbörligen fullborda ett administrativt förfarande, som i förekommande fall ska inbegripa en kontroll i det berörda företagets lokaler.

Genom detta förfarande ska det fastställas huruvida förlusten av gott anseende skulle vara oskälig i det enskilda fallet på grund av särskilda omständigheter. Ett sådant undersökningsresultat ska vederbörligen motiveras.

Om den behöriga myndigheten anser att förlusten av gott anseende skulle vara oskälig, får den besluta att det goda anseendet inte ska påverkas. Skälen ska i så fall noteras i det nationella registret. Antalet sådana beslut ska anges i den rapport som avses i artikel 26.1.

Om den behöriga myndigheten inte anser att förlusten av gott anseende skulle utgöra en oskälig åtgärd ska den fällande domen eller sanktionen leda till förlust av gott anseende.

| b) | Kommissionen ska upprätta en förteckning över kategori, typ och svårhetsgrad i fråga om överträdelser av gemenskapsregler, utöver dem som anges i bilaga IV som kan leda till förlust av gott anseende. Medlemsstaterna ska beakta upplysningar om dessa överträdelser, inklusive upplysningar från andra medlemsstater, när de fastställer prioriteringarna för kontroller enligt artikel 12.1.
  Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, och som har samband med denna förteckning, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 25.3.
  Kommissionen ska i detta syfte






  i) | fastställa vilka kategorier och typer av överträdelser som oftast förekommer, |
| --- | --- | --- |

b)

Kommissionen ska upprätta en förteckning över kategori, typ och svårhetsgrad i fråga om överträdelser av gemenskapsregler, utöver dem som anges i bilaga IV som kan leda till förlust av gott anseende. Medlemsstaterna ska beakta upplysningar om dessa överträdelser, inklusive upplysningar från andra medlemsstater, när de fastställer prioriteringarna för kontroller enligt artikel 12.1.

Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, och som har samband med denna förteckning, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 25.3.

Kommissionen ska i detta syfte

i)

fastställa vilka kategorier och typer av överträdelser som oftast förekommer,

| ii) | fastställa överträdelsernas svårhetsgrad med beaktande av den risk för dödsfall eller svåra skador som de medför, och |
| --- | --- |

ii)

fastställa överträdelsernas svårhetsgrad med beaktande av den risk för dödsfall eller svåra skador som de medför, och

| iii) | ange den överträdelsefrekvens över vilken upprepade överträdelser ska betraktas som allvarliga och därvid ta hänsyn till antalet förare verksamma inom den transportverksamhet som leds av den trafikansvarige. |
| --- | --- |

iii)

ange den överträdelsefrekvens över vilken upprepade överträdelser ska betraktas som allvarliga och därvid ta hänsyn till antalet förare verksamma inom den transportverksamhet som leds av den trafikansvarige.

3.   Kravet i artikel 3.1 b ska betraktas som icke uppfyllt till dess att det har återupprättats eller någon annan åtgärd med likvärdig verkan har vidtagits i enlighet med relevanta bestämmelser i nationell lagstiftning.

Artikel 7

Villkor rörande kravet avseende ekonomiska resurser

1.   För att uppfylla kravet i artikel 3.1 c ska ett företag fortlöpande kunna uppfylla sina finansiella skyldigheter under räkenskapsåret. Företaget ska därför, på grundval av årliga räkenskaper som har bestyrkts av en revisor eller annan vederbörligen ackrediterad person, kunna bevisa att det varje år förfogar över kapital och reserver till ett värde av minst 9 000 EUR om ett fordon används och minst 5 000 EUR för varje ytterligare fordon som används.

Vid tillämpning av denna förordning ska värdet av euron i valutorna i de medlemsstater som inte deltar i den tredje etappen av den Europeiska monetära unionen fastställas vart femte år. De kurser som tillämpas ska vara de som erhålls den första arbetsdagen i oktober och som offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. De ska gälla från och med den 1 januari följande kalenderår.

De räkenskapsposter som avses i första stycket ska vara de som anges i rådets direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (8).

2.   Den behöriga myndigheten får genom undantag från punkt 1 godta eller kräva att ett företag styrker sina ekonomiska resurser genom ett intyg, exempelvis en yrkesansvarsförsäkring, från en eller flera banker eller andra finansinstitut, inklusive försäkringsföretag, som går i borgen för företaget för de belopp som anges i punkt 1 första stycket. Medlemsstaterna får besluta att garantin kan tas i anspråk i samförstånd med den behöriga myndighet som beviljar tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg och kan endast frisläppas med den behöriga myndighetens godkännande.

3.   De årliga räkenskaper som avses i punkt 1 eller den garanti som avses i punkt 2, vilka ska kontrolleras, ska gälla den ekonomiska enhet som är etablerad i den medlemsstat i vilken tillstånd har sökts och inte eventuella andra enheter som är etablerade i en annan medlemsstat.

Artikel 8

Villkor rörande kravet på yrkeskunnande

1.   För att uppfylla kravet i artikel 3.1 d ska den eller de berörda personerna besitta kunskaper som svarar mot den nivå som anges i avsnitt I i bilaga I i de ämnen som räknas upp där. Dessa kunskaper ska visas genom ett obligatoriskt skriftligt examensprov som får kompletteras med ett muntligt prov om medlemsstaten beslutar detta. Dessa prov ska anordnas i enlighet med avsnitt II i bilaga I. För detta ändamål får medlemsstaterna besluta att föreskriva utbildning inför examensprovet.

2.   Endast myndigheter eller organ som vederbörligen godkänts för detta ändamål av en medlemsstat enligt kriterier som fastställts av denna får anordna och bestyrka de skriftliga och muntliga prov som avses i punkt 1 för att fastställa yrkeskunnandet. Medlemsstaterna ska regelbundet kontrollera att de förhållanden under vilka dessa myndigheter eller organ anordnar dessa prov är förenliga med bilaga I.

3.   Medlemsstaterna får, i enlighet med av dem fastställda kriterier, vederbörligen godkänna de organ som är i stånd att erbjuda sökandena kvalitetsutbildning som förbereder dem för examensprovet, samt fortbildning som ger de trafikansvariga som så önskar möjlighet att uppdatera sina kunskaper.

4.   En medlemsstat får bevilja särskilt angivna innehavare av vissa bevis avseende högre utbildning eller teknisk utbildning, som i detta syfte uttryckligen har utfärdats i den medlemsstaten och motsvarar kunskaper i alla de ämnen som förtecknas i bilaga I, undantag från examensprov i de ämnen som omfattas av utbildningsbeviset. Undantaget ska endast vara tillämpligt på de avsnitt i del I i bilaga I för vilka beviset omfattar samtliga ämnen som anges under rubriken till varje avsnitt.

En medlemsstat får bevilja innehavare av intyg om yrkeskunnande som gäller för nationella transporter i den medlemsstaten undantag från vissa delar i examensprovet.

5.   Ett intyg utfärdat av den myndighet eller det organ som avses i punkt 2 ska uppvisas som bevis på yrkeskunnande. Intyget får inte överlåtas till en annan person. Det ska upprättas i enlighet med de säkerhetskomponenter och den modell för intyget som återfinns i bilagorna II och III och ska vara försett med den utfärdande vederbörligen godkända myndighetens eller organets stämpel.

6.   Kommissionen ska anpassa bilagorna I, II och III till den tekniska utvecklingen. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 25.3.

7.   Kommissionen ska uppmuntra till och underlätta utbyte av erfarenheter och information mellan medlemsstaterna, eller genom ett organ som kommissionen får utse, om utbildning, examensprov och godkännande.

Artikel 9

Befrielse från examensprov

Medlemsstaterna får besluta om befrielse från det examensprov som avses i artikel 8.1 för personer som kan bevisa att de fortlöpande har lett vägtransportföretag för gods- eller persontransporter i en medlemsstat under en period av 15 år före den ... (9).

KAPITEL III

TILLSTÅND OCH ÖVERVAKNING

Artikel 10

Behöriga myndigheter

1.   Varje medlemsstat ska utse en eller flera behöriga myndigheter som garanterar att denna förordning tillämpas på rätt sätt. Dessa behöriga myndigheter ska ha följande befogenheter:

| a) | Att granska de ansökningar som lämnas in av företagen. |
| --- | --- |

a)

Att granska de ansökningar som lämnas in av företagen.

| b) | Att utfärda tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg samt att tillfälligt dra in eller återkalla dessa tillstånd. |
| --- | --- |

b)

Att utfärda tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg samt att tillfälligt dra in eller återkalla dessa tillstånd.

| c) | Att förklara en fysisk person olämplig att i egenskap av trafikansvarig leda transportverksamheten i ett företag. |
| --- | --- |

c)

Att förklara en fysisk person olämplig att i egenskap av trafikansvarig leda transportverksamheten i ett företag.

| d) | Att utföra de kontroller som krävs för att fastställa att ett företag uppfyller kraven i artikel 3. |
| --- | --- |

d)

Att utföra de kontroller som krävs för att fastställa att ett företag uppfyller kraven i artikel 3.

2.   De behöriga myndigheterna ska offentliggöra alla de krav som ställs enligt denna förordning, eventuella andra nationella bestämmelser, de förfaranden som ska följas av sökandena samt förklaringar till dessa.

Artikel 11

Granskning och registrering av ansökningar

1.   Transportföretag som uppfyller kraven i artikel 3 ska, efter ansökan, beviljas tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg. Den behöriga myndigheten ska förvissa sig om att ett ansökande företag uppfyller kraven i den artikeln. Medlemsstaterna får i lämplig nationell lagstiftning ange varaktigheten för tillstånd att yrkesmässigt bedriva vägtransporter.

En bedömning av en ansökan kan leda till att ett gemenskapstillstånd i enlighet med förordningarna (EG) nr .../2009 och (EG) nr .../2009 utfärdas. En medlemsstat får utfärda ett annat tillstånd än ett gemenskapstillstånd för företag som enbart bedriver transporter inom den medlemsstatens territorium.

2.   Den behöriga myndigheten ska notera uppgifter enligt artikel 16.2 första stycket a-d om de företag som beviljas tillstånd i det nationella elektroniska register som avses i artikel 16.

3.   Den behöriga myndighetens granskning av en tillståndsansökan ska ske så snabbt som möjligt och får inte pågå längre än tre månader efter det att den behöriga myndigheten har mottagit alla handlingar som behövs för ansökan. Den behöriga myndigheten får förlänga denna tidsfrist med två månader i vederbörligt motiverade fall.

4.   Fram till och med den 31 december 2012 ska den behöriga myndigheten vid sin bedömning av ett företags goda anseende i tveksamma fall kontrollera att, vid tidpunkten för ansökan, den eller de utsedda trafikansvariga inte i någon medlemsstat har förklarats olämpliga att i enlighet med artikel 14 leda ett företags transportverksamhet.

Från och med den 1 januari 2013 ska den behöriga myndigheten vid sin bedömning av ett företags goda anseende genom tillgång till de uppgifter som avses i artikel 16.2 första stycket f, antingen genom direkt säker tillgång till de relevanta delarna av nationella register eller på begäran, kontrollera att, vid tidpunkten för ansökan, den eller de som utsetts till trafikansvariga inte i någon medlemsstat har förklarats olämpliga att i enlighet med artikel 14 leda ett företags transportverksamhet.

De åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning rörande förlängning med högst tre år av de tidsfrister som avses i denna punkt ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 25.3.

5.   Företag med tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg ska inom en tidsperiod på 28 dagar, eller en kortare tidsperiod, som fastställs av etableringsmedlemsstaten, underrätta den behöriga myndighet som utfärdat tillståndet om ändringar av uppgifterna enligt punkt 2.

Artikel 12

Kontroller

1.   De behöriga myndigheterna ska kontrollera att de företag som beviljats tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg fortlöpande uppfyller kraven i artikel 3. Medlemsstaterna ska därför genomföra kontroller inriktade på företag med högre risk. För detta ändamål ska medlemsstaterna utvidga det riskvärderingssystem som medlemsstaterna inrättat enligt artikel 9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/22/EG av den 15 mars 2006 om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet (10) till att omfatta alla överträdelser som anges i artikel 6 i denna förordning.

2.   Till och med den 31 december 2014 ska medlemsstaterna genomföra kontroller minst vart femte år för att säkerställa att företagen uppfyller kraven i artikel 3.

De åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning rörande förlängning av den tidsfrist som avses i denna punkt ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 25.3.

3.   Medlemsstaterna ska på uppmaning av kommissionen i vederbörligen motiverade fall utföra enskilda kontroller för att konstatera att ett företag uppfyller villkoren för att yrkesmässigt få bedriva transporter på väg. Medlemsstaten ska underrätta kommissionen om resultatet av sådana kontroller samt om de åtgärder som har vidtagits om det har konstaterats att företaget inte längre uppfyller kraven i denna förordning.

Artikel 13

Förfarande för tillfällig indragning och återkallande av tillstånd

1.   Om den behöriga myndigheten konstaterar att ett företag riskerar att inte längre uppfylla kraven i artikel 3 ska den underrätta företaget om detta. Om den behöriga myndigheten konstaterar att ett eller flera av dessa krav inte längre är uppfyllda, får den bevilja företaget en av följande tidsfrister för att åtgärda situationen:

| a) | Högst sex månader för rekrytering av en ersättare för den trafikansvarige om denne inte längre uppfyller kraven på gott anseende eller yrkeskunnande; denna tid kan förlängas med sex månader om den trafikansvarige avlider eller är fysiskt oförmögen att sköta sitt uppdrag. |
| --- | --- |

a)

Högst sex månader för rekrytering av en ersättare för den trafikansvarige om denne inte längre uppfyller kraven på gott anseende eller yrkeskunnande; denna tid kan förlängas med sex månader om den trafikansvarige avlider eller är fysiskt oförmögen att sköta sitt uppdrag.

| b) | Högst sex månader om företaget måste åtgärda situationen genom att styrka en faktisk och stabil företagsetablering. |
| --- | --- |

b)

Högst sex månader om företaget måste åtgärda situationen genom att styrka en faktisk och stabil företagsetablering.

| c) | Högst sex månader om kravet avseende ekonomiska resurser inte är uppfyllt, i syfte att visa att kravet återigen varaktigt kommer att vara uppfyllt. |
| --- | --- |

c)

Högst sex månader om kravet avseende ekonomiska resurser inte är uppfyllt, i syfte att visa att kravet återigen varaktigt kommer att vara uppfyllt.

2.   Den behöriga myndigheten får kräva att företag vars tillstånd tillfälligt har dragits in eller återkallats ser till att deras trafikansvariga avlägger det examensprov som avses i artikel 8.1 innan andra åtgärder för återupprättande vidtas.

3.   Om den behöriga myndigheten konstaterar att företaget inte längre uppfyller ett eller flera av kraven i artikel 3, ska den inom de tidsfrister som anges i punkt 1 i den här artikeln tillfälligt dra in eller återkalla tillståndet att yrkesmässigt bedriva transporter på väg.

Artikel 14

Olämplighetsförklaring av trafikansvarig

1.   Om en trafikansvarig förlorar sitt goda anseende i enlighet med artikel 6 ska den behöriga myndigheten förklara denne olämplig att leda ett företags transportverksamhet.

2.   Så länge som ingen åtgärd för återupprättande har vidtagits i enlighet med relevanta bestämmelser i nationell lagstiftning, ska det intyg om yrkeskunnande som avses i artikel 8.5 och innehas av den trafikansvarige som förklarats olämplig inte längre vara giltigt i någon medlemsstat.

Artikel 15

De behöriga myndigheternas beslut samt överklagande

1.   Negativa beslut som medlemsstaternas behöriga myndigheter fattar med stöd av denna förordning, inklusive avslag på en ansökan, tillfällig indragning eller återkallande av ett befintligt tillstånd eller en olämplighetsförklaring av den trafikansvarige, måste vara motiverade.

För sådana beslut ska hänsyn tas till tillgängliga uppgifter om överträdelser som företaget eller den trafikansvarige har begått och som kan skada företagets goda anseende samt till all annan information som står till den behöriga myndighetens förfogande. I besluten ska anges vilka åtgärder för återupprättande som är tillämpliga vid indragning av tillstånd eller olämplighetsförklaring.

2.   Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att säkerställa att berörda företag och personer har möjlighet att överklaga de beslut som avses i punkt 1 vid åtminstone en oberoende och opartisk instans eller vid domstol.

KAPITEL IV

FÖRENKLING OCH ADMINISTRATIVT SAMARBETE

Artikel 16

Nationella elektroniska register

1.   För att kunna tillämpa denna förordning, särskilt artiklarna 11-14 och artikel 26, ska varje medlemsstat föra ett nationellt elektroniskt register över de vägtransportföretag som av en behörig myndighet utsedd av medlemsstaten har beviljats tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg. Behandlingen av uppgifterna i detta register ska genomföras under kontroll av den offentliga myndighet som har utsetts för detta. Uppgifter av betydelse i det nationella elektroniska registret ska vara tillgängliga för alla behöriga myndigheter i medlemsstaten i fråga.

Kommissionen ska senast den 1 juni 2009 utfärda riktlinjer om minimikrav för de uppgifter som ska införas i det nationella elektroniska registret från den dag det upprättas för att underlätta registrens framtida sammankoppling. Kommissionen får rekommendera att fordonens registreringsnummer ska ingå, utöver de uppgifter som nämns i punkt 2.

2.   Nationella elektroniska register ska åtminstone innehålla följande uppgifter:

| a) | Företagets namn och rättsliga status. |
| --- | --- |

a)

Företagets namn och rättsliga status.

| b) | Etableringsställets adress. |
| --- | --- |

b)

Etableringsställets adress.

| c) | Namn på de trafikansvariga som har anmälts uppfylla villkoren i fråga om gott anseende och yrkeskunnande, eller en rättslig företrädares namn. |
| --- | --- |

c)

Namn på de trafikansvariga som har anmälts uppfylla villkoren i fråga om gott anseende och yrkeskunnande, eller en rättslig företrädares namn.

| d) | Typ av tillstånd, antal fordon som tillståndet omfattar och i förekommande fall gemenskapstillståndets och de bestyrkta kopiornas serienummer. |
| --- | --- |

d)

Typ av tillstånd, antal fordon som tillståndet omfattar och i förekommande fall gemenskapstillståndets och de bestyrkta kopiornas serienummer.

| e) | Antal, kategori och typ av allvarliga överträdelser enligt artikel 6.1 b vilka har gett upphov till en fällande dom eller en sanktion under de senaste två åren. |
| --- | --- |

e)

Antal, kategori och typ av allvarliga överträdelser enligt artikel 6.1 b vilka har gett upphov till en fällande dom eller en sanktion under de senaste två åren.

| f) | Namnet på personer som har förklarats olämpliga att leda ett företags transportverksamhet, så länge som dessa personers goda anseende inte har återupprättats i enlighet med artikel 6.3, samt tillämpliga åtgärder för återupprättande. |
| --- | --- |

f)

Namnet på personer som har förklarats olämpliga att leda ett företags transportverksamhet, så länge som dessa personers goda anseende inte har återupprättats i enlighet med artikel 6.3, samt tillämpliga åtgärder för återupprättande.

För tillämpningen av e får medlemsstaterna senast den 31 december 2015 välja att endast låta det nationella elektroniska registret omfatta de allvarligaste överträdelserna enligt bilaga IV.

Medlemsstaterna får välja att bevara de uppgifter som avses i första stycket e och f i separata register. Berörda uppgifter ska i så fall, direkt eller på begäran, göras tillgängliga för samtliga behöriga myndigheter i medlemsstaten i fråga. Begärda uppgifter ska lämnas inom 30 arbetsdagar efter det att begäran har mottagits.

De uppgifter som avses i första stycket e och f ska i samtliga fall endast göras tillgängliga för andra myndigheter än de behöriga myndigheterna om dessa vederbörligen har fått befogenhet att utföra kontroller och utdöma sanktioner i samband med vägtransporter, och om tystnadsplikt eller liknande formell sekretesskyldighet gäller för deras tjänstemän.

3.   Uppgifter om ett företag som har fått tillståndet tillfälligt indraget eller återkallat ska finnas kvar i det nationella elektroniska registret i två år från och med den tidpunkt då den tillfälliga indragningen eller återkallandet upphörde att gälla, varefter de omedelbart ska tas bort.

Uppgifter om personer som har förklarats olämpliga för att yrkesmässigt bedriva transporter på väg ska finnas kvar i det nationella elektroniska registret så länge som deras goda anseende inte har återupprättats i enlighet med bestämmelserna i artikel 6.3. Efter ett sådant upprättande eller efter det att liknande åtgärder har vidtagits, ska uppgifterna omedelbart tas bort.

Skälen till att tillståndet tillfälligt drogs in eller återkallades eller till olämplighetsförklaringen, i tillämpliga fall, liksom åtgärdens varaktighet, ska ingå i de uppgifter som avses i första och andra stycket.

4.   Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att alla uppgifter i det nationella elektroniska registret är uppdaterade och exakta, särskilt de uppgifter som avses i punkt 2 första stycket e och f.

5.   Utan att punkt 1 och 2 åsidosätts ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att de nationella elektroniska registren görs tillgängliga på gemenskapsnivå genom nationella kontaktpunkter enligt artikel 18. Tillgängligheten genom nationella kontaktpunkter ska vara genomförd senast den 31 december 2012 på ett sätt som gör att varje medlemsstats behöriga myndighet har åtkomst till samtliga medlemsstaters nationella elektroniska register.

6.   De gemensamma bestämmelserna för genomförandet av punkt 5, till exempel gällande formatet för de uppgifter som utbyts, de tekniska förfarandena för elektronisk åtkomst till de andra medlemsstaternas nationella elektroniska register och för främjande av dessa registers interoperabilitet med andra berörda databaser, ska antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 25.2. I de gemensamma bestämmelserna ska fastställas vilken myndighet som ansvarar för åtkomsten, vidare användning och uppdatering av uppgifterna efter åtkomst och de ska i detta syfte innefatta regler för loggning och övervakning av uppgifterna.

7.   De åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning rörande förlängning av de tidsfrister som avses i punkterna 1 och 5 ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 25.3.

Artikel 17

Skydd av personuppgifter

När det gäller tillämpningen av direktiv 95/46/EG ska medlemsstaterna framför allt se till

| a) | att alla personer får information när uppgifter som berör dem registreras eller kommer att överlämnas till tredje part. I informationen ska ingå vilken myndighet som ansvarar för uppgiftsbehandlingen, vilken typ av uppgifter som har behandlats och skälen till behandlingen, |
| --- | --- |

a)

att alla personer får information när uppgifter som berör dem registreras eller kommer att överlämnas till tredje part. I informationen ska ingå vilken myndighet som ansvarar för uppgiftsbehandlingen, vilken typ av uppgifter som har behandlats och skälen till behandlingen,

| b) | att alla personer ska ha rätt att ta del av uppgifter som berör dem hos den myndighet som ansvarar för behandlingen av uppgifterna; det ska säkerställas att denna rätt ska kunna utövas utan restriktioner, med skäliga tidsintervall och utan överdrivna dröjsmål eller avgifter för sökanden, |
| --- | --- |

b)

att alla personer ska ha rätt att ta del av uppgifter som berör dem hos den myndighet som ansvarar för behandlingen av uppgifterna; det ska säkerställas att denna rätt ska kunna utövas utan restriktioner, med skäliga tidsintervall och utan överdrivna dröjsmål eller avgifter för sökanden,

| c) | att alla personer vars uppgifter är ofullständiga eller felaktiga ska ha rätt att få dessa uppgifter korrigerade, raderade eller blockerade, |
| --- | --- |

c)

att alla personer vars uppgifter är ofullständiga eller felaktiga ska ha rätt att få dessa uppgifter korrigerade, raderade eller blockerade,

| d) | att alla personer ska ha rätt att av legitima och tvingande skäl motsätta sig behandling av uppgifter som berör dem. I berättigade fall får dessa uppgifter inte längre behandlas. |
| --- | --- |

d)

att alla personer ska ha rätt att av legitima och tvingande skäl motsätta sig behandling av uppgifter som berör dem. I berättigade fall får dessa uppgifter inte längre behandlas.

Artikel 18

Administrativt samarbete mellan medlemsstaterna

1.   Medlemsstaterna ska utse en nationell kontaktpunkt med ansvar för utbytet av information med övriga medlemsstater när det gäller tillämpningen av denna förordning. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen den nationella kontaktpunktens namn och adress senast den ... (11). Kommissionen ska upprätta en förteckning över alla kontaktpunkter och överlämna den till medlemsstaterna.

2.   Medlemsstater som utbyter information inom ramen för denna förordning ska använda de nationella kontaktpunkter som utses i enlighet med punkt 1.

3.   Medlemsstater som utbyter information om överträdelser som avses i artikel 6.2, eller om eventuella trafikansvariga som förklarats olämpliga, ska följa det förfarande och iaktta de frister som avses i artikel 13.1 i förordning (EG) nr .../2009 eller, beroende på omständigheterna, i artikel 23.1 i förordning (EG) nr .../2009. En medlemsstat som mottar ett meddelande om en allvarlig överträdelse som har resulterat i en fällande dom eller en sanktion från en annan medlemsstat, ska föra in den anmälda överträdelsen i sitt nationella elektroniska register.

KAPITEL V

ÖMSESIDIGT ERKÄNNANDE AV INTYG OCH ANDRA HANDLINGAR

Artikel 19

Intyg och andra handlingar som styrker gott anseende

1.   Utan att artikel 11.4 åsidosätts ska etableringsmedlemsstaten som tillräckligt bevis på det goda anseende som krävs för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg, godta utdrag ur belastningsregistret eller, i avsaknad av sådant, en likvärdig handling, utfärdad av en behörig rättslig eller administrativ myndighet i den medlemsstat där den trafikansvarige tidigare var bosatt.

2.   När en medlemsstat ställer vissa krav på sina egna medborgare i fråga om gott anseende och om den handling som avses i punkt 1 inte kan styrka att dessa krav uppfylls, ska medlemsstaten när det gäller medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis godta ett intyg utfärdat av en behörig rättslig eller administrativ myndighet i den eller de medlemsstater där den trafikansvarige tidigare var bosatt, av vilket framgår att dessa krav är uppfyllda. Ett sådant intyg ska gälla de särskilda omständigheter som etableringsmedlemsstaten beaktar.

3.   Om den medlemsstat där den trafikansvarige senast var bosatt inte har utfärdat den handling som avses i punkt 1 eller det intyg som avses i punkt 2, får denna handlig eller detta intyg ersättas av en försäkran under ed, eller på heder och samvete, av den trafikansvarige inför en rättslig eller administrativ myndighet eller, i förekommande fall, inför en notarie i den medlemsstat där den trafikansvarige tidigare var bosatt. Myndigheten eller notarien ska utfärda ett intyg som styrker att denna försäkran har avgetts.

4.   En handling som avses i punkt 1 och ett intyg som avses i punkt 2 ska inte godtas om de ges in mer än tre månader efter utfärdandet. Detta villkor gäller även för en försäkran enligt punkt 3.

Artikel 20

Intyg om ekonomiska resurser

Om en medlemsstat kräver att dess medborgare ska uppfylla vissa villkor avseende ekonomiska resurser utöver kraven i artikel 7, ska medlemsstaten när det gäller medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis godta ett intyg utfärdat av en behörig administrativ myndighet i den eller de medlemsstater där den trafikansvarige tidigare var bosatt, av vilket framgår att dessa krav är uppfyllda. Ett sådant intyg ska gälla den särskilda information som den nya etableringsmedlemsstaten beaktar.

Artikel 21

Intyg om yrkeskunnande

1.   Medlemsstaterna ska som tillräckligt bevis för yrkeskunnande godta ett intyg som överensstämmer med modellen i bilaga III och har utfärdats av den myndighet eller det organ som vederbörligen godkänts för detta.

2.   Ett intyg som före den ... (12) har utfärdats som bevis på yrkeskunnande i enlighet med de bestämmelser som var i kraft fram till och med den dagen, ska likställas med ett intyg som överensstämmer med modellen i bilaga III och ska erkännas som bevis på yrkeskunnande i alla medlemsstater. Medlemsstaterna får kräva att innehavare av sådana intyg om yrkeskunnande som endast gäller för nationell transport avlägger examensprov, eller delar av examensprov i enlighet med artikel 8.1.

KAPITEL VI

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 22

Sanktioner

1.   Medlemsstaterna ska fastställa regler avseende sanktioner som är tillämpliga på överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om dessa bestämmelser senast den ... (11), och snarast möjligt om alla senare ändringar som påverkar dem. Medlemsstaterna ska se till att alla sådana åtgärder tillämpas utan diskriminering på grund av företagets nationalitet eller etableringsort.

2.   Sanktioner enligt punkt 1 ska särskilt omfatta tillfällig indragning av tillståndet att yrkesmässigt bedriva transporter på väg, återkallande av tillståndet samt olämplighetsförklaring av den trafikansvarige.

Artikel 23

Övergångsbestämmelser

Företag som före den ... (9) har tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg ska rätta sig efter bestämmelserna i denna förordning senast den ... (11).

Artikel 24

Ömsesidigt bistånd

Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska nära samarbeta och ge varandra ömsesidigt bistånd vid tillämpningen av denna förordning. De ska utbyta upplysningar om fällande domar och sanktioner i fråga om allvarliga överträdelser och andra specifika omständigheter som riskerar att få konsekvenser för rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg. Informationsutbytet ska genomföras i enlighet med bestämmelserna för skydd av personuppgifter.

Artikel 25

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 18.1 i rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (13).

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Artikel 26

Rapporter

1.   Medlemsstaterna ska vartannat år upprätta en rapport om de behöriga myndigheternas verksamhet och översända den till kommissionen. Rapporten ska innehålla följande:

| a) | En översikt av sektorn vad gäller gott anseende, ekonomiska resurser och yrkeskunnande. |
| --- | --- |

a)

En översikt av sektorn vad gäller gott anseende, ekonomiska resurser och yrkeskunnande.

| b) | Uppgift, per typ och år, om antalet tillstånd som utfärdats, tillfälligt dragits in och återkallats samt om antalet olämplighetsförklaringar, liksom skälen till dessa. |
| --- | --- |

b)

Uppgift, per typ och år, om antalet tillstånd som utfärdats, tillfälligt dragits in och återkallats samt om antalet olämplighetsförklaringar, liksom skälen till dessa.

| c) | Antalet intyg om yrkeskunnande som utfärdas per år. |
| --- | --- |

c)

Antalet intyg om yrkeskunnande som utfärdas per år.

| d) | Väsentlig statistik rörande de nationella elektroniska registren och hur de används av de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

d)

Väsentlig statistik rörande de nationella elektroniska registren och hur de används av de behöriga myndigheterna.

| e) | En översyn av informationsutbytet med andra medlemsstater, med uppgift bland annat om antalet konstaterade överträdelser varje år som meddelats en annan medlemsstat och svar som tagits emot i enlighet med artikel 18.2, samt antalet frågor och svar som varje år tagits emot i enlighet med artikel 18.3. |
| --- | --- |

e)

En översyn av informationsutbytet med andra medlemsstater, med uppgift bland annat om antalet konstaterade överträdelser varje år som meddelats en annan medlemsstat och svar som tagits emot i enlighet med artikel 18.2, samt antalet frågor och svar som varje år tagits emot i enlighet med artikel 18.3.

2.   På grundval av de rapporter som avses i punkt 1 ska kommissionen vartannat år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om yrkesmässigt bedrivande av transporter på väg. I rapporten ska bland annat ingå en utvärdering av hur informationsutbytet mellan medlemsstaterna fungerar och en översyn av hur de nationella elektroniska registren fungerar samt deras innehåll. Den ska offentliggöras samtidigt med den rapport som avses i artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet (14).

Artikel 27

Förteckning över behöriga myndigheter

Varje medlemsstat ska senast den ... (12) till kommissionen översända en förteckning över de behöriga myndigheter den har utsett för att bevilja personer tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg samt en förteckning över de godkända myndigheter eller organ som ansvarar för att anordna examensprov enligt artikel 8.1 och utfärda intyg. Kommissionen ska offentliggöra en konsoliderad förteckning över alla sådana myndigheter och organ i gemenskapen i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 28

Anmälan av nationella åtgärder

Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i lagar och andra författningar i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av denna förordning, senast 30 dagar efter att de har antagits och första gången senast den ... (12) tillämpningsdagen för denna förordning.

Artikel 29

Upphävande

Direktiv 96/26/EG ska upphöra att gälla.

Artikel 30

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den ... (15).

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 151, 17.6.2008, s. 116.

1

(2)  EUT C 14, 19.1.2008, s. 1.

2

(3)  Europaparlamentets yttrande av den 21 maj 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 januari 2009 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets beslut av den ...

3

(4)  EGT L 124, 23.5.1996, s. 1.

4

(5)  EUT L ...

5

(6)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

6

(7)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

7

(8)  EGT L 222, 14.8.1978, s. 11.

8

(9)  Datum då denna förordning träder ikraft.

9

(10)  EUT L 102, 11.4.2006, s. 35.

10

(11)  Två år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

11

(12)  Datum då denna förordning träder i kraft.

12

(13)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 8.

13

(14)  EUT L 102, 11.4.2006, s. 1.

14

(15)  Två år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

15

---

BILAGA I

I   FÖRTECKNING ÖVER DE ÄMNEN SOM AVSES I ARTIKEL 8

De kunskaper som ska beaktas när yrkeskunnandet fastställs av medlemsstaterna ska omfatta åtminstone de ämnen som ingår i denna förteckning, när det gäller gods- respektive persontransporter på väg. Den som söker tillstånd att yrkesmässigt bedriva gods- och persontransporter på väg ska besitta den nivå av kunskaper och praktiska färdigheter i dessa ämnen som krävs för att leda ett transportföretag.

Den lägsta kunskapsnivån i de ämnen som anges nedan får inte underskrida nivå 3 enligt de utbildningsnivåer som anges i bilagan till beslut 85/368/EEG (1), det vill säga den kunskapsnivå som uppnås genom fullföljd obligatorisk skolgång, kompletterad med antingen en yrkesutbildning och en kompletterande teknisk utbildning, eller med en teknisk skolutbildning eller annan utbildning på sekundärnivå.

A.   CIVILRÄTT

Sökanden ska särskilt, i fråga om gods- och persontransporter på väg,

| 1) | känna till de vanligaste avtalsformerna för transporter på väg samt rättigheter och skyldigheter enligt dessa avtal, |
| --- | --- |

1)

känna till de vanligaste avtalsformerna för transporter på väg samt rättigheter och skyldigheter enligt dessa avtal,

| 2) | vara i stånd att ingå ett giltigt transportavtal, särskilt vad gäller transportvillkor, |
| --- | --- |

2)

vara i stånd att ingå ett giltigt transportavtal, särskilt vad gäller transportvillkor,

i fråga om godstransport på väg

| 3) | kunna behandla ett krav från uppdragsgivaren på ersättning för förlust av eller skada på godset under transporten, eller för försenad leverans samt förstå hur ett sådant krav förhåller sig till det avtalsmässiga skadeståndsansvaret, |
| --- | --- |

3)

kunna behandla ett krav från uppdragsgivaren på ersättning för förlust av eller skada på godset under transporten, eller för försenad leverans samt förstå hur ett sådant krav förhåller sig till det avtalsmässiga skadeståndsansvaret,

| 4) | känna till de regler och skyldigheter som följer av konventionen om fraktavtalet vid internationell godsbefordran på väg (CMR), |
| --- | --- |

4)

känna till de regler och skyldigheter som följer av konventionen om fraktavtalet vid internationell godsbefordran på väg (CMR),

i fråga om persontransporter på väg

| 5) | kunna behandla ett krav från uppdragsgivaren på ersättning för skada som åsamkats passagerarna eller deras bagage vid en olycka som inträffat under transporten eller på ersättning för förseningar samt förstå hur ett sådant krav förhåller sig till det avtalsmässiga skadeståndsansvaret. |
| --- | --- |

5)

kunna behandla ett krav från uppdragsgivaren på ersättning för skada som åsamkats passagerarna eller deras bagage vid en olycka som inträffat under transporten eller på ersättning för förseningar samt förstå hur ett sådant krav förhåller sig till det avtalsmässiga skadeståndsansvaret.

B.   HANDELSRÄTT

Sökanden ska särskilt, i fråga om gods- och persontransporter på väg,

| 1) | känna till krav och formaliteter för att få utöva yrket, de allmänna skyldigheterna vid tranporter (registrering, handelsböcker m.m.) samt följderna av en konkurs, |
| --- | --- |

1)

känna till krav och formaliteter för att få utöva yrket, de allmänna skyldigheterna vid tranporter (registrering, handelsböcker m.m.) samt följderna av en konkurs,

| 2) | ha erforderliga kunskaper om olika former av bolag samt reglerna för hur de bildas och drivs. |
| --- | --- |

2)

ha erforderliga kunskaper om olika former av bolag samt reglerna för hur de bildas och drivs.

C.   SOCIALRÄTT

Sökanden ska särskilt, i fråga om gods- och persontransporter på väg, ha kännedom om

| 1) | vilka sociala institutioner som förekommer inom vägtransportsektorn samt vilka uppgifter de har (fackföreningar, organ för samarbete mellan arbetsgivare och arbetstagare, personalrepresentanter, arbetsinspektörer m.fl.), |
| --- | --- |

1)

vilka sociala institutioner som förekommer inom vägtransportsektorn samt vilka uppgifter de har (fackföreningar, organ för samarbete mellan arbetsgivare och arbetstagare, personalrepresentanter, arbetsinspektörer m.fl.),

| 2) | arbetsgivarnas skyldigheter enligt socialförsäkringslagstiftningen, |
| --- | --- |

2)

arbetsgivarnas skyldigheter enligt socialförsäkringslagstiftningen,

| 3) | de regler som gäller för anställningsavtal för olika kategorier av arbetstagare inom vägtransportföretag (avtalsformer, parternas skyldigheter, arbetsvillkor och arbetstid, betald semester, lön, avtalets upphörande m.m.), |
| --- | --- |

3)

de regler som gäller för anställningsavtal för olika kategorier av arbetstagare inom vägtransportföretag (avtalsformer, parternas skyldigheter, arbetsvillkor och arbetstid, betald semester, lön, avtalets upphörande m.m.),

| 4) | bestämmelser om förares kör- och vilotider samt arbetstid, särskilt bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3821/85, förordning (EG) nr 561/2006, direktiv 2002/15/EG (2) och direktiv 2006/22/EG samt de praktiska tillämpningsföreskrifterna för denna lagstiftning, |
| --- | --- |

4)

bestämmelser om förares kör- och vilotider samt arbetstid, särskilt bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3821/85, förordning (EG) nr 561/2006, direktiv 2002/15/EG (2) och direktiv 2006/22/EG samt de praktiska tillämpningsföreskrifterna för denna lagstiftning,

| 5) | bestämmelserna för förares grundutbildning och fortbildning, särskilt i enlighet med direktiv 2003/59/EG (3). |
| --- | --- |

5)

bestämmelserna för förares grundutbildning och fortbildning, särskilt i enlighet med direktiv 2003/59/EG (3).

D.   SKATTERÄTT

Sökande ska särskilt, i fråga om gods- och persontransporter på väg, känna till reglerna för

| 1) | mervärdesskatt på transporttjänster, |
| --- | --- |

1)

mervärdesskatt på transporttjänster,

| 2) | fordonsskatt, |
| --- | --- |

2)

fordonsskatt,

| 3) | skatt på vissa fordon som används vid godstransport på väg samt vägtullar och vägavgifter, |
| --- | --- |

3)

skatt på vissa fordon som används vid godstransport på väg samt vägtullar och vägavgifter,

| 4) | inkomstskatt. |
| --- | --- |

4)

inkomstskatt.

E.   KOMMERSIELL OCH EKONOMISK LEDNING AV ETT FÖRETAG

Sökanden ska särskilt, i fråga om gods- och persontransporter på väg,

| 1) | känna till rättsliga och praktiska bestämmelser om användningen av checkar, växlar, reverser, kreditkort samt andra betalningsmedel och betalningssätt, |
| --- | --- |

1)

känna till rättsliga och praktiska bestämmelser om användningen av checkar, växlar, reverser, kreditkort samt andra betalningsmedel och betalningssätt,

| 2) | känna till olika kreditformer (bankkrediter, remburser, borgen, inteckning, leasing, renting, factoring m.m.) samt de kostnader och förpliktelser som är förbundna med dessa, |
| --- | --- |

2)

känna till olika kreditformer (bankkrediter, remburser, borgen, inteckning, leasing, renting, factoring m.m.) samt de kostnader och förpliktelser som är förbundna med dessa,

| 3) | veta vad en balansräkning är, hur den ställs upp och hur den ska tolkas, |
| --- | --- |

3)

veta vad en balansräkning är, hur den ställs upp och hur den ska tolkas,

| 4) | kunna läsa och tolka en resultaträkning, |
| --- | --- |

4)

kunna läsa och tolka en resultaträkning,

| 5) | kunna analysera företagets finansiella situation och lönsamhet, särskilt med ledning av nyckeltalen, |
| --- | --- |

5)

kunna analysera företagets finansiella situation och lönsamhet, särskilt med ledning av nyckeltalen,

| 6) | kunna upprätta en budget, |
| --- | --- |

6)

kunna upprätta en budget,

| 7) | känna till de olika delarna i en kostnadsberäkning (fasta kostnader, rörliga kostnader, arbetande kapital, avskrivningar m.m.) samt kunna räkna ut detta per fordon, per kilometer, per resa eller per ton, |
| --- | --- |

7)

känna till de olika delarna i en kostnadsberäkning (fasta kostnader, rörliga kostnader, arbetande kapital, avskrivningar m.m.) samt kunna räkna ut detta per fordon, per kilometer, per resa eller per ton,

| 8) | kunna upprätta ett organisationsschema över företagets personalstyrka och utarbeta arbetsscheman m.m., |
| --- | --- |

8)

kunna upprätta ett organisationsschema över företagets personalstyrka och utarbeta arbetsscheman m.m.,

| 9) | känna till grunderna för marknadsföring, reklam och PR när det gäller transporttjänster, säljfrämjande åtgärder, upprättande av kundregister m.m., |
| --- | --- |

9)

känna till grunderna för marknadsföring, reklam och PR när det gäller transporttjänster, säljfrämjande åtgärder, upprättande av kundregister m.m.,

| 10) | känna till de olika slag av försäkringar som förekommer vid transport på väg (ansvars-, person-, gods- och bagageförsäkringar) och de garantier och skyldigheter som är förbundna med dessa, |
| --- | --- |

10)

känna till de olika slag av försäkringar som förekommer vid transport på väg (ansvars-, person-, gods- och bagageförsäkringar) och de garantier och skyldigheter som är förbundna med dessa,

| 11) | känna till de olika formerna för användningen av telematik på vägtransportområdet, |
| --- | --- |

11)

känna till de olika formerna för användningen av telematik på vägtransportområdet,

i fråga om godstransport på väg

| 12) | kunna tillämpa reglerna för fakturering vid godstransporttjänster på väg samt känna till innebörden och betydelsen av Incoterms, |
| --- | --- |

12)

kunna tillämpa reglerna för fakturering vid godstransporttjänster på väg samt känna till innebörden och betydelsen av Incoterms,

| 13) | känna till olika stödnäringar inom transportområdet, deras roll, funktionssätt samt, i förekommande fall, deras rättsliga ställning, |
| --- | --- |

13)

känna till olika stödnäringar inom transportområdet, deras roll, funktionssätt samt, i förekommande fall, deras rättsliga ställning,

i fråga om persontransporter på väg

| 14) | kunna tillämpa reglerna för avgifter och prissättning vid offentliga och privata persontransporter på väg, |
| --- | --- |

14)

kunna tillämpa reglerna för avgifter och prissättning vid offentliga och privata persontransporter på väg,

| 15) | kunna tillämpa reglerna för fakturering vid persontransporter på väg. |
| --- | --- |

15)

kunna tillämpa reglerna för fakturering vid persontransporter på väg.

F.   MARKNADSTILLTRÄDE

Sökanden ska särskilt, i fråga om gods- och persontransporter på väg, ha kännedom om

| 1) | de bestämmelser som gäller vid transport på väg för annans räkning, för hyra av fordon för yrkestrafik och för anlitande av underleverantörer; särskilt bestämmelser rörande yrkets offentligrättsliga reglering, tillträde till yrket, tillståndsgivning för transport på väg inom och utom gemenskapen samt kontroll och sanktioner, |
| --- | --- |

1)

de bestämmelser som gäller vid transport på väg för annans räkning, för hyra av fordon för yrkestrafik och för anlitande av underleverantörer; särskilt bestämmelser rörande yrkets offentligrättsliga reglering, tillträde till yrket, tillståndsgivning för transport på väg inom och utom gemenskapen samt kontroll och sanktioner,

| 2) | de bestämmelser som gäller vid upprättandet av ett vägtransportföretag, |
| --- | --- |

2)

de bestämmelser som gäller vid upprättandet av ett vägtransportföretag,

| 3) | vilka dokument som erfordras för tillhandahållande av transporter på väg samt kunna utforma kontrollförfaranden för att se till att godkända handlingar rörande varje enskild transport, särskilt dokument rörande fordonet, föraren, godset eller bagaget, finns tillgängliga såväl i fordonet som inom företagets lokaler, |
| --- | --- |

3)

vilka dokument som erfordras för tillhandahållande av transporter på väg samt kunna utforma kontrollförfaranden för att se till att godkända handlingar rörande varje enskild transport, särskilt dokument rörande fordonet, föraren, godset eller bagaget, finns tillgängliga såväl i fordonet som inom företagets lokaler,

i fråga om godstransport på väg

| 4) | reglerna för organisationen av marknaden för godstransporter på väg, spedition och logistik, |
| --- | --- |

4)

reglerna för organisationen av marknaden för godstransporter på väg, spedition och logistik,

| 5) | förfarandet vid gränspassager, betydelsen av T-dokument och TIR-carnet samt de skyldigheter och det ansvar som följer med användningen av dessa, |
| --- | --- |

5)

förfarandet vid gränspassager, betydelsen av T-dokument och TIR-carnet samt de skyldigheter och det ansvar som följer med användningen av dessa,

i fråga om persontransporter på väg

| 6) | reglerna för organisationen av marknaden för persontransporter på väg, |
| --- | --- |

6)

reglerna för organisationen av marknaden för persontransporter på väg,

| 7) | reglerna för utbjudande av transporttjänster samt kunna upprätta transportplaner. |
| --- | --- |

7)

reglerna för utbjudande av transporttjänster samt kunna upprätta transportplaner.

G.   TEKNISKA NORMER OCH TEKNISKA DRIFTSFÖRHÅLLANDEN

Sökanden ska särskilt, i fråga om gods- och persontransporter på väg,

| 1) | känna till reglerna i medlemsstaterna för fordons vikter och dimensioner samt förfarandena vid sådana särskilda transporter för vilka undantag görs från dessa regler, |
| --- | --- |

1)

känna till reglerna i medlemsstaterna för fordons vikter och dimensioner samt förfarandena vid sådana särskilda transporter för vilka undantag görs från dessa regler,

| 2) | kunna välja fordon och fordonskomponenter (chassi, motor, kraftöverföringssystem, bromssystem m.m.) efter företagets behov, |
| --- | --- |

2)

kunna välja fordon och fordonskomponenter (chassi, motor, kraftöverföringssystem, bromssystem m.m.) efter företagets behov,

| 3) | känna till förfarandet vid typgodkännande, registrering och besiktning av fordon, |
| --- | --- |

3)

känna till förfarandet vid typgodkännande, registrering och besiktning av fordon,

| 4) | kunna bedöma vilka åtgärder som erfordras för att för att minska buller och bekämpa luftföroreningar genom avgasutsläpp från motorfordon, |
| --- | --- |

4)

kunna bedöma vilka åtgärder som erfordras för att för att minska buller och bekämpa luftföroreningar genom avgasutsläpp från motorfordon,

| 5) | kunna upprätta planer för regelbundet underhåll av fordonen och deras utrustning, |
| --- | --- |

5)

kunna upprätta planer för regelbundet underhåll av fordonen och deras utrustning,

i fråga om godstransport på väg

| 6) | känna till de olika slagen av verktyg och hjälpmedel för godshantering och lastning (billuckor, containrar, lastpallar m.m.) och kunna upprätta rutiner och föreskrifter för lastning och lossning av gods (viktfördelning, stapling, stuvning, stöttning och kilning m.m.), |
| --- | --- |

6)

känna till de olika slagen av verktyg och hjälpmedel för godshantering och lastning (billuckor, containrar, lastpallar m.m.) och kunna upprätta rutiner och föreskrifter för lastning och lossning av gods (viktfördelning, stapling, stuvning, stöttning och kilning m.m.),

| 7) | känna till de olika teknikerna för kombinerade transporter med piggy-back och med roll-on roll-off, |
| --- | --- |

7)

känna till de olika teknikerna för kombinerade transporter med piggy-back och med roll-on roll-off,

| 8) | kunna införa förfaranden för iakttagande av reglerna rörande transport av farligt gods och avfall, särskilt de regler som följer av direktiv 94/55/EG (4), direktiv 96/35/EG (5)och förordning (EEG) nr 259/93 (6), |
| --- | --- |

8)

kunna införa förfaranden för iakttagande av reglerna rörande transport av farligt gods och avfall, särskilt de regler som följer av direktiv 94/55/EG (4), direktiv 96/35/EG (5)och förordning (EEG) nr 259/93 (6),

| 9) | kunna införa förfaranden för iakttagande av reglerna rörande transport av färskvaror, särskilt de regler som följer av avtalet om internationella transporter av lättfördärvliga livsmedel och om specialutrustning för sådana transporter (ATP-avtalet), |
| --- | --- |

9)

kunna införa förfaranden för iakttagande av reglerna rörande transport av färskvaror, särskilt de regler som följer av avtalet om internationella transporter av lättfördärvliga livsmedel och om specialutrustning för sådana transporter (ATP-avtalet),

| 10) | kunna införa förfaranden för iakttagande av föreskrifterna om transport av levande djur. |
| --- | --- |

10)

kunna införa förfaranden för iakttagande av föreskrifterna om transport av levande djur.

H.   TRAFIKSÄKERHET

Sökanden ska särskilt, i fråga om gods- och persontransporter på väg,

| 1) | känna till vilka krav förarna ska uppfylla (körkort, läkarintyg, intyg om kompetens m.m.), |
| --- | --- |

1)

känna till vilka krav förarna ska uppfylla (körkort, läkarintyg, intyg om kompetens m.m.),

| 2) | kunna vidta erforderliga åtgärder för att säkerställa att förarna iakttar de trafikregler, förbud och begränsningar som gäller inom de olika medlemsstaterna (hastighetsbegränsningar, regler om företräde, uppehåll och parkering, användning av ljus, vägskyltning m.m.), |
| --- | --- |

2)

kunna vidta erforderliga åtgärder för att säkerställa att förarna iakttar de trafikregler, förbud och begränsningar som gäller inom de olika medlemsstaterna (hastighetsbegränsningar, regler om företräde, uppehåll och parkering, användning av ljus, vägskyltning m.m.),

| 3) | kunna utarbeta föreskrifter till förarna för kontroll av säkerhetsnormerna rörande transportmaterialets, utrustningens och lastens skick samt förebyggande åtgärder, |
| --- | --- |

3)

kunna utarbeta föreskrifter till förarna för kontroll av säkerhetsnormerna rörande transportmaterialets, utrustningens och lastens skick samt förebyggande åtgärder,

| 4) | kunna utarbeta förhållningsregler vid olyckshändelser samt vidta lämpliga åtgärder för att undvika att olyckor eller allvarliga trafikförseelser upprepas, |
| --- | --- |

4)

kunna utarbeta förhållningsregler vid olyckshändelser samt vidta lämpliga åtgärder för att undvika att olyckor eller allvarliga trafikförseelser upprepas,

| 5) | kunna upprätta nödvändiga förfaranden för att under iakttagande av full säkerhet fastgöra godset och vara förtrogen med metoderna för detta, |
| --- | --- |

5)

kunna upprätta nödvändiga förfaranden för att under iakttagande av full säkerhet fastgöra godset och vara förtrogen med metoderna för detta,

i fråga om persontransporter på väg

| 6) | besitta grundläggande kunskaper om vägnätet i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

6)

besitta grundläggande kunskaper om vägnätet i medlemsstaterna.

II   UTFORMNING AV EXAMENSPROVET

| 1. | Medlemsstaterna ska anordna ett obligatoriskt skriftligt examensprov som de kan komplettera med ett muntligt examensprov för att kontrollera om de sökande vägtransportörerna besitter kunskaper i de ämnen och på den nivå som anges i del I och framför allt om de har förmåga att använda de verktyg och de metoder som behövs och att utföra de verkställande och samordnade arbetsuppgifter som föreskrivs.






  a) | Det obligatoriska skriftliga examensprovet kommer att bestå av följande två delprov:






  i) | Skriftliga frågor antingen i form av flervalsfrågor (fyra svarsalternativ) eller frågor med öppna svar eller en kombination av båda frågeformerna. |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Medlemsstaterna ska anordna ett obligatoriskt skriftligt examensprov som de kan komplettera med ett muntligt examensprov för att kontrollera om de sökande vägtransportörerna besitter kunskaper i de ämnen och på den nivå som anges i del I och framför allt om de har förmåga att använda de verktyg och de metoder som behövs och att utföra de verkställande och samordnade arbetsuppgifter som föreskrivs.

a)

Det obligatoriska skriftliga examensprovet kommer att bestå av följande två delprov:

i)

Skriftliga frågor antingen i form av flervalsfrågor (fyra svarsalternativ) eller frågor med öppna svar eller en kombination av båda frågeformerna.

| ii) | Skriftliga uppgifter/fallstudier. |
| --- | --- |

ii)

Skriftliga uppgifter/fallstudier.

Provtiden ska vara minst två timmar för varje delprov.

| b) | Om ett muntligt examensprov anordnas, får medlemsstaterna föreskriva att godkänt resultat på det skriftliga examensprovet är en förutsättning för att få delta i det muntliga provet. |
| --- | --- |

b)

Om ett muntligt examensprov anordnas, får medlemsstaterna föreskriva att godkänt resultat på det skriftliga examensprovet är en förutsättning för att få delta i det muntliga provet.

| 2. | Om medlemsstaterna även anordnar ett muntligt examensprov ska de för vart och ett av de tre delproven fastställa en viktningsprocent som inte får understiga 25 % och inte överstiga 40 % av antalet möjliga poäng för provet i dess helhet.
  Om medlemsstaterna endast anordnar ett skriftligt examensprov ska de för varje delprov fastställa en viktningsprocent som inte får understiga 40 % och inte överstiga 60 % av antalet möjliga poäng på provet i dess helhet. |
| --- | --- |

2.

Om medlemsstaterna även anordnar ett muntligt examensprov ska de för vart och ett av de tre delproven fastställa en viktningsprocent som inte får understiga 25 % och inte överstiga 40 % av antalet möjliga poäng för provet i dess helhet.

Om medlemsstaterna endast anordnar ett skriftligt examensprov ska de för varje delprov fastställa en viktningsprocent som inte får understiga 40 % och inte överstiga 60 % av antalet möjliga poäng på provet i dess helhet.

| 3. | Sökandena ska sammanlagt för alla delprov uppnå ett genomsnitt på minst 60 % av det totala antalet poäng medan antalet erhållna poäng i varje delprov inte får understiga 50 % av antalet möjliga poäng. En medlemsstat får för endast ett delprov minska procenttalet från 50 % till 40 %. |
| --- | --- |

3.

Sökandena ska sammanlagt för alla delprov uppnå ett genomsnitt på minst 60 % av det totala antalet poäng medan antalet erhållna poäng i varje delprov inte får understiga 50 % av antalet möjliga poäng. En medlemsstat får för endast ett delprov minska procenttalet från 50 % till 40 %.

---

(1)  Rådets beslut 85/368/EEG av den 16 juli 1985 om jämförbarhet av yrkesutbildningsmeriter mellan medlemsstater inom EG (EGT L 199, 31.7.1985, s. 56).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (EGT L 80, 23.3.2002, s. 35).

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG av den 15 juli 2003 om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport (EUT L 226, 10.9.2003, s. 4).

(4)  Rådets direktiv 94/55/EG av den 21 november 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg (EGT L 319, 12.12.1994, s. 7).

(5)  Rådets direktiv 96/35/EG av den 3 juli 1996 om utnämning av och kompetens hos säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenvägar (EGT L 145, 19.6.1996, s. 10).

(6)  Rådets förordning (EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen (EGT L 30, 6.2.1993, s. 1).

---

BILAGA II

SÄKERHETSKOMPONENTER FÖR GEMENSKAPSINTYG FÖR YRKESKUNNANDE

intyget måste innehålla minst två av följande säkerhetskomponenter:

| — | ett hologram, |
| --- | --- |

—

ett hologram,

| — | specialfibrer i papperet vilka blir synliga i ultraviolett ljus, |
| --- | --- |

—

specialfibrer i papperet vilka blir synliga i ultraviolett ljus,

| — | minst en rad med mikrotext (text synlig enbart med förstoringsglas och som inte återges vid fotokopiering), |
| --- | --- |

—

minst en rad med mikrotext (text synlig enbart med förstoringsglas och som inte återges vid fotokopiering),

| — | tecken, symboler eller mönster med taktil effekt, |
| --- | --- |

—

tecken, symboler eller mönster med taktil effekt,

| — | dubbel numrering: kopians serienummer och utfärdandenummer, |
| --- | --- |

—

dubbel numrering: kopians serienummer och utfärdandenummer,

| — | en säkerhetsutformad bakgrund med fint guillochemönster och iristryck. |
| --- | --- |

—

en säkerhetsutformad bakgrund med fint guillochemönster och iristryck.

---

BILAGA III

Image

---

BILAGA IV

DE ALLVARLIGASTE ÖVERTRÄDELSERNA ENLIGT ARTIKEL 6.2 a

| 1. | a) | Att överskrida den maximala körtiden per sex dagar eller per två veckor med 25 % eller mer. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Att överskrida den maximala körtiden per sex dagar eller per två veckor med 25 % eller mer.

| b) | Att under en arbetsdag överskrida den maximala körtiden per dag med 50 % eller mer utan paus eller utan oavbruten vila under minst 4,5 timmar. |
| --- | --- |

b)

Att under en arbetsdag överskrida den maximala körtiden per dag med 50 % eller mer utan paus eller utan oavbruten vila under minst 4,5 timmar.

| 2. | Att monterad färdskrivare och/eller fartbegränsare saknas eller att utrustning används som bedrägligt kan ändra de uppgifter som har registrerats av registreringsutrustningen och/eller fartbegränsaren eller att diagramblad eller uppgifter som har laddats ner från färdskrivaren och/eller förarkortet förfalskas. |
| --- | --- |

2.

Att monterad färdskrivare och/eller fartbegränsare saknas eller att utrustning används som bedrägligt kan ändra de uppgifter som har registrerats av registreringsutrustningen och/eller fartbegränsaren eller att diagramblad eller uppgifter som har laddats ner från färdskrivaren och/eller förarkortet förfalskas.

| 3. | Att köra utan giltigt intyg om trafikvärdighet om ett sådant intyg krävs enligt gemenskapslagstiftningen och/eller att köra med mycket allvarliga fel på bromssystem, styrsystem, hjul/däck, fjädring eller chassi som skulle kunna medföra en sådan omedelbar risk för trafiksäkerheten att det leder till ett beslut om att belägga fordonet med körförbud. |
| --- | --- |

3.

Att köra utan giltigt intyg om trafikvärdighet om ett sådant intyg krävs enligt gemenskapslagstiftningen och/eller att köra med mycket allvarliga fel på bromssystem, styrsystem, hjul/däck, fjädring eller chassi som skulle kunna medföra en sådan omedelbar risk för trafiksäkerheten att det leder till ett beslut om att belägga fordonet med körförbud.

| 4. | Att medföra farligt gods som är förbjudet att transportera, eller att medföra farligt gods i förbjudna eller icke-tillåtna förpackningar eller utan att det skyltas på fordonet att godset är farligt och därigenom riskera människors liv eller miljön i sådan utsträckning att det medför beslut om att förbjuda fortsatt färd. |
| --- | --- |

4.

Att medföra farligt gods som är förbjudet att transportera, eller att medföra farligt gods i förbjudna eller icke-tillåtna förpackningar eller utan att det skyltas på fordonet att godset är farligt och därigenom riskera människors liv eller miljön i sådan utsträckning att det medför beslut om att förbjuda fortsatt färd.

| 5. | Att transportera passagerare eller gods utan att inneha ett giltigt körkort eller ett giltigt gemenskapstillstånd. |
| --- | --- |

5.

Att transportera passagerare eller gods utan att inneha ett giltigt körkort eller ett giltigt gemenskapstillstånd.

| 6. | Att köra med ett förarkort som har förfalskats eller som föraren inte är innehavare av eller som har erhållits med hjälp av falska utsagor och/eller förfalskade handlingar. |
| --- | --- |

6.

Att köra med ett förarkort som har förfalskats eller som föraren inte är innehavare av eller som har erhållits med hjälp av falska utsagor och/eller förfalskade handlingar.

| 7. | Att transportera gods som överskrider högsta tillåtna totalvikt med 20 % eller mer för fordon med en tillåten totalvikt på mer än 12 ton och med 25 % för fordon med en tillåten totalvikt på högst 12 ton. |
| --- | --- |

7.

Att transportera gods som överskrider högsta tillåtna totalvikt med 20 % eller mer för fordon med en tillåten totalvikt på mer än 12 ton och med 25 % för fordon med en tillåten totalvikt på högst 12 ton.

---

RÅDETS MOTIVERING

I   INLEDNING

Kommissionen lade den 25 maj 2007 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg som ett av tre förslag i det s.k. vägpaketet (1).

Den 21 maj 2008 röstade Europaparlamentet igenom sitt yttrande vid första behandlingen.

Den 9 januari 2009 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

Rådet har under sitt arbete tagit hänsyn till yttrandena från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Regionkommittén beslutade att inte avge något yttrande om de tre förslagen.

II   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänt

Med anledning av slutsatserna om transportsektorns bidrag till Lissabonstrategin vid Europeiska rådets vårmöte 2007 beslutade kommissionen att lägga fram förslag om översyn av gällande lagstiftning om tillträde som yrkesutövare och tillträde till marknaden för internationell godsbefordran på väg samt den internationella marknaden för busstransporter, bl.a. för att se till att de administrativa bördorna är lämpliga och proportionerliga. Syftet med dessa tre förslag som helhet är att modernisera, ersätta och slå ihop bestämmelser om vägtransportoperatörer och om tillträde till vägtransportmarknaderna.

Förslaget till förordning om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg syftar till att införa enhetliga och verkställbara bestämmelser om tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg. Förordningen kommer dessutom att bidra till att Lissabonstrategins mål uppnås, eftersom den kommer att skapa lojalare konkurrensvillkor inom sektorn, och kunderna inom vägtransportsektorn kommer att få större insyn. Slutligen kommer den också att bidra till att det tillhandahålls effektivare och bättre transporttjänster. Med tanke på vägtransporternas dominerande ställning inom industrins produktions- och distributionssystem kommer den att stärka EU:s konkurrenskraft.

2.   Centrala policyfrågor

i)   Syfte, tillämpningsområde och definitioner

Rådet följde i stort sett kommissionens förslag om att förtydliga och rationalisera rättsliga bestämmelser. Rådet förklarade emellertid att denna förordning inte ska tillämpas på persontransporter på väg som bedrivs uteslutande i icke-kommersiellt syfte eller kostnadsfritt eller på företag som yrkesmässigt bedriver transporter på väg uteslutande med hjälp av motorfordon som inte kan överskrida 40 km/h. Det senare undantaget föreslogs också av Europaparlamentet. Dessutom föreskrivs det i den gemensamma ståndpunkten att medlemsstaterna får undanta från tillämpningen av denna förordning sådana vägtransportföretag som uteslutande bedriver nationella transporter med endast föga inverkan på transportmarknaden på grund av det transporterade godsets art eller det korta transportavståndet.

Europaparlamentet följde i stort sett kommissionens förslag.

ii)   Transportansvarig

I kommissionens förslag anges vilken anknytning som den person som besitter erforderlig yrkesmässig kompetens (den transportansvarige) måste ha till det företag vars transportverksamhet personen förutsätts leda. Denna person måste vara anställd och avlönad av företaget.

Eftersom denna person förväntas faktiskt och varaktigt leda företagets transportverksamhet, måste han eller hon ta konsekvenserna av sina beslut och är följaktligen ansvarig för överträdelser som begås inom ramen för den verksamhet som han eller hon leder. Detta ansvar innebär ansvar i enlighet med den här förordningen, men det påverkar inte det straffrättsliga eller ekonomiska ansvar som fastställs i en medlemsstats nationella lagstiftning. Möjligheten för transportföretag som sköts av ägaren att använda en annan transportansvarig (en ”extern” sådan) av kvalifikationsskäl regleras, särskilt för att stärka deras oberoende i förhållande till de större transportföretag som de utför godstransporter åt, och på detta sätt skydda dem mot att utnyttjas som skenbart egenföretagande.

Rådet följde allmänt taget kommissionens förslag. I den gemensamma ståndpunkten klargörs emellertid skillnaderna mellan en ”intern” och en ”extern” transportansvarig, särskilt när det gäller att fastställa de olika kraven för att kunna bli transportansvarig, t.ex. att vara bosatt inom gemenskapen. Den senare är en oberoende person utsedd av ett företag som i egenskap av transportansvarig leder transportverksamheter, t.ex. underhåll av fordon, kontroll av transportavtal och -dokument, grundläggande räkenskaper, fördelning av sändningar eller trafikturer på förare och fordon samt kontroll av säkerhetsförfarandena. En extern transportansvarig får leda upp till fyra olika företag som sköter transportverksamhet med en fordonspark på sammanlagt högst 50 fordon. I detta sammanhang kan medlemsstaterna besluta att sänka antalet företag och/eller antalet fordon i den sammanlagda fordonsparken. I den gemensamma ståndpunkten sägs dessutom att medlemsstaterna får förbjuda eller fastställa gränser för att en intern transportansvarig även tillåts verka som extern transportansvarig för ett annat företag.

Europaparlamentet följde också kommissionens förslag nära. I likhet med rådet klargjorde Europaparlamentet emellertid den reella kopplingen mellan ett transportföretag och en (intern) transportansvarig. Vad den externa transportansvarige beträffar föreslog Europaparlamentet att den behöriga nationella myndigheten ska besluta maximiantalet fordon som den transportansvarige får ha ansvaret för.

iii)   Villkor rörande etableringskravet

I kommissionens förslag fastställs gemensamma regler för att garantera att endast företag med reell och varaktig etablering kan få tillstånd att utöva yrket som transportansvarig. Syftet är att alla företag ska omfattas av samma övervakningsnivå och att undvika situationer där vissa företag inte övervakas av myndigheterna i etableringsmedlemsstaterna. Dessutom fastställs det att företag är reellt och varaktigt etablerade om de har ett kontor, registrerade fordon och ett driftscentrum.

Rådet följde kommissionsförslaget, utom när det gäller kravet att ha ett tillräckligt antal parkeringsplatser avsedda att regelbundet användas av företagets fordon, vilket ströks.

Europaparlamentet följde i stort sett kommissionens upplägg.

iv)   Villkor rörande kravet på gott anseende

Kommissionens förslag omfattar en förteckning över allvarliga överträdelser av gemenskapsreglerna som kan leda till förlorat gott anseende, även om överträdelserna begås i andra medlemsstater. I förslaget anges också att upprepade smärre överträdelser kan betraktas som allvarliga. Kommissionen beviljas genomförandebefogenheter att utarbeta en gemensam förteckning över överträdelser, som är en förutsättning för allt organiserat informationsutbyte mellan medlemsstaterna och för fastställande av gemensamma trösklar vars överskridande innebär återkallande av tillstånd.

Rådet följde kommissionens förslag nära. Rådet beslutade emellertid att stryka hänvisningen till upprepade smärre överträdelser och lade till djurtransport som ett av de krav som en transportansvarig eller ett företag ska respektera. Dessutom klargjorde rådet förfarandet efter de allvarligaste överträdelserna enligt bilaga III, där rådet strök möjligheten till anpassning genom kommittéförfarandet. I detta sammanhang låter den gemensamma ståndpunkten de behöriga myndigheterna vid mycket allvarliga överträdelser avgöra huruvida förlust av gott anseende i ett särskilt enskilt fall skulle vara en oproportionerlig åtgärd.

Europaparlamentet följde i stort sett kommissionens förslag. I likhet med rådet strök Europaparlamentet emellertid hänvisningen till upprepade smärre överträdelser. Dessutom fastställer Europaparlamentet den 1 januari 2010 som sista dag för kommissionen att anta en förteckning över kategorier, typer och allvarlighetsgrader av överträdelser som kan leda till förlorat gott anseende.

v)   Nya indikatorer för att bedöma ett företags finansiella kapacitet

Kommissionens förslag inför mer exakta indikatorer för att bedöma ett företags finansiella kapacitet. Företagen eller medlemsstaterna kan välja mellan två alternativ: antingen måste företagets omsättningstillgångar och ”kassalikviditet” (enligt terminologin i det fjärde räkenskapsdirektivet), som fastställs på grundval av företagets årsredovisning, uppnå en viss nivå eller också måste företaget styrka sin finansiella kapacitet genom en bankgaranti. De ekonomiska indikatorer som föreslås är de som vanligen används vid finansiell analys för att bedöma ett företags kapacitet att betala sina fordringar på kort sikt.

Rådet beslutade att stryka hänvisningen till ”kassalikviditet”, men gav i stället transportföretaget möjlighet att styrka sin finansiella ställning genom ett intyg, t.ex. en yrkesmässig ansvarsförsäkring från en eller flera banker eller andra finansinstitut, inklusive försäkringsbolag.

Europaparlamentet beslutade också att stryka hänvisningen till ”kassalikviditet” och tillåta att en försäkring betraktas som ett bevis på företagets finansiella kapacitet. Dessutom föreslog Europaparlamentet att kapitalresurser ska styrkas genom en granskad handelsbalansräkning eller en balansräkning för beskattning. Personer som för första gången ansöker om att få driva ett vägtransportföretag ska uppvisa en granskad öppningsbalansräkning. Slutligen föreslog Europaparlamentet att valutaväxelkursen ska anpassas årligen i stället för vart femte år.

vi)   Villkor rörande kravet på yrkesmässig kompetens

Kommissionens förslag inför en gemensam strategi som kombinerar yrkesutbildning och en obligatorisk examen för att kontrollera den yrkesmässiga kompetensen, något som ska tillämpas på alla sökande, inklusive dem som redan har yrkeserfarenhet eller utbildningsbevis. Det föreskrivs också minimivillkor för ackreditering av examinerings- och utbildningscentrum, och man manar till främjande av utbytet av erfarenheter mellan medlemsstater på detta område. Slutligen avskaffas medlemsstaternas möjlighet att göra skillnad mellan kompetensnivå beroende på om internationell transport avses eller inte.

Rådet strök hänvisningen till obligatorisk utbildning innan man kan bli transportansvarig. Dessutom sägs det i rådets gemensamma ståndpunkt att medlemsstaterna får undanta innehavarna av vissa bevis på högre utbildning eller teknisk utbildning, utfärdade i den berörda medlemsstaten, från vissa delar av examen, liksom innehavare av intyg om yrkesmässig kompetens som är giltiga för nationell transportverksamhet i den medlemsstaten. Slutligen införde rådet möjligheten för medlemsstaterna att från examenskravet undanta personer som kontinuerligt har skött ett vägtransportföretag för gods- eller persontransport i en medlemsstat under de senaste 15 åren.

Europaparlamentet beslutade också att stryka bestämmelsen om obligatorisk utbildning, men gav i gengäld medlemsstaterna möjlighet att främja regelbunden utbildning för transportansvariga. Europaparlamentet godtog också att medlemsstaterna får undanta från examen personer som har minst 10 års kontinuerlig praktisk erfarenhet i ett transportföretag på ledningsnivå. För att förhindra missbruk, t.ex. i form av ”examensturism”, förutser Europaparlament att man ska få genomgå examen endast i sin bosättningsmedlemsstat. Dessutom föreslås det att kriterierna för ackreditering av organen för utbildning och examinering av personer som vill bli transportansvarig ska vara förenliga inbördes. Slutligen införde Europaparlamentet en skyldighet för transportansvariga som under fem år inte har utövat yrket att genomgå omskolning.

vii)   Tillstånd och övervakning

Enligt kommissionens förslag ska de av medlemsstaterna utsedda myndigheternas roll förstärkas när det gäller att kontrollera om företagen uppfyller villkoren i förordningen. Genom förslaget införs gemensamma principer för att garantera större insyn och jämförbarhet och i slutändan göra reglerna för tillträde till yrket mer trovärdiga. Dessutom anges de tidsfrister som myndigheterna måste iaktta när de behandlar ärendena samt de frister som kan beviljas ett företag som behöver åtgärda en situation för att undvika sanktioner. De behöriga myndigheterna måste också varna de företag som löper risk att inte längre uppfylla förordningens villkor. Genom förslaget införs en graderad skala för sanktioner, från att delvis återkalla tillståndet till att olämpligförklara transportföretaget. Det införs även riktade kontroller som medlemsstaterna ska utföra oftare än de nuvarande kontrollerna vart femte år.

Rådet följde i princip kommissionens förslag, men beslutade att införa några bestämmelser för att rationalisera och förenkla de styrande principerna. Medlemsstaterna får utfärda särskilda tillstånd för företag som endast utför nationella transporter. Medlemsstaterna får tillämpa en kortare tidsfrist inom vilken företaget måste lämna information om ändringar av de uppgifter som används för tillståndsansökan. Dessutom har medlemsstaterna möjlighet att förlänga tidsfristen för behandling av tillståndsansökan. Till och med den 31 december 2012 ska den behöriga myndigheten i tveksamma fall kontrollera att den transportansvarige inte har förklarats olämplig att leda transportverksamheten i ett företag i någon av medlemsstaterna, men från och med den 1 januari 2013 ska den behöriga myndigheten kontrollera detta i de nationella elektroniska registren. Enligt den gemensamma ståndpunkten ska även intervallerna mellan kontrollerna av företagen anpassas till de tekniska framstegen. Före 2015 är medlemsstaterna skyldiga att utföra kontroller åtminstone vart femte år, men från och med 2015 kommer kontrollerna att utföras enligt ett riskklassificeringssystem.

Europaparlamentet införde också en del ändringar i kommissionens förslag. Från och med den 1 januari 2012 ska en behörig myndighet i tveksamma fall kontrollera att den transportansvarige inte har förklarats olämplig att leda transportverksamheten i ett företag i någon av medlemsstaterna. När det gäller intervallerna mellan kontrollerna kan kommissionen ändra femårsperioden för regelbundna kontroller i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll. Dessutom kan medlemsstaterna kräva att den transportansvarige i ett företag vars tillstånd tillfälligt dragits in eller återkallats genomgår utbildning och examensprov. Slutligen klargörs det att sanktioner kan tillämpas mot en transportansvarig endast om denne är ansvarig för överträdelserna i fråga.

viii)   Nationella elektroniska register

Enligt kommissionens förslag ska medlemsstaterna inrätta elektroniska register över transportföretag, som senast i slutet av 2010 ska vara sammankopplade i hela gemenskapen. Vidare ska nationella kontaktpunkter utses för informationsutbytet, och vissa förfaranden ska tillämpas.

Rådet godtog i princip kommissionens förslag om att inrätta nationella elektroniska register, men införde ett antal ytterligare bestämmelser. Fram till den 1 juni 2009 ska kommissionen utfärda riktlinjer om registrets struktur. Medlemsstaterna ska ha inrättat sina nationella register senast 24 månader efter den dag då förordningen träder i kraft, dvs. 20 dagar efter offentliggörandet. De nationella registren ska vara sammankopplade senast den 31 december 2012. Medlemsstaterna behöver inte föra in allvarliga överträdelser i det nationella registret förrän från och med 2016. Vidare kan alla fastställda tidsfrister ändras och (vid behov) förlängas genom kommittéförfarandet. Slutligen uppmanas kommissionen att i sin rapport se över de nationella registrens funktionssätt och komponenter.

Parlamentet föreslår en offentlig och en konfidentiell del i det nationella elektroniska registret. Den konfidentiella delen ska endast vara tillgänglig för de behöriga myndigheterna under särskilda omständigheter (dvs. myndigheter som har särskilda befogenheter inom vägtransporter och tjänstemän för vilka tystnadsplikt gäller). Parlamentet föreslår vidare att det ska inrättas ett register över transportansvariga. Parlamentet begär att registreringsmärket för fordon som framförs utanför företagets etableringsmedlemsstat ska införas i registret, men enligt rådets gemensamma ståndpunkt får kommissionen under 2009 lämna en rekommendation om att införa registreringsmärkena. Slutligen föreslår Europaparlamentet att den behöriga myndigheten ska ansvara för uppdatering och underhåll av det elektroniska registret.

3.   Andra policy-frågor

Rådet beslutade att ersätta termen ”sanktion” (eng. sanction) med ”påföljd” (eng. penalty).

Rådet beslutade att stryka bestämmelserna om ”tidigare godkännandes giltighet”, dvs. att undanta företag som kan intyga att de i en medlemsstat har tillstånd att yrkesmässigt bedriva gods- eller persontransporter på väg från skyldigheten att tillhandahålla bevis på att de har yrkesmässig kompetens.

Rådet ändrade bestämmelserna om rapporteringskrav för att minska den administrativa bördan.

Enligt rådets gemensamma ståndpunkt blir förordningen tillämplig 24 månader (i stället för 18 månader) efter ikraftträdandet.

Rådet beslutade att precisera bilaga II genom att lägga till ett antal säkerhetsdetaljer, varav minst två måste införas i handlingarna.

Rådet upprättade bilaga III med en förteckning över de allvarligaste överträdelserna.

4.   Andra ändringar som antagits av Europarlamentet

Ytterligare ändringar som inte införts i den gemensamma ståndpunkten gäller

| — | hänvisningen till säker databaserad information som ett villkor i samband med kravet på ett driftsställe, |
| --- | --- |

—

hänvisningen till säker databaserad information som ett villkor i samband med kravet på ett driftsställe,

| — | skyldigheten för medlemsstaterna att underrätta kommissionen om de intyg som de erkänner som bevis på yrkesmässig kompetens, |
| --- | --- |

—

skyldigheten för medlemsstaterna att underrätta kommissionen om de intyg som de erkänner som bevis på yrkesmässig kompetens,

| — | hänvisningen till registreringsdatum och uppgiftsskydd som gemenskapsregler vars icke-iakttagande kan leda till att den transportansvariges goda anseende ifrågasätts, |
| --- | --- |

—

hänvisningen till registreringsdatum och uppgiftsskydd som gemenskapsregler vars icke-iakttagande kan leda till att den transportansvariges goda anseende ifrågasätts,

| — | hänvisningen till ett förbud mot att överlåta ett intyg om yrkesmässig kompetens till en juridisk person, |
| --- | --- |

—

hänvisningen till ett förbud mot att överlåta ett intyg om yrkesmässig kompetens till en juridisk person,

| — | kortare tidsfrister inom vilka ett företag måste ersätta en transportansvarig, |
| --- | --- |

—

kortare tidsfrister inom vilka ett företag måste ersätta en transportansvarig,

| — | strykning av möjligheten att genom det föreskrivande förfarandet med kontroll skjuta upp sammankopplingen av de nationella registren, |
| --- | --- |

—

strykning av möjligheten att genom det föreskrivande förfarandet med kontroll skjuta upp sammankopplingen av de nationella registren,

| — | kortare tidsfrister inom vilka ett företag måste styrka att det har en reell och stabil företagsetablering, |
| --- | --- |

—

kortare tidsfrister inom vilka ett företag måste styrka att det har en reell och stabil företagsetablering,

| — | krav på att undersöka möjligheten att göra förordningen tillämplig på taxibilar, |
| --- | --- |

—

krav på att undersöka möjligheten att göra förordningen tillämplig på taxibilar,

| — | förslaget att förordningen ska tillämpas från och med den 1 juni 2009. |
| --- | --- |

—

förslaget att förordningen ska tillämpas från och med den 1 juni 2009.

III   SLUTSATS

Vid fastställandet av sin gemensamma ståndpunkt har rådet fullt ut beaktat kommissionens förslag och Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen. När det gäller de ändringar som Europaparlamentet föreslår, noterar rådet att ett stort antal ändringar – i princip, delvis eller i sin helhet – redan har införts i den gemensamma ståndpunkten.

---

(1)  De två andra lagstiftningsförslagen:

| — | förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning), |
| --- | --- |

—

förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning),

| — | förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för busstransport (omarbetning). |
| --- | --- |

—

förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för busstransport (omarbetning).

---

| 17.3.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 62/25 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 62/25

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 6/2009

antagen av rådet den 9 januari 2009

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss (omarbetning)

(Text av betydelse för EES)

(2009/C 62 E/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Ett antal betydande ändringar kommer att göras i rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992 om gemensamma regler för internationell persontransport med buss (3) och i rådets förordning (EG) nr 12/98 av den 11 december 1997 om villkoren för att transportföretag ska få utföra nationella persontransporter på väg i en annan medlemsstat än den där de är hemmahörande (4). Av tydlighetsskäl och förenklingsskäl bör dessa förordningar omarbetas och konsolideras till en enda förordning. |
| --- | --- |

(1)

Ett antal betydande ändringar kommer att göras i rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992 om gemensamma regler för internationell persontransport med buss (3) och i rådets förordning (EG) nr 12/98 av den 11 december 1997 om villkoren för att transportföretag ska få utföra nationella persontransporter på väg i en annan medlemsstat än den där de är hemmahörande (4). Av tydlighetsskäl och förenklingsskäl bör dessa förordningar omarbetas och konsolideras till en enda förordning.

| (2) | Fastställandet av en gemensam transportpolitik innebär bl.a. fastställande av gemensamma regler för internationella persontransporter på väg såväl som villkoren för att transportföretag ska få utföra nationella transporter i en annan medlemsstat än den där de är hemmahörande. |
| --- | --- |

(2)

Fastställandet av en gemensam transportpolitik innebär bl.a. fastställande av gemensamma regler för internationella persontransporter på väg såväl som villkoren för att transportföretag ska få utföra nationella transporter i en annan medlemsstat än den där de är hemmahörande.

| (3) | För att säkerställa ett sammanhängande ramverk för internationella persontransporter med buss inom gemenskapen, bör denna förordning tillämpas på alla internationella transporter på gemenskapens territorium. Transporter från medlemsstater till tredjeländer regleras fortfarande till stor del genom bilaterala avtal mellan medlemsstaterna och dessa tredjeländer. Så länge nödvändiga avtal inte har ingåtts mellan gemenskapen och de berörda tredjeländerna bör därför den här förordningen inte tillämpas på den del av resan som företas på den medlemsstats territorium där passagerare tas upp eller släpps av. Den bör emellertid tillämpas i en medlemsstat som är transitland. |
| --- | --- |

(3)

För att säkerställa ett sammanhängande ramverk för internationella persontransporter med buss inom gemenskapen, bör denna förordning tillämpas på alla internationella transporter på gemenskapens territorium. Transporter från medlemsstater till tredjeländer regleras fortfarande till stor del genom bilaterala avtal mellan medlemsstaterna och dessa tredjeländer. Så länge nödvändiga avtal inte har ingåtts mellan gemenskapen och de berörda tredjeländerna bör därför den här förordningen inte tillämpas på den del av resan som företas på den medlemsstats territorium där passagerare tas upp eller släpps av. Den bör emellertid tillämpas i en medlemsstat som är transitland.

| (4) | Friheten att tillhandahålla tjänster är en grundläggande princip för den gemensamma transportpolitiken, och den förutsätter att transportföretag från alla medlemsstater är garanterade tillträde till de internationella transportmarknaderna utan att diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort. |
| --- | --- |

(4)

Friheten att tillhandahålla tjänster är en grundläggande princip för den gemensamma transportpolitiken, och den förutsätter att transportföretag från alla medlemsstater är garanterade tillträde till de internationella transportmarknaderna utan att diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort.

| (5) | Gemenskapstillstånd bör krävas för internationella persontransporter med buss. Transportföretagen bör åläggas att förvara en bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet ombord på varje fordon för att förenkla de kontroller som utförs av kontrollmyndigheterna, särskilt de kontroller som utförs utanför den medlemsstat där transportföretaget är etablerat. Villkoren för att utfärda och återkalla gemenskapstillstånden bör fastställas, liksom deras giltighetstid och tillämpningsföreskrifter. Det är också nödvändigt att fastställa mer detaljerade specifikationer för utformningen av gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna av detta. |
| --- | --- |

(5)

Gemenskapstillstånd bör krävas för internationella persontransporter med buss. Transportföretagen bör åläggas att förvara en bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet ombord på varje fordon för att förenkla de kontroller som utförs av kontrollmyndigheterna, särskilt de kontroller som utförs utanför den medlemsstat där transportföretaget är etablerat. Villkoren för att utfärda och återkalla gemenskapstillstånden bör fastställas, liksom deras giltighetstid och tillämpningsföreskrifter. Det är också nödvändigt att fastställa mer detaljerade specifikationer för utformningen av gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna av detta.

| (6) | För att tillgodose marknadens krav bör i vissa fall en flexibel ordning för speciell linjetrafik och för viss tillfällig trafik gälla. |
| --- | --- |

(6)

För att tillgodose marknadens krav bör i vissa fall en flexibel ordning för speciell linjetrafik och för viss tillfällig trafik gälla.

| (7) | Kravet på tillstånd för linjetrafik bör behållas men vissa regler bör ändras, särskilt när det gäller förfarandet vid tillståndsgivning. |
| --- | --- |

(7)

Kravet på tillstånd för linjetrafik bör behållas men vissa regler bör ändras, särskilt när det gäller förfarandet vid tillståndsgivning.

| (8) | Tillstånd för linjetrafik bör hädanefter beviljas efter ett förfarande för tillståndsgivning, förutom om det hos den sökande finns klart angivna anledningar till avslag. Anledningarna till avslag med hänvisning till den aktuella marknaden bör vara antingen att trafiken allvarligt skulle skada livskraften hos jämförbar trafik som omfattas av ett eller flera kontrakt om samhällsomfattande tjänster på de direkt berörda avsnitten eller att huvudsyftet med trafiken inte är att bedriva persontransport mellan hållplatser belägna i olika medlemsstater. |
| --- | --- |

(8)

Tillstånd för linjetrafik bör hädanefter beviljas efter ett förfarande för tillståndsgivning, förutom om det hos den sökande finns klart angivna anledningar till avslag. Anledningarna till avslag med hänvisning till den aktuella marknaden bör vara antingen att trafiken allvarligt skulle skada livskraften hos jämförbar trafik som omfattas av ett eller flera kontrakt om samhällsomfattande tjänster på de direkt berörda avsnitten eller att huvudsyftet med trafiken inte är att bedriva persontransport mellan hållplatser belägna i olika medlemsstater.

| (9) | Transportföretag bör ges möjlighet att bedriva inrikes persontransporter på väg i medlemsstater där de inte är hemmahörande, men hänsyn bör tas till varje transportforms särskilda förhållanden. När sådan cabotagetrafik äger rum bör den omfattas av gemenskapslagstiftningen, till exempel Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet (5) och den nationella lagstiftning som är i kraft på specificerade områden i värdmedlemsstaten. |
| --- | --- |

(9)

Transportföretag bör ges möjlighet att bedriva inrikes persontransporter på väg i medlemsstater där de inte är hemmahörande, men hänsyn bör tas till varje transportforms särskilda förhållanden. När sådan cabotagetrafik äger rum bör den omfattas av gemenskapslagstiftningen, till exempel Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet (5) och den nationella lagstiftning som är i kraft på specificerade områden i värdmedlemsstaten.

| (10) | Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (6) är tillämpliga på transportföretag som utför cabotagetrafik. |
| --- | --- |

(10)

Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (6) är tillämpliga på transportföretag som utför cabotagetrafik.

| (11) | När det gäller linjetrafik bör endast sådan trafik som bedrivs i samband med internationell linjetrafik, med undantag av stads- och förortstrafik, tillåtas för transportföretag som är hemmahörande i en annan medlemsstat, och då på vissa villkor, särskilt värdmedlemsstatens gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(11)

När det gäller linjetrafik bör endast sådan trafik som bedrivs i samband med internationell linjetrafik, med undantag av stads- och förortstrafik, tillåtas för transportföretag som är hemmahörande i en annan medlemsstat, och då på vissa villkor, särskilt värdmedlemsstatens gällande lagstiftning.

| (12) | Medlemsstaterna bör ge varandra ömsesidigt bistånd för att denna förordning ska kunna tillämpas effektivt. |
| --- | --- |

(12)

Medlemsstaterna bör ge varandra ömsesidigt bistånd för att denna förordning ska kunna tillämpas effektivt.

| (13) | De administrativa formaliteterna bör så långt det är möjligt minskas men utan att de kontrollmöjligheter och sanktioner avskaffas som säkerställer att denna förordning tillämpas korrekt och att efterlevnaden kontrolleras effektivt. Därför bör de befintliga reglerna om återkallande av gemenskapstillstånd tydliggöras och stärkas. De nuvarande reglerna bör anpassas för att möjliggöra effektiva sanktioner för allvarliga överträdelser som begåtts i en annan medlemsstat än den där företaget är etablerat. Sanktionerna bör vara icke-diskriminerande och stå i proportion till hur allvarliga överträdelserna är. Det bör vara möjligt att överklaga sanktioner. |
| --- | --- |

(13)

De administrativa formaliteterna bör så långt det är möjligt minskas men utan att de kontrollmöjligheter och sanktioner avskaffas som säkerställer att denna förordning tillämpas korrekt och att efterlevnaden kontrolleras effektivt. Därför bör de befintliga reglerna om återkallande av gemenskapstillstånd tydliggöras och stärkas. De nuvarande reglerna bör anpassas för att möjliggöra effektiva sanktioner för allvarliga överträdelser som begåtts i en annan medlemsstat än den där företaget är etablerat. Sanktionerna bör vara icke-diskriminerande och stå i proportion till hur allvarliga överträdelserna är. Det bör vara möjligt att överklaga sanktioner.

| (14) | Medlemsstaterna bör i sina nationella elektroniska register över transportföretag som bedriver transporter på väg registrera alla allvarliga överträdelser som begåtts av transportföretag och för vilka det ålagts sanktioner. |
| --- | --- |

(14)

Medlemsstaterna bör i sina nationella elektroniska register över transportföretag som bedriver transporter på väg registrera alla allvarliga överträdelser som begåtts av transportföretag och för vilka det ålagts sanktioner.

| (15) | För att underlätta och förbättra informationsutbytet mellan de nationella myndigheterna bör medlemsstaterna utbyta relevant information via de nationella kontaktpunkter som har upprättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg (7). |
| --- | --- |

(15)

För att underlätta och förbättra informationsutbytet mellan de nationella myndigheterna bör medlemsstaterna utbyta relevant information via de nationella kontaktpunkter som har upprättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg (7).

| (16) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (8). |
| --- | --- |

(16)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (8).

| (17) | Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att fastställa utformningen av vissa dokument som ska användas vid tillämpningen av denna förordning och att anpassa bilagorna I och II till denna förordning till den tekniska utvecklingen. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(17)

Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att fastställa utformningen av vissa dokument som ska användas vid tillämpningen av denna förordning och att anpassa bilagorna I och II till denna förordning till den tekniska utvecklingen. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

| (18) | Medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att genomföra denna förordning, särskilt när det gäller effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner. |
| --- | --- |

(18)

Medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att genomföra denna förordning, särskilt när det gäller effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner.

| (19) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa ett sammanhängande ramverk för internationella persontransporter med buss inom gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av dess omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(19)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa ett sammanhängande ramverk för internationella persontransporter med buss inom gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av dess omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska gälla sådana internationella persontransporter med buss inom gemenskapens territorium som utförs i yrkesmässig trafik eller för egen räkning av transportföretag, som är etablerade i en medlemsstat enligt dess lagstiftning, med fordon som är registrerade i denna medlemsstat och som genom sin konstruktion och utrustning är lämpade och avsedda för transport av mer än nio personer, föraren medräknad; förordningen gäller också resor som i samband med dessa transporter företas med fordon av detta slag utan passagerare.

Ett byte av fordon eller ett avbrott i resan för att en del av den ska kunna genomföras med ett annat transportmedel påverkar inte tillämpningen av denna förordning.

2.   Vid transporter från en medlemsstat till ett tredjeland och omvänt ska denna förordning gälla för den del av resan som utgörs av transitering genom en annan medlemsstats territorium. Den ska inte gälla för den del av resan som företas inom den medlemsstats territorium där passagerare tas upp eller släpps av, så länge något nödvändigt avtal inte har träffats mellan gemenskapen och det berörda tredjelandet.

3.   I avvaktan på att de avtal som avses i punkt 2 ingås ska denna förordning inte påverka tillämpningen av sådana bestämmelser om transport från en medlemsstat till ett tredjeland och omvänt som finns i bilaterala avtal mellan medlemsstaterna och dessa tredjeländer.

4.   Denna förordning ska tillämpas på yrkesmässigt bedrivna, tillfälliga, nationella persontransporter på väg av ett utlandsetablerat transportföretag i enlighet med bestämmelserna i kapitel V.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

| 1) | internationell persontransport:






  a) | en resa som företas med ett fordon där avrese- och bestämmelseorten ligger i två olika medlemsstater, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller ett eller flera tredjeländer, |
| --- | --- | --- |

1)

internationell persontransport:

a)

en resa som företas med ett fordon där avrese- och bestämmelseorten ligger i två olika medlemsstater, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller ett eller flera tredjeländer,

| b) | en resa som företas med ett fordon där avrese- och bestämmelseorten ligger i en och samma medlemsstat, varvid passagerare tas upp eller släpps av i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland, |
| --- | --- |

b)

en resa som företas med ett fordon där avrese- och bestämmelseorten ligger i en och samma medlemsstat, varvid passagerare tas upp eller släpps av i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland,

| c) | en resa som företas med ett fordon från en medlemsstat till ett tredjeland eller omvänt, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller ett eller flera tredjeländer, |
| --- | --- |

c)

en resa som företas med ett fordon från en medlemsstat till ett tredjeland eller omvänt, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller ett eller flera tredjeländer,

| d) | en resa som företas med ett fordon mellan tredjeländer, med transitering genom en eller flera medlemsstaters territorium, |
| --- | --- |

d)

en resa som företas med ett fordon mellan tredjeländer, med transitering genom en eller flera medlemsstaters territorium,

| 2) | linjetrafik: persontransporter vid regelbundna tider längs bestämda färdvägar, varvid passagerarna får stiga på och av vid i förväg bestämda hållplatser, |
| --- | --- |

2)

linjetrafik: persontransporter vid regelbundna tider längs bestämda färdvägar, varvid passagerarna får stiga på och av vid i förväg bestämda hållplatser,

| 3) | speciell linjetrafik: linjetrafik, oavsett vem som bedriver den, för befordran av särskilda passagerarkategorier med uteslutande av andra passagerare, |
| --- | --- |

3)

speciell linjetrafik: linjetrafik, oavsett vem som bedriver den, för befordran av särskilda passagerarkategorier med uteslutande av andra passagerare,

| 4) | tillfällig trafik: trafik som inte utgör linjetrafik, inbegripet speciell linjetrafik, och som särskilt kännetecknas av befordran av grupper som har bildats av arrangören eller av transportföretaget, |
| --- | --- |

4)

tillfällig trafik: trafik som inte utgör linjetrafik, inbegripet speciell linjetrafik, och som särskilt kännetecknas av befordran av grupper som har bildats av arrangören eller av transportföretaget,

| 5) | transporter för egen räkning: transporter utan vinstsyfte eller kommersiellt syfte som ordnas av en fysisk eller juridisk person där






  — | transportverksamheten endast är en sidoverksamhet för den fysiska eller juridiska personen, och |
| --- | --- | --- |

5)

transporter för egen räkning: transporter utan vinstsyfte eller kommersiellt syfte som ordnas av en fysisk eller juridisk person där

—

transportverksamheten endast är en sidoverksamhet för den fysiska eller juridiska personen, och

| — | de fordon som används, ägs eller har köpts på avbetalning eller hyrts med långtidskontrakt av den fysiska eller juridiska personen samt framförs av en anställd hos den fysiska eller juridiska personen eller av den fysiska personen själv eller av personal som är anställd hos eller ställts till företagets förfogande enligt en avtalsenlig förpliktelse, |
| --- | --- |

—

de fordon som används, ägs eller har köpts på avbetalning eller hyrts med långtidskontrakt av den fysiska eller juridiska personen samt framförs av en anställd hos den fysiska eller juridiska personen eller av den fysiska personen själv eller av personal som är anställd hos eller ställts till företagets förfogande enligt en avtalsenlig förpliktelse,

| 6) | värdmedlemsstat: en medlemsstat i vilken ett transportföretag bedriver verksamhet som inte är den medlemsstat i vilken transportföretaget är etablerat, |
| --- | --- |

6)

värdmedlemsstat: en medlemsstat i vilken ett transportföretag bedriver verksamhet som inte är den medlemsstat i vilken transportföretaget är etablerat,

| 7) | cabotagetrafik:






  — | yrkesmässiga, tillfälliga inrikes persontransporter på väg i en värdmedlemsstat, eller |
| --- | --- | --- |

7)

cabotagetrafik:

—

yrkesmässiga, tillfälliga inrikes persontransporter på väg i en värdmedlemsstat, eller

| — | när passagerare tas upp eller släpps av i samma medlemsstat i samband med internationell linjetrafik i enlighet med bestämmelserna i denna förordning, förutsatt att detta inte är huvudsyftet med denna trafik, |
| --- | --- |

—

när passagerare tas upp eller släpps av i samma medlemsstat i samband med internationell linjetrafik i enlighet med bestämmelserna i denna förordning, förutsatt att detta inte är huvudsyftet med denna trafik,

| 8) | allvarlig överträdelse av gemenskapens vägtransportlagstiftning: en överträdelse som kan leda till att det goda anseendet går förlorat i enlighet med artikel 6.1 och 6.2 i förordning (EG) nr .../2009 av den ... och/eller till tillfälligt eller permanent återkallande av ett gemenskapstillstånd. |
| --- | --- |

8)

allvarlig överträdelse av gemenskapens vägtransportlagstiftning: en överträdelse som kan leda till att det goda anseendet går förlorat i enlighet med artikel 6.1 och 6.2 i förordning (EG) nr .../2009 av den ... och/eller till tillfälligt eller permanent återkallande av ett gemenskapstillstånd.

Artikel 3

Frihet att tillhandahålla tjänster

1.   Den som bedriver sådan yrkesmässig trafik som avses i artikel 1 ska i enlighet med denna förordning ha rätt att utföra linjetrafik, inbegripet speciell linjetrafik och tillfällig trafik med buss, utan att diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort, om han

| a) | i etableringsmedlemsstaten har tillstånd att bedriva linjetrafik, inbegripet speciell linjetrafik eller tillfällig trafik med buss, i enlighet med villkoren för tillträde till marknaden i den nationella lagstiftningen, |
| --- | --- |

a)

i etableringsmedlemsstaten har tillstånd att bedriva linjetrafik, inbegripet speciell linjetrafik eller tillfällig trafik med buss, i enlighet med villkoren för tillträde till marknaden i den nationella lagstiftningen,

| b) | uppfyller villkoren i gemenskapsreglerna om rätt att yrkesmässigt bedriva nationella och internationella persontransporter på väg, och |
| --- | --- |

b)

uppfyller villkoren i gemenskapsreglerna om rätt att yrkesmässigt bedriva nationella och internationella persontransporter på väg, och

| c) | uppfyller gällande lagstadgade normer för förare och fordon, särskilt rådets direktiv 92/6/EEG av den 10 februari 1992 om montering och användning av hastighetsbegränsande anordningar i vissa kategorier av motorfordon inom gemenskapen (9), rådets direktiv 96/53/EG av den 25 juli 1996 om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen (10) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG av den 15 juli 2003 om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport (11). |
| --- | --- |

c)

uppfyller gällande lagstadgade normer för förare och fordon, särskilt rådets direktiv 92/6/EEG av den 10 februari 1992 om montering och användning av hastighetsbegränsande anordningar i vissa kategorier av motorfordon inom gemenskapen (9), rådets direktiv 96/53/EG av den 25 juli 1996 om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen (10) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG av den 15 juli 2003 om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport (11).

2.   Den som bedriver sådan transportverksamhet för egen räkning som avses i artikel 1 ska ha rätt att utföra de transporter som anges i artikel 5.5 utan att diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort, om han

| a) | i etableringsmedlemsstaten har tillstånd att utföra transporter med buss i enlighet med villkoren för tillträde till marknaden i nationell lagstiftning, och |
| --- | --- |

a)

i etableringsmedlemsstaten har tillstånd att utföra transporter med buss i enlighet med villkoren för tillträde till marknaden i nationell lagstiftning, och

| b) | uppfyller gällande lagstadgade normer för förare och fordon, särskilt direktiv 92/6/EEG,96/53/EG och 2003/59/EG. |
| --- | --- |

b)

uppfyller gällande lagstadgade normer för förare och fordon, särskilt direktiv 92/6/EEG,96/53/EG och 2003/59/EG.

KAPITEL II

GEMENSKAPSTILLSTÅND OCH TILLTRÄDE TILL MARKNADEN

Artikel 4

Gemenskapstillstånd

1.   För att utföra internationella persontransporter med buss krävs innehav av ett gemenskapstillstånd, utfärdat av de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten.

2.   De behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ska till innehavaren utfärda gemenskapstillståndet i original, vilket ska förvaras av transportföretaget, samt så många bestyrkta kopior som motsvarar det antal fordon som innehavaren av gemenskapstillståndet använder för att bedriva internationella persontransporter, antingen de disponeras i kraft av eget ägande eller på annat sätt, särskilt genom avbetalningsköp, hyra eller förfogas över enligt leasingavtal.

Gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna av detta ska överensstämma med den modell som återges i bilaga II. Det ska innehålla minst två av de säkerhetskomponenter som anges i bilaga I.

Kommissionen ska anpassa bilaga I efter den tekniska utvecklingen. Eftersom dessa åtgärder avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning ska de antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 26.2.

Gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna av detta ska vara försedda med den tillståndsgivande myndighetens stämpel, vara undertecknade och försedda med ett serienummer. Gemenskapstillståndets och de bestyrkta kopiornas serienummer ska noteras i det nationella elektroniska register över vägtransportföretag som anges i artikel 16 i förordning (EG) nr .../2009, som en del av uppgifterna om transportföretaget.

3.   Gemenskapstillståndet ska utfärdas i transportföretagets namn och får inte överlåtas. En bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet ska medföras i transportföretagets samtliga fordon och ska visas upp på begäran av en behörig kontrollant.

4.   Gemenskapstillståndet ska utfärdas för en förnybar period av högst tio år.

Gemenskapstillstånd och bestyrkta kopior av detta som har utfärdats före den dag då denna förordning börjar tillämpas ska gälla under hela den angivna löptiden.

5.   De behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ska varje gång en ansökan om gemenskapstillstånd inkommer eller ett gemenskapstillstånd förnyas i enlighet med punkt 4 i den här artikeln kontrollera om transportföretaget uppfyller eller fortfarande uppfyller villkoren i artikel 3.1.

6.   Om villkoren i artikel 3.1 inte är uppfyllda ska de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten avslå ansökan om att utfärda eller förnya gemenskapstillståndet eller återkalla tillståndet och ange skälen för sitt beslut.

7.   Medlemsstaterna ska garantera att den som ansöker om eller innehar ett gemenskapstillstånd har rätt att överklaga ett avslagsbeslut eller ett beslut om att återkalla tillståndet, som har fattats av de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten.

8.   Medlemsstaterna får besluta att gemenskapstillståndet även ska vara giltigt för utförande av nationella transporter.

Artikel 5

Tillträde till marknaden

1.   Linjetrafik ska vara allmänt tillgänglig, dock med förbehåll för obligatorisk platsreservation där så är lämpligt.

Tillstånd enligt kapitel III ska krävas för sådan linjetrafik.

För linjetrafik från en medlemsstat till ett tredjeland och omvänt ska tillstånd krävas i enlighet med det bilaterala avtalet mellan medlemsstaten och tredjelandet och, i lämpliga fall, transitmedlemsstaten, så länge som det nödvändiga avtalet mellan gemenskapen och det berörda tredjelandet inte ingåtts.

Trafikens reguljära karaktär ska inte påverkas av att villkoren för att bedriva trafiken anpassas.

För parallell eller tillfällig trafik som betjänar samma kundkrets som befintlig linjetrafik, samt för sådana fall då befintlig linjetrafik sker utan stopp vid vissa hållplatser eller med stopp vid ytterligare hållplatser ska samma regler gälla som för den befintliga trafiken.

2.   Speciell linjetrafik ska omfatta

| a) | transport av anställda mellan hemmet och arbetsplatsen, |
| --- | --- |

a)

transport av anställda mellan hemmet och arbetsplatsen,

| b) | transport av elever och studerande till och från utbildningsanstalter. |
| --- | --- |

b)

transport av elever och studerande till och från utbildningsanstalter.

Det förhållandet att den speciella trafiken anpassas efter användarnas behov ska inte ändra dess karaktär av linjetrafik.

Tillstånd enligt kapitel III ska inte krävas för speciell linjetrafik som omfattas av ett avtal som har ingåtts mellan arrangören och transportföretaget.

3.   Tillstånd enligt kapitel III ska inte krävas för tillfällig trafik.

För anordnande av parallell eller tillfällig trafik som är jämförbar med befintlig linjetrafik och som betjänar samma kundkrets som denna ska emellertid tillstånd krävas enligt förfarandet i kapitel III.

Enbart det förhållandet att den tillfälliga trafiken bedrivs med vissa intervaller ska inte ändra dess karaktär av tillfällig trafik.

Tillfällig trafik får bedrivas av en grupp av transportföretag för en och samma arrangörs räkning och resenärerna får under resan byta till en sådan anslutande förbindelse på en medlemsstats territorium som betjänas av ett annat transportföretag i samma grupp.

Kommissionen ska fastställa förfarandena för att meddela de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna namnen på transportföretagen och anslutningspunkterna utmed färdvägen. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 26.2.

4.   På samma sätt ska tillstånd för färd utan passagerare inte krävas i samband med sådan transport som avses i punkt 2 tredje stycket och i punkt 3 i första stycket.

5.   Transport för egen räkning ska vara undantagen från all tillståndsskyldighet, men ska vara underkastad en ordning med certifikat.

Certifikaten ska utfärdas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där fordonet är registrerat och ska gälla hela resan inklusive transitering.

Kommissionen ska fastställa certifikatens utformning. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 26.2.

KAPITEL III

LINJETRAFIK SOM KRÄVER TILLSTÅND

Artikel 6

Utfärdande av tillstånd

1.   Tillstånd ska utfärdas i transportföretagets namn och de får inte överlåtas. Ett transportföretag som har erhållit ett tillstånd får dock, om den behöriga myndigheten i den medlemsstat där avreseorten är belägen, nedan kallad den tillståndsgivande myndigheten, tillåter detta, bedriva trafiken genom en underentreprenör. I detta fall ska namnet på underentreprenören och dennes roll anges i tillståndet. Underentreprenören ska uppfylla kraven i artikel 3.1. I denna punkt avses med avreseort en av linjens ändstationer.

Om flera företag har gått samman för att bedriva linjetrafik ska tillståndet utfärdas i samtliga företags namn och ska ange namnen på samtliga transportföretag. Tillståndet ska lämnas till det företag som leder verksamheten och kopior ska lämnas till de övriga företagen.

2.   Giltighetstiden för ett tillstånd ska vara höst fem år. På begäran av den sökande eller efter överenskommelse mellan de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där passagerarna tas upp eller sätts av, får en kortare giltighetstid bestämmas.

3.   I tillståndet ska följande anges:

| a) | Slag av trafik. |
| --- | --- |

a)

Slag av trafik.

| b) | Färdvägen med särskilt angivande av avrese- och bestämmelseort. |
| --- | --- |

b)

Färdvägen med särskilt angivande av avrese- och bestämmelseort.

| c) | Tillståndets giltighetstid. |
| --- | --- |

c)

Tillståndets giltighetstid.

| d) | Tidtabell och hållplatser. |
| --- | --- |

d)

Tidtabell och hållplatser.

4.   Kommissionen ska fastställa tillståndens format. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 26.2.

5.   Tillstånd ska berättiga tillståndshavaren att bedriva linjetrafik i alla de medlemsstater genom vars territorier färdvägen går.

6.   Den som bedriver linjetrafik kan använda extrafordon för att klara av tillfälliga situationer och undantagssituationer.

I detta fall ska transportföretaget se till att följande dokument finns i fordonet:

| a) | En kopia av tillståndet för linjetrafik. |
| --- | --- |

a)

En kopia av tillståndet för linjetrafik.

| b) | En kopia av avtalet mellan den som bedriver linjetrafiken och det företag som tillhandahåller extrafordon, eller motsvarande dokument. |
| --- | --- |

b)

En kopia av avtalet mellan den som bedriver linjetrafiken och det företag som tillhandahåller extrafordon, eller motsvarande dokument.

| c) | En bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet utfärdat till den som tillhandahåller extrafordonen för trafiken. |
| --- | --- |

c)

En bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet utfärdat till den som tillhandahåller extrafordonen för trafiken.

Artikel 7

Ansökan om tillstånd

1.   Ansökan om tillstånd för linjetrafik ska göras hos den tillståndsgivande myndigheten.

2.   Kommissionen ska fastställa ansökningarnas utformning. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 26.2.

3.   Den som söker tillstånd ska lämna de ytterligare uppgifter som han anser relevanta eller som den tillståndsgivande myndigheten begär, och särskilt en körplan som visar att linjetrafiken kommer att bedrivas i enlighet med gemenskapsbestämmelserna i fråga om kör- och vilotider, samt en kopia av gemenskapstillståndet.

Artikel 8

Förfarande vid tillståndsprövning

1.   För tillstånd ska samtycke krävas från myndigheterna i samtliga de medlemsstater där passagerare tas upp eller sätts av. Den tillståndsgivande myndigheten ska till dessa myndigheter, liksom till de behöriga myndigheterna i medlemsstater vars territorier passeras utan att passagerare tas upp eller sätts av, lämna en kopia av ansökan och kopior av andra handlingar av betydelse samt ange sin egen bedömning.

2.   De behöriga myndigheterna i de medlemsstater vars samtycke har begärts ska yttra sig över ansökan till den tillståndsgivande myndigheten inom två månader. Denna tidsfrist ska räknas från den dag då begäran om samtycke togs emot och detta datum ska anges på mottagningsbeviset. Om beslutet från de behöriga myndigheterna i de medlemsstater vars samtycke har begärts innebär avslag, ska det innehålla en korrekt motivering. Om den tillståndsgivande myndigheten inte får något svar inom två månader ska de tillfrågade myndigheterna anses ha gett sitt samtycke och den tillståndsgivande myndigheten får bevilja tillståndet.

Myndigheterna i de medlemsstater vilkas territorier passeras utan att passagerare tas upp eller sätts av får lämna sina synpunkter till den tillståndsgivande myndigheten inom den tidsfrist som anges i första stycket.

3.   Den tillståndsgivande myndigheten ska fatta sitt beslut om ansökan inom fyra månader från den dag då ansökan lämnades in av transportföretaget.

4.   Tillstånd ska beviljas utom i de fall då

| a) | den sökande inte kan bedriva den trafik som ansökan gäller med den utrustning som han direkt förfogar över, |
| --- | --- |

a)

den sökande inte kan bedriva den trafik som ansökan gäller med den utrustning som han direkt förfogar över,

| b) | den sökande har underlåtit att följa nationell eller internationell vägtransportlagstiftning, särskilt de villkor och krav som gäller tillstånd för internationell persontransport, eller har gjort sig skyldig till allvarliga överträdelser av gemenskapens vägtransportlagstiftning, särskilt de regler som gäller fordon samt kör- och vilotider för förare, |
| --- | --- |

b)

den sökande har underlåtit att följa nationell eller internationell vägtransportlagstiftning, särskilt de villkor och krav som gäller tillstånd för internationell persontransport, eller har gjort sig skyldig till allvarliga överträdelser av gemenskapens vägtransportlagstiftning, särskilt de regler som gäller fordon samt kör- och vilotider för förare,

| c) | det gäller en ansökan om förnyat tillstånd, i ett fall där villkoren för tillståndet inte har följts, |
| --- | --- |

c)

det gäller en ansökan om förnyat tillstånd, i ett fall där villkoren för tillståndet inte har följts,

| d) | en medlemsstat beslutar, på grundval av en detaljerad analys, att trafiken i fråga allvarligt skulle påverka livsdugligheten hos jämförbar trafik på de direkt berörda avsnitten, vilken omfattas av ett eller flera kontrakt om samhällsomfattande tjänster i enlighet med gemenskapslagstiftningen; i detta fall ska medlemsstaten på ett icke-diskriminerande sätt fastställa kriterier för att fastställa om trafiken i fråga skulle allvarligt skada livskraften hos ovan nämnda jämförbara trafik och ska på kommissionens begäran förmedla dem till kommissionen, |
| --- | --- |

d)

en medlemsstat beslutar, på grundval av en detaljerad analys, att trafiken i fråga allvarligt skulle påverka livsdugligheten hos jämförbar trafik på de direkt berörda avsnitten, vilken omfattas av ett eller flera kontrakt om samhällsomfattande tjänster i enlighet med gemenskapslagstiftningen; i detta fall ska medlemsstaten på ett icke-diskriminerande sätt fastställa kriterier för att fastställa om trafiken i fråga skulle allvarligt skada livskraften hos ovan nämnda jämförbara trafik och ska på kommissionens begäran förmedla dem till kommissionen,

| e) | en medlemsstat beslutar, på grundval av en detaljerad analys, att huvudsyftet med trafiken inte är att transportera passagerare mellan hållplatser som ligger i olika medlemsstater. |
| --- | --- |

e)

en medlemsstat beslutar, på grundval av en detaljerad analys, att huvudsyftet med trafiken inte är att transportera passagerare mellan hållplatser som ligger i olika medlemsstater.

Om befintlig internationell busstrafik allvarligt påverkar livsdugligheten hos jämförbar trafik på de direkt berörda avsnitten, vilken omfattas av ett eller flera kontrakt om samhällsomfattande tjänster i enlighet med gemenskapslagstiftningen, får en medlemsstat, med kommissionens samtycke, tillfälligt upphäva eller återkalla tillståndet att bedriva internationell busstrafik efter att ha varslat transportföretaget sex månader tidigare.

Den omständigheten att ett transportföretag erbjuder lägre priser än andra vägtransportföretag eller den omständigheten att förbindelsen i fråga redan trafikeras av andra vägtransportföretag ska inte i sig utgöra ett skäl för att avslå ansökan.

5.   Den tillståndsgivande myndigheten och de behöriga myndigheterna i samtliga medlemsstater som ska delta i förfarandet för samtycke enligt punkt 1 får endast avslå ansökningar av skäl som föreskrivs i denna förordning.

6.   När den tillståndsgivande myndigheten har fullföljt det förfarande som anges i punkterna 1-5 i denna artikel, ska den bevilja tillståndet eller ge formellt avslag på ansökan.

Beslut att avslå en ansökan ska innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet. Medlemsstaterna ska säkerställa att transportföretag får tillfälle att göra sin rätt gällande i fall då ansökan avslås.

Den tillståndsgivande myndigheten ska informera alla myndigheter som avses i punkt 1 om dess beslut och skicka dem en kopia av varje tillstånd.

7.   Om det vid tillämpningen av förfarandet för samtycke i punkt 1 inte blir möjligt för den tillståndsgivande myndigheten att uppnå den nödvändiga enigheten för att fatta beslut, får frågan hänskjutas till kommissionen inom två månader från den dag då en eller flera av de tillfrågade medlemsstaterna i enlighet med punkt 1 meddelade ett negativt beslut.

8.   Kommissionen ska, efter samråd med de berörda medlemsstaterna, inom fyra månader efter det att den har tagit emot meddelandet från den tillståndsgivande myndigheten fatta ett beslut som ska träda i kraft 30 dagar efter anmälan till de berörda medlemsstaterna.

9.   Kommissionens beslut ska gälla fram till dess att en överenskommelse träffas mellan de berörda medlemsstaterna.

Artikel 9

Förnyande och ändring av tillstånd

Artikel 8 ska i tillämpliga delar också gälla ansökningar om förnyande av tillstånd eller om ändring av villkor för tillstånd.

Vid mindre ändringar av villkor för tillstånd, särskilt ändringar av turtätheten, taxor och tidtabeller, behöver den tillståndsgivande myndigheten endast lämna de övriga berörda medlemsstaterna upplysningar som berör ändringen.

De berörda medlemsstaterna får komma överens om att överlåta till den tillståndsgivande myndigheten att ensam besluta om ändringar av villkor för tillstånd.

Artikel 10

Upphörande av tillstånd

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kontrakt om samhällsomfattande tjänster för kollektivtrafik på väg och järnväg (12) ska ett linjetrafiktillstånd upphöra att gälla vid utgången av giltighetstiden eller tre månader efter det att den tillståndsgivande myndigheten har tagit emot en anmälan från tillståndshavaren om att han avser att lägga ned trafiken. En sådan anmälan ska innehålla en motivering med angivande av skälen därtill.

2.   Om det inte längre finns något behov av en viss trafik ska tiden efter anmälan i punkt 1 uppgå till 1 månad.

3.   Den tillståndsgivande myndigheten ska underrätta de behöriga myndigheterna i de övriga berörda medlemsstaterna om att tillståndet har upphört att gälla.

4.   Tillståndshavaren ska en månad i förväg på lämpligt sätt underrätta dem som utnyttjar trafiken om att den läggs ned.

Artikel 11

Transportföretagens skyldigheter

1.   Med undantag för force majeure ska det transportföretag som bedriver linjetrafik fram till den dag då tillståndet upphör att gälla vidta de åtgärder som är nödvändiga för att upprätthålla en trafik som uppfyller kraven på kontinuitet, regelbundenhet och kapacitet samt följer de övriga villkor som den behöriga myndigheten har fastställt i enlighet med artikel 6.3.

2.   Transportföretaget ska informera om linjesträckningen, hållplatserna, tidtabellen, biljettpriserna och transportvillkoren på ett sådant sätt att informationen är lätt tillgänglig för alla trafikanter.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EG) nr 1370/2007 ska det vara möjligt för de berörda medlemsstaterna att efter överenskommelse med varandra och med tillståndshavaren ändra villkoren för trafiken på linjen.

KAPITEL IV

TILLFÄLLIG TRAFIK SAMT ANNAN TRAFIK SOM INTE KRÄVER TILLSTÅND

Artikel 12

Kontrolldokument

1.   Tillfällig trafik, med undantag av den trafik som avses i andra stycket i artikel 5.3, ska bedrivas med stöd av ett färdblad.

2.   Transportföretag som bedriver tillfällig trafik ska fylla i ett färdblad före varje resa.

3.   Färdbladet ska innehålla minst följande uppgifter:

| a) | Slag av trafik. |
| --- | --- |

a)

Slag av trafik.

| b) | Den huvudsakliga färdvägen. |
| --- | --- |

b)

Den huvudsakliga färdvägen.

| c) | Berörda transportföretag. |
| --- | --- |

c)

Berörda transportföretag.

4.   Häften med färdblad ska utfärdas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat eller av organ som dessa myndigheter utser.

5.   Kommissionen ska fastställa färdbladets och färdbladshäftets format och villkor för hur de ska användas. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 26.2.

6.   För speciell linjetrafik enligt tredje stycket i artikel 5.2 ska avtalet eller en bestyrkt kopia av detta fungera som kontrolldokument.

Artikel 13

Lokala utflykter

I samband med internationell tillfällig trafik får ett transportföretag bedriva tillfällig trafik (lokala utflykter) i en annan medlemsstat än etableringsmedlemsstaten.

Sådan trafik ska vara avsedd för passagerare som inte är bosatta i medlemsstaten och som tidigare har transporterats av transportföretaget i sådan internationell trafik som avses i första stycket och ska ske med samma fordon eller ett annat fordon som tillhör samma transportföretag eller grupp av transportföretag.

KAPITEL V

CABOTAGETRAFIK

Artikel 14

Allmän princip

Varje transportföretag som bedriver yrkesmässig persontransport på väg och som innehar ett gemenskapstillstånd ska på de villkor som fastställs i detta kapitel och utan att diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort tillåtas att utföra sådan cabotagetrafik som anges i artikel 15.

Artikel 15

Tillåten cabotagetrafik

Cabotagetrafik ska vara tillåten för följande trafik:

| a) | Speciell linjetrafik, förutsatt att ett avtal om denna har träffats mellan arrangören och transportföretaget. |
| --- | --- |

a)

Speciell linjetrafik, förutsatt att ett avtal om denna har träffats mellan arrangören och transportföretaget.

| b) | Tillfällig trafik. |
| --- | --- |

b)

Tillfällig trafik.

| c) | Linjetrafik som bedrivs av ett transportföretag som inte är hemmahörande i värdmedlemsstaten och som äger rum i samband med internationell linjetrafik enligt denna förordning, med undantag av transporter som uppfyller transportbehov i en storstad eller tätort, eller transportbehov mellan staden eller tätorten och dess ytterområden. Cabotagetrafik får inte ske annat än i samband med denna internationella trafik. |
| --- | --- |

c)

Linjetrafik som bedrivs av ett transportföretag som inte är hemmahörande i värdmedlemsstaten och som äger rum i samband med internationell linjetrafik enligt denna förordning, med undantag av transporter som uppfyller transportbehov i en storstad eller tätort, eller transportbehov mellan staden eller tätorten och dess ytterområden. Cabotagetrafik får inte ske annat än i samband med denna internationella trafik.

Artikel 16

Regler för cabotagetrafik

1.   På verksamhet med cabotagetrafik ska, då inte annat följer av gemenskapslagstiftning, gällande lagar och andra författningar i värdmedlemsstaten tillämpas på följande områden:

| a) | Villkor för transportavtal. |
| --- | --- |

a)

Villkor för transportavtal.

| b) | Vikt och mått på vägfordon. |
| --- | --- |

b)

Vikt och mått på vägfordon.

| c) | Särskilda krav som ställs för vissa passagerarkategorier, nämligen skolelever, barn och rörelsehindrade personer. |
| --- | --- |

c)

Särskilda krav som ställs för vissa passagerarkategorier, nämligen skolelever, barn och rörelsehindrade personer.

| d) | Kör- och vilotider. |
| --- | --- |

d)

Kör- och vilotider.

| e) | Mervärdesskatt på transporttjänster. |
| --- | --- |

e)

Mervärdesskatt på transporttjänster.

Vikt och mått, som nämns i första stycket b, får då så är lämpligt överstiga dem som tillämpas i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat, men får under inga förhållanden överstiga de gränser som gäller för nationell trafik i värdmedlemsstaten eller de tekniska egenskaper som anges i de bevis som avses i artikel 6.1 i direktiv 96/53/EG.

2.   På verksamhet med cabotagetrafik för den trafik som avses i artikel 15 c ska, med förbehåll för vad som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen, de lagar och andra författningar om krav på tillstånd, anbudsförfaranden, förbindelser, regelbundenhet, kontinuitet, frekvens och färdvägar gälla som är i kraft i värdmedlemsstaten.

3.   De tekniska specifikationer för konstruktion och utrustning som ska uppfyllas av fordon som används i cabotagetrafik ska vara de som fastställs för fordon som används i internationella transporter.

4.   De nationella lagar och andra författningar som avses i punkterna 1 och 2 ska tillämpas på utlandsetablerade transportföretag på samma villkor som de som tillämpas på transportföretag som är etablerade i värdmedlemsstaten, så att varje diskriminering på grund av nationalitet eller etableringsort förhindras.

Artikel 17

Kontrolldokument för cabotagetrafik

1.   För sådan cabotagetrafik som bedrivs i form av tillfällig trafik ska det finnas ett färdblad i enlighet med artikel 12, som ska förvaras i fordonet och uppvisas på begäran av behörig kontrollant.

2.   Följande uppgifter ska föras in i färdbladet:

| a) | Avreseort och bestämmelseort för trafiken. |
| --- | --- |

a)

Avreseort och bestämmelseort för trafiken.

| b) | De datum då transporten påbörjas respektive upphör. |
| --- | --- |

b)

De datum då transporten påbörjas respektive upphör.

3.   Färdbladen ska utfärdas i häften, i enlighet med artikel 12, som har bestyrkts av den behöriga myndigheten eller det behöriga organet i etableringsmedlemsstaten.

4.   I fråga om speciell linjetrafik ska det avtal som har slutits mellan transportföretaget och arrangören av transporten, eller en bestyrkt kopia av detta avtal, tjäna som kontrolldokument.

Ett färdblad ska dock fyllas i som en månatlig sammanställning.

5.   Använda färdblad ska återsändas till den behöriga myndigheten eller det behöriga organet i etableringsmedlemsstaten enligt förfaranden som ska fastställas av denna myndighet eller detta organ.

KAPITEL VI

KONTROLLER OCH SANKTIONER

Artikel 18

Färdbiljetter

1.   Transportföretag som bedriver linjetrafik, dock ej speciell linjetrafik, ska utfärda antingen individuella eller kollektiva färdbiljetter som innehåller uppgifter om

| a) | avrese- och bestämmelseorter samt i förekommande fall återresan, |
| --- | --- |

a)

avrese- och bestämmelseorter samt i förekommande fall återresan,

| b) | färdbiljettens giltighetstid, |
| --- | --- |

b)

färdbiljettens giltighetstid,

| c) | taxan för resan. |
| --- | --- |

c)

taxan för resan.

2.   Den färdbiljett som föreskrivs i punkt 1 ska på begäran uppvisas för en behörig kontrollant.

Artikel 19

Kontroll under resan och hos företagen

1.   Tillståndet eller kontrolldokumentet ska medföras i fordonet och på begäran uppvisas för en behörig kontrollant.

2.   Transportföretag som bedriver internationell persontransport med buss ska tillåta kontroller som är avsedda att säkerställa att verksamheten bedrivs korrekt, särskilt i fråga om kör- och vilotider. Vid tillämpningen av denna förordning ska behöriga kontrollanter ha rätt att

| a) | kontrollera bokföring och andra handlingar som har samband med transportföretagets drift, |
| --- | --- |

a)

kontrollera bokföring och andra handlingar som har samband med transportföretagets drift,

| b) | göra kopior av eller utdrag ur bokföringen och handlingar på stället, |
| --- | --- |

b)

göra kopior av eller utdrag ur bokföringen och handlingar på stället,

| c) | få tillträde till transportföretagets samtliga lokaler, anläggningar och fordon, |
| --- | --- |

c)

få tillträde till transportföretagets samtliga lokaler, anläggningar och fordon,

| d) | få tillgång till alla uppgifter som finns i bokföring, handlingar eller databaser. |
| --- | --- |

d)

få tillgång till alla uppgifter som finns i bokföring, handlingar eller databaser.

Artikel 20

Ömsesidigt bistånd

Medlemsstaterna ska bistå varandra vid säkerställandet av att denna förordning tillämpas och övervakas. De ska utbyta information via de nationella kontaktpunkter som har upprättats i enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr .../2009.

Artikel 21

Återkallande av gemenskapstillstånd

1.   De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat ska återkalla gemenskapstillståndet om innehavaren

| a) | inte längre uppfyller villkoren i artikel 3.1, |
| --- | --- |

a)

inte längre uppfyller villkoren i artikel 3.1,

| b) | har gett felaktig information om de uppgifter som behövdes för utfärdande av gemenskapstillståndet. |
| --- | --- |

b)

har gett felaktig information om de uppgifter som behövdes för utfärdande av gemenskapstillståndet.

2.   Den tillståndsgivande myndigheten ska återkalla tillståndet om tillståndshavaren inte längre uppfyller de villkor som låg till grund för utfärdandet i enlighet med denna förordning, särskilt om medlemsstaten där transportföretaget är etablerat begär detta. Myndigheten ska omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten om detta.

Artikel 22

Sanktioner som åläggs av etableringsmedlemsstaten för överträdelser

1.   Om en allvarlig överträdelse av gemenskapens vägtransportlagstiftning begås eller uppdagas i någon av medlemsstaterna, särskilt beträffande regler för fordon, kör- och vilotider för förare och bedrivande, utan tillstånd, av parallell eller tillfällig trafik enligt artikel 5.1 femte stycket, ska de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där företaget som har gjort sig skyldigt till överträdelsen är etablerat vidta lämpliga åtgärder för att behandla ärendet, vilket bland annat kan leda till åläggande av följande administrativa sanktioner:

| a) | Tillfälligt eller permanent återkallelse av vissa eller alla bestyrkta kopior av gemenskapstillståndet. |
| --- | --- |

a)

Tillfälligt eller permanent återkallelse av vissa eller alla bestyrkta kopior av gemenskapstillståndet.

| b) | Tillfälligt eller permanent återkallelse av gemenskapstillståndet. |
| --- | --- |

b)

Tillfälligt eller permanent återkallelse av gemenskapstillståndet.

Sanktionerna får bestämmas efter det slutliga avgörandet i ärendet varvid det ska beaktas hur allvarlig den överträdelse är som innehavaren av gemenskapstillståndet har gjort sig skyldig till och det totala antal bestyrkta kopior av tillståndet som han innehar för internationell trafik.

2.   De behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ska så snart som möjligt, och senast inom två månader efter det slutliga avgörandet i ärendet, underrätta de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där överträdelserna uppdagades om huruvida de sanktioner som anges i punkt 1 har ålagts, och i så fall vilken eller vilka.

Om sådana sanktioner inte åläggs ska de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ange skälen för detta.

3.   De behöriga myndigheterna ska se till att de sanktioner som åläggs det berörda transportföretaget i sin helhet står i proportion till den eller de överträdelser som gav upphov till sanktionerna och ta hänsyn till eventuella sanktioner som har ålagts för samma överträdelse i den medlemsstat där överträdelserna uppdagades.

4.   Denna artikel påverkar inte möjligheten för de behöriga myndigheterna i transportföretagets etableringsmedlemsstat att väcka talan vid nationell domstol. Om en sådan talan väcks ska den berörda myndigheten underrätta de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där överträdelserna ägde rum om detta.

5.   Medlemsstaterna ska se till att transportföretagen har rätt att överklaga varje administrativ sanktion som ålagts dem i enlighet med denna artikel.

Artikel 23

Sanktioner som ålagts av värdmedlemsstaten för överträdelser

1.   När de behöriga myndigheterna i en medlemsstat får kännedom om en allvarlig överträdelse av denna förordning eller av gemenskapens vägtransportlagstiftning av ett transportföretag hemmahörande i en annan medlemsstat, ska den medlemsstat där överträdelsen uppdagades till de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten så snart som möjligt och senast inom två månader efter det slutliga avgörandet i ärendet, översända följande information:

| a) | En beskrivning av överträdelsen och när (datum och klockslag) den begicks. |
| --- | --- |

a)

En beskrivning av överträdelsen och när (datum och klockslag) den begicks.

| b) | Kategori och typ av överträdelse samt hur allvarlig den är. |
| --- | --- |

b)

Kategori och typ av överträdelse samt hur allvarlig den är.

| c) | Sanktioner som ålagts respektive verkställts. |
| --- | --- |

c)

Sanktioner som ålagts respektive verkställts.

De behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten får begära att de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ålägger administrativa sanktioner i enlighet med artikel 22.

2.   Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna för brottmål får de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten ålägga sanktioner mot transportföretag som är hemmahörande i en annan medlemsstat och som vid cabotagetrafik på värdmedlemsstatens territorium överträtt denna förordning eller nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning på vägtransportområdet. Dessa sanktioner ska åläggas utan diskriminering och kan bland annat utgöras av en varning eller, vid en allvarlig överträdelse, ett tidsbegränsat förbud att bedriva cabotagetrafik på den värdmedlemsstats territorium inom vilken överträdelsen begicks.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att transportföretagen har rätt att överklaga varje administrativ sanktion som ålagts dem i enlighet med denna artikel.

Artikel 24

Registrering i nationella elektroniska register

Varje medlemsstat ska se till att uppgifter om allvarliga överträdelser av gemenskapens vägtransportlagstiftning som begåtts av transportföretag som är etablerade på dess territorium och för vilka det i någon medlemsstat ålagts en sanktion samt tillfälligt eller permanent återkallande av gemenskapstillståndet eller av den bestyrkta kopian av detta registreras i det nationella elektroniska registret över transportföretag. Uppgifter i registret om tillfällig eller permanent återkallelse av gemenskapstillstånd ska ligga kvar i databasen under minst två år räknat från den tidpunkt när återkallelsen löper ut, om det rör sig om tillfälligt återkallande, eller från dagen för återkallandet, om det rör sig om permanent återkallande.

KAPITEL VII

GENOMFÖRANDE

Artikel 25

Överenskommelser mellan medlemsstater

1.   Medlemsstaterna får ingå bilaterala och multilaterala avtal om ytterligare liberalisering av sådan trafik som omfattas av denna förordning, särskilt i fråga om tillståndssystemet och om förenkling eller avskaffande av kontrolldokument.

2.   Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om avtal som de ingår i enlighet med punkt 1.

Artikel 26

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 18.1 i rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (13).

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och 5a.5 b samt artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Artikel 27

Sanktioner

Medlemsstaterna ska besluta om sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och de ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de genomförs. De sanktioner som fastställs ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om dessa bestämmelser senast den ... (14) och ska snarast meddela alla därefter gjorda förändringar som påverkar dem.

Medlemsstaterna ska säkerställa att alla sådana åtgärder vidtas utan att transportföretag diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort.

Artikel 28

Rapportering

1.   Medlemsstaterna ska vartannat år meddela kommissionen hur många tillstånd för linjetrafik som har utfärdats föregående år och det totala antalet tillstånd för linjetrafik som är giltiga när denna rapporteringsperiod löper ut. Denna information ska lämnas in separat för varje bestämmelseland för linjetrafiken. Medlemsstaterna ska också meddela kommissionen uppgifter om den cabotagetrafik i form av speciell linjetrafik och tillfällig trafik som inhemska transportbolag utför under rapporteringsperioden.

2.   De behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten ska vartannat år till kommissionen översända statistik över antalet tillstånd som har utfärdats för cabotagetrafik i form av linjetrafik i enlighet med artikel 15 c.

3.   Kommissionen ska fastställa formatet på den tabell som ska användas vid inlämnandet av den statistik som avses i punkt 2. Dessa åtgärder, som har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 26.2.

4.   Medlemsstaterna ska senast den 31 januari varje år underrätta kommissionen om hur många transportföretag som var innehavare av ett gemenskapstillstånd den 31 december föregående år och om hur många bestyrkta kopior, svarande mot antalet fordon i trafik, det fanns vid den tidpunkten.

KAPITEL VIII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 29

Upphävanden

Förordning (EEG) nr 684/92 och förordning (EG) nr 12/98 ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till de upphävda förordningarna ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga III.

Artikel 30

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den ... (14).

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 10, 15.1.2008, s. 44.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 5 juni 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 januari 2009 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets beslut av den ...

2

(3)  EGT L 74, 20.3.1992, s. 1.

3

(4)  EGT L 4, 8.1.1998, s. 4.

4

(5)  EUT L 102, 11.4.2006, s. 1.

5

(6)  EGT L 18, 21.1.1997, s. 1.

6

(7)  EUT L ...

7

(8)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

8

(9)  EGT L 57, 2.3.1992, s. 27.

9

(10)  EGT L 235, 17.9.1996, s. 59.

10

(11)  EUT L 226, 10.9.2003, s. 4.

11

(12)  EUT L 315, 3.12.2007, s. 1.

12

(13)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 8.

13

(14)  Två år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

14

---

BILAGA I

SÄKERHETSKOMPONENTER FÖR GEMENSKAPSTILLSTÅNDET

Gemenskapstillståndet måste innehålla minst två av följande säkerhetskomponenter:

| — | ett hologram, |
| --- | --- |

—

ett hologram,

| — | särskilda fibrer i pappret vilka blir synliga i ultraviolett ljus, |
| --- | --- |

—

särskilda fibrer i pappret vilka blir synliga i ultraviolett ljus,

| — | minst en rad i mikrotryck (text synlig enbart med förstoringsglas och som inte återges av fotokopieringsmaskiner), |
| --- | --- |

—

minst en rad i mikrotryck (text synlig enbart med förstoringsglas och som inte återges av fotokopieringsmaskiner),

| — | tecken, symboler eller mönster med taktil effekt, |
| --- | --- |

—

tecken, symboler eller mönster med taktil effekt,

| — | dubbel numrering: serienummer och utfärdandenummer, |
| --- | --- |

—

dubbel numrering: serienummer och utfärdandenummer,

| — | en säkerhetsutformad bakgrund med fint guillochemönster och iristryck. |
| --- | --- |

—

en säkerhetsutformad bakgrund med fint guillochemönster och iristryck.

---

BILAGA II

Image

Image

Image

---

BILAGA III

JÄMFÖRELSETABELL

| Förordning (EEG) nr 684/92 | Förordning (EG) nr 12/98 | Denna förordning |
| --- | --- | --- |
| Artikel 1 | | Artikel 1 |
| Artikel 2.1.1 | Artikel 2.1 | Artikel 2.2, artikel 5.1 |
| Artikel 2.1.2 | Artikel 2.2 | Artikel 2.1, artikel 5.2 |
| Artikel 2.1.3 | | Artikel 5.1 femte stycket |
| Artikel 2.3.1 | Artikel 2.3 | Artikel 2.4, artikel 5.3 |
| Artikel 2.3.3 | | Artikel 5.3 |
| Artikel 2.3.4 | | Artikel 5.3 |
| Artikel 2.4 | | Artikel 2.4, artikel 5.5 |
| – | | Artikel 2.5, 2.6, 2.7 och 2.8 |
| Artikel 3 | | Artikel 3 |
| Artikel 3a | | Artikel 4 |
| Artikel 4 | | Artikel 5 |
| Artikel 5 | | Artikel 6 |
| Artikel 6 | | Artikel 7 |
| Artikel 7 | | Artikel 8 |
| Artikel 8 | | Artikel 9 |
| Artikel 9 | | Artikel 10 |
| Artikel 10 | | Artikel 11 |
| Artikel 11 | | Artikel 12 |
| Artikel 12 | | Artikel 13 |
| Artikel 13 | | Artikel 5.5 |
| | Artikel 1 | Artikel 14 |
| | Artikel 2.4 | |
| | Artikel 3 | Artikel 15 |
| | Artikel 4 | Artikel 16 |
| | Artikel 5 | Artikel 4.3 |
| | Artikel 6 | Artikel 17 |
| | Artikel 7 | Artikel 28.3 |
| | Artikel 8 | Artikel 26 |
| | Artikel 9 | – |
| Artikel 14 | | Artikel 18 |
| Artikel 15 | | Artikel 19 |
| | Artikel 11.1 | Artikel 20 |
| Artikel 16.1 | | Artikel 21.1 |
| Artikel 16.2 | | Artikel 21.2 |
| Artikel 16.3 | | Artikel 22.1 |
| Artikel 16.4 | | Artikel 23.1 |
| Artikel 16.5 | | Artikel 22.2 |
| | Artikel 11.2 | Artikel 23.2 |
| | Artikel 11.3 | Artikel 23.2 |
| | Artikel 11.4 | – |
| | Artikel 12 | Artikel 22.5, artikel 23.3 |
| | Artikel 13 | – |
| Artikel 16a | Artikel 10 | Artikel 26 |
| Artikel 17 | | – |
| Artikel 18 | | Artikel 25 |
| Artikel 19 | Artikel 14 | Artikel 27 |
| Artikel 20 | | |
| Artikel 21 | | Artikel 29 |
| Artikel 22 | Artikel 15 | Artikel 30 |
| Bilaga | | Bilaga II |

Förordning (EEG) nr 684/92

Förordning (EG) nr 12/98

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 1

Artikel 2.1.1

Artikel 2.1

Artikel 2.2, artikel 5.1

Artikel 2.1.2

Artikel 2.2

Artikel 2.1, artikel 5.2

Artikel 2.1.3

Artikel 5.1 femte stycket

Artikel 2.3.1

Artikel 2.3

Artikel 2.4, artikel 5.3

Artikel 2.3.3

Artikel 5.3

Artikel 2.3.4

Artikel 5.3

Artikel 2.4

Artikel 2.4, artikel 5.5

–

Artikel 2.5, 2.6, 2.7 och 2.8

Artikel 3

Artikel 3

Artikel 3a

Artikel 4

Artikel 4

Artikel 5

Artikel 5

Artikel 6

Artikel 6

Artikel 7

Artikel 7

Artikel 8

Artikel 8

Artikel 9

Artikel 9

Artikel 10

Artikel 10

Artikel 11

Artikel 11

Artikel 12

Artikel 12

Artikel 13

Artikel 13

Artikel 5.5

Artikel 1

Artikel 14

Artikel 2.4

Artikel 3

Artikel 15

Artikel 4

Artikel 16

Artikel 5

Artikel 4.3

Artikel 6

Artikel 17

Artikel 7

Artikel 28.3

Artikel 8

Artikel 26

Artikel 9

–

Artikel 14

Artikel 18

Artikel 15

Artikel 19

Artikel 11.1

Artikel 20

Artikel 16.1

Artikel 21.1

Artikel 16.2

Artikel 21.2

Artikel 16.3

Artikel 22.1

Artikel 16.4

Artikel 23.1

Artikel 16.5

Artikel 22.2

Artikel 11.2

Artikel 23.2

Artikel 11.3

Artikel 23.2

Artikel 11.4

–

Artikel 12

Artikel 22.5, artikel 23.3

Artikel 13

–

Artikel 16a

Artikel 10

Artikel 26

Artikel 17

–

Artikel 18

Artikel 25

Artikel 19

Artikel 14

Artikel 27

Artikel 20

Artikel 21

Artikel 29

Artikel 22

Artikel 15

Artikel 30

Bilaga

Bilaga II

---

RÅDETS MOTIVERING

I   INLEDNING

Kommissionen lade fram förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till marknaden för busstransporter den 25 maj 2007 som ett av de tre förslagen i det så kallade ”vägpaketet” (1).

Den 5 juni 2008 röstade Europaparlamentet igenom sitt yttrande vid första behandlingen.

Den 9 januari 2009 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

Rådet har under sitt arbete tagit hänsyn till yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Regionkommittén beslutade att inte yttra sig över de tre förslagen.

II   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänt

Med anledning av ”slutsatserna om transportsektorns bidrag till Lissabonstrategin” vid Europeiska rådets vårmöte 2007 beslutade kommissionen att utfärda förslag om en översyn av det gällande regelverket för yrkesmässigt bedrivande av transportverksamhet och tillträde till marknaden för godstransporter på väg samt tillträde till den internationella marknaden för busstransport för att bland annat se till att de administrativa bördorna är lämpliga och proportionerliga. Syftet med dessa nya förslag är som helhet att modernisera, ersätta och slå ihop bestämmelser om personer som bedriver transporter på väg, både när det gäller gods och när det gäller passagerare, och om tillträde till vägtransportmarknaderna.

Förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till marknaden för busstransporter ersätter två förordningar som för närvarande tillämpas (2). Huvudsyftet är att förenkla godkännandeförfarandet för internationell persontransport i linjetrafik för att uppnå bättre harmonisering och främja rättvisare konkurrens på den inre marknaden.

Genom den gemensamma ståndpunkt som rådet enats om fastställs en sammanhängande ram för internationella persontransporter med buss för hela gemenskapen. Den avser ett enklare och snabbare förfarande för tillstånd till internationell linjetrafik. Utformningen av gemenskapstillstånd och bestyrkta kopior förenklas och standardiseras dessutom, i syfte att minska administrativt arbete och förseningar, särskilt i samband med vägkontroller. Vidare förstärker den gemensamma ståndpunkten utbytet av information mellan medlemsstaterna genom upprättande av nationella kontaktpunkter, vilka ska inrättas enligt förordningen om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg.

2.   Centrala policyfrågor

i)   Förtydligande av tillämpningsområde, definitioner och principer

Rådet följde i stor utsträckning kommissionens förslag och dess gemensamma ståndpunkt föreskriver att denna förordning är tillämplig på all internationell transport på gemenskapens territorium, även transport till och från tredjeland, och på tillfälliga nationella persontransporter på väg i andra medlemsstater än den där transportföretaget är hemmahörande (”cabotage”). Beträffande internationella transporter, fastställde rådet en övergripande definition: för transporter till eller från ett tredjeland, anges att förordningen, så länge det inte finns någon överenskommelse mellan gemenskapen och det aktuella tredjelandet, inte ska tillämpas på den del av resan som går genom den medlemsstat där passagerare tas upp eller släpps av. Förordningen ska emellertid tillämpas på transitering genom en medlemsstat. Transportföretagen åläggs att förvara en bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet ombord på varje fordon under internationella transporter för att förenkla effektiva kontroller genom verkställande myndigheter, särskilt sådana som utförs utanför den medlemsstat där transportföretaget är etablerat.

Europaparlamentet beslutade att följa kommissionens strategi och antog inga ändringsförslag i denna fråga.

ii)   Gemenskapstillstånd och bestyrkta kopior

Enligt kommissionens förslag ska gemenskapstillståndet utfärdas för en tid av fem år med möjlighet till förnyelse. Dessutom åläggs medlemsstaterna att registrera tillståndets och de bestyrkta kopiornas löpnummer i det nationella elektroniska register över vägtransportföretag som anges i förslaget till förordning om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg.

Rådet tillåter i sin gemensamma ståndpunkt ett mer flexibelt förhållningssätt och en längre giltighetstid för gemenskapstillståndet, med tanke på att det ovannämnda registret kommer att tillåta omedelbar kontroll av ett transportföretags aktuella status. Genom den gemensamma ståndpunkten förlängs därför det förnybara gemenskapstillståndets giltighetstid till ”högst 10 år”, införs (som kommittéförfarande) det föreskrivande förfarandet med kontroll för framtida nödvändiga anpassningar av gemenskapstillståndets giltighetstid samt ändras i motsvarande mån bestämmelserna om kontroll av villkoren för utfärdande och förlängning av tillståndet.

För att förhindra eventuella förfalskningar av ovannämnda handlingar beslutade rådet att ändra bilaga I genom tillägg av en serie säkerhetsdetaljer, varav minst två måste ingå i handlingarna. Europaparlamentet beslutade att följa kommissionens strategi och antog inga ändringsförslag i denna fråga.

iii)   Förfarande för tillstånd till internationell linjetrafik

Rådet följde i stor utsträckning kommissionens förslag och dess gemensamma ståndpunkt föreskriver ett enhetligt och förenklat förfarande jämfört med det som fastställs i förordning (EEG) 648/92. Tillstånd kommer hädanefter att beviljas utom i följande två fall: när trafiken allvarligt skulle skada livskraften hos jämförbar trafik som täcks av ett eller flera kontrakt om samhällsomfattande tjänster på de direkt berörda avsnitten i enlighet med gemenskapslagstiftningen eller när huvudsyftet med trafiken inte är att bedriva persontransport mellan hållplatser belägna i olika medlemsstater. Medlemsstaterna ska härvid fastställa icke-diskriminerande kriterier för utvärdering av bärkraften hos ett kontrakt om samhällsomfattande tjänster under tillståndsgivningen för internationell linjetrafik. Rådet följde kommissionens strategi att myndigheterna i de medlemsstater vilkas territorium enbart används för transitering, men där inga passagerare stiger på eller går av, helt enkelt kommer att informeras när den berörda medlemsstaten har givit sitt samtycke till trafiken i fråga. Rådet fastställde emellertid också en tidsfrist på två månader för kommissionen för ett beslut om tillstånd i fall där den tillståndsgivande myndigheten inte kan nå fram till något beslut.

Europaparlamentet strök däremot möjligheten för medlemsstaten att upphäva eller dra in ett tillstånd, om det allvarligt påverkar bärkraften hos ett kontrakt om samhällsomfattande tjänster.

iv)   Cabotage

Beträffande cabotage, följde rådet i stora linjer kommissionens förslag. Reglerna om cabotage förblir således till stor del oförändrade i sak. Rådet godkände i synnerhet strykningen av bestämmelsen i artikel 9 i förordning (EG) nr 12/98 avseende skyddsåtgärder vid allvarliga störningar på den nationella transportmarknaden. Bestämmelsen har aldrig tillämpats sedan de nationella marknaderna öppnades för cabotage och kan därför anses överflödig. I fråga om cabotagetrafik i samband med reguljär internationell linjetrafik, anger rådet att detta innebär att ”passagerare stiger på eller släpps av” i samma medlemsstat i enlighet med bestämmelserna i denna förordning, förutsatt att detta inte är huvudsyftet med denna trafik.

Vidare strök rådet i överensstämmelse med Europaparlamentet i sin gemensamma ståndpunkt alla hänvisningar till arbetstidsbestämmelser om regler för cabotagetrafik, eftersom det inte finns några harmoniserade gemenskapsregler.

v)   Samarbete mellan medlemsstaterna

Enligt kommissionens förslag och för att stärka och underlätta informationsutbytet mellan de nationella myndigheterna beslutade rådet att i sin gemensamma ståndpunkt införa en bestämmelse om att medlemsstaterna åläggs att utbyta information via de nationella kontaktpunkterna. Rådet följde också kommissionens förslag om skyldighet för medlemsstaterna att i sina nationella register över transportföretag som bedriver godstransporter på väg registrera alla allvarliga överträdelser av gemenskapens transportlagstiftning för vilka det har utmätts påföljder. Dessutom beslutade rådet att i de nationella registren införa tillfälligt eller permanent återkallande av gemenskapstillståndet eller av de bestyrkta kopiorna. De sistnämnda registreringarna ligger kvar i databasen i två år.

Bestämmelserna om upprättande av nationella kontaktpunkter samt nationella register ingår också i utkastet till förordning om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg.

Europaparlamentet beslutade att följa kommissionens förslag och antog inga ändringsförslag i denna fråga.

vi)   Påföljder vid överträdelser

I syfte att harmonisera de övervaknings- och kontrollsystem som medlemsstaterna för närvarande använder, föreslår kommissionen att de nationella myndigheter som är bemyndigade att utfärda och återkalla gemenskapstillstånd ges större befogenheter och medel. Förslaget innehåller därför en skyldighet för den behöriga myndigheten i företagets etableringsmedlemsstat att utfärda en varning, när ett företag gör sig skyldigt till en allvarlig överträdelse eller upprepade mindre överträdelser av vägtransportlagstiftningen. Denna skyldighet gäller även i de fall då företaget begått en sådan överträdelse i en annan medlemsstat. Genom en ytterligare bestämmelse förtydligas dessutom vilka påföljder en medlemsstat kan utmäta för de företag som är etablerade på dess territorium, bland annat tillfällig eller partiell indragning av bestyrkta kopior av gemenskapstillståndet, av själva gemenskapstillståndet eller av förartillståndet.

I den gemensamma ståndpunkt som rådet enats om följdes i stor utsträckning kommissionens förhållningssätt mot allvarliga överträdelser. Rådet beslutade dock att avstå från att utfärda någon varning och enades om att överlåta till medlemsstaterna att själva välja handlingsalternativ. Vidare enades rådet om att överlåta till medlemsstaterna själva att avgöra vilken tyngd de lägger vid upprepade mindre överträdelser. I den gemensamma ståndpunkten införs också en skyldighet för den behöriga myndigheten i företagets etableringsmedlemsstat att meddela den behöriga myndigheten i den medlemsstat där överträdelsen uppdagades huruvida påföljder har utdömts och i så fall vilka. Detta meddelande ska utfärdas inom två månader efter det slutliga avgörandet i ärendet.

Genom kommissionens förslag införs ett nytt förfarande, som medlemsstaterna ska använda för att fastställa att en allvarlig överträdelse har begåtts av ett icke-hemmahörande företag. Medlemsstaten ska med tillämpning av detta förfarande inom en månad meddela den etableringsmedlemsstat som kan utdöma administrativa påföljder. Det berörda företagets etableringsmedlemsstat har tre månader på sig att underrätta den andra medlemsstaten om vilka åtgärder som har vidtagits.

Rådets gemensamma ståndpunkt tar över denna bestämmelse men anger två månaders tidsfrist för meddelandet. Rådets gemensamma ståndpunkt anger ingen skyldighet för företagets etableringsmedlemsstat att rapportera vilka åtgärder som har vidtagits.

Europaparlamentet beslutade också att avstå från att föra in bestämmelser om upprepade mindre överträdelser. Dessutom röstade det för en bestämmelse om bötesföreläggande som en möjlig påföljd.

3.   Andra ändringsförslag antagna av Europaparlamentet

Ytterligare ändringsförslag, som inte togs med i den gemensamma ståndpunkten, rör

| — | den 1 januari 2009 som ett fastställt datum för tillämpningen av denna förordning, |
| --- | --- |

—

den 1 januari 2009 som ett fastställt datum för tillämpningen av denna förordning,

| — | hänvisning till direktivet om utstationering av arbetstagare som regler för cabotagetrafik, |
| --- | --- |

—

hänvisning till direktivet om utstationering av arbetstagare som regler för cabotagetrafik,

| — | möjligheten att från tillståndsförfarandet undanta gränsöverskridande linjetrafik som sträcker sig högst 50 km bortom gränsmedlemsstaterna, |
| --- | --- |

—

möjligheten att från tillståndsförfarandet undanta gränsöverskridande linjetrafik som sträcker sig högst 50 km bortom gränsmedlemsstaterna,

| — | utvidgning av tillståndet för lokala utflykter, och |
| --- | --- |

—

utvidgning av tillståndet för lokala utflykter, och

| — | återinförande av ”tolvdagarsregeln” i lagstiftningen om kör- och vilotider. |
| --- | --- |

—

återinförande av ”tolvdagarsregeln” i lagstiftningen om kör- och vilotider.

III   SLUTSATSER

Rådet har vid fastställandet av sin gemensamma ståndpunkt i full utsträckning beaktat kommissionens förslag och Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen. När det gäller Europaparlamentets förslag till ändringar, noterar rådet att en stor del av dessa ändringar – innehållsmässigt, till en del eller helt och hållet – redan har tagits med i den gemensamma ståndpunkten.

---

(1)  De båda andra lagstiftningsförslagen gäller

| — | ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning), |
| --- | --- |

—

ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning),

| — | ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg. |
| --- | --- |

—

ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg.

(2)  Förordningarna (EEG) nr 684/92 och (EG) nr 12/98.

---

| 17.3.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 62/46 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 62/46

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 7/2009

antagen av rådet den 9 januari 2009

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 av den ... om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning)

(Text av betydelse för EES)

(2009/C 62 E/03)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Ett antal betydande ändringar kommer att göras i rådets förordning (EEG) nr 881/92 av den 26 mars 1992 om tillträde till marknaden för godstransporter på väg inom gemenskapen till eller från en medlemsstats territorium eller genom en eller flera medlemsstaters territorier (3), i rådets förordning (EEG) nr 3118/93 av den 25 oktober 1993 om förutsättningar för transportföretag att utföra inrikes godstransporter på väg i en medlemsstat där de inte är etablerade (4) och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/94/EG av den 12 december 2006 om fastställande av gemensamma regler för vissa godstransporter på väg (5). Av tydlighetsskäl och förenklingsskäl bör dessa rättsakter omarbetas och konsolideras till en enda förordning. |
| --- | --- |

(1)

Ett antal betydande ändringar kommer att göras i rådets förordning (EEG) nr 881/92 av den 26 mars 1992 om tillträde till marknaden för godstransporter på väg inom gemenskapen till eller från en medlemsstats territorium eller genom en eller flera medlemsstaters territorier (3), i rådets förordning (EEG) nr 3118/93 av den 25 oktober 1993 om förutsättningar för transportföretag att utföra inrikes godstransporter på väg i en medlemsstat där de inte är etablerade (4) och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/94/EG av den 12 december 2006 om fastställande av gemensamma regler för vissa godstransporter på väg (5). Av tydlighetsskäl och förenklingsskäl bör dessa rättsakter omarbetas och konsolideras till en enda förordning.

| (2) | Införandet av en gemensam transportpolitik innebär bl.a. fastställande av gemensamma regler för tillträde till marknaden vid internationella godstransporter på väg inom gemenskapens territorium och fastställande av villkor för hur transportföretag får tillhandahålla transporttjänster i en annan medlemsstat än den där de är etablerade. Dessa regler måste avfattas så att de bidrar till att den inre marknaden för transporter fungerar väl. |
| --- | --- |

(2)

Införandet av en gemensam transportpolitik innebär bl.a. fastställande av gemensamma regler för tillträde till marknaden vid internationella godstransporter på väg inom gemenskapens territorium och fastställande av villkor för hur transportföretag får tillhandahålla transporttjänster i en annan medlemsstat än den där de är etablerade. Dessa regler måste avfattas så att de bidrar till att den inre marknaden för transporter fungerar väl.

| (3) | För att säkerställa ett sammanhängande ramverk för internationella godstransporter på väg inom hela gemenskapen bör denna förordning tillämpas på alla internationella transporter på gemenskapens territorium. Transport från medlemsstater till tredjeländer regleras fortfarande till stor del genom bilaterala överenskommelser mellan de medlemsstater och tredjeländer som berörs. Där nödvändiga avtal inte har ingåtts mellan gemenskapen och de berörda tredjeländerna bör därför den här förordningen inte tillämpas på den del av transporten som företas på den medlemsstats territorium där lastning och lossning sker. Den bör emellertid tillämpas i en medlemsstat som är transitland. |
| --- | --- |

(3)

För att säkerställa ett sammanhängande ramverk för internationella godstransporter på väg inom hela gemenskapen bör denna förordning tillämpas på alla internationella transporter på gemenskapens territorium. Transport från medlemsstater till tredjeländer regleras fortfarande till stor del genom bilaterala överenskommelser mellan de medlemsstater och tredjeländer som berörs. Där nödvändiga avtal inte har ingåtts mellan gemenskapen och de berörda tredjeländerna bör därför den här förordningen inte tillämpas på den del av transporten som företas på den medlemsstats territorium där lastning och lossning sker. Den bör emellertid tillämpas i en medlemsstat som är transitland.

| (4) | Fastställandet av en gemensam transportpolitik innebär att de som tillhandahåller transporttjänster befrias från alla begränsningar på grund av nationalitet eller på grund av att de är etablerade i en annan medlemsstat än den i vilken tjänsterna är avsedda att tillhandahållas. |
| --- | --- |

(4)

Fastställandet av en gemensam transportpolitik innebär att de som tillhandahåller transporttjänster befrias från alla begränsningar på grund av nationalitet eller på grund av att de är etablerade i en annan medlemsstat än den i vilken tjänsterna är avsedda att tillhandahållas.

| (5) | För att detta ska uppnås på ett smidigt och flexibelt sätt bör övergångsbestämmelser införas om cabotagetransporter så länge som harmoniseringen av marknaden för godstransporter på väg ännu inte genomförts fullt ut. |
| --- | --- |

(5)

För att detta ska uppnås på ett smidigt och flexibelt sätt bör övergångsbestämmelser införas om cabotagetransporter så länge som harmoniseringen av marknaden för godstransporter på väg ännu inte genomförts fullt ut.

| (6) | I enlighet med direktiv 2006/94/EG är ett visst antal transporttyper undantagna från gemenskapstillstånd och från andra transporttillstånd. Inom ramen för den organisation av marknaden som föreskrivs i denna förordning bör man behålla en ordning med undantag från gemenskapstillståndet och varje annat transporttillstånd för några av de transporttyperna på grund av deras speciella art. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med direktiv 2006/94/EG är ett visst antal transporttyper undantagna från gemenskapstillstånd och från andra transporttillstånd. Inom ramen för den organisation av marknaden som föreskrivs i denna förordning bör man behålla en ordning med undantag från gemenskapstillståndet och varje annat transporttillstånd för några av de transporttyperna på grund av deras speciella art.

| (7) | Enligt direktiv 2006/94/EG undantas godstransport med fordon med en högsta totalvikt på mellan 3,5 ton och 6 ton från kravet på gemenskapstillstånd. I allmänhet är emellertid gemenskapens regler om transport av gods och passagerare på väg tillämpliga på fordon med en totalvikt på mer än 3,5 ton. Bestämmelserna i denna förordning bör anpassas till det allmänna tillämpningsområdet för gemenskapens transportregler och undantag bör därför endast föreskrivas för fordon med en totalvikt på högst 3,5 ton. |
| --- | --- |

(7)

Enligt direktiv 2006/94/EG undantas godstransport med fordon med en högsta totalvikt på mellan 3,5 ton och 6 ton från kravet på gemenskapstillstånd. I allmänhet är emellertid gemenskapens regler om transport av gods och passagerare på väg tillämpliga på fordon med en totalvikt på mer än 3,5 ton. Bestämmelserna i denna förordning bör anpassas till det allmänna tillämpningsområdet för gemenskapens transportregler och undantag bör därför endast föreskrivas för fordon med en totalvikt på högst 3,5 ton.

| (8) | Gemenskapstillstånd bör krävas för internationella godstransporter på väg. Transportföretagen bör åläggas att medföra en bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet ombord på varje fordon för att förenkla de kontroller som utförs av kontrollmyndigheter, särskilt de kontroller som utförs utanför den medlemsstat där transportföretaget är etablerat. Det är därför nödvändigt att fastställa mer detaljerade specifikationer för utformningen och andra aspekter när det gäller gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna. |
| --- | --- |

(8)

Gemenskapstillstånd bör krävas för internationella godstransporter på väg. Transportföretagen bör åläggas att medföra en bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet ombord på varje fordon för att förenkla de kontroller som utförs av kontrollmyndigheter, särskilt de kontroller som utförs utanför den medlemsstat där transportföretaget är etablerat. Det är därför nödvändigt att fastställa mer detaljerade specifikationer för utformningen och andra aspekter när det gäller gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna.

| (9) | Villkor för utfärdande och återkallande av gemenskapstillstånden, vilka typer av transporter som de avser, giltighetstid och närmare regler för deras användning bör fastställas. |
| --- | --- |

(9)

Villkor för utfärdande och återkallande av gemenskapstillstånden, vilka typer av transporter som de avser, giltighetstid och närmare regler för deras användning bör fastställas.

| (10) | Ett förartillstånd bör också skapas som gör det möjligt för medlemsstaterna att på ett effektivt sätt kontrollera om förare från tredjeländer har en laglig anställning eller står till förfogande för det transportföretag som ansvarar för en viss transport. |
| --- | --- |

(10)

Ett förartillstånd bör också skapas som gör det möjligt för medlemsstaterna att på ett effektivt sätt kontrollera om förare från tredjeländer har en laglig anställning eller står till förfogande för det transportföretag som ansvarar för en viss transport.

| (11) | Transportföretag som innehar det gemenskapstillstånd som föreskrivs i denna förordning och transportföretag som har tillstånd att utföra vissa typer av internationella vägtransporter, bör tillåtas att utföra tillfälliga inrikes transporttjänster i en medlemsstat, utan att ha säte i eller på annat sätt vara etablerade i den staten. När sådana cabotagetransporter utförs bör de omfattas av gemenskapslagstiftning, t.ex. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet (6) och av den nationella lagstiftning som rör vissa områden och som gäller i värdmedlemsstaten. |
| --- | --- |

(11)

Transportföretag som innehar det gemenskapstillstånd som föreskrivs i denna förordning och transportföretag som har tillstånd att utföra vissa typer av internationella vägtransporter, bör tillåtas att utföra tillfälliga inrikes transporttjänster i en medlemsstat, utan att ha säte i eller på annat sätt vara etablerade i den staten. När sådana cabotagetransporter utförs bör de omfattas av gemenskapslagstiftning, t.ex. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet (6) och av den nationella lagstiftning som rör vissa områden och som gäller i värdmedlemsstaten.

| (12) | Bestämmelser bör antas för att möjliggöra åtgärder som ska kunna vidtas om allvarliga störningar uppstår på berörda transportmarknader. För detta ändamål är det nödvändigt att införa ett lämpligt beslutsförfarande och att inhämta nödvändiga statistiska uppgifter. |
| --- | --- |

(12)

Bestämmelser bör antas för att möjliggöra åtgärder som ska kunna vidtas om allvarliga störningar uppstår på berörda transportmarknader. För detta ändamål är det nödvändigt att införa ett lämpligt beslutsförfarande och att inhämta nödvändiga statistiska uppgifter.

| (13) | Utan att det påverkar fördragets bestämmelser om etableringsrätten innebär cabotagetransporterna att transportföretag tillhandahåller tjänsten i en medlemsstat där de inte är etablerade och bör inte förbjudas så länge de inte genomförs på ett sätt som skapar en permanent eller kontinuerlig verksamhet i den medlemsstaten. För att bidra till efterlevnaden av detta krav bör cabotagetransporternas frekvens och den period under vilken de kan utföras begränsas. Tidigare har sådana transporter varit tillåtna om det har rört sig om inrikestransporter av tillfällig karaktär. I praktiken har det varit svårt att avgöra vilka transporter som är tillåtna. Det behövs därför tydliga och genomförbara regler. |
| --- | --- |

(13)

Utan att det påverkar fördragets bestämmelser om etableringsrätten innebär cabotagetransporterna att transportföretag tillhandahåller tjänsten i en medlemsstat där de inte är etablerade och bör inte förbjudas så länge de inte genomförs på ett sätt som skapar en permanent eller kontinuerlig verksamhet i den medlemsstaten. För att bidra till efterlevnaden av detta krav bör cabotagetransporternas frekvens och den period under vilken de kan utföras begränsas. Tidigare har sådana transporter varit tillåtna om det har rört sig om inrikestransporter av tillfällig karaktär. I praktiken har det varit svårt att avgöra vilka transporter som är tillåtna. Det behövs därför tydliga och genomförbara regler.

| (14) | Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (7) är tillämpliga på transportföretag som utför cabotagetransporter. |
| --- | --- |

(14)

Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (7) är tillämpliga på transportföretag som utför cabotagetransporter.

| (15) | För att kontrollmyndigheterna i värdmedlemsstaterna ska kunna utföra effektiva kontroller av cabotagetransporterna bör de åtminstone ha tillgång till de uppgifter från fraktsedlar och färdskrivare enligt rådets förordning (EG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (8). |
| --- | --- |

(15)

För att kontrollmyndigheterna i värdmedlemsstaterna ska kunna utföra effektiva kontroller av cabotagetransporterna bör de åtminstone ha tillgång till de uppgifter från fraktsedlar och färdskrivare enligt rådets förordning (EG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (8).

| (16) | Medlemsstaterna bör ömsesidigt bistå varandra för att denna förordning ska kunna tillämpas effektivt. |
| --- | --- |

(16)

Medlemsstaterna bör ömsesidigt bistå varandra för att denna förordning ska kunna tillämpas effektivt.

| (17) | Administrativa formaliteter bör begränsas så långt som möjligt utan att de kontroller och sanktioner avskaffas som garanterar en korrekt och effektiv tillämpning av denna förordning. Därför bör nuvarande regler om återkallande av gemenskapstillstånd tydliggöras och förstärkas. De nuvarande reglerna bör anpassas för att möjliggöra ett effektivt beivrande av allvarliga överträdelser som begåtts i värdmedlemsstaten. Sanktionerna bör vara icke-diskriminerande och stå i proportion till hur allvarliga överträdelserna är. Det bör vara möjligt att överklaga varje ålagd sanktion. |
| --- | --- |

(17)

Administrativa formaliteter bör begränsas så långt som möjligt utan att de kontroller och sanktioner avskaffas som garanterar en korrekt och effektiv tillämpning av denna förordning. Därför bör nuvarande regler om återkallande av gemenskapstillstånd tydliggöras och förstärkas. De nuvarande reglerna bör anpassas för att möjliggöra ett effektivt beivrande av allvarliga överträdelser som begåtts i värdmedlemsstaten. Sanktionerna bör vara icke-diskriminerande och stå i proportion till hur allvarliga överträdelserna är. Det bör vara möjligt att överklaga varje ålagd sanktion.

| (18) | Medlemsstaterna bör i sina nationella elektroniska register över transportföretag som bedriver godstransporter på väg registrera alla allvarliga överträdelser som begåtts av transportföretag och för vilka det ålagts sanktioner. |
| --- | --- |

(18)

Medlemsstaterna bör i sina nationella elektroniska register över transportföretag som bedriver godstransporter på väg registrera alla allvarliga överträdelser som begåtts av transportföretag och för vilka det ålagts sanktioner.

| (19) | För att underlätta och förbättra informationsutbytet mellan de nationella myndigheterna bör medlemsstaterna utbyta relevant information via de nationella kontaktpunkter som har upprättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg (9). |
| --- | --- |

(19)

För att underlätta och förbättra informationsutbytet mellan de nationella myndigheterna bör medlemsstaterna utbyta relevant information via de nationella kontaktpunkter som har upprättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2009 om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg (9).

| (20) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (10). |
| --- | --- |

(20)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (10).

| (21) | Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anpassa bilagorna I, II och III i denna förordning till den tekniska utvecklingen. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(21)

Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anpassa bilagorna I, II och III i denna förordning till den tekniska utvecklingen. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

| (22) | Medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att genomföra denna förordning, särskilt när det gäller effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner. |
| --- | --- |

(22)

Medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att genomföra denna förordning, särskilt när det gäller effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner.

| (23) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa ett sammanhängande ramverk för internationella godstransporter på väg inom hela gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av dess omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(23)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa ett sammanhängande ramverk för internationella godstransporter på väg inom hela gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av dess omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska gälla internationell godstransport på väg i yrkesmässig trafik inom gemenskapens territorium.

2.   Vid transporter från en medlemsstat till ett tredjeland och omvänt ska denna förordning gälla den del av transporten som utgörs av transitering genom en annan medlemsstats territorium. Den ska inte gälla den del av transporten som företas på den medlemsstats territorium där lastning eller lossning sker, så länge som nödvändiga avtal inte har ingåtts mellan gemenskapen och det berörda tredjelandet.

3.   I avvaktan på att de avtal som avses i punkt 2 ingås ska denna förordning inte påverka

| a) | bestämmelser om transport från en medlemsstat till ett tredjeland och omvänt som avses i bilaterala överenskommelser mellan medlemsstater och dessa tredjeländer, |
| --- | --- |

a)

bestämmelser om transport från en medlemsstat till ett tredjeland och omvänt som avses i bilaterala överenskommelser mellan medlemsstater och dessa tredjeländer,

| b) | bestämmelser om transport från en medlemsstat till ett tredjeland och omvänt som avses i bilaterala överenskommelser mellan medlemsstater och som genom bilaterala tillstånd eller genom andra avreglerande åtgärder medger att lastning och lossning i en medlemsstat utförs av transportföretag som inte är etablerade i denna medlemsstat. |
| --- | --- |

b)

bestämmelser om transport från en medlemsstat till ett tredjeland och omvänt som avses i bilaterala överenskommelser mellan medlemsstater och som genom bilaterala tillstånd eller genom andra avreglerande åtgärder medger att lastning och lossning i en medlemsstat utförs av transportföretag som inte är etablerade i denna medlemsstat.

4.   Denna förordning ska tillämpas på inrikes godstransport på väg som tillfälligt utförs av ett utlandsetablerat transportföretag i enlighet med kapitel III.

5.   Denna förordning ska inte tillämpas på följande typer av transporter med och utan last i samband med sådana transporter:

| a) | Posttrafik som genomförs inom ramen för samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

a)

Posttrafik som genomförs inom ramen för samhällsomfattande tjänster.

| b) | Transport av skadade eller trasiga fordon. |
| --- | --- |

b)

Transport av skadade eller trasiga fordon.

| c) | Godstransport med fordon vars högsta tillåtna totala vikt, inbegripet släp, inte överstiger 3,5 ton. |
| --- | --- |

c)

Godstransport med fordon vars högsta tillåtna totala vikt, inbegripet släp, inte överstiger 3,5 ton.

| d) | Godstransport med motorfordon när följande villkor är uppfyllda:






  i) | Det transporterade godset är företagets egendom eller har sålts, köpts, hyrts ut eller hyrts, tillverkats, utvunnits, bearbetats eller reparerats av företaget. |
| --- | --- | --- |

d)

Godstransport med motorfordon när följande villkor är uppfyllda:

i)

Det transporterade godset är företagets egendom eller har sålts, köpts, hyrts ut eller hyrts, tillverkats, utvunnits, bearbetats eller reparerats av företaget.

| ii) | Syftet är att transportera godset till eller från företaget eller att flytta det inom eller utanför företaget för eget bruk. |
| --- | --- |

ii)

Syftet är att transportera godset till eller från företaget eller att flytta det inom eller utanför företaget för eget bruk.

| iii) | Motorfordon körs av personal som är anställd av företaget eller som ställts till företagets förfogande enligt avtalsenliga skyldigheter för sådana transporter. |
| --- | --- |

iii)

Motorfordon körs av personal som är anställd av företaget eller som ställts till företagets förfogande enligt avtalsenliga skyldigheter för sådana transporter.

| iv) | Motorfordon som används för transporten tillhör företaget, har köpts på kredit eller hyrts av företaget, under förutsättning att de i sådana fall uppfyller de villkor som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/1/EG av den 18 januari 2006 om användning av fordon hyrda utan förare för godstransporter på väg (11). |
| --- | --- |

iv)

Motorfordon som används för transporten tillhör företaget, har köpts på kredit eller hyrts av företaget, under förutsättning att de i sådana fall uppfyller de villkor som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/1/EG av den 18 januari 2006 om användning av fordon hyrda utan förare för godstransporter på väg (11).

| v) | Sådana transporter utgör endast stödverksamhet inom ramen för företagets verksamhet. |
| --- | --- |

v)

Sådana transporter utgör endast stödverksamhet inom ramen för företagets verksamhet.

| e) | Transport av läkemedel, medicinsk apparatur, utrustning och annat som krävs för sjukvård i akuta nödsituationer, särskilt vid naturkatastrofer. |
| --- | --- |

e)

Transport av läkemedel, medicinsk apparatur, utrustning och annat som krävs för sjukvård i akuta nödsituationer, särskilt vid naturkatastrofer.

Bestämmelserna i första stycket d iv gäller inte för ersättningsfordon som används kortvarigt i samband med att det fordon som normalt sett används är funktionsodugligt.

6.   Bestämmelserna i punkt 5 ska inte påverka de villkor som en medlemsstat uppställer för sina egna medborgare för att bedriva sådan verksamhet som avses i samma punkt.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

| 1) | fordon: ett motorfordon som är registrerat i en medlemsstat eller ett fordonståg där åtminstone motorfordonet är registrerat i en medlemsstat, om motorfordonet eller fordonståget uteslutande används för godstransporter, |
| --- | --- |

1)

fordon: ett motorfordon som är registrerat i en medlemsstat eller ett fordonståg där åtminstone motorfordonet är registrerat i en medlemsstat, om motorfordonet eller fordonståget uteslutande används för godstransporter,

| 2) | internationell transport:






  a) | en transport med last som företas med ett fordon där avreseorten och bestämmelseorten ligger i två olika medlemsstater, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller ett eller flera tredjeländer, |
| --- | --- | --- |

2)

internationell transport:

a)

en transport med last som företas med ett fordon där avreseorten och bestämmelseorten ligger i två olika medlemsstater, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller ett eller flera tredjeländer,

| b) | en transport med last som företas med ett fordon från en medlemsstat till ett tredjeland eller omvänt, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller ett eller flera tredjeländer, |
| --- | --- |

b)

en transport med last som företas med ett fordon från en medlemsstat till ett tredjeland eller omvänt, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller ett eller flera tredjeländer,

| c) | en transport med last som företas med ett fordon mellan tredjeländer, med transitering genom en eller flera medlemsstaters territorier, eller |
| --- | --- |

c)

en transport med last som företas med ett fordon mellan tredjeländer, med transitering genom en eller flera medlemsstaters territorier, eller

| d) | en transport utan last i samband med transport av det slag som avses i a, b och c, |
| --- | --- |

d)

en transport utan last i samband med transport av det slag som avses i a, b och c,

| 3) | värdmedlemsstat: en medlemsstat i vilken ett transportföretag bedriver verksamhet som inte är den medlemsstat i vilken transportföretaget är etablerat, |
| --- | --- |

3)

värdmedlemsstat: en medlemsstat i vilken ett transportföretag bedriver verksamhet som inte är den medlemsstat i vilken transportföretaget är etablerat,

| 4) | utlandsetablerat transportföretag: ett transportföretag som utför godstransporter på väg i en värdmedlemsstat, |
| --- | --- |

4)

utlandsetablerat transportföretag: ett transportföretag som utför godstransporter på väg i en värdmedlemsstat,

| 5) | förare: varje person som framför fordonet, även under en kort tid, eller som åker i ett fordon, som ett led i sitt tjänsteutövande, för att vid behov kunna framföra det, |
| --- | --- |

5)

förare: varje person som framför fordonet, även under en kort tid, eller som åker i ett fordon, som ett led i sitt tjänsteutövande, för att vid behov kunna framföra det,

| 6) | cabotagetransport: yrkesmässiga, tillfälliga inrikestransporter i en värdmedlemsstat, |
| --- | --- |

6)

cabotagetransport: yrkesmässiga, tillfälliga inrikestransporter i en värdmedlemsstat,

| 7) | allvarlig överträdelse av gemenskapens vägtransportlagstiftning: en överträdelse som kan leda till att det goda anseendet går förlorat i enlighet med artikel 6.1 och 6.2 i förordning (EG) nr .../2009 (8) och/eller till tillfälligt eller permanent återkallande av ett gemenskapstillstånd. |
| --- | --- |

7)

allvarlig överträdelse av gemenskapens vägtransportlagstiftning: en överträdelse som kan leda till att det goda anseendet går förlorat i enlighet med artikel 6.1 och 6.2 i förordning (EG) nr .../2009 (8) och/eller till tillfälligt eller permanent återkallande av ett gemenskapstillstånd.

KAPITEL II

INTERNATIONELL TRANSPORT

Artikel 3

Allmän princip

För internationella transporter krävs innehav av ett gemenskapstillstånd och, om föraren är medborgare i ett tredjeland, ett sådant tillstånd i kombination med ett förartillstånd.

Artikel 4

Gemenskapstillstånd

1.   Ett gemenskapstillstånd ska utfärdas av en medlemsstat i enlighet med denna förordning för varje transportföretag som bedriver godstransport på väg i yrkesmässig trafik och som

| a) | är etablerat i den medlemsstaten i enlighet med gemenskapslagstiftningen och den nationella lagstiftningen i medlemsstaten, och |
| --- | --- |

a)

är etablerat i den medlemsstaten i enlighet med gemenskapslagstiftningen och den nationella lagstiftningen i medlemsstaten, och

| b) | i etableringsmedlemsstaten har rätt att, i enlighet med gemenskapslagstiftningen och medlemsstatens nationella lagstiftning om yrkesmässig trafik, bedriva internationell godstransport på väg. |
| --- | --- |

b)

i etableringsmedlemsstaten har rätt att, i enlighet med gemenskapslagstiftningen och medlemsstatens nationella lagstiftning om yrkesmässig trafik, bedriva internationell godstransport på väg.

2.   Gemenskapstillstånd ska utfärdas av de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten för förlängningsbara perioder om högst tio år.

Gemenskapstillstånd och bestyrkta kopior som har utfärdats före den dag då denna förordning börjar tillämpas ska förbli giltiga till och med deras sista giltighetsdag.

Kommissionen ska anpassa giltighetstiden för gemenskapstillståndet efter den tekniska utvecklingen, särskilt de nationella elektroniska registren över vägtransportföretag i enlighet med artikel 16 i förordning nr .../2009. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.2.

3.   Etableringsmedlemsstaten ska till tillståndshavaren utfärda ett gemenskapstillstånd i original, vilket ska förvaras av transportföretaget, samt så många bestyrkta kopior som motsvarar det antal fordon som innehavaren av gemenskapstillståndet förfogar över såsom ägare eller på någon annan grund, t.ex. i kraft av hyrköps-, hyres- eller leasingavtal.

4.   Gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna ska överensstämma med den modell som finns i bilaga II; i bilagan anges också villkor för hur tillståndet får utnyttjas. Det ska innehålla åtminstone två av de säkerhetsdetaljer som förtecknas i bilaga I.

Kommissionen ska anpassa bilagorna I och II efter den tekniska utvecklingen. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.2.

5.   Gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna av detta ska undertecknas och märkas med ett serienummer och med den utfärdande myndighetens sigill. Serienumren på gemenskapstillstånden och på de bestyrkta kopiorna ska registreras i det nationella elektroniska registret över vägtransportföretag som en del av de uppgifter som registreras om ett transportföretag.

6.   Gemenskapstillståndet ska utfärdas i transportföretagets namn och får inte överlåtas. En bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet ska medföras i transportföretagets samtliga fordon och visas upp på begäran av en behörig kontrollant.

För fordonståg gäller att den bestyrkta kopian ska följa motorfordonet. Den ska omfatta fordonståg även om släpvagnen eller påhängsvagnen inte är registrerad eller inte har tillstånd att framföras på väg i tillståndshavarens namn eller om den är registrerad eller har tillstånd att framföras på väg i en annan medlemsstat.

Artikel 5

Förartillstånd

1.   Förartillstånd ska utfärdas av en medlemsstat, i enlighet med denna förordning, till varje transportföretag som

| a) | innehar ett gemenskapstillstånd, och |
| --- | --- |

a)

innehar ett gemenskapstillstånd, och

| b) | i den medlemsstaten antingen lagligt anställer en förare som varken är medborgare i en medlemsstat eller varaktigt bosatt i den mening som avses i rådets direktiv 2003/109/EG av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (12) eller lagligt använder en förare som varken är medborgare i en medlemsstat eller varaktigt bosatt i den mening som avses i det direktivet, och som står till transportföretagets förfogande i överensstämmelse med de anställningsvillkor och den yrkesutbildning som fastställs för förare i samma medlemsstat,






  i) | i bestämmelser i lagar och andra författningar, eller, i förekommande fall, |
| --- | --- | --- |

b)

i den medlemsstaten antingen lagligt anställer en förare som varken är medborgare i en medlemsstat eller varaktigt bosatt i den mening som avses i rådets direktiv 2003/109/EG av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (12) eller lagligt använder en förare som varken är medborgare i en medlemsstat eller varaktigt bosatt i den mening som avses i det direktivet, och som står till transportföretagets förfogande i överensstämmelse med de anställningsvillkor och den yrkesutbildning som fastställs för förare i samma medlemsstat,

i)

i bestämmelser i lagar och andra författningar, eller, i förekommande fall,

| ii) | i kollektivavtal, enligt tillämpliga regler i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

ii)

i kollektivavtal, enligt tillämpliga regler i den medlemsstaten.

2.   Förartillståndet ska utfärdas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat på begäran av innehavaren av gemenskapstillståndet för varje förare som varken är medborgare i en medlemsstat eller varaktigt bosatt i den mening som avses i direktiv 2003/109/EG och som är lagligt anställd av transportföretaget eller för varje förare som varken är medborgare i en medlemsstat eller varaktigt bosatt i den mening som avses i det direktivet och som står till dennes förfogande. Varje förartillstånd ska intyga att den förare som namnges i tillståndet är anställd på de villkor som anges i punkt 1.

3.   Förartillståndet ska överensstämma med modellen i bilaga III. Det ska innehålla åtminstone två av de säkerhetsdetaljer som förtecknas i bilaga I.

4.   Kommissionen ska anpassa bilaga III efter den tekniska utvecklingen. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.2.

5.   Förartillståndet ska undertecknas och märkas med ett serienummer och med den utfärdande myndighetens sigill. Serienumret på förartillståndet kan registreras i det nationella elektroniska registret över vägtransportföretag som en del av de uppgifter som registreras om det transportföretag som ställer förartillståndet till förfogande för den angivna föraren.

6.   Förartillståndet ska tillhöra transportföretaget som ska överlämna det till den förare som namnges i tillståndet när föraren framför ett fordon i en transport som omfattas av ett gemenskapstillstånd som utfärdats till detta transportföretag. En bestyrkt kopia av förartillståndet, som utfärdats av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat ska förvaras i transportföretagets lokaler. Förartillståndet ska visas upp på begäran av en behörig kontrollant.

7.   Ett förartillstånd ska utfärdas med en giltighetstid som ska fastställas av den utfärdande medlemsstaten; giltighetstiden får dock inte överstiga fem år. Förartillstånd som har utfärdats före den dag då denna förordning träder i kraft ska förbli giltiga till och med deras sista giltighetsdag.

Förartillståndet är giltigt endast om villkoren för dess utfärdande är uppfyllda. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att dessa tillstånd omedelbart lämnas tillbaka av transportföretaget till de utfärdande myndigheterna om dessa villkor inte längre uppfylls.

Artikel 6

Kontroll av om villkoren uppfylls

1.   När en ansökan om gemenskapstillstånd eller om förnyelse av gemenskapstillståndet i enlighet med artikel 4.2 görs ska de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten kontrollera att transportföretaget uppfyller eller fortfarande uppfyller villkoren i artikel 4.1.

2.   De behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ska regelbundet genom årliga kontroller av åtminstone 20 % av de gällande tillstånd som utfärdats i den medlemsstaten kontrollera om de villkor för utfärdande av förartillstånd som avses i artikel 5.1 fortfarande uppfylls.

Artikel 7

Avslag på ansökan om utfärdande av och återkallelse av gemenskapstillstånd och förartillstånd

1.   Om villkoren i artikel 4.1 eller artikel 5.1 inte är uppfyllda, ska de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten genom ett motiverat beslut avslå ansökan om utfärdande eller förnyande av ett gemenskapstillstånd eller utfärdande av ett förartillstånd.

2.   De behöriga myndigheterna ska återkalla gemenskapstillståndet eller förartillståndet om innehavaren

| a) | inte längre uppfyller villkoren i artikel 4.1 eller artikel 5.1, eller |
| --- | --- |

a)

inte längre uppfyller villkoren i artikel 4.1 eller artikel 5.1, eller

| b) | har lämnat oriktiga uppgifter i samband med ansökan om ett gemenskapstillstånd eller ett förartillstånd. |
| --- | --- |

b)

har lämnat oriktiga uppgifter i samband med ansökan om ett gemenskapstillstånd eller ett förartillstånd.

KAPITEL III

CABOTAGETRANSPORT

Artikel 8

Allmän princip

1.   Varje transportföretag som bedriver yrkesmässiga godstransporter på väg och som innehar ett gemenskapstillstånd och vars förare, om han är medborgare i tredjeland, innehar ett förartillstånd, ska ha rätt, enligt de villkor som fastställs i detta kapitel, att utföra cabotagetransporter.

2.   Ett transportföretag som avses i punkt 1 och som utfört en internationell godstransport på väg från en medlemsstat eller ett tredjeland till en värdmedlemsstat ska, så snart godset levererats, ha rätt att med samma fordon, eller om det är fråga om fordonståg, med dess motorfordon, utföra upp till tre cabotagetransporter. Den sista lossningen av last inom ramen för en cabotagetransport som genomförs innan fordonet lämnar värdmedlemsstaten ska äga rum inom sju dagar från det att den sista lossningen av last inom ramen för den ingående internationella transporten har ägt rum.

Inom den tidsgräns som anges i första stycket får transportföretagen utföra några av eller alla de cabotagetransporter som tillåts enligt det stycket i vilken medlemsstat som helst under förutsättning att dessa begränsas till en cabotagetransport per medlemsstat inom tre dagar efter den olastade inresan till den medlemsstatens territorium.

3.   Inrikes godstransporter på väg som utförs i en värdmedlemsstat av ett utlandsetablerat transportföretag ska endast anses förenliga med denna förordning om transportföretaget kan uppvisa otvetydiga bevis för att det kommit in i värdmedlemsstaten på grund av en internationell transport till värdmedlemsstaten och otvetydiga bevis för varje påföljande cabotagetransport som därefter har utförts där.

Det bevismaterial som avses i första stycket ska innehålla följande uppgifter avseende varje transport:

| a) | Avsändarens namn, adress och namnteckning. |
| --- | --- |

a)

Avsändarens namn, adress och namnteckning.

| b) | Transportföretagets namn, adress och namnteckning. |
| --- | --- |

b)

Transportföretagets namn, adress och namnteckning.

| c) | Mottagarens namn, adress och namnteckning, samt datum då godset levererades. |
| --- | --- |

c)

Mottagarens namn, adress och namnteckning, samt datum då godset levererades.

| d) | Ort och datum för övertagande av godset samt angiven leveransort. |
| --- | --- |

d)

Ort och datum för övertagande av godset samt angiven leveransort.

| e) | Gängse beskrivning av godsets art och av den förpackningsmetod som använts, samt, när det gäller farligt gods, allmänt vedertagen beskrivning samt uppgift om antalet förpackningar och om särskild märkning och nummeruppgifter på förpackningarna. |
| --- | --- |

e)

Gängse beskrivning av godsets art och av den förpackningsmetod som använts, samt, när det gäller farligt gods, allmänt vedertagen beskrivning samt uppgift om antalet förpackningar och om särskild märkning och nummeruppgifter på förpackningarna.

| f) | Godsets bruttovikt eller annan uppgift om mängden. |
| --- | --- |

f)

Godsets bruttovikt eller annan uppgift om mängden.

| g) | Motorfordonets och släpvagnens registreringsnummer. |
| --- | --- |

g)

Motorfordonets och släpvagnens registreringsnummer.

4.   Varje transportföretag som utför yrkesmässig trafik och som har tillstånd i den medlemsstat där det är etablerat, enligt den medlemsstatens lagstiftning, att utföra sådana transporter på väg som anges i artikel 1.5 a, b och c ska ha rätt att utföra dels cabotagetransporter av samma slag, dels cabotagetransporter med fordon av samma kategori, enligt villkoren i detta kapitel.

5.   Tillstånd att utföra cabotagetransporter vid de transporter som avses i artikel 1.5 d och 1.5 e ska vara utan restriktioner.

Artikel 9

Tillämpliga regler för cabotagetransporter

1.   Utförandet av cabotagetransporter ska vara underkastat, om inte annat föreskrivs i gemenskapslagstiftningen, de lagar och bestämmelser och den administrativa praxis som gäller i värdmedlemsstaten i följande avseenden:

| a) | Villkor för transportavtal. |
| --- | --- |

a)

Villkor för transportavtal.

| b) | Vikt och mått på vägfordon. |
| --- | --- |

b)

Vikt och mått på vägfordon.

| c) | De krav som ställs på transporter av vissa godskategorier, särskilt farligt gods, lättförgängliga livsmedel och levande djur. |
| --- | --- |

c)

De krav som ställs på transporter av vissa godskategorier, särskilt farligt gods, lättförgängliga livsmedel och levande djur.

| d) | Kör- och vilotider. |
| --- | --- |

d)

Kör- och vilotider.

| e) | Mervärdesskatt på transporttjänster. |
| --- | --- |

e)

Mervärdesskatt på transporttjänster.

Sådana vikter och dimensioner som avses i första stycket b får när det är lämpligt överskrida dem som tillämpas i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat, men de får under inga omständigheter överskrida de gränsvärden som värdmedlemsstaten fastställt för nationell trafik eller de tekniska egenskaper som föreskrivs i det bevis som avses i artikel 6.1 i rådets direktiv 96/53/EG av den 25 juli 1996 om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen (13).

2.   De lagar och bestämmelser och den administrativa praxis som avses i punkt 1 ska tillämpas på utlandsetablerade transportföretag på samma villkor som de som tillämpas på transportföretag som är etablerade i värdmedlemsstaten i syfte att förhindra diskriminering på grund av nationalitet eller etableringsort.

Artikel 10

Förfarande för skyddsåtgärder

1.   Om det uppstår allvarliga störningar på den nationella transportmarknaden inom ett visst geografiskt område på grund av, eller förvärrade av, cabotagetransporter, får varje medlemsstat hänvisa ärendet till kommissionen i syfte att vidta skyddsåtgärder och ska därvid förse kommissionen med nödvändiga uppgifter och underrätta den om de åtgärder som den avser att vidta beträffande i medlemsstaterna etablerade transportföretag.

2.   I punkt 1 avses med

| — | allvarliga störningar på den nationella transportmarknaden inom ett visst geografiskt område: uppkomsten av konkreta problem på marknaden, exempelvis att ett allvarligt och potentiellt varaktigt överskott i förhållande till efterfrågan innebär ett hot mot den ekonomiska stabiliteten och överlevnaden för ett väsentligt antal transportföretag, |
| --- | --- |

—

allvarliga störningar på den nationella transportmarknaden inom ett visst geografiskt område: uppkomsten av konkreta problem på marknaden, exempelvis att ett allvarligt och potentiellt varaktigt överskott i förhållande till efterfrågan innebär ett hot mot den ekonomiska stabiliteten och överlevnaden för ett väsentligt antal transportföretag,

| — | geografiskt område: ett område som omfattar hela eller en del av en medlemsstats territorium eller som utsträcker sig till hela eller delar av andra medlemsstaters territorium. |
| --- | --- |

—

geografiskt område: ett område som omfattar hela eller en del av en medlemsstats territorium eller som utsträcker sig till hela eller delar av andra medlemsstaters territorium.

3.   Kommissionen ska undersöka situationen, särskilt med utgångspunkt från relevanta uppgifter och, efter att ha hört den kommitté som avses i artikel 15.1, inom en månad från det att kommissionen har tagit emot medlemsstaternas begäran besluta om huruvida skyddsåtgärder är nödvändiga eller ej och, om de bedöms som nödvändiga, vidta dem.

Sådana åtgärder kan innebära att berörda områden tillfälligt upphör att omfattas av denna förordning.

Åtgärder som vidtas enligt denna artikel ska gälla under högst sex månader och kunna förlängas en gång inom den tidsgränsen.

Kommissionen ska utan dröjsmål underrätta medlemsstaterna och rådet om varje beslut som fattas i enlighet med denna punkt.

4.   Om kommissionen beslutar att vidta skyddsåtgärder i fråga om en eller flera medlemsstater ska de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna måste vidta åtgärder av samma omfattning i fråga om i medlemsstaterna etablerade transportföretag och anmäla detta till kommissionen. Dessa åtgärder ska tillämpas senast från och med samma datum som de skyddsåtgärder som kommissionen vidtar.

5.   En medlemsstat får till rådet anmäla ett beslut som fattats av kommissionen i enlighet med punkt 3 inom 30 dagar efter det att den underrättats. Rådet får, med kvalificerad majoritet och inom 30 dagar efter anmälan från en medlemsstat – eller om anmälningar från flera medlemsstater förekommer – efter den första anmälan, fatta ett annat beslut.

Den tidsgräns som föreskrivs i punkt 3 tredje stycket ska tillämpas på rådets beslut. De behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna ska uppmanas att vidta åtgärder av samma omfattning i fråga om i medlemsstaterna etablerade transportföretag och anmäla detta till kommissionen. Om rådet inte fattar beslut inom den tidsgräns som föreskrivs i första stycket ska kommissionens beslut bli slutgiltigt.

6.   Om kommissionen anser att de åtgärder som avses i punkt 3 behöver förlängas, ska den lägga fram ett förslag till rådet som ska fatta beslut med kvalificerad majoritet.

KAPITEL IV

ÖMSESIDIGT BISTÅND OCH SANKTIONER

Artikel 11

Ömsesidigt bistånd

Medlemsstaterna ska bistå varandra vid säkerställandet av att denna förordning tillämpas och övervakas. De ska utbyta information via de nationella kontaktpunkter som har upprättas i enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr .../2009.

Artikel 12

Etableringsmedlemsstatens sanktioner vid överträdelser

1.   Om en allvarlig överträdelse av gemenskapens vägtransportlagstiftning begås eller uppdagas i en medlemsstat, ska de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där det transportföretag som gjort sig skyldigt till överträdelsen är etablerat vidta lämpliga åtgärder för att behandla ärendet, vilket bland annat kan leda till följande administrativa sanktioner:

| a) | Tillfällig eller permanent återkallelse av vissa eller alla bestyrkta kopior av gemenskapstillståndet. |
| --- | --- |

a)

Tillfällig eller permanent återkallelse av vissa eller alla bestyrkta kopior av gemenskapstillståndet.

| b) | Tillfällig eller permanent återkallelse av gemenskapstillståndet. |
| --- | --- |

b)

Tillfällig eller permanent återkallelse av gemenskapstillståndet.

Dessa sanktioner får fastställas efter det slutliga avgörandet i ärendet varvid det ska beaktas hur allvarlig den överträdelse är som innehavaren av gemenskapstillståndet gjort sig skyldig till och med beaktande av det totala antal bestyrkta kopior av tillståndet som denne innehar för internationell trafik.

2.   Om en allvarlig överträdelse begås avseende alla typer av missbruk av förartillstånd, ska de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där det transportföretag som gjort sig skyldigt till överträdelsen är etablerat tillämpa lämpliga sanktioner, bland annat följande:

| a) | Avbryta utfärdandet av förartillstånd. |
| --- | --- |

a)

Avbryta utfärdandet av förartillstånd.

| b) | Återkalla förartillstånd. |
| --- | --- |

b)

Återkalla förartillstånd.

| c) | Förena utfärdandet av förartillstånd med ytterligare villkor för att förhindra missbruk. |
| --- | --- |

c)

Förena utfärdandet av förartillstånd med ytterligare villkor för att förhindra missbruk.

| d) | Tillfälligt eller permanent återkalla vissa eller alla de bestyrkta kopiorna av gemenskapstillståndet. |
| --- | --- |

d)

Tillfälligt eller permanent återkalla vissa eller alla de bestyrkta kopiorna av gemenskapstillståndet.

| e) | Tillfälligt eller permanent återkalla gemenskapstillståndet. |
| --- | --- |

e)

Tillfälligt eller permanent återkalla gemenskapstillståndet.

Dessa sanktioner får fastställas efter det att det slutliga avgörandet i ärendet har fattats varvid det ska beaktas hur allvarlig den överträdelse är som innehavaren av gemenskapstillståndet gjort sig skyldig till.

3.   De behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ska så snart som möjligt, och senast inom två månader efter det slutliga avgörandet i ärendet, underrätta de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där överträdelsen uppdagades om huruvida de sanktioner som anges i punkterna 1 och 2 har beslutats, och i så fall vilken eller vilka.

Om sådana sanktioner inte beslutats ska de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ange skälen för detta.

4.   De behöriga myndigheterna ska se till att de sanktioner som åläggs det berörda transportföretaget i sin helhet står i proportion till den eller de överträdelser som gav upphov till sanktionerna och ta hänsyn till de eventuella sanktioner som har ålagts för samma överträdelse i den medlemsstat där överträdelsen uppdagades.

5.   De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat kan även, enligt nationell lagstiftning, väcka talan mot transportföretaget vid en behörig nationell domstol. De ska informera den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten om alla sådana beslut.

6.   Medlemsstaterna ska säkerställa att transportföretagen har rätt att överklaga varje administrativ påföljd som åläggs dem i enlighet med denna artikel.

Artikel 13

Värdmedlemsstatens sanktioner vid överträdelser

1.   När de behöriga myndigheterna i en medlemsstat får kännedom om att ett utlandsetablerat transportföretag har begått en allvarlig överträdelse mot denna förordning eller av gemenskapens vägtransportlagstiftning ska den medlemsstat inom vars territorium överträdelsen uppdagades till de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten så snart som möjligt och senast inom två månader efter det slutliga avgörandet i ärendet översända följande information:

| a) | En beskrivning av överträdelsen och när (datum och klockslag) den begicks. |
| --- | --- |

a)

En beskrivning av överträdelsen och när (datum och klockslag) den begicks.

| b) | Kategori och typ av överträdelse och hur allvarlig den är. |
| --- | --- |

b)

Kategori och typ av överträdelse och hur allvarlig den är.

| c) | Sanktioner som ålagts respektive verkställts. |
| --- | --- |

c)

Sanktioner som ålagts respektive verkställts.

De behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten får begära att de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten ålägger administrativa sanktioner i enlighet med artikel 12.

2.   Utan att det påverkar ett eventuellt åtalsförfarande ska de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten ha rätt att ålägga sanktioner mot ett utlandsetablerat transportföretag som har gjort sig skyldigt till överträdelse av denna förordning eller av nationell vägtransportlagstiftning eller av gemenskapens vägtransportlagstiftning inom dess territorium vid utförande av cabotagetransport. De ska ålägga sådana sanktioner på icke diskriminerande grund. Dessa sanktioner får bland annat bestå av en varning eller, i händelse av en allvarlig överträdelse, en tidsbegränsad avstängning från att utföra cabotagetransporter inom den värdmedlemsstats territorium där överträdelsen begicks.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att transportföretagen har rätt att överklaga varje administrativ sanktion som åläggs dem i enlighet med denna artikel.

Artikel 14

Registrering i nationella elektroniska register

Medlemsstaterna ska se till att uppgifter om allvarliga överträdelser av gemenskapens lagstiftning om vägtransport som begåtts av transportföretag som är etablerade på dess territorium och för vilka det i någon medlemsstat ålagts en sanktion samt alla tillfälliga eller permanenta återkallanden av gemenskapstillståndet eller den bestyrkta kopian av detta registreras i det nationella elektroniska registret över vägtransportföretag. Uppgifter i registret om tillfällig eller permanent återkallelse av gemenskapstillstånd ska ligga kvar i databasen under två år, räknat från den tidpunkt då återkallelsen löper ut, om det rör sig om tillfällig återkallelse, eller från och med dagen för återkallelsen, om det rör sig om permanent återkallelse.

KAPITEL V

GENOMFÖRANDE

Artikel 15

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättas genom artikel 18.1 i förordning (EG) nr 3821/85.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Artikel 16

Sanktioner

Medlemsstaterna ska besluta om sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och de ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de genomförs. De sanktioner som fastställs ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om dessa bestämmelser senast den ... (14) och ska snarast meddela alla därefter gjorda förändringar.

Medlemsstaterna ska säkerställa att alla sådana åtgärder vidtas utan att transportföretag diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort.

Artikel 17

Rapportering

1.   Vartannat år ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om hur många transportföretag som innehade gemenskapstillstånd den 31 december det föregående året samt om antalet bestyrkta kopior för fordon i trafik den dagen.

2.   Medlemsstaterna ska också underrätta kommissionen om hur många förartillstånd som utfärdades under det föregående kalenderåret samt om hur många förartillstånd som var i omlopp den 31 december det året.

3.   Kommissionen ska utarbeta en rapport om läget för gemenskapens vägtransport marknad senast före utgången av 2013. Rapporten ska innehålla en analys av marknadssituationen, en utvärdering av kontrollernas effektivitet och av utvecklingen av anställningsförhållandena inom yrket, samt en bedömning av huruvida harmoniseringen av regler inom, bland annat, områdena genomförande och vägavgifter liksom social- och säkerhetslagstiftning har gjort sådana framsteg att ett vidare öppnande av de inhemska vägtransportmarknaderna, inklusive cabotagetransporter, kunde komma i fråga.

KAPITEL VI

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 18

Upphävanden

Förordningarna (EEG) nr 881/92 och (EEG) nr 3118/93 och direktiv 2006/94/EG ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till de upphävda förordningarna och det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IV.

Artikel 19

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den ... (14).

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 204, 9.8.2008, s. 31.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 21 maj 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 januari 2009 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets beslut av den ...

2

(3)  EGT L 95, 9.4.1992, s. 1.

3

(4)  EGT L 279, 12.11.1993, s. 1.

4

(5)  EUT L 374, 27.12.2006, s. 5.

5

(6)  EUT L 102, 11.4.2006, s. 1.

6

(7)  EGT L 18, 21.1.1997, s. 1.

7

(8)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 8.

8

(9)  EUT ...

9

(10)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

10

(11)  EUT L 33, 4.2.2006, s. 82.

11

(12)  EUT L 16, 23.1.2004, s. 44.

12

(13)  EGT L 235, 17.9.1996, s. 59.

13

(14)  Två år från den dag då denna förordning träder i kraft.

14

---

BILAGA I

SÄKERHETSKOMPONENTER FÖR GEMENSKAPSTILLSTÅNDET OCH FÖRARTILLSTÅNDET

Gemenskapstillståndet och förartillståndet måste innehålla minst två av följande säkerhetskomponenter:

| — | ett hologram, |
| --- | --- |

—

ett hologram,

| — | särskilda fibrer i papperet vilka blir synliga i uv-belysning, |
| --- | --- |

—

särskilda fibrer i papperet vilka blir synliga i uv-belysning,

| — | minst en rad i mikrotryck (tryck enbart synligt med förstoringsglas och som inte återges av fotokopieringsmaskiner), |
| --- | --- |

—

minst en rad i mikrotryck (tryck enbart synligt med förstoringsglas och som inte återges av fotokopieringsmaskiner),

| — | tecken, symboler eller mönster med taktil effekt, |
| --- | --- |

—

tecken, symboler eller mönster med taktil effekt,

| — | dubbel numrering: serienummer på gemenskapstillståndet, på den bestyrkta kopian av detta eller på förartillståndet liksom, i varje fall, utfärdandenumret, |
| --- | --- |

—

dubbel numrering: serienummer på gemenskapstillståndet, på den bestyrkta kopian av detta eller på förartillståndet liksom, i varje fall, utfärdandenumret,

| — | en säkerhetsutformad bakgrund med fint guillochemönster och iristryck. |
| --- | --- |

—

en säkerhetsutformad bakgrund med fint guillochemönster och iristryck.

---

BILAGA II

Image

Image

---

BILAGA III

Image

Image

---

BILAGA IV

JÄMFÖRELSETABELL

| Förordning (EEG) nr 881/92 | Förordning (EEG) nr 3118/93 | Direktiv 2006/94/EG | Denna förordning |
| --- | --- | --- | --- |
| Artikel 1.1 | | | Artikel 1.1 |
| Artikel 1.2 | | | Artikel 1.2 |
| Artikel 1.3 | | | Artikel 1.3 |
| Bilaga II | | Artikel 1.1, artikel 1.2 och bilaga I; artikel 2 | Artikel 1.5 |
| | | Artikel 2 | Artikel 1.6 |
| Artikel 2 | | | Artikel 2 |
| Artikel 3.1 | | | Artikel 3 |
| Artikel 3.2 | | | Artikel 4.1 |
| Artikel 3.3 | | | Artikel 5.1 |
| Artikel 4 | | | |
| Artikel 5.1 | | | Artikel 4.2 |
| Artikel 5.2 | | | Artikel 4.3 |
| Artikel 5.3 | | | Artikel 4.4 |
| | | | Artikel 4.5 |
| Artikel 5.4, bilaga I | | | Artikel 4.6 |
| Artikel 5.5 | | | Artikel 4.2 |
| Artikel 6.1 | | | Artikel 5.2 |
| Artikel 6.2 | | | Artikel 5.2 |
| Artikel 6.3 | | | Artikel 5.3 |
| Artikel 6.4 | | | Artikel 5.6 |
| Artikel 6.5 | | | Artikel 5.7 |
| Artikel 7 | | | Artikel 6 |
| Artikel 8.1 | | | Artikel 7.1 |
| Artikel 8.2 | | | Artikel 7.2 |
| Artikel 8.3 | | | Artikel 12.1 |
| Artikel 8.4 | | | Artikel 12.2 |
| Artikel 9.1 och 9.2 | | | Artikel 12.6 |
| | Artikel 1.1 | | Artikel 8.1 |
| | Artikel 1.2 | | Artikel 8.4 |
| | Artikel 1.3 och 1.4 | | Artikel 8.5 |
| | Artikel 2 | | – |
| | Artikel 3 | | – |
| | Artikel 4 | | – |
| | Artikel 5 | | – |
| | Artikel 6.1 | | Artikel 9.1 |
| | Artikel 6.2 | | – |
| | Artikel 6.3 | | Artikel 9.2 |
| | Artikel 6.4 | | – |
| | Artikel 7 | | Artikel 10 |
| Artikel 10 | | | Artikel 17.1 |
| Artikel 11.1 | Artikel 8.1 | | Artikel 11 |
| Artikel 11.2 | | | Artikel 13.1 |
| Artikel 11.3 | | | Artikel 12.3 |
| Artikel 11a | | | |
| | Artikel 8.2 och 8.3 | | Artikel 13.2 |
| | Artikel 8.4 första och tredje stycket | | |
| | Artikel 8.4 andra stycket | | Artikel 12.4 |
| | Artikel 8.4 fjärde och femte stycket | | Artikel 12.5 |
| | Artikel 9 | | Artikel 13.3 |
| Artikel 12 | | | Artikel 18 |
| Artikel 13 | | | |
| Artikel 14 | Artikel 10 | | |
| | Artikel 11 | | |
| Artikel 15 | Artikel 12 | Artikel 4 | Artikel 19 |
| | | Artikel 3 | |
| | | Artikel 5 | |
| | | Bilaga II och III | |
| Bilaga I | | | Bilaga II |
| Bilaga III | | | Bilaga III |
| | Bilaga I | | |
| | Bilaga II | | |
| | Bilaga III | | |
| | Bilaga IV | | |

Förordning (EEG) nr 881/92

Förordning (EEG) nr 3118/93

Direktiv 2006/94/EG

Denna förordning

Artikel 1.1

Artikel 1.1

Artikel 1.2

Artikel 1.2

Artikel 1.3

Artikel 1.3

Bilaga II

Artikel 1.1, artikel 1.2 och bilaga I; artikel 2

Artikel 1.5

Artikel 2

Artikel 1.6

Artikel 2

Artikel 2

Artikel 3.1

Artikel 3

Artikel 3.2

Artikel 4.1

Artikel 3.3

Artikel 5.1

Artikel 4

Artikel 5.1

Artikel 4.2

Artikel 5.2

Artikel 4.3

Artikel 5.3

Artikel 4.4

Artikel 4.5

Artikel 5.4, bilaga I

Artikel 4.6

Artikel 5.5

Artikel 4.2

Artikel 6.1

Artikel 5.2

Artikel 6.2

Artikel 5.2

Artikel 6.3

Artikel 5.3

Artikel 6.4

Artikel 5.6

Artikel 6.5

Artikel 5.7

Artikel 7

Artikel 6

Artikel 8.1

Artikel 7.1

Artikel 8.2

Artikel 7.2

Artikel 8.3

Artikel 12.1

Artikel 8.4

Artikel 12.2

Artikel 9.1 och 9.2

Artikel 12.6

Artikel 1.1

Artikel 8.1

Artikel 1.2

Artikel 8.4

Artikel 1.3 och 1.4

Artikel 8.5

Artikel 2

–

Artikel 3

–

Artikel 4

–

Artikel 5

–

Artikel 6.1

Artikel 9.1

Artikel 6.2

–

Artikel 6.3

Artikel 9.2

Artikel 6.4

–

Artikel 7

Artikel 10

Artikel 10

Artikel 17.1

Artikel 11.1

Artikel 8.1

Artikel 11

Artikel 11.2

Artikel 13.1

Artikel 11.3

Artikel 12.3

Artikel 11a

Artikel 8.2 och 8.3

Artikel 13.2

Artikel 8.4 första och tredje stycket

Artikel 8.4 andra stycket

Artikel 12.4

Artikel 8.4 fjärde och femte stycket

Artikel 12.5

Artikel 9

Artikel 13.3

Artikel 12

Artikel 18

Artikel 13

Artikel 14

Artikel 10

Artikel 11

Artikel 15

Artikel 12

Artikel 4

Artikel 19

Artikel 3

Artikel 5

Bilaga II och III

Bilaga I

Bilaga II

Bilaga III

Bilaga III

Bilaga I

Bilaga II

Bilaga III

Bilaga IV

---

RÅDETS MOTIVERING

I   INLEDNING

Den 25 maj 2007 lade kommissionen fram förslaget till förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning) som ett av tre förslag i det så kallade vägpaketet (1).

Den 21 maj 2008 antog Europaparlamentet sitt yttrande efter en omröstning vid första behandlingen.

Den 9 januari 2009 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

Rådet har i sitt arbete tagit hänsyn till yttrandena från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Regionkommittén har beslutat att inte yttra sig över de tre förslagen i vägpaketet.

II   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänt

Med anledning av slutsatserna om transportsektorns bidrag till Lissabonstrategin från Europeiska rådets vårmöte 2007 beslutade kommissionen att föreslå en översyn av gällande lagstiftning om rätten till yrkesmässigt bedrivande av transportverksamhet, tillträde till marknaden för godstransporter på väg och tillträde till den internationella marknaden för busstransport bland annat för att se till att de administrativa bördorna var lämpliga och proportionerliga. Syftet med dessa nya förslag är i stort att modernisera, ersätta och slå samman bestämmelserna om personer som bedriver transporter på väg och om tillträde till vägtransportmarknaderna.

Kommissionens förslag till förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg syftar till sundare konkurrens genom att reglerna blir mer jämförbara, enhetliga och verkställbara. Det främjar också en bättre optimering av fordonens last vid internationella resor, vilket bidrar till en minskning av transporternas miljöpåverkan.

Den gemensamma ståndpunkt som rådet godkänt fastställer regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransport. Den innebär en konsolidering, sammanslagning och väsentlig ändring av nu gällande gemenskapslagstiftning genom att ge en enkel, tydlig och fungerande definition av begreppet cabotage. Där görs också en förenkling av det standardiserade formatet för gemenskapstillstånd, bestyrkta kopior och förartillstånd. I synnerhet beslutar man där om gemenskapstillståndets giltighetstid och om kontrollen av bestämmelsernas efterlevnad och tillhandahåller en förteckning över säkerhetskomponenter som ska undvika att handlingarna manipuleras och förfalskas. Den gemensamma åtgärden förstärker dessutom de gällande bestämmelserna om medlemsstaternas informationsutbyte och ömsesidiga bistånd och om sanktioner, dvs. sanktioner som utmäts av etableringsmedlemsstaten och värdmedlemsstaten. Den gemensamma ståndpunkten innehåller också en skyldighet för medlemsstaterna att i sina nationella register över transportföretag som bedriver transporter på väg registrera alla allvarliga överträdelser som begåtts av det egna landets transportföretag och för vilka det utmätts sanktioner. I och med den gemensamma ståndpunkten införs också en skyldighet för kommissionen att, i en rapport som ska läggas fram i slutet av 2013, bedöma huruvida framstegen med att harmonisera vissa regler (dvs. verkställighet och vägavgifter) gör det möjligt att ytterligare öppna de inhemska transportmarknaderna, inklusive för cabotage.

2.   Centrala policyfrågor

i)   Gemenskapstillstånd och förartillstånd

Enligt kommissionens förslag ska gemenskapstillståndet utfärdas för en period på fem år och med möjlighet till förnyelse. Dessutom ska medlemsstaterna registrera löpnumret på tillståndet och på de bestyrkta kopiorna i det nationella elektroniska register över vägtransportföretag som avses i förslaget till förordning om rätten att yrkesmässigt bedriva transporter.

I sin gemensamma ståndpunkt intar rådet en mer flexibel hållning och föreskriver en längre giltighetstid för gemenskapstillståndet, med tanke på att ovannämnda register gör det möjligt att omedelbart kontrollera transportföretagets aktuella status. Den gemensamma ståndpunkten förlänger därför det förnyelsebara gemenskapstillståndets giltighet ”till en period på högst tio år”, inför ett föreskrivande (kommitté)förfarande med kontroll som ska sörja för kommande nödvändiga anpassningar av gemenskapstillståndets giltighetstid och ändrar i enlighet med detta även bestämmelserna om kontroll av om villkoren för utfärdande och förnyelse av tillståndet uppfyllts.

I fråga om utfärdandet av förartillstånd har rådet beslutat att i den gemensamma ståndpunkten införa en hänvisning till direktiv 2003/109/EG om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (artikel 5.1 b och 5.2). När det gäller registreringen av förartillståndets löpnummer i det nationella elektroniska registret avviker den gemensamma ståndpunkten från kommissionens förslag och låter denna bestämmelse vara icke-bindande (artikel 5.5).

För att undvika en eventuell förfalskning av dessa handlingar har rådet beslutat att ändra bilagorna I och II genom ett tillägg av en rad säkerhetskomponenter, varav minst två ska ingå i själva handlingen. Europaparlamentet beslutade att följa kommissionens linje, och antog inte några ändringar i detta avseende.

ii)   Cabotage

För att klargöra cabotagets tillfälliga natur ger det ursprungliga kommissionsförslaget ett ny definition av detta begrepp genom att begränsa antalet cabotagetransporter till högst tre inom sju dagar efter utförd internationell godstransport. Dessa begränsningar syftar till att underlätta efterlevnaden av bestämmelserna, eftersom relevant information kan inhämtas från de CMR-fraktsedlar som används vid alla internationella transporter. För fullständighetens skull anges i tillämplig artikel i kommissionsförslaget också vilka uppgifter som ska dokumenteras och finnas tillgängliga i fordonet.

I sin gemensamma ståndpunkt följer rådet kommissionens förslag, men i syfte att undvika resor utan last på vägarna i gemenskapen införs ytterligare en bestämmelse som gör det möjligt för transportföretag att genomföra cabotagetransporter i transiteringsmedlemsstater. Sådana transporter kommer att begränsas till en per transiteringsmedlemsstat inom tre dagar efter den olastade inresan på den medlemsstatens territorium. Det totala antalet transporter kommer emellertid fortfarande att begränsas till tre inom sju dagar. Ett sådant bredare synsätt ger gemenskapens transportföretag mer flexibilitet inom de ramar som ställts upp i det ursprungliga kommissionsförslaget, samtidigt som det begränsar okontrollerade cabotagetransporter och bidrar till ett förstärkt miljöskydd i och med att antalet tomma fordon som körs minskar.

I rådets gemensamma ståndpunkt återinförs också vissa nu gällande skyddsbestämmelser som gör det möjligt för medlemsstaterna att, efter kommissionens godkännande, införa skyddsåtgärder i händelse av allvarliga störningar på den nationella transportmarknaden inom ett geografiskt område som uppstått eller förvärrats på grund av eller förvärrade av cabotage.

Rådet beslutade också att i den gemensamma ståndpunkten införa en skyldighet för kommissionen att, i en kommande rapport om läget på gemenskapens vägtransportmarknad, bedöma huruvida framstegen med att harmonisera vissa regler (dvs. om verkställighet och vägavgifter) gör det möjligt att ytterligare öppna de inhemska transportmarknaderna, inklusive för cabotage. Denna rapport kommer också att innehålla en analys av marknadsläget och utvecklingen av anställningsvillkoren inom yrket. Rapporten ska läggas fram i slutet 2013.

Europaparlamentet godtog också kommissionens förslag om att medge tre på varandra följande cabotagetransporter inom sju dagar. Det antog dock ytterligare en bestämmelse som tillåter cabotagetransporter i medlemsstater som fordonet transiterar genom på hemvägen, förutsatt att den kortaste vägen tillbaka går genom den medlemsstaten och att sjudagarsfristen respekteras. Dessutom beslutade Europaparlamentet att återinföra skyddsbestämmelser i händelse av allvarliga störningar på den nationella marknaden som uppstått eller förvärrats på grund av cabotage.

Vidare antog Europaparlamentet bestämmelser som gör det möjligt för medlemsstaterna att ingå bilaterala avtal med färre restriktioner för cabotage, som tillåter cabotage efter partiell lossning och som vill ha ett införande av en enhetlig och harmoniserad standardfraktsedel som ska gälla i hela Europeiska unionen för alla transporter, inklusive för cabotage.

I strid mot rådets och kommissionens inställning, röstade Europaparlamentet för en fulltständig liberalisering av cabotagetransporterna till den 1 januari 2014.

iii)   Samarbete mellan medlemsstaterna

I linje med kommissionsförslaget och för att underlätta och stärka informationsutbytet mellan de nationella myndigheterna beslutade rådet att i den gemensamma ståndpunkten ta med en bestämmelse som gör medlemsstaterna skyldiga att utbyta information via de nationella kontaktpunkterna. Rådet ställde sig också bakom kommissionens förslag i fråga om medlemsstaternas skyldighet att i sina nationella register över vägtransportföretag registrera alla allvarliga överträdelser av gemenskapens transportlagstiftning för vilka det har utmätts sanktioner. Dessutom beslutade rådet att det nationella registret ska innehålla en registrering av varje tillfälligt eller permanent återkallande av gemenskapstilståndet eller de bestyrkta kopiorna. De senare registreringarna ska sparas i databasen under två år.

Bestämmelserna om upprättandet av nationella kontaktpunkter och nationella register återfinns också i utkastet till förordning om rätt att yrkesmässigt bedriva transporter på väg.

Europaparlamentet beslutade att följa kommissionen förslag, och antog inte några ändringar i detta avseende.

iv)   Sanktioner som utmäts

För att göra medlemsstaternas nuvarande övervaknings- och kontrollsystem mer enhetliga föreslår kommissionen att de nationella myndigheter som är behöriga att utfärda och återkalla gemenskapstillstånden ges förstärkta befogenheter och medel. Förslaget innehåller därför en skyldighet för den behöriga myndigheten i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat att utfärda en varning om transportföretaget begår en allvarlig överträdelse eller upprepade mindre överträdelser av vägtransportlagstiftningen. Skyldigheten att utfärda en varning gäller även i de fall då överträdelsen begås i en annan medlemsstat. I en annan bestämmelse klargörs vilka sanktioner som medlemsstaten kan utmäta för de transportföretag som är etablerade på dess territorium, nämligen tillfällig eller partiell indragning av bestyrkta kopior av gemenskapstillståndet, av själva gemenskapstillståndet eller av förartillstånden. En medlemsstat kan också som sanktion besluta om tillfällig eller permanent diskvalificering av den transportansvarige vid transportföretaget.

Den gemensamma ståndpunkt som godkändes av rådet har i stor utsträckning samma syn som kommissionen på allvarliga överträdelser. Rådet beslutade emellertid att ingen varning skulle utfärdas och att låta medlemsstaterna avgöra vilka åtgärder som ska vidtas. Dessutom enades rådet om att låta medlemsstaterna själva avgöra hur upprepade mindre överträdelser ska viktas. I den gemensamma ståndpunkten införs också en skyldighet för den behöriga myndigheten i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat att underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där en överträdelse uppdagats om sanktioner har utmätts, och i så fall vilka. Tidsfristen för denna underrättelse ska vara två månader efter det att det slutliga beslutet i frågan har fattats.

I det ursprungliga kommissionsförslaget införs också ett nytt förfarande som medlemsstaterna ska använda för att fastställa att en överträdelse har begåtts av ett icke-hemmahörande transportföretag. Denna medlemsstat har en månad på sig att överlämna informationen (som en standardiserad förlaga) och får begära att etableringsmedlemsstaten utmäter administrativa sanktioner. Den medlemsstat där det berörda transportföretaget är etablerat har tre månader på sig att underrätta den andra medlemsstaten om hur detta har följts upp.

Rådet gemensamma ståndpunkt har behållit denna bestämmelse, men medger i stället två månader för överlämnandet av information. Rådets gemensamma ståndpunkt innehåller inte någon skyldighet för den medlemsstat där transportföretaget är etablerat att rapportera om uppföljningen.

Europaparlamentet beslutade också att inte ta med någon bestämmelse om upprepade mindre överträdelser. Dessutom röstade man för en bestämmelse som gör det möjligt att som en eventuell sanktion förelägga böter.

3.   Andra ändringar som antagits av Europaparlamentet

Rådets gemensamma ståndpunkt har helt eller i princip tagit med ändringar som ändrar definitionen av undantag för posttrafik och begränsar detaljnivån i fråga om de bevis som ska föreläggas för internationella transporter i samband med cabotagetransporter.

Följande ändringar har inte införlivats med den gemensamma ståndpunkten:

| — | ett skäl om kopplingen till direktiv 92/106/EG om kombinerad transport, |
| --- | --- |

—

ett skäl om kopplingen till direktiv 92/106/EG om kombinerad transport,

| — | ett tillägg med definitionen av cabotage, |
| --- | --- |

—

ett tillägg med definitionen av cabotage,

| — | den 1 januari 2009 som tillämpningsdatum för denna förordning, |
| --- | --- |

—

den 1 januari 2009 som tillämpningsdatum för denna förordning,

| — | hänvisningen till direktivet om utstationering av arbetstagare vars regler även skulle gälla för cabotage, |
| --- | --- |

—

hänvisningen till direktivet om utstationering av arbetstagare vars regler även skulle gälla för cabotage,

| — | en möjlighet för medlemsstaterna att reglera tredjelandshandel. |
| --- | --- |

—

en möjlighet för medlemsstaterna att reglera tredjelandshandel.

III   SAMMANFATTNING

Vid fastställandet av den gemensamma ståndpunkten har rådet fullt ut beaktat kommissionens förslag och Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen. När det gäller Europaparlamentets förslag till ändringar noterar rådet att ett betydande antal – till andemeningen, delvis eller helt – redan finns med i den gemensamma ståndpunkten.

När de gäller den viktigaste fråga som det råder oenighet om – fastställandet av ett datum för liberaliseringen av cabotagemarknaden – anser rådet att det har funnit en väl avvägd och lämplig lösning.

---

(1)  De andra två lagstiftningsförslagen avser

| — | ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg (10114/1/07 TRANS 194 CODEC 602 + REV 1 (en, fr, de)), och |
| --- | --- |

—

ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som yrkesmässigt bedriver transporter på väg (10114/1/07 TRANS 194 CODEC 602 + REV 1 (en, fr, de)), och

| — | ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för busstransporter (omarbetning) (10102/2/07 TRANS 191 CODEC 601 + REV 2 (en, fr, de)). |
| --- | --- |

—

ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för busstransporter (omarbetning) (10102/2/07 TRANS 191 CODEC 601 + REV 2 (en, fr, de)).

---