# Europos Sąjungos C 42/2022

| | ISSN 1977-0960 |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 42 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir pranešimai | 65 metai2022m. sausio 27d. |

ISSN 1977-0960

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 42

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir pranešimai

65 metai2022m. sausio 27d.

---

| Turinys | Puslapis |
| --- | --- |
| | IV   Pranešimai |
| | VALSTYBIŲ NARIŲ PRANEŠIMAI |
| 2022/C 42/01 | Valstybių narių pateikta informacija apie žvejybos uždraudimą | 1 |
| | PRANEŠIMAI, SUSIJĘ SU EUROPOS EKONOMINE ERDVE |
| | ELPA Priežiūros taryba |
| 2022/C 42/02 | ELPA priežiūros institucijos pranešimas apie susigrąžinamos valstybės pagalbos palūkanų normas ir orientacines (diskonto) normas, taikomas ELPA valstybėms nuo 2021 m. lapkričio 1 d.
  (Skelbiama pagal ELPA priežiūros institucijos valstybės pagalbos gairių VII dalyje nustatytas orientacinių ir diskonto normų taisykles ir 2004 m. liepos 14 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimo Nr. 195/04/KOL
  10 straipsnį) | 2 |

Turinys

Puslapis

IV   Pranešimai

VALSTYBIŲ NARIŲ PRANEŠIMAI

2022/C 42/01

Valstybių narių pateikta informacija apie žvejybos uždraudimą

1

PRANEŠIMAI, SUSIJĘ SU EUROPOS EKONOMINE ERDVE

ELPA Priežiūros taryba

2022/C 42/02

ELPA priežiūros institucijos pranešimas apie susigrąžinamos valstybės pagalbos palūkanų normas ir orientacines (diskonto) normas, taikomas ELPA valstybėms nuo 2021 m. lapkričio 1 d.
  (Skelbiama pagal ELPA priežiūros institucijos valstybės pagalbos gairių VII dalyje nustatytas orientacinių ir diskonto normų taisykles ir 2004 m. liepos 14 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimo Nr. 195/04/KOL
  10 straipsnį)

(Skelbiama pagal ELPA priežiūros institucijos valstybės pagalbos gairių VII dalyje nustatytas orientacinių ir diskonto normų taisykles ir 2004 m. liepos 14 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimo Nr. 195/04/KOL

10 straipsnį)

2

---

| | V   Nuomonės |
| --- | --- |
| | KITI AKTAI |
| | Europos Komisija |
| 2022/C 42/03 | Produkto specifikacijos reikšmingo pakeitimo patvirtinimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą | 3 |

V   Nuomonės

KITI AKTAI

Europos Komisija

2022/C 42/03

Produkto specifikacijos reikšmingo pakeitimo patvirtinimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

3

---

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

IV Pranešimai

VALSTYBIŲ NARIŲ PRANEŠIMAI

| 2022 1 27 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 42/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2022 1 27

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 42/1

---

Valstybių narių pateikta informacija apie žvejybos uždraudimą

(2022/C 42/01)

Pagal 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1224/2009, nustatančio Sąjungos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis (1), 35 straipsnio 3 dalį priimtas sprendimas uždrausti žvejybą, kaip nurodyta šioje lentelėje:

| Draudimo įsigaliojimo data ir laikas | 2021 12 18 |
| --- | --- |
| Trukmė | 2021 12 18 – 2021 12 31 |
| Valstybė narė | Europos Sąjunga (visos valstybės narės) |
| Ištekliai arba išteklių grupė | COD/1N2AB. |
| Rūšis | Atlantinė menkė (Gadus morhua) |
| Zona | 1 ir 2 parajonių Norvegijos vandenys |
| Žvejybos laivų tipas (-ai) | — |
| Nuorodos numeris | 25/TQ92 |

Draudimo įsigaliojimo data ir laikas

2021 12 18

Trukmė

2021 12 18 – 2021 12 31

Valstybė narė

Europos Sąjunga (visos valstybės narės)

Ištekliai arba išteklių grupė

COD/1N2AB.

Rūšis

Atlantinė menkė (Gadus morhua)

Zona

1 ir 2 parajonių Norvegijos vandenys

Žvejybos laivų tipas (-ai)

—

Nuorodos numeris

25/TQ92

---

(1)  OL L 343, 2009 12 22, p. 1.

---

PRANEŠIMAI, SUSIJĘ SU EUROPOS EKONOMINE ERDVE

ELPA Priežiūros taryba

| 2022 1 27 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 42/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2022 1 27

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 42/2

---

ELPA priežiūros institucijos pranešimas apie susigrąžinamos valstybės pagalbos palūkanų normas ir orientacines (diskonto) normas, taikomas ELPA valstybėms nuo 2021 m. lapkričio 1 d.

(Skelbiama pagal ELPA priežiūros institucijos valstybės pagalbos gairių VII dalyje nustatytas orientacinių ir diskonto normų taisykles ir 2004 m. liepos 14 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimo Nr. 195/04/KOL (1)
  10 straipsnį)

(2022/C 42/02)

Bazinės palūkanų normos apskaičiuojamos remiantis ELPA priežiūros institucijos valstybės pagalbos gairių su pakeitimais, padarytais 2008 m. gruodžio 17 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimu Nr. 788/08/COL, skyriumi dėl orientacinių ir diskonto normų nustatymo metodo. Taikytinos orientacinės palūkanų normos apskaičiuojamos pagal Valstybės pagalbos gaires prie bazinės palūkanų normos pridedant atitinkamas maržas.

Nustatytos tokios bazinės palūkanų normos:

| | Islandija | Lichtenšteinas | Norvegija |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 11 1 – | 1,50 | -0,61 | 0,38 |

Islandija

Lichtenšteinas

Norvegija

2021 11 1 –

1,50

-0,61

0,38

---

(1)  OL L 139, 2006 5 25, p. 37 ir OL EEE priedas Nr. 26/2006, 2006 5 25, p. 1.

---

V Nuomonės

KITI AKTAI

Europos Komisija

| 2022 1 27 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 42/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2022 1 27

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 42/3

---

Produkto specifikacijos reikšmingo pakeitimo patvirtinimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

(2022/C 42/03)

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė per tris mėnesius nuo paskelbimo dienos pareikšti prieštaravimą pakeitimo paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

PRODUKTO SU SAUGOMA KILMĖS VIETOS NUORODA ARBA SAUGOMA GEOGRAFINE NUORODA SPECIFIKACIJOS REIKŠMINGO PAKEITIMO PATVIRTINIMO PARAIŠKA

Pakeitimo patvirtinimo paraiška pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą

„Agneau du Périgord“

ES Nr. PGI-FR-0711- AM01 – 2021 m. balandžio 30 d.

SKVN ( ) SGN (X)

1.   Pareiškėjų grupė ir teisėtas interesas

| AREOVLA |
| --- |
| Europarc – 3 Avenue Léonard de Vinci |
| 33608 Pessac Cedex |

AREOVLA

Europarc – 3 Avenue Léonard de Vinci

33608 Pessac Cedex

Tel. +33 556008450

E. paštas: areovla@gmail.com

Sudėtis ir teisėtas interesas: AREOVLA yra asociacija, kurios nariai yra produkto „Agneau du Périgord“ augintojai, augintojų organizacijos ir skerdėjai. Todėl ji turi teisę reikalauti specifikacijos pakeitimų.

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3.   Keičiama (-os) produkto specifikacijos dalis (-ys)

| ☐ | Produkto pavadinimas |
| --- | --- |

☐

Produkto pavadinimas

| ☒ | Produkto aprašymas |
| --- | --- |

☒

Produkto aprašymas

| ☒ | Kilmės įrodymas |
| --- | --- |

☒

Kilmės įrodymas

| ☒ | Gamybos metodas |
| --- | --- |

☒

Gamybos metodas

| ☒ | Gamybos metodas |
| --- | --- |

☒

Gamybos metodas

| ☒ | Ryšys su geografine vietove |
| --- | --- |

☒

Ryšys su geografine vietove

| ☒ | Ženklinimas |
| --- | --- |

☒

Ženklinimas

| ☒ | Kita: pareiškėjų grupės duomenų atnaujinimas, grupės pristatymo ir motyvų panaikinimas, produkto tipas, valdymo struktūra, nacionaliniai reikalavimai. |
| --- | --- |

☒

Kita: pareiškėjų grupės duomenų atnaujinimas, grupės pristatymo ir motyvų panaikinimas, produkto tipas, valdymo struktūra, nacionaliniai reikalavimai.

4.   Pakeitimo (-ų) rūšis

| ☒ | Produkto su registruota SKVN arba SGN specifikacijos pakeitimas, kuris negali būti laikomas nereikšmingu pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą |
| --- | --- |

☒

Produkto su registruota SKVN arba SGN specifikacijos pakeitimas, kuris negali būti laikomas nereikšmingu pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą

| ☐ | Produkto su registruota SKVN arba SGN, kurio bendrasis (arba lygiavertis) dokumentas nepaskelbtas, specifikacijos pakeitimas, kuris negali būti laikomas nereikšmingu pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą |
| --- | --- |

☐

Produkto su registruota SKVN arba SGN, kurio bendrasis (arba lygiavertis) dokumentas nepaskelbtas, specifikacijos pakeitimas, kuris negali būti laikomas nereikšmingu pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą

5.   Pakeitimas (-ai)

5.1.   Pakeitimai, turintys poveikį pagrindiniams produkto elementams

Dalis „Produkto aprašymas“

Specifikacijos 2.3 punkte „Rinkai tiekiamų produktų savybės“ prie produktų su SGN priskiriami ėriukų inkstai, užkrūčio liauka, širdis, kepenys, liežuvis ir kojos. Šie subproduktai leidžiami tik tuo atveju, kai yra paimti iš rinktinių ėriukų skerdenų, kurioms taikoma SGN.

Tuo metu, kai pavadinimas „Agneau du Périgord“ buvo pripažintas saugoma geografine nuoroda, šių produktų realizavimo galimybės buvo nedidelės. Per kelerius metus šioms galimybėms išaugus, atsirado proga geriau panaudoti didesnę skerdenos dalį, o tai padės padidinti SGN „Agneau du Périgord“ matomumą. Nes kai kurie mėsininkai labiau pageidauja gauti ir panaudoti visą skerdeną su subproduktais, visų pirma inkstais – šie neišpjaunami iš skerdenos. Kai skerdena parduodama išpjaustyta, visą ėriuką, o ne išpjaustytą to paties ėriuko skerdeną su SGN ir standartinius subproduktus su SGN pageidauja gauti ir mažmeninės prekybos vietos.

Subproduktų įtraukimas lemia dalinį skerdenos pristatymo pakeitimą: nurodoma, kad ji tiekiama „be galvos, plaučkepenių ir žarnų“. Plaučkepeniai išbraukiami atsižvelgiant į tai, kad į produktų su SGN sąrašą įtraukti tam tikri subproduktai (kepenys, širdis, plaučiai, trachėja ir dalis diafragmos, kaip vienas rinkinys), įeinantys į JTO 2008 m. subproduktų standarto apibrėžtį.

Atitinkamai keičiamas bendrasis dokumentas.

Dalis „Geografinė vietovė“

Keičiamos geografinės vietovės ribos. SGN „Agneau du Périgord“ geografinė vietovė išplečiama: įtraukiamos 24 Dordonės departamento komunos ir 93 Lo ir Garonos departamento komunos.

Šios komunos nebuvo nurodytos SGN registravimo paraiškoje, visų pirma dėl to, kad tuo laikotarpiu šioje teritorijoje nebuvo avių augintojų. Tačiau šios komunos ir SGN geografinei vietovei priklausančios komunos ne tik turi daug geologinių, topologinių ir klimato panašumų – jose taip pat taikomi panašūs ūkininkavimo metodai (tai žemės ūkio komunos, kuriose dominuoja mišri gyvulininkystė, plačiausiai paplitusios avių veislės, geologiškai vienalytės sunkiai įdirbamos žemės) ir atgaivinta avininkystė.

Be to, geografinė vietovė iš dalies keičiama siekiant ištaisyti tam tikras įregistruotoje specifikacijoje buvusias klaidas: 6 komunos nebuvo įtrauktos į sąrašą, bet buvo įtrauktos į vietovės žemėlapį, o 1 komuna, atvirkščiai, buvo įtraukta į sąrašą, bet neįtraukta į žemėlapį, todėl liko atskirta ir izoliuota. Ši komuna į geografinę vietovę neįtraukta.

Atnaujintas specifikacijoje pateiktas komunų sąrašas.

Dėl šio dalinio pakeitimo geografinė vietovė nuo šiol apima visą Dordonės departamentą.

Atitinkamai keičiamas bendrasis dokumentas.

5.2.   Pakeitimai, turintys poveikį pagrindiniams produkto elementams

Dalis „Produkto aprašymas“

Ši specifikacijos dalis visiškai perrašyta siekiant sutelkti dėmesį į produkto „Agneau du Périgord“ aprašymą ir atskleisti SGN „Agneau du Périgord“ būdingus ėriukų auginimo ypatumus, t. y. ilgą žindymą ir specialų racioną penėjimo etapu, kurį daugiausia sudaro pašarai iš neskaldytų arba sugrūstų grūdų.

Mėsos aprašymo elementai (spalva ir riebalų kokybė) suderinami su 5 dalimi „Žemės ūkio produkto gamybos būdo aprašymas“.

Tačiau tokios produkto ypatybės, kaip ėriukų šėrimas, veislių atranka (atsparių arba pusiau atsparių veislių avys ir mėsinių veislių avinai), skerdimo amžius, svoris, mėsos spalva ir riebalų kokybė, nekeičiamos.

Suteikiama galimybė tiekti rinkai giliai užšaldytą „Agneau du Périgord“ ėrieną ir subproduktus. Gilus produkto užšaldymas šiuo metu yra vertingiausias produktų su SGN tiekimo rinkai metodas. Giliai užšaldytas produktas negenda, o šis naujas pateikimo būdas gerai vertinamas vartotojų. Giliai užšaldytą produktą su SGN taip pat bus galima pateikti naujoms rinkoms, pavyzdžiui, viešojo maitinimo.

Gilaus užšaldymo operacija vykdoma pagal specifikaciją: taikomas metodas, pagal kurį per ne daugiau kaip 10 valandų produktas visu savo tūriu apdorojamas –18°C temperatūra. Specifikacijoje nustatytas trumpiausias suvartojimo terminas ir ilgiausias laikotarpis nuo ėriuko paskerdimo iki ėrienos gilaus užšaldymo.

Tam tikros specifikacijos dalys panaikinamos dėl šių priežasčių: jose nepateikti produkto aprašymą papildantys arba produktui aprašyti būtini duomenys; jos atitinka ne įpareigojimą, o paprastą tuo metu, kai buvo parengta specifikacija, taikytų gamybos metodų aprašymą; jose pateiktos nuorodos į teisės aktus, taikomus skerdenų klasifikavimui ir riebaliniam sluoksniui.

Taip pat išbraukiamas virtos mėsos aprašymas, nes SGN „Agneau du Périgord“ garantuoja produkto gamybos ypatumus nuo gyvulio gimimo (ir bandos valdymo prieš tai) iki skerdenų atrankos ir pateikimo rinkai, tačiau neužtikrina, kad išvirta mėsa atitiks tam tikrus skoniui, tekstūrai ar kvapui taikomus kriterijus. Be to, šie aspektai iš esmės nėra skiriamieji ir yra sunkiai kontroliuojami.

Atitinkamai keičiamas bendrasis dokumentas.

Dalis „Įrodymai, kad produktas yra kilęs iš geografinės vietovės“

Į specifikaciją įtraukiami duomenys, pagal kuriuos galima užtikrinti subproduktų ir giliai užšaldytų produktų atsekamumą, o su bendrosiomis teisės normomis besidubliuojantis tekstas ir kontrolės plane numatyti kontrolės procedūros elementai išbraukiami.

Sistemoje apibrėžiami būtini dokumentai bei įrašai ir minimalūs duomenys, kuriuos reikia pateikti kiekvienu produkto gyvavimo etapu (auginimo, išvežimo, paskerdimo, pakavimo, išpjaustymo, gilaus užšaldymo).

Išbraukiamos nuostatos dėl mažmeninės prekybos vietų, nes jos susijusios ne su produkto atsekamumu, o veikiau su pateikimo rinkai rekomendacijomis ir reikalavimais, kurie neturi jokios įtakos produkto vidinėms ypatybėms. Be to, turint omenyje šio produkto su SGN mažmeninės prekybos vietų įvairovę, šias ypatybes sudėtinga kontroliuoti.

Išbraukiami dokumentų, kuriais užtikrinamas produkto atsekamumas kiekvienu gamybos etapu, pavyzdžiai.

Iš dalies keičiamas ir bendrasis dokumentas: išbraukiamas sakinys apie augintojų identifikavimą, nes jis nėra susijęs su duomenimis, kurie turi būti nurodomi šioje bendrojo dokumento dalyje. Be to, šie su kontrole susiję duomenys į kontrolės planą.

Dalis „Gamybos būdas“

5.2.1 dalis. „Genetinė kilmė“

Leidžiamų avių veislių sąrašas papildomas Charmoise ir Causse du Lot veislėmis. Tuo metu, kai buvo teikiama paraiška pripažinti pavadinimą „Agneau du Périgord“ kaip SGN, šios dvi istorinės Perigoro veislės nebuvo pasirinktos, nes buvo sumažėjęs šių veislių gyvulių skaičius. Tačiau tai nurodoma galiojančios specifikacijos dalyje „Ryšys su geografine vietove“ (avininkystės istorinėje apžvalgoje). Dėl papildomų pranašumų (atsparumo, vislumo, raumeningumo) abi veislės pritaikytos prie „Agneau du Périgord“ auginimo metodų ir vietovės ypatumų.

Charmoise veislės avys Perigore auginamos nuo XX a. pradžios: tai netgi yra vienas pagrindinių šios veislės lopšių. Šios avys, tikros „krūmapjovės“, padeda prižiūrėti sklypus, atveria uždaras erdves ir prisideda prie gaisrų prevencijos. Pateikiant pirminę paraišką dėl SGN ši veislė nebuvo nurodyta, nes Perigore buvo praktiškai išnykusi. Jau daug metų avių augintojai bando ją sugrąžinti, visų pirma įgyvendindami ganymo projektus. Šioje vietovėje gali būti auginama apie 700 šios veislės avių.

Causse du Lot veislės avys Juodojo Perigoro karstiniuose plokščiakalniuose auginamos nuo XX a. vidurio. Šios veislės avys irgi visai nereiklios, natūraliai atsparios, lengvai atlaiko karštį ir erkių sukeliamas ligas (piroplazmozę) ir ištveria ilgas distancijas, todėl ypač gerai tinka auginti Perigoro rytuose esančiuose sausuose plokščiakalniuose, kuriems būdinga skurdi augmenija. Be to, ganydamosi jos suėda visą želmeniją, o prireikus ir medelius. Kaip ir Charmoise veislės avių, tuo metu, kai buvo pateikta paraiška įregistruoti pavadinimą „Agneau du Périgord“ kaip SGN, šios veislės avių buvo smarkiai sumažėję, tačiau šiuo metu ji ir vėl auginama geografinėje vietovėje. Remiantis skaičiavimais, čia galima auginti apie 4 800 avių.

Galiausiai, kadangi veislės INRA 401 Romane pavadinimas prieš kelerius metus oficialiai pakeistas į Romane, atitinkamas pakeitimas padarytas specifikacijoje.

Taip pat išbraukiamos tam tikros dalys, kurios nepadeda apibrėžti gamybos sąlygų arba kuriose išdėstyta bendro pobūdžio informacija, kaip antai: „Ypatingas dėmesys skiriamas dydžio, ankstyvumo, raumeninio ir riebalinio audinių formavimosi savybių vienalytiškumui. Šios savybės atlieka svarbų vaidmenį užtikrinant produkto specifiškumą“ arba „Ypatingas dėmesys skiriamas ėriukų atsivedimui. Augintojas imasi visų priemonių, kad avims ir ėriukams užtikrintų kuo didesnį komfortą ir kuo geresnes sąlygas“.

Atitinkamai keičiamas bendrasis dokumentas.

5.2.2 dalis. „Auginimas“

Įtraukiami nauji nusistovėjusias produkto su SGN gamybos tradicijas atspindintys įpareigojimai dėl pastatų, kuriuose auginami gyvuliai, vėdinimo, juose laikomų gyvulių tankumo, kraiko kokybės ir pastatų valymo.

5.2.4 dalis. „Ėriukų šėrimas“

Nuostata, skirta ėriavimosi gardams, perrašoma taip, kad jos redakcija atitiktų augintojų praktiką nedideliuose aptvaruose laikyti nedideles avių bandas. Taigi prie termino „gardai“ pridedamas ir terminas „aptvarai“.

Be to, tam tikrais atvejais (kilus prijunkymo sunkumų, žindymo problemų ir t. t.) avis gali būti paliekama su savo ėriuku ilgiau nei 48 valandas, todėl žodžiai „24–48 val.“ pakeisti žodžiais „ne mažiau kaip 24 val.“.

Sakinys, kuriame nurodyta, kad ėriukai atjunkomi „paprastai po 80–90 dienų“, išbraukiamas, nes tai pateikta tik kaip bendro pobūdžio informacija.

Dalis „Ėriukų šėrimas“ išskaidoma į 3 sakinius, kuriuose informacija pateikiama pagal ėriuko amžių: 0–20 dienų, 20–60 dienų, 60 ir daugiau dienų.

Kontrolės sumetimais panaikinamas 20 dienų apribojimas, nes šis etapas faktiškai atitinka grynai fiziologinį ėriukų vystymosi etapą. Iš tikrųjų iki 3 savaičių amžiaus ėriukų virškinimo sistema nebūna prisitaikiusi virškinti pašaro papildo, todėl ėriukai jo nevartoja, net jeigu tas papildas jiems būna prieinamas. Vis dėlto skirtingų individų papildomo šėrimo pradžia gali nesutapti, vidutinis terminas – 20 dienų.

Tačiau paliekamas galioti mažiausiai 60 dienų iki nujunkymo terminas: tokiu apribojimu užtikrinama, kad ėriukas pieną iš motinos tešmens žįstų didelę savo gyvenimo dalį – taip „Agneau du Périgord“ ėriena įgyja būdingas savybes.

Šioje naujoje redakcijoje pabrėžiami produktui su SGN „Agneau du Périgord“ gaminti skirtų ėriukų šėrimo ypatumai: laikotarpis, kai ėriukas žinda pieną iš motinos tešmens, ir penėjimo etapas, kai jis šeriamas žaliaisiais pašarais ir pašarais iš neskaldytų arba sugrūstų grūdų. Nebeprivaloma penėjimo laikotarpiu ėriukus laikyti avidėje.

Nuostatos dėl siloso gamybos ir presavimo į rulonus draudimo perkeliamos į kitą vietą, nes jos galioja visą ėriuko gyvenimą, o ne tik pirmaisiais etapais, kaip galima suprasti iš dabartinės šių nuostatų vietos. Šios nuostatos perkeliamos į 5.2.4 dalies „Ėriukų šėrimas“ pabaigą, kad būtų aišku, jog jos galioja visais skirtingais ėriukų šėrimo etapais.

Specifikacijos dalis, skirta šėrimui, iš dalies keičiama siekiant pritaikyti ją prie ES teisės aktuose, kuriais nustatomas pašarinių žaliavų katalogas (Reglamente (ES) Nr. 68/2013), nustatytos nomenklatūros, papildyti specifikaciją, kad ji būtų tikslesnė, ir atspindėti realią produkto su SGN „Agneau du Périgord“ gamybos praktiką.

Gaminant produktą su SGN, į žaliavų, kurias leidžiama naudoti sudarant ėriukų racioną, sąrašą gali būti įtraukiami seniau auginti, bet vėl atgaivinti pašariniai javai, aliejiniai ir baltyminiai augalai ar gumbavaisiai (cikorijos, soros, bolivinės balandos, avižos, pupos ir t. t.), nes jie pasižymi įvairove ir yra reikšmingi žemdirbystei.

Panaikinama nuostata, kad kukurūzai turi sudaryti ne daugiau kaip 25 proc. raciono.

Pateikiant registravimo paraišką ši nuostata buvo įtraukta, nes įtarta, kad kukurūzai daro įtaką geltonai skerdenos riebalų spalvai. Gyvulininkystės instituto atlikti tyrimai parodė, kad šie įtarimai nepagrįsti, taigi nuostata, kad kukurūzai turi sudaryti ne daugiau kaip 25 proc. raciono, nebeturi pagrindo. Be to, ėriukų racionui tinka visi javai.

Produkto ypatumai priklauso ne nuo javų tipo, o nuo jų pateikimo būdo: neskaldytų arba sugrūstų grūdų. Pateikimo būdas daro įtaką grūdų virškinimui, taigi ir glikeminiam indeksui. Fiziškai per daug perdirbti (susmulkinti arba sumalti) grūdai suvirškinami greičiau, sukelia insulino piką ir nulemia prastas riebalų sankaupas. O neskaldyti arba sugrūsti grūdai virškinami ilgiau, pasiekiamas mažesnis insulino pikas, taigi pašaras suvirškinamas geriau, riebalų susidaro ne per daug, jie būna kietesni.

Panaikinamas reikalavimas, kad grūdai būtų tiekiami tik iš nustatytos geografinės vietovės. Kai kurias geografinės vietovės zonas sudaro įkalnės, jose dirvožemis skurdus ir javus ant jo užauginti sudėtingiau. Be to, javų neauginantys gyvulių augintojai privalo įsigyti visus grūdus. Reikalavimas ėriukus, iš kurių gaminamas produktas su SGN „Agneau du Périgord“, šerti grūdais tik iš nustatytos geografinės vietovės smarkiai varžo veiklos vykdytojus ir gali kelti tiekimo sunkumų neautonomiškiems gyvulių augintojams. Augintojų nuomone, vienas iš svarbiausių produkto „Agneau du Périgord“ ypatumus užtikrinančių veiksnių yra iki šiol nepakitęs javų pateikimo būdas: neskaldytais arba sugrūstais grūdais.

Reikia pabrėžti, kad kilmės įpareigojimas ir toliau taikomas žaliesiems pašarams.

Vertindama pašarų papildus, grupė siūlo tam tikras produktų kategorijas įtraukti į nevartotinų produktų sąrašą.

Visi šie pakeitimai nedaro poveikio produkto ypatumams ir priežastiniam ryšiui tarp raciono ir produkto „Agneau du Périgord“.

Iš dalies keičiamas bendrasis dokumentas.

5.3 dalis „Transportavimo ir laukimo prieš skerdimą sąlygos“

Atliekami pakeitimai yra redakcinio pobūdžio: išbraukiami nereikalingi sakiniai, kuriais apibūdinama įprasta, bet nereikalaujama praktika („praktikoje šis laikas dažnai būna trumpesnis“, „dažniausiai jie paskerdžiami kitą dieną“).

5.4. dalis „Skerdimas“

Išbraukiamos teisės aktų arba kontrolės plano nuostatos ir iliustracijos, siekiant palikti tik tas nuostatas, kurių laikymąsi galima patikrinti. Tikslinės vertės nekeičiamos.

5.5 dalis „Skerdenų galutinė atranka“

Kaip ir aprašomojoje dalyje, nuostatų dėl riebalų spalvos redakcija peržiūrima ir suderinama su spalvos skalės ir riebalų kiekio duomenimis: riebalai yra balti arba rausvoki. Taip pat peržiūrimas ir suderinamas mėsos spalvos aprašymas: ji yra šviesiai rožinės spalvos.

5.6 dalis „Skerdenų atranka“

Įtraukiamos nuostatos dėl skerdenų atrankos ir laikymo.

Galiausiai išbraukiama dalis „Išpjaustymas ir pakavimas“, nes ji dubliuojasi su teisės aktų nuostatomis, ir įtraukiamos nuostatos dėl giliai sušaldytų produktų.

Dalis „Ryšys su geografine vietove“

Daugelyje galiojančios specifikacijos dalių plačiai aprašyti aspektai, susiję su produkto ir jo geografinės kilmės ryšiu. Jie sugrupuoti ir apibendrinti specifikacijos dalyje „Ryšį su geografine aplinka pagrindžiantys aspektai“.

Šie aspektai perskirstyti į tris dalis, kad būtų galima išskirti geografinės vietovės ypatumus, produkto ypatumus ir priežastinį ryšį.

Geografinės vietovės ypatumams skirtoje dalyje apibendrinami galiojančioje specifikacijoje nurodyti aspektai. Ji padalyta į 2 dalis. Pirmojoje apibūdinama Perigoro geografinė padėtis ir aprašomos jo geografinės ir oro sąlygos, o antrojoje aprašoma avininkystės Perigore istorija bei papročiai, nulemti gamtinių sąlygų.

Produkto „Agneau du Périgord“ ypatumų dalyje aprašomi konkrečios jo savybės. Kaip ir aprašomojoje dalyje, išbraukiami virtos ėrienos deskriptoriai. Nes SGN „Agneau du Périgord“ garantuoja produkto gamybos ypatumus nuo gyvulio gimimo iki skerdenų atrankos ir pateikimo rinkai, tačiau neužtikrina, kad išvirta mėsa atitiks tam tikrus skoniui, tekstūrai ar kvapui taikomus kriterijus.

Priežastinis ryšys grindžiamas „Agneau du Périgord“ kokybe ir geru vardu. Jis apima galiojančioje specifikacijoje ir bendrajame dokumente nurodytus aspektus. Jis taip pat rodo gamtinių sąlygų poveikį gamybos metodams, lemiantį produkto „Agneau du Périgord“ ypatumus.

Be to, siekiant pagrįsti ryšį su geografine kilme, įtraukiama viena įžanginė dalis.

Bendrasis dokumentas taip pat iš dalies keičiamas siekiant, kad šios dalies tekstas atitiktų specifikaciją.

Dalis „Ženklinimas“

Panaikinamas įpareigojimas tiekti rinkai ėriukus, paženklintus specialiu SGN logotipu.

Į šią dalį perkeliama nuostata dėl įpareigojimo bet kokiam SGN žymimam mėsos produktui (skerdenai) gauti kilmę patvirtinantį sertifikatą arba jį (parduoti vartotojams paruoštus gabalus) ženklinti specialia etikete.

Atitinkamai keičiamas bendrasis dokumentas.

5.3.   Redakciniai pakeitimai

Vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012, į dalį „Kompetentinga valstybės narės tarnyba“ įtraukiami Nacionalinio kilmės nuorodų ir kokybės instituto (Institut national de la qualité et de l’origine, INAO) duomenys, kaip kompetentingos valstybės narės tarnybos, kontaktiniai duomenys.

Dalyje „Pareiškėjų grupė“ atnaujinami pareiškėjų grupės duomenys. Panaikinama dalis, skirta pareiškėjų grupės aprašymui.

Panaikinama dalis, skirta grupei pristatyti ir jos motyvams išdėstyti.

Dalyje „Produkto rūšis“ peržiūrėta nuostata „2.2. Produkto rūšis“, siekiant ją suderinti su šiuo metu galiojančia nomenklatūra.

Dalyje „Geografinė vietovė“ panaikinamas geografinės vietovės žemėlapis. Įtraukiamas sakinys, kuriame nurodoma, kad su geografinės vietovės kartografiniais dokumentais galima susipažinti Nacionalinio kilmės ir kokybės instituto interneto svetainėje.

Panaikinama dalis, kurioje pateikta geografinės vietovės argumentacija ir aprašymas (bendro pobūdžio informacija apie Dordonės departamento geologinius, istorinius ir klimato ypatumus). Tačiau su produktu susiję aspektai paliekami ir perrašomi dalyje „Ryšys su geografine vietovėje“.

Dalyje „Gamybos metodas“ pateikta specifikacijoje esanti auginimo schema atnaujinama siekiant pritaikyti prie perrašytos specifikacijos.

Nuostata, kurioje numatytas nukrypimo nuo genetinės schemos laikotarpis, trunkantis 7 metus nuo SGN įregistravimo, panaikinama, nes nukrypimo laikotarpis jau yra pasibaigęs.

Dalis, kurioje numatytas 7 metus nuo SGN įregistravimo trunkantis nukrypimo laikotarpis, susijęs su dirbtiniu apvaisinimu, panaikinama, nes nukrypimo laikotarpis jau yra pasibaigęs.

Nuostata, pagal kurią dėl „išimtinių oro sąlygų“ leidžiama nukrypti nuo motininių patelių ganymo po atviru dangumi, panaikinama, siekiant suderinti specifikaciją su Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012, kuriame, tiksliau, Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 664/2014 6 straipsnio 3 dalyje, numatytas laikino pakeitimo patvirtinimo reglamentavimas.

Dalyje „Valdymo struktūra“ pagal nacionaliniu lygmeniu galiojančius nurodymus, kuriais siekiama suderinti specifikacijų redakciją, išbraukiamas sertifikavimo įstaigos pavadinimas ir kontaktiniai duomenys. Šioje dalyje nuo šiol nurodomi Prancūzijoje už kontrolę atsakingų kompetentingų institucijų – Nacionalinio kilmės nuorodų ir kokybės instituto (INAO) ir Konkurencijos, vartojimo reikalų ir kovos su sukčiavimu generalinio direktorato (DGCCRF) – kontaktiniai duomenys. Sertifikavimo įstaigos pavadinimą ir kontaktinius duomenis galima rasti INAO svetainėje ir Europos Komisijos duomenų bazėje.

Atsižvelgiant į nacionalinių įstatymų ir teisės aktų raidą, dalis „Nacionaliniai reikalavimai“ sudaryta kaip lentelė, kurioje nurodyti pagrindiniai kontroliuotini dalykai ir jų vertinimo metodas.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„Agneau du Périgord“

ES Nr.: PGI-FR-0711-AM01-2021 m. balandžio 30 d.

SKVN ( ) SGN (X)

1.   Pavadinimas

„Agneau du Périgord“

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3.   Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1.   
  Produkto rūšis

1.1 klasė. Šviežia mėsa (ir subproduktai).

3.2.   
  Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

Produktas „Agneau du Périgord“ – tai mažiausiai 60 dienų žindytų, o paskui daugiausia neskaldytais arba sugrūstais grūdais penėtų ėriukų mėsa.

„Agneau du Périgord“ ėriukai skerdžiami 80–180 dienų amžiaus. Jų skerdenos svoris 15–21 kg, o dėl tėvų atrankos – naudojami mėsinių veislių avinai ir atsparių arba pusiau atsparių veislių avys – jie pasižymi ypatingu raumeningumu.

Avinai atrenkami iš šių mėsinių veislių: Berrichon, Charollais, Ile de France, Rouge de l’Ouest, Suffolk, Texel.

Avys būna arba grynaveislės – atsparių Lacaune viande, Blanche du Massif central, Causse du Lot ir Romane veislių – arba pusiau atsparios Charmoise veislės, arba išvestos vieną iš minėtų atsparių veislių sukryžminus su viena iš mėsinių veislių.

Ėriukų raumeningumas yra E, U ir R klasių. Jų smulkius kaulus dengia išvystytų raumenų masė, o riebalinis sluoksnis pagal EUROP standartą – 2 ir 3.

Šviežia ėriena būna šviesios spalvos (šią savybę lemia tai, kad motinos pieną ėriukai žinda ne trumpiau kaip 60 dienų). Jos riebalai balti arba rausvoki, kietos konsistencijos, vienodo standumo ir nealiejingi.

Su SGN rinkai gali būti tiekiami ir šie subproduktai: inkstai, užkrūčio liauka, širdis, kepenys, liežuvis ir kojos.

„Agneau du Périgord“ ėriena ir subproduktai tiekiami švieži arba giliai užšaldyti.

3.3.   
  Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

3.3.1.   Ėriukų šėrimas

| — | Ėriukai žinda pieną iš motinos tešmens ne trumpiau kaip 60 dienų nuo atsivedimo. Iki nujunkymo jie visą laiką būna su motina; |
| --- | --- |

—

Ėriukai žinda pieną iš motinos tešmens ne trumpiau kaip 60 dienų nuo atsivedimo. Iki nujunkymo jie visą laiką būna su motina;

| — | Praėjus 60 dienų ir penėjimo etapu pieno kiekis racione mažinamas iki nujunkymo, o vietoj jo šeriama žaliaisiais pašarais ir pašarų papildais. Pašarų papildai sudaromi iš neskaldytų arba sugrūstų grūdų ir azoto turinčių priedų. |
| --- | --- |

—

Praėjus 60 dienų ir penėjimo etapu pieno kiekis racione mažinamas iki nujunkymo, o vietoj jo šeriama žaliaisiais pašarais ir pašarų papildais. Pašarų papildai sudaromi iš neskaldytų arba sugrūstų grūdų ir azoto turinčių priedų.

3.3.2.   Avių šėrimas

Avys daugiausia minta ganyklų žole. Ne trumpiau kaip 7 mėnesius per metus jos ganosi natūraliose arba laikinose pievose ir natūraliose ganyklose.

Visi naudojami žalieji pašarai užauginami geografinėje vietovėje, o didžioji jų dalis – pačiame ūkyje.

3.4.   
  Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Nustatytoje geografinėje vietovėje „Agneaux du Périgord“ ėriukai atsivedami ir auginami.

Kad visos ėrienos savybės išliktų nepakitusios, būtina užtikrinti, kad gyvulių transportavimo laikas būtų ne per ilgas ir kad prieš skerdimą gyvūnai patirtų kuo mažiau streso. Todėl vežimo iš ūkio į skerdyklą laikas neturi viršyti 8 valandų.

3.5.   
  Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

Minimalus tinkamumo vartoti terminas – ne daugiau kaip 18 mėnesių.

3.6.   
  Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

Mėsos produktas su SGN turi turėti kilmę patvirtinantį sertifikatą (KPS) (skerdenos atveju) arba būti paženklintas specialia etikete (parduoti vartotojams paruoštų gabalų atveju).

4.   Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

SGN „Agneau du Périgord“ geografinę vietovę sudaro toliau išvardijamas departamentas, kantonai ir komunos, atitinkantys COG INSEE 2020:

| — | Dordonės departamentas: visa teritorija; |
| --- | --- |

—

Dordonės departamentas: visa teritorija;

| — | Korezo departamentas: Laršo Sen Pantaleono kantono komunos (išskyrus Estivalio, Žiužalio-Nazareto, Nepulio, Noajo, Tiureno komunas), L‘Isandonė kantono komunos ir Briv la Gajaro komuna; |
| --- | --- |

—

Korezo departamentas: Laršo Sen Pantaleono kantono komunos (išskyrus Estivalio, Žiužalio-Nazareto, Nepulio, Noajo, Tiureno komunas), L‘Isandonė kantono komunos ir Briv la Gajaro komuna;

| — | Lo departamentas: Gurdono kantono komunos, Piui l‘Eveko kantono komunos (išskyrus Le Bulvė, Le Žiuni, Lermo, Sen Matrė, So), Sujako kantono komunos ir Tedirako komuna; |
| --- | --- |

—

Lo departamentas: Gurdono kantono komunos, Piui l‘Eveko kantono komunos (išskyrus Le Bulvė, Le Žiuni, Lermo, Sen Matrė, So), Sujako kantono komunos ir Tedirako komuna;

| — | Lo ir Garonos departamentas: Gijenės kalvų kantono komunos, (išskyrus Žiusikso komuną), Le Fumelua, Aukštutinio Aženė Perigoro, Le Livradė, Sero krašto, Dro slėnio, Vilnevo prie Loto 2 kantonų komunos, taip pat Brunjako, Ku, Labretoni, Leda, Sovanja, Semba, Aženė Vertėjaus, Vilnevo prie Loto komunos. |
| --- | --- |

—

Lo ir Garonos departamentas: Gijenės kalvų kantono komunos, (išskyrus Žiusikso komuną), Le Fumelua, Aukštutinio Aženė Perigoro, Le Livradė, Sero krašto, Dro slėnio, Vilnevo prie Loto 2 kantonų komunos, taip pat Brunjako, Ku, Labretoni, Leda, Sovanja, Semba, Aženė Vertėjaus, Vilnevo prie Loto komunos.

5.   Ryšys su geografine vietove

Geografiniu požiūriu Perigoras yra Prancūzijos pietvakarinėje dalyje. Jo centre yra Dordonės departamentas. Vakaruose jis ribojasi su Žirondos ir Šarantos kraštais, rytuose – su Limuzenu ir Kersi, pietuose – su Aženė. Kaip ir kiti gana skurdūs regionai, Dordonės departamentas ilgai buvo avių augintojų teritorija. Perigoro avių augintojai sukaupė specifinę avininkystės praktinę patirtį, paženklintą gyvenamajai vietovei būdingų suvaržymų, ir įdiegė gyvulininkystės sistemą, kurioje panaudojami visi prienami ištekliai. Kadangi ūkiai smulkūs, o juose dominuoja mišri gyvulininkystė ir avys auginamos siekiant išnaudoti nederlingus plotus, augintojams nebuvo kito pasirinkimo kaip pasirinkti atsparias arba pusiau atsparias avių veisles. Todėl augintojai gali ištisus metus šerti avis ir užtikrinti jų reprodukciją, pasinaudodami geografinės vietovės ištekliais (žaliaisiais pašarais ir ganyklomis, įskaitant natūraliąsias), pakankamą grūdų kiekį ir geriausią šieną palikdami ėriukų penėjimo etapui. SGN „Agneau du Périgord“ ypatumus, kokybę ir gerą vardą daugiausia lemia šis tradicinis ėriukų auginimo metodas: ilgas žindymas iš motinos tešmens ir po jo einantis penėjimo etapas, kai ėriukai daugiausia šeriami žaliaisiais pašarais ir pašarais iš neskaldytų arba sugrūstų grūdų.

Perigoras yra plati šiaurės rytų – pietryčių kryptimi pasvirusi prieškalnių teritorija, išvagota 4 upių ir gausių jų intakų ir pamažu pereinanti iš Milvašo plokščiakalnio Limuzene (iškilusio 480 m virš jūros lygio) į žemai (8 m virš jūros lygio) esantį Dordonės upės slėnį. Toks reljefas susidarė, kai terciaro laikotarpiu formuodamasi Alpių kalnų grandinė pastūmė, suskaidė, pakėlė ir erodavo teritoriją, kurioje įvyko seno hercininio kalnų masyvo sąlytis su kalkingais ir nuosėdinės kilmės lygumos dirvožemio klodais. Šiaurės Perigoro kristalinėse uolose tekantis vanduo išgraužė gilius slėnius su stačiais šlaitais ir siaurais tarpekliais. Centriniame Perigore dėl erozijos susiformavo platūs slėniai. Virš jų vienur kyla statūs skardžiai, kitur – nuožulnūs šlaitai, pasidengę klinčių nuolaužomis.

Plokščiakalniuose, kalvose, nuokalnėse ir slėniuose atsiveria nuolat kintantis gyvatvorių kraštovaizdis. Neretai horizontas arti: jį visuomet užgožia miškai, giraitės ar tik krūmai ir gyvatvorės.

Slėniai – vienintelės sąnašų turtingos ir ūkininkavimui palankios vietos – kontrastuoja su plokštumomis ir sausomis bei skurdžiomis kalvomis.

Perigoro klimatą galima bendrais bruožais apibūdinti kaip vidutinį, jūrinio tipo. Jam būdingas vidutinis kritulių kiekis (850 mm), iškrentantis per vidutiniškai 130 dienų, ir švelni vidutinė temperatūra (12°C). Jam būdingos šaltos žiemos, karštos vasaros ir labai įvairūs tarpiniai metų laikai. Žiemą justi kontinentinio klimato poveikis, o vasarą – beveik Viduržemio jūros pakrantėms būdingi orai. Šiai pereinamajai teritorijai taip pat būdinga didžiulė įvairovė.

Avių auginimo tradicija Perigore užsimezgė prieš 6 000 metų ir nenutrūko iki pat XIX a. Čia buvo auginamos didelės jų bandos. 1809 m. avių skaičius buvo 4–5 kartus didesnis už galvijų skaičių. Tuo metu visame departamente auginta daugiau nei 667 400 avių.

Kaip ir visur, tais laikais avys visų pirma augintos dėl vilnos, kuri buvo labai vertinga, nes naudota siuvant drabužius, taip pat dėl mėšlo. Mėsą, kaip šalutinį produktą, daugiausia valgė pačios avių augintojų šeimos, nors jau tada užfiksuotos jos panaudojimo vietos gastronomijoje užuomazgos. Sprendžiant iš kelių vienas kitam antrinančių XIX a. antrosios pusės rašytinių šaltinių, laipsniškai pereita prie mėsinės gyvulininkystės.

Dar 1938 m. Dordonė buvo vienas iš penkių Prancūzijos departamentų, pirmavusių augintų avių skaičiumi. Po paskutinio karo avių skaičius gerokai sumažėjo, o vėliau vėl smarkiai išaugo.

Avininkyste užsiimantys ūkiai panaudoja agronomiškai neproduktyvius žemės plotus.

Dėl šių nepalankių sąlygų buvo atrinktos avių veislės, išsiskiriančios atsparumu, nereiklumu, ištvermingumu, nesezoniškumu, gebėjimu tenkintis skurdžia ganiava ir be didelių sunkumų išmaitinti ėriukus. Šiuo metu veisiamos įvairių veislių avys (grynaveislės arba sukryžmintos): Lacaune viande, Blanche du Massif central, Romane, Causse du Lot ir Charmoise. Šios atsparių arba pusiau atsparių veislių patelės kergiamos su avinais reproduktoriais. Kryžminimo procesą valdo augintojai, o tėvų veislės pasirinkimą lemia siekis arba patobulinti ėriukų skerdeną, arba išsaugoti motiniškas būsimų motinų savybes: atsparumą, nesezoniškumą ir gebėjimą natūraliai kergtis.

Augintojo įdiegta šėrimo sistema atitinka tuos pačius reikalavimus: siekiama kuo geriau panaudoti išteklius, kad visus metus būtų galima auginti ėriukus, iš kurių gaunama kokybiška ėriena.

Augintojas stengiasi bandos šėrimą organizuoti taip, kad turimas pašaro kiekis atitiktų avių ir jų jauniklių fiziologinius poreikius.

Tai skatina augintoją sudaryti sudėtingą šėrimo kalendorių, siekiant optimaliai suderinti ganymą natūraliose ganyklose, ganyti tinkamose pievose ir pašarinių kultūrų plotuose, atsižvelgiant į jų plotus, potencialų našumą ir, galbūt, atstumą nuo avidės.

Avys padalijamos į vienalytes bandas pagal fiziologinius poreikius (ėringos arba žindančios avys, reprodukcijai skirtos avytės) ir valdomos pagal sudarytą kalendorių, siekiant kuo geriau panaudoti augaliją ir paisant visų kategorijų gyvulių mitybos poreikių.

Ėriukų, iš kurių gaminamas produktas „Agneau du Périgord“, gyvenimą galima suskirstyti į du etapus: žindymo laikotarpį, kai ėriukas būna su motina, ir penėjimo laikotarpį, kai jam skiriama daug dėmesio (jis laikomas specialiai įrengtoje vietoje ir šeriamas geriausios kokybės pašarais).

Šioje specialiai skirtoje vietoje augintojas duoda ėriukams specialų racioną, kurį sudaro subalansuotas mišinys, daugiausia sudarytas iš neskaldytų arba sugrūstų grūdų ir papildytas geru miglinių ir ankštinių augalų šienu.

Šis motinos pieną papildantis pašaras palaipsniui jį pakeičia ir tampa pagrindine raciono dalimi.

Toks šėrimo metodas padeda užtikrinti darnesnį ir greitesnį „Agneau du Périgord“ ėriukų augimą.

Produktas „Agneau du Périgord“ gaminamas iš jaunų (80–180 dienų amžiaus) ir lengvų (15–21 kg svorio) ėriukų. Ėriukai pasižymi ypatingu raumeningumu, jų smulkius kaulus dengia išvystytų raumenų masė. Skerdenoje nebūna įplyšimų ar kraujosruvų. Ėriena būna šviesiai rožinės spalvos. Jos riebalai būna balti arba rausvoki kietos konsistencijos, vienodo standumo ir nealiejingi.

Priežastinis ryšys grindžiamas „Agneau du Périgord“ kokybe ir geru vardu.

Gyvulininkystės sistemos, pagal kurias šiuo metu gaminamas produktas „Agneau du Périgord“, buvo pritaikytos prie didelio teritorijos klimato sąlygų nepastovumo ir menko agronominio potencialo.

Drėgni Žaliojo Perigoro žemės sklypai, sausos kalkingos Sarla apylinkių plokštumos ir Juros periodu susiformavusios zonos gali tarnauti kaip avims laikinai ganyti tinkamos vietos. Neretai tai vienintelis būdas panaudoti šių stačiuose šlaituose esančių sunkiai prieinamų siaurų sklypelių, tradiciškai vadinamų „picadies“, skurdų dirvožemį.

Kadangi kritulių kiekis ir temperatūra Perigore labai kinta ir niekada negalima tikėtis augalams auginti tinkamos drėgmės ar šilumos, vietos žemdirbiai įprato įvairinti savo produkciją, paskirstydami riziką kelioms pagrindinėms produktų rūšims.

Toks kraštovaizdis ir tokios aplinkos sąlygos buvo palankūs mažų ir suskaidytų ūkių išlikimui. Jiems būdinga ekonominė autarchija: bandoma geriausią rezultatą pasiekti panaudojant visus turimus nuosavus agronominius ir žmogiškuosius išteklius. Čia dominuoja mišrios gyvulininkystės sistema.

Avininkystė dažnai siejama su javų auginimu: dalis grūdų panaudojama avių bandoms šerti, kita dalis – įvairiems kitiems produktams gaminti.

Nuo XX a. pradžios mėsos gamyba pakeitė vilnos gamybą ir Perigoro avių augintojai, sekdami bendrą tendenciją, pradėjo domėtis genetikos pažanga.

Tada Perigore buvo išvestos trys avių veislės: Charmoise, Berrichonne de l’Indre ir Causse du Lot. Šiuo metu šių veislių gyvulių skaičius mažėja, nes pirmenybė teikiama kitoms trims veislėms: Lacaune type viande, Blanche du Massif central ir Romane. Tačiau senosios veislės, būtent Charmoise ir Causse du Lot, per pastarąjį dešimtmetį šiek tiek atgimė.

Šių atsparių veislių gyvuliai auginami laikantis įvairius šios teritorijos ypatumus atitinkančios praktikos.

SGN „Agneau du Périgord“ ypatumus daugiausia lemia tradicinis ėriukų auginimo metodas: laikotarpis, kai ėriukas žinda pieną iš motinos tešmens, ir penėjimo etapas, kai jis šeriamas žaliaisiais pašarais ir pašarais iš neskaldytų arba sugrūstų grūdų.

Šviesią ėrienos „Agneau du Périgord“ spalvą lemia du vienas kitą papildantys gamybos veiksniai: skerdžiamų ėriukų amžius (ne daugiau kaip 180 dienų) ir žindymo laikotarpis (pieną iš motinos tešmens ėriukai žinda ne trumpiau kaip 60 dienų).

Balti (arba rausvoki) ir standūs riebalai susidaro dėl specifinio ėriukų raciono penėjimo etapu. Jo pagrindą sudaro žalieji pašarai ir papildai, gaminami iš neskaldytų arba sugrūstų grūdų.

Dėl šio pašaro papildo vartojimo penėjimo laikotarpiu „Agneau du Périgord“ ėrienoje vidiniai riebalai būna tolygiai pasiskirstę.

„Agneau du Périgord“ yra tradicinis Perigoro krašto produktas. Tai šventinis įvairiais būdais ruošiamas maisto produktas, vienas rinktinių patiekalų.

Daugelyje receptų ši ėriena užima ypatingą vietą, o kartais apibūdinama kaip „dar vienas Perigoro grynuolis“.

Nuoroda į paskelbtą produkto specifikaciją

(Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-cdf6faf7-26d4-42dd-9789-a75c4c4d5eca

---

(1)  OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

---