# Europeiska unionens C 528/2021

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 528 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 64 årgången30 december 2021 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 528

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

64 årgången30 december 2021

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | II   Meddelanden |
| | MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2021/C 528/01 | Meddelande från Kommissionen om komplettering av riktlinjerna för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser efter 2021 | 1 |
| 2021/C 528/02 | Meddelande från kommissionen – Kriterier vid bedömningen av förenligheten med den inre marknaden hos statligt stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse | 10 |
| 2021/C 528/03 | Kommissionens tillkännagivande – Reviderade RIKTLINJER – EU:s ordning för handel med elfenben | 19 |

Innehållsförteckning

Sida

II   Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2021/C 528/01

Meddelande från Kommissionen om komplettering av riktlinjerna för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser efter 2021

1

2021/C 528/02

Meddelande från kommissionen – Kriterier vid bedömningen av förenligheten med den inre marknaden hos statligt stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse

10

2021/C 528/03

Kommissionens tillkännagivande – Reviderade RIKTLINJER – EU:s ordning för handel med elfenben

19

---

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2021/C 528/04 | Eurons växelkurs — 29 december 2021 | 36 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2021/C 528/04

Eurons växelkurs — 29 december 2021

36

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

II Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 30.12.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 528/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.12.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 528/1

---

Meddelande från Kommissionen om komplettering av riktlinjerna för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser efter 2021

(2021/C 528/01)

Meddelande från kommissionen av den 21 september 2020 – Riktlinjer för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser efter 2021 (1) ska kompletterats på följande sätt:

| 1) | I punkt 15.15 ska siffran ”80” införas i stället för ”[...]”, och två stycken läggs till, så att denna definition får följande lydelse:






  ”15. | | reservriktmärke för elförbrukning: 80 % av den faktiska elförbrukningen, fastställt genom ett kommissionsbeslut tillsammans med effektivitetsriktmärkena för elförbrukning. Det motsvarar de genomsnittliga insatser för att minska utsläppen som framtvingas av tillämpningen av effektivitetsriktmärkena för elförbrukning (riktmärke för elförbrukning/genomsnitt för elförbrukning). Det tillämpas på alla produkter som faller inom de stödberättigade sektorerna men för vilka inget effektivitetsriktmärke för elförbrukning har fastställts.
  Reservriktmärket för elförbrukning ska sänkas (från år t = 2022) med 1,09 % på årsbasis, i enlighet med den formel som fastställs i bilaga II under ”Uppdaterade effektivitetsriktmärken för vissa produkter som avses i bilaga I”. |
| --- | --- | --- |

1)

I punkt 15.15 ska siffran ”80” införas i stället för ”[...]”, och två stycken läggs till, så att denna definition får följande lydelse:

”15.

| reservriktmärke för elförbrukning: 80 % av den faktiska elförbrukningen, fastställt genom ett kommissionsbeslut tillsammans med effektivitetsriktmärkena för elförbrukning. Det motsvarar de genomsnittliga insatser för att minska utsläppen som framtvingas av tillämpningen av effektivitetsriktmärkena för elförbrukning (riktmärke för elförbrukning/genomsnitt för elförbrukning). Det tillämpas på alla produkter som faller inom de stödberättigade sektorerna men för vilka inget effektivitetsriktmärke för elförbrukning har fastställts.

Reservriktmärket för elförbrukning ska sänkas (från år t = 2022) med 1,09 % på årsbasis, i enlighet med den formel som fastställs i bilaga II under ”Uppdaterade effektivitetsriktmärken för vissa produkter som avses i bilaga I”.

| 2) | I punkt 28 b kompletteras beskrivningen av den faktor Ct som används i formeln, så att den punkten får följande lydelse:






  ”b) | Om de effektivitetsriktmärken för elförbrukning som förtecknas i bilaga II inte är tillämpliga på de produkter som stödmottagaren tillverkar, motsvarar det högsta stödet per anläggning för kostnader som uppstått år t följande:
  Amaxt = Ai × Ct × Pt-1 × EF × AECt

  I denna formel är Ai stödnivån år t, uttryckt som en delmängd (t.ex. 0,75), Ct är den tillämpliga koldioxidutsläppsfaktorn eller marknadsbaserade koldioxidutsläppsfaktorn (tCO2/MWh) (år t), Pt-1 är forwardpriset år t-1 (EUR/tCO2), EF är det reservriktmärke för elförbrukning som definieras i 15.15, och AEC är den faktiska elförbrukningen (MWh) år t.” |
| --- | --- | --- |

2)

I punkt 28 b kompletteras beskrivningen av den faktor Ct som används i formeln, så att den punkten får följande lydelse:

”b)

Om de effektivitetsriktmärken för elförbrukning som förtecknas i bilaga II inte är tillämpliga på de produkter som stödmottagaren tillverkar, motsvarar det högsta stödet per anläggning för kostnader som uppstått år t följande:

Amaxt = Ai × Ct × Pt-1 × EF × AECt

I denna formel är Ai stödnivån år t, uttryckt som en delmängd (t.ex. 0,75), Ct är den tillämpliga koldioxidutsläppsfaktorn eller marknadsbaserade koldioxidutsläppsfaktorn (tCO2/MWh) (år t), Pt-1 är forwardpriset år t-1 (EUR/tCO2), EF är det reservriktmärke för elförbrukning som definieras i 15.15, och AEC är den faktiska elförbrukningen (MWh) år t.”

| 3) | I tabellen i bilaga I ska beskrivningen av den sektor som omfattas av Nace-kod 20.16.40.15 kompletteras så att beskrivningen får följande lydelse:
  ”Polyetylenglykoler och andra polyeteralkoholer, i obearbetad form” |
| --- | --- |

3)

I tabellen i bilaga I ska beskrivningen av den sektor som omfattas av Nace-kod 20.16.40.15 kompletteras så att beskrivningen får följande lydelse:

”Polyetylenglykoler och andra polyeteralkoholer, i obearbetad form”

| 4) | Följande bilaga ska läggas till som bilaga II:


  ”BILAGA II
  Effektivitetsriktmärken för elförbrukning och årliga minskningssatser för produkter som avses i bilaga I






  — | Effektivitetsriktmärken för elförbrukning för produkter som avses i bilaga I med utbytbarhet mellan bränsle och el


  Produkter för vilka utbytbarhet mellan bränsle och el har fastställts i avsnitt 2 i bilaga I till delegerad förordning (EU) 2019/331.
  I bilaga I till delegerad förordning (EU) 2019/331 fastställs att det för vissa produkter finns utbytbarhet mellan bränsle och el. För dessa produkter är det inte lämpligt att ställa upp ett riktmärke på grundval av antalet MWh/t för produkten. Utgångspunkten är i stället de specifika utsläpp av växthusgaser som kan härledas för de direkta utsläppen. För dessa produkter bestämdes produktriktmärkena på grundval av summan av de direkta utsläppen (från energi- och processutsläpp) samt indirekta utsläpp till följd av användningen av den utbytbara delen av elen.
  I dessa fall ska faktorn ’E’ i formeln för beräkningen av den högsta tillåtna stödnivå som avses i punkt 28 a i dessa riktlinjer ersättas med nedanstående term som omvandlar ett produktriktmärke enligt delegerad förordning (EU) 2019/331 till ett effektivitetsriktmärke för elförbrukning på grundval av en genomsnittlig europeisk faktor för utsläppsintensitet på 0,376 tCO2/MWh:
  Befintligt produktriktmärke från avsnitt 2 i bilagan till förordning 2021/447 (i tCO2/t) × andel relevanta indirekta utsläpp under referensperioden (%)/0,376 (tCO2/MWh).
  De effektivitetsriktmärken som ska användas för perioden 2021–2025 för produkter för vilka bränsle och el är utbytbara finns i förordning (EU) 2021/447 av den 12 mars 2021 om fastställande av reviderade riktmärkesvärden för gratis tilldelning av utsläppsrätter för perioden 2021–2025 i enlighet med artikel 10a.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- | --- |

4)

Följande bilaga ska läggas till som bilaga II:

”BILAGA II

Effektivitetsriktmärken för elförbrukning och årliga minskningssatser för produkter som avses i bilaga I

—

Effektivitetsriktmärken för elförbrukning för produkter som avses i bilaga I med utbytbarhet mellan bränsle och el

Produkter för vilka utbytbarhet mellan bränsle och el har fastställts i avsnitt 2 i bilaga I till delegerad förordning (EU) 2019/331.

I bilaga I till delegerad förordning (EU) 2019/331 fastställs att det för vissa produkter finns utbytbarhet mellan bränsle och el. För dessa produkter är det inte lämpligt att ställa upp ett riktmärke på grundval av antalet MWh/t för produkten. Utgångspunkten är i stället de specifika utsläpp av växthusgaser som kan härledas för de direkta utsläppen. För dessa produkter bestämdes produktriktmärkena på grundval av summan av de direkta utsläppen (från energi- och processutsläpp) samt indirekta utsläpp till följd av användningen av den utbytbara delen av elen.

I dessa fall ska faktorn ’E’ i formeln för beräkningen av den högsta tillåtna stödnivå som avses i punkt 28 a i dessa riktlinjer ersättas med nedanstående term som omvandlar ett produktriktmärke enligt delegerad förordning (EU) 2019/331 till ett effektivitetsriktmärke för elförbrukning på grundval av en genomsnittlig europeisk faktor för utsläppsintensitet på 0,376 tCO2/MWh:

Befintligt produktriktmärke från avsnitt 2 i bilagan till förordning 2021/447 (i tCO2/t) × andel relevanta indirekta utsläpp under referensperioden (%)/0,376 (tCO2/MWh).

De effektivitetsriktmärken som ska användas för perioden 2021–2025 för produkter för vilka bränsle och el är utbytbara finns i förordning (EU) 2021/447 av den 12 mars 2021 om fastställande av reviderade riktmärkesvärden för gratis tilldelning av utsläppsrätter för perioden 2021–2025 i enlighet med artikel 10a.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG.

| — | Effektivitetsriktmärken för produkter som avses i bilaga I som inte förtecknas i tabell 1 i denna bilaga


  Reservriktmärket för elförbrukning som definieras i artikel 15.15 i dessa riktlinjer är tillämpligt på alla stödberättigande produkter som avses i bilaga I för vilka inget effektivitetsriktmärke för elförbrukning har fastställts. |
| --- | --- |

—

Effektivitetsriktmärken för produkter som avses i bilaga I som inte förtecknas i tabell 1 i denna bilaga

Reservriktmärket för elförbrukning som definieras i artikel 15.15 i dessa riktlinjer är tillämpligt på alla stödberättigande produkter som avses i bilaga I för vilka inget effektivitetsriktmärke för elförbrukning har fastställts.

| — | Uppdaterade effektivitetsriktmärken för vissa produkter som avses i bilaga I


  I tabell 1 förtecknas de riktmärkesvärden som ska användas som utgångspunkt för att fastställa det tillämpliga effektivitetsriktmärket för ett visst år, med beaktande av den årliga minskningssatsen.
  Denna årliga minskningssats beskriver hur mycket riktmärkena automatiskt kommer att sänkas varje år. Om annat inte anges i tabell 1 ska alla effektivitetsriktmärken (inklusive reservriktmärket för elförbrukning) sänkas (från och med år t = 2022) med 1,09 % på årsbasis enligt följande formel:
  Tillämpligt effektivitetsriktmärke (år t) = riktmärkesvärde 2021 * (1 + årlig minskningssats) ^ (år t – 2021) |
| --- | --- |

—

Uppdaterade effektivitetsriktmärken för vissa produkter som avses i bilaga I

I tabell 1 förtecknas de riktmärkesvärden som ska användas som utgångspunkt för att fastställa det tillämpliga effektivitetsriktmärket för ett visst år, med beaktande av den årliga minskningssatsen.

Denna årliga minskningssats beskriver hur mycket riktmärkena automatiskt kommer att sänkas varje år. Om annat inte anges i tabell 1 ska alla effektivitetsriktmärken (inklusive reservriktmärket för elförbrukning) sänkas (från och med år t = 2022) med 1,09 % på årsbasis enligt följande formel:

Tillämpligt effektivitetsriktmärke (år t) = riktmärkesvärde 2021 * (1 + årlig minskningssats) ^ (år t – 2021)

Tabell 1

Effektivitetsriktmärken för elförbrukning för vissa produkter som avses i bilaga I

| NACE4 | Produktriktmärke | Riktmärkesvärde 2021 | Riktmärkesenhet | Produktionsenhet | Årlig minskningssats [%] | Produktdefinition | Processer som omfattas av produktriktmärke | Relevant Prodcom-kod | Beskrivning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.11 | Kemisk massa av ved | 0,904 | MWh/t 90 % sdt | Ton kemisk trämassa | 1,09 | Dissolvingmassa av ved | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till framställning av kemisk massa, inklusive torkning, tvättning och sållning samt blekning | 17.11.11.00 | Dissolvingmassa av ved |
| 17.11 | Kemisk massa av ved | 0,329 | MWh/t 90 % sdt | Ton kemisk trämassa | 1,09 | Sodamassa och sulfatmassa, av ved, med undantag av dissolvingmassa | 17.11.12.00 | Sodamassa och sulfatmassa, av ved, med undantag av dissolvingmassa |
| 17.11 | Kemisk massa av ved | 0,443 | MWh/t 90 % sdt | Ton kemisk trämassa | 1,09 | Sulfitmassa av ved, med undantag av dissolvingmassa | 17.11.13.00 | Sulfitmassa av ved, med undantag av dissolvingmassa |
| 17.11 | Halvkemisk massa av ved | 0,443 | MWh/t 90 % sdt | Ton halvkemisk massa av ved | 1,09 | Halvkemisk massa av ved | 17.11.14.00 | Mekanisk massa av ved; halvkemisk massa av ved; massa av andra fibrösa cellulosamaterial än ved |
| 17.11 | Mekanisk massa | Reservmetod | 1,09 | Mekanisk massa | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av mekanisk massa, inklusive träbehandling, raffinering, tvättning, blekning, värmeåtervinning |
| 17.11 | Returpapper | 0,260 | MWh/t 90 % sdt | Ton returpapper | 1,09 | Returpapper | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till framställning av returpapper, inklusive förtjockning och dispersion samt blekning. |
| 17.11 | Avsvärtat returpapper | 0,390 | MWh/t 90 % sdt | Ton avsvärtat returpapper | 1,09 | Avsvärtat returpapper |
| 17.12 | Tidningspapper | 0,801 | MWh/t produkt | Ton tidningspapper | 1,09 | Tidningspapper | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till papperstillverkning, inklusive raffinering, pressning och termisk torkning | 17.12.11.00 | Tidningspapper |
| 17.12 | Obestruket finpapper | 0,645 | MWh/t produkt | Ton obestruket finpapper | 1,09 | Obestruket finpapper | 17.12.12.00
  17.12.13.00
  17.12.14.10
  17.12.14.35
  17.12.14.39
  17.12.14.50
  17.12.14.70 | Obestruket finpapper |
| 17.12 | Bestruket finpapper | 0,538 | MWh/t produkt | Ton bestruket finpapper | 1,09 | Bestruket finpapper | 17.12.73.35
  17.12.73.37
  17.12.73.60
  17.12.73.75
  17.12.73.79
  17.12.76.00 | Bestruket finpapper |
| 17.12 | Mjukpapper | 0,925 | MWh/t produkt | Ton mjukpapper | 1,09 | Mjukpapper | 17.12.20.30
  17.12.20.55
  17.12.20.57
  17.12.20.90 | Mjukpapper |
| 17.12 | Testliner och fluting | 0,260 | MWh/t produkt | Ton papper | 1,09 | Testliner och fluting | 17.12.33.00
  17.12.34.00
  17.12.35.20
  17.12.35.40 | Testliner och fluting |
| 17.12 | Obestruken kartong | 0,268 | MWh/t produkt | Ton kartong | 1,09 | Obestruken kartong | 17.12.31.00
  17.12.32.00
  17.12.42.60
  17.12.42.80
  17.12.51.10
  17.12.59.10 | Obestruken kartong |
| 17.12 | Bestruken kartong | 0,403 | MWh/t produkt | Ton kartong | 1,09 | Bestruken kartong | 17.12.75.00
  17.12.77.55
  17.12.77.59
  17.12.78.20
  17.12.78.50
  17.12.79.53
  17.12.79.55 | Bestruken kartong |
| 20.13 | Svavelsyra | 0,056 | MWh/t produkt | Ton svavelsyra | 1,09 | Svavelsyra; oleum (rykande svavelsyra) | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av svavelsyra | 20.13.24.34 | Svavelsyra; oleum (rykande svavelsyra) |
| 20.13 | Klor | 1,846 | MWh/t produkt | Ton klor | 1,09 | Klor | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till elektrolysenheten, inbegripet hjälputrustning | 20.13.21.11 | Klor |
| 20.13 | Kisel | 11,87 | MWh/t produkt | Ton kisel | 1,09 | Kisel annan än sådan som innehåller minst 99,99 viktprocent kisel | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av kisel | 20.13.21.70 | Kisel annan än sådan som innehåller minst 99,99 viktprocent kisel |
| 20.13 | Kisel | 60 | MWh/t produkt | Ton kisel | 1,09 | Kisel som innehåller minst 99,99 viktprocent kisel | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till ugnen, inbegripet hjälputrustning | 20.13.21.60 | Kisel som innehåller minst 99,99 viktprocent kisel |
| 20.13 | Kiselkarbid | 6,2 | MWh/t produkt | Ton kiselkarbid | 1,09 | Kisel Kiselkarbid (karborundum), även inte kemiskt definierad | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av kiselkarbid | 20.13.64.10 | Kisel Kiselkarbid (karborundum), även inte kemiskt definierad |
| 24.10 | Syrgasblåst stål | 0,03385 | MWh/t produkt | Ton råstål (gjutet) | 0,60 | Råstål: olegerat stål erhållet genom andra processer än i elektrougn | Sekundär metallurgi, förvärmning av eldfasta material, hjälpprocesser och gjutanläggningar fram till avskärning av råstålsprodukter | 24.10.T1.22 | Råstål: olegerat stål erhållet genom andra processer än i elektrougn |
| 24.10 | Råstål: legerat stål, ej rostfritt, erhållet genom andra processer än i elektrougn | 24.10.T1.32 | Råstål: legerat stål, ej rostfritt, erhållet genom andra processer än i elektrougn |
| 24.10 | Råstål: rostfritt och värmebeständigt stål erhållet genom andra processer än i elektrougn | 24.12.T1.42 | Råstål: rostfritt och värmebeständigt stål erhållet genom andra processer än i elektrougn |
| 24.10 | Ferromangan | 2,2 | MWh/t produkt | Ferromangan innehållande mer än 2 viktprocent kol | 2,03 | Ferromangan, innehållande mer än 2 viktprocent kol, med kornstorlek på högst 5 mm och innehållande mer än 65 viktprocent mangan | | 24.10.12.10 | Ferromangan, innehållande mer än 2 viktprocent kol, med kornstorlek på högst 5 mm och innehållande mer än 65 viktprocent mangan |
| 24.10 | Ferromangan innehållande mer än 2 viktprocent kol | Annan ferromangan, innehållande mer än 2 viktprocent kol (utom ferromangan med kornstorlek på högst 5 mm och innehållande mer än 65 viktprocent mangan) | | 24.10.12.20 | Annan ferromangan, innehållande mer än 2 viktprocent kol (utom ferromangan med kornstorlek på högst 5 mm och innehållande mer än 65 viktprocent mangan) |
| 24.10 | Ferromangan | 1,4 | MWh/t produkt | Ferromangan innehållande högst 2 viktprocent kol | 1,09 | Annan ferromangan, innehållande högst 2 viktprocent kol | | 24.10.12.25 | Annan ferromangan, innehållande högst 2 viktprocent kol |
| 24.10 | Ferrokisel (kiseljärn) | 8,54 | MWh/t produkt | Ferrokisel innehållande mer än 55 viktprocent kisel | 1,09 | Ferrokisel innehållande mer än 55 viktprocent kisel | | 24.10.12.35 | Ferrokisel innehållande mer än 55 viktprocent kisel |
| 24.10 | Ferrokisel (kiseljärn) | Reservmetod | 1,09 | | | 24.10.12.36 | Ferrokisel, innehållande högst 55 viktprocent kisel och minst 4 men högst 10 viktprocent magnesium |
| 24.10 | Ferronickel | 9,28 | MWh/t produkt | Ferronickel | 1,09 | Ferronickel | | 24.10.12.40 | Ferronickel |
| 24.10 | Ferrokiselmangan | 3,419 | MWh/t produkt | Ferrokiselmangan | 1,12 | Ferrokiselmangan | | 24.10.12.45 | Ferrokiselmangan |
| 24.42 | Primäraluminium | 13,90 | MWh/t produkt | Obearbetat olegerat aluminium | 0,25 | Obearbetat olegerat aluminium från elektrolys | Obearbetat olegerat aluminium från elektrolys, inklusive föroreningsbegränsande anordningar, hjälpprocesser och gjuthus; detta inbegriper även anodanläggningar (prebake-anoder). Om anoder tillhandahålls från en fristående anläggning i EU bör den anläggningen inte kompenseras. Om anoder produceras utanför EU kan en korrigering tillämpas. | 24.42.11.30 | Obearbetat olegerat aluminium (utom pulver och fjäll) |
| 24.42.11.53 | Obearbetat aluminium, primära aluminiumlegeringar (utom pulver och fjäll av aluminium) |
| 24.42.11.54 | Obearbetade aluminiumlegeringar (utom pulver och fjäll av aluminium) |
| 24.42 | Aluminiumoxid (raffinering) | 0,20 | MWh/t produkt | Aluminiumoxid | 1,11 | | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av aluminiumoxid | 24.42.12.00 | Aluminiumoxid (ej konstgjord korund) |
| 24.43 | Zinkelektrolys | 3,994 | MWh/t produkt | zink | 0,01 | Obearbetad zink | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till zinkelektrolysenheten, inbegripet hjälputrustning | 24.43.12.30 | Obearbetad zink, olegerad (ej stoft, pulver och fjäll av zink) |
| 24.43.12.50 | Obearbetad zink, zinklegeringar (ej stoft, pulver och fjäll av zink) |
| 24.44 | Obearbetad raffinerad koppar | 0,31 | MWh/t produkt | Katodkoppar | 1,09 | Katodkoppar | Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till den elektrolytiska raffineringsprocessen, inklusive anodframställning på plats där så är lämpligt. | 24.44.13.30 | Raffinerad koppar i obearbetad form (utom valsade, strängpressade eller smidda sintrade varor)” |

NACE4

Produktriktmärke

Riktmärkesvärde 2021

Riktmärkesenhet

Produktionsenhet

Årlig minskningssats [%]

Produktdefinition

Processer som omfattas av produktriktmärke

Relevant Prodcom-kod

Beskrivning

17.11

Kemisk massa av ved

0,904

MWh/t 90 % sdt

Ton kemisk trämassa

1,09

Dissolvingmassa av ved

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till framställning av kemisk massa, inklusive torkning, tvättning och sållning samt blekning

17.11.11.00

Dissolvingmassa av ved

17.11

Kemisk massa av ved

0,329

MWh/t 90 % sdt

Ton kemisk trämassa

1,09

Sodamassa och sulfatmassa, av ved, med undantag av dissolvingmassa

17.11.12.00

Sodamassa och sulfatmassa, av ved, med undantag av dissolvingmassa

17.11

Kemisk massa av ved

0,443

MWh/t 90 % sdt

Ton kemisk trämassa

1,09

Sulfitmassa av ved, med undantag av dissolvingmassa

17.11.13.00

Sulfitmassa av ved, med undantag av dissolvingmassa

17.11

Halvkemisk massa av ved

0,443

MWh/t 90 % sdt

Ton halvkemisk massa av ved

1,09

Halvkemisk massa av ved

17.11.14.00

Mekanisk massa av ved; halvkemisk massa av ved; massa av andra fibrösa cellulosamaterial än ved

17.11

Mekanisk massa

Reservmetod

1,09

Mekanisk massa

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av mekanisk massa, inklusive träbehandling, raffinering, tvättning, blekning, värmeåtervinning

17.11

Returpapper

0,260

MWh/t 90 % sdt

Ton returpapper

1,09

Returpapper

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till framställning av returpapper, inklusive förtjockning och dispersion samt blekning.

17.11

Avsvärtat returpapper

0,390

MWh/t 90 % sdt

Ton avsvärtat returpapper

1,09

Avsvärtat returpapper

17.12

Tidningspapper

0,801

MWh/t produkt

Ton tidningspapper

1,09

Tidningspapper

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till papperstillverkning, inklusive raffinering, pressning och termisk torkning

17.12.11.00

Tidningspapper

17.12

Obestruket finpapper

0,645

MWh/t produkt

Ton obestruket finpapper

1,09

Obestruket finpapper

17.12.12.00

17.12.13.00

17.12.14.10

17.12.14.35

17.12.14.39

17.12.14.50

17.12.14.70

Obestruket finpapper

17.12

Bestruket finpapper

0,538

MWh/t produkt

Ton bestruket finpapper

1,09

Bestruket finpapper

17.12.73.35

17.12.73.37

17.12.73.60

17.12.73.75

17.12.73.79

17.12.76.00

Bestruket finpapper

17.12

Mjukpapper

0,925

MWh/t produkt

Ton mjukpapper

1,09

Mjukpapper

17.12.20.30

17.12.20.55

17.12.20.57

17.12.20.90

Mjukpapper

17.12

Testliner och fluting

0,260

MWh/t produkt

Ton papper

1,09

Testliner och fluting

17.12.33.00

17.12.34.00

17.12.35.20

17.12.35.40

Testliner och fluting

17.12

Obestruken kartong

0,268

MWh/t produkt

Ton kartong

1,09

Obestruken kartong

17.12.31.00

17.12.32.00

17.12.42.60

17.12.42.80

17.12.51.10

17.12.59.10

Obestruken kartong

17.12

Bestruken kartong

0,403

MWh/t produkt

Ton kartong

1,09

Bestruken kartong

17.12.75.00

17.12.77.55

17.12.77.59

17.12.78.20

17.12.78.50

17.12.79.53

17.12.79.55

Bestruken kartong

20.13

Svavelsyra

0,056

MWh/t produkt

Ton svavelsyra

1,09

Svavelsyra; oleum (rykande svavelsyra)

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av svavelsyra

20.13.24.34

Svavelsyra; oleum (rykande svavelsyra)

20.13

Klor

1,846

MWh/t produkt

Ton klor

1,09

Klor

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till elektrolysenheten, inbegripet hjälputrustning

20.13.21.11

Klor

20.13

Kisel

11,87

MWh/t produkt

Ton kisel

1,09

Kisel annan än sådan som innehåller minst 99,99 viktprocent kisel

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av kisel

20.13.21.70

Kisel annan än sådan som innehåller minst 99,99 viktprocent kisel

20.13

Kisel

60

MWh/t produkt

Ton kisel

1,09

Kisel som innehåller minst 99,99 viktprocent kisel

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till ugnen, inbegripet hjälputrustning

20.13.21.60

Kisel som innehåller minst 99,99 viktprocent kisel

20.13

Kiselkarbid

6,2

MWh/t produkt

Ton kiselkarbid

1,09

Kisel Kiselkarbid (karborundum), även inte kemiskt definierad

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av kiselkarbid

20.13.64.10

Kisel Kiselkarbid (karborundum), även inte kemiskt definierad

24.10

Syrgasblåst stål

0,03385

MWh/t produkt

Ton råstål (gjutet)

0,60

Råstål: olegerat stål erhållet genom andra processer än i elektrougn

Sekundär metallurgi, förvärmning av eldfasta material, hjälpprocesser och gjutanläggningar fram till avskärning av råstålsprodukter

24.10.T1.22

Råstål: olegerat stål erhållet genom andra processer än i elektrougn

24.10

Råstål: legerat stål, ej rostfritt, erhållet genom andra processer än i elektrougn

24.10.T1.32

Råstål: legerat stål, ej rostfritt, erhållet genom andra processer än i elektrougn

24.10

Råstål: rostfritt och värmebeständigt stål erhållet genom andra processer än i elektrougn

24.12.T1.42

Råstål: rostfritt och värmebeständigt stål erhållet genom andra processer än i elektrougn

24.10

Ferromangan

2,2

MWh/t produkt

Ferromangan innehållande mer än 2 viktprocent kol

2,03

Ferromangan, innehållande mer än 2 viktprocent kol, med kornstorlek på högst 5 mm och innehållande mer än 65 viktprocent mangan

24.10.12.10

Ferromangan, innehållande mer än 2 viktprocent kol, med kornstorlek på högst 5 mm och innehållande mer än 65 viktprocent mangan

24.10

Ferromangan innehållande mer än 2 viktprocent kol

Annan ferromangan, innehållande mer än 2 viktprocent kol (utom ferromangan med kornstorlek på högst 5 mm och innehållande mer än 65 viktprocent mangan)

24.10.12.20

Annan ferromangan, innehållande mer än 2 viktprocent kol (utom ferromangan med kornstorlek på högst 5 mm och innehållande mer än 65 viktprocent mangan)

24.10

Ferromangan

1,4

MWh/t produkt

Ferromangan innehållande högst 2 viktprocent kol

1,09

Annan ferromangan, innehållande högst 2 viktprocent kol

24.10.12.25

Annan ferromangan, innehållande högst 2 viktprocent kol

24.10

Ferrokisel (kiseljärn)

8,54

MWh/t produkt

Ferrokisel innehållande mer än 55 viktprocent kisel

1,09

Ferrokisel innehållande mer än 55 viktprocent kisel

24.10.12.35

Ferrokisel innehållande mer än 55 viktprocent kisel

24.10

Ferrokisel (kiseljärn)

Reservmetod

1,09

24.10.12.36

Ferrokisel, innehållande högst 55 viktprocent kisel och minst 4 men högst 10 viktprocent magnesium

24.10

Ferronickel

9,28

MWh/t produkt

Ferronickel

1,09

Ferronickel

24.10.12.40

Ferronickel

24.10

Ferrokiselmangan

3,419

MWh/t produkt

Ferrokiselmangan

1,12

Ferrokiselmangan

24.10.12.45

Ferrokiselmangan

24.42

Primäraluminium

13,90

MWh/t produkt

Obearbetat olegerat aluminium

0,25

Obearbetat olegerat aluminium från elektrolys

Obearbetat olegerat aluminium från elektrolys, inklusive föroreningsbegränsande anordningar, hjälpprocesser och gjuthus; detta inbegriper även anodanläggningar (prebake-anoder). Om anoder tillhandahålls från en fristående anläggning i EU bör den anläggningen inte kompenseras. Om anoder produceras utanför EU kan en korrigering tillämpas.

24.42.11.30

Obearbetat olegerat aluminium (utom pulver och fjäll)

24.42.11.53

Obearbetat aluminium, primära aluminiumlegeringar (utom pulver och fjäll av aluminium)

24.42.11.54

Obearbetade aluminiumlegeringar (utom pulver och fjäll av aluminium)

24.42

Aluminiumoxid (raffinering)

0,20

MWh/t produkt

Aluminiumoxid

1,11

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till produktion av aluminiumoxid

24.42.12.00

Aluminiumoxid (ej konstgjord korund)

24.43

Zinkelektrolys

3,994

MWh/t produkt

zink

0,01

Obearbetad zink

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till zinkelektrolysenheten, inbegripet hjälputrustning

24.43.12.30

Obearbetad zink, olegerad (ej stoft, pulver och fjäll av zink)

24.43.12.50

Obearbetad zink, zinklegeringar (ej stoft, pulver och fjäll av zink)

24.44

Obearbetad raffinerad koppar

0,31

MWh/t produkt

Katodkoppar

1,09

Katodkoppar

Alla processer som är direkt eller indirekt kopplade till den elektrolytiska raffineringsprocessen, inklusive anodframställning på plats där så är lämpligt.

24.44.13.30

Raffinerad koppar i obearbetad form (utom valsade, strängpressade eller smidda sintrade varor)”

| 5) | i bilaga III ska de numeriska uppgifterna föras in i tabellens tredje kolumn, så att den bilagan får följande lydelse:


  ”BILAGA III
  Maximala regionala koldioxidutsläppsfaktorer i olika geografiska områden (tCO2/MWh)







  Områden | | Tillämplig koldioxidutsläppsfaktor |
| --- | --- | --- | --- |
| Adriatiska regionen | Kroatien, Slovenien | 0,69 |
| Iberiska regionen | Spanien, Portugal | 0,53 |
| Östersjöregionen | Lettland, Litauen och Estland | 0,75 |
| Regionen Centrala Västeuropa | Österrike, Tyskland och Luxemburg | 0,72 |
| Norden | Sverige, Finland | 0,58 |
| Tjeckien, Slovakien | Tjeckien, Slovakien | 0,85 |
| Belgien | | 0,36 |
| Bulgarien | | 0,98 |
| Danmark | | 0,52 |
| Irland | | 0,49 |
| Grekland | | 0,73 |
| Frankrike | | 0,44 |
| Italien | | 0,46 |
| Cypern | | 0,70 |
| Ungern | | 0,58 |
| Malta | | 0,40 |
| Nederländerna | | 0,45 |
| Polen | | 0,81 |
| Rumänien | | 0,96 |

5)

i bilaga III ska de numeriska uppgifterna föras in i tabellens tredje kolumn, så att den bilagan får följande lydelse:

”BILAGA III

Maximala regionala koldioxidutsläppsfaktorer i olika geografiska områden (tCO2/MWh)

Områden

Tillämplig koldioxidutsläppsfaktor

Adriatiska regionen

Kroatien, Slovenien

0,69

Iberiska regionen

Spanien, Portugal

0,53

Östersjöregionen

Lettland, Litauen och Estland

0,75

Regionen Centrala Västeuropa

Österrike, Tyskland och Luxemburg

0,72

Norden

Sverige, Finland

0,58

Tjeckien, Slovakien

Tjeckien, Slovakien

0,85

Belgien

0,36

Bulgarien

0,98

Danmark

0,52

Irland

0,49

Grekland

0,73

Frankrike

0,44

Italien

0,46

Cypern

0,70

Ungern

0,58

Malta

0,40

Nederländerna

0,45

Polen

0,81

Rumänien

0,96

---

(1)  EUT C 317, 25.9.2020, s. 5.

1

---

| 30.12.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 528/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.12.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 528/10

---

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN

Kriterier vid bedömningen av förenligheten med den inre marknaden hos statligt stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse

(2021/C 528/02)

1.   INLEDNING

| 1. | Detta meddelande innehåller riktlinjer för bedömning av offentlig finansiering av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse enligt unionens regler om statligt stöd. |
| --- | --- |

1.

Detta meddelande innehåller riktlinjer för bedömning av offentlig finansiering av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse enligt unionens regler om statligt stöd.

| 2. | Viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan ge ett mycket viktigt bidrag till hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning, konkurrenskraft och motståndskraft för industrin och ekonomin i unionen och stärka unionens öppna strategiska oberoende genom att möjliggöra banbrytande innovations- och infrastrukturprojekt genom gränsöverskridande samarbete och med positiva spridningseffekter på den inre marknaden och samhället som helhet. |
| --- | --- |

2.

Viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan ge ett mycket viktigt bidrag till hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning, konkurrenskraft och motståndskraft för industrin och ekonomin i unionen och stärka unionens öppna strategiska oberoende genom att möjliggöra banbrytande innovations- och infrastrukturprojekt genom gränsöverskridande samarbete och med positiva spridningseffekter på den inre marknaden och samhället som helhet.

| 3. | De viktiga projekten gör det möjligt att samla kunskap, expertis, finansiella medel och ekonomiska aktörer i hela unionen i syfte att hantera allvarliga marknadsmisslyckanden, systemfel eller samhällsutmaningar som inte kan åtgärdas på annat sätt. De är utformade för att länka ihop den offentliga och den privata sektorn för att genomföra storskaliga projekt som ger betydande fördelar för unionen och dess medborgare. |
| --- | --- |

3.

De viktiga projekten gör det möjligt att samla kunskap, expertis, finansiella medel och ekonomiska aktörer i hela unionen i syfte att hantera allvarliga marknadsmisslyckanden, systemfel eller samhällsutmaningar som inte kan åtgärdas på annat sätt. De är utformade för att länka ihop den offentliga och den privata sektorn för att genomföra storskaliga projekt som ger betydande fördelar för unionen och dess medborgare.

| 4. | Viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan ligga till grund för alla strategier och åtgärder som ska uppnå gemensamma europeiska mål, särskilt den europeiska gröna given (1), den digitala strategin (2), Europas digitala decennium (3), den nya industristrategin för EU (4) och dess uppdatering (5), EU-strategin för data (6) och Next Generation EU (7). Viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan också bidra till en hållbar återhämtning efter allvarliga ekonomiska störningar såsom de som orsakas av covid-19-pandemin och stödja insatser för att stärka unionens sociala och ekonomiska motståndskraft. |
| --- | --- |

4.

Viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan ligga till grund för alla strategier och åtgärder som ska uppnå gemensamma europeiska mål, särskilt den europeiska gröna given (1), den digitala strategin (2), Europas digitala decennium (3), den nya industristrategin för EU (4) och dess uppdatering (5), EU-strategin för data (6) och Next Generation EU (7). Viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan också bidra till en hållbar återhämtning efter allvarliga ekonomiska störningar såsom de som orsakas av covid-19-pandemin och stödja insatser för att stärka unionens sociala och ekonomiska motståndskraft.

| 5. | Med beaktande av uppdateringen av industristrategin och strategin för små och medelstora företag (8) är det viktigt att små och medelstora företag och nystartade företag kan delta i viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse och dra nytta av dem. Kommissionen kommer i sin bedömning att ta hänsyn till omständigheter under vilka det är mindre sannolikt att det anmälda stödet otillbörligt kommer att snedvrida konkurrensen, till exempel på grund av dess storlek. |
| --- | --- |

5.

Med beaktande av uppdateringen av industristrategin och strategin för små och medelstora företag (8) är det viktigt att små och medelstora företag och nystartade företag kan delta i viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse och dra nytta av dem. Kommissionen kommer i sin bedömning att ta hänsyn till omständigheter under vilka det är mindre sannolikt att det anmälda stödet otillbörligt kommer att snedvrida konkurrensen, till exempel på grund av dess storlek.

| 6. | Genomförandet av de viktiga projekten kräver ofta ett betydande deltagande från de offentliga myndigheterna när marknaden annars inte skulle finansiera sådana projekt. I detta meddelande fastställs de regler som gäller när offentlig finansiering av sådana projekt utgör statligt stöd, för att statligt stöd till viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse ska anses vara förenligt med den inre marknaden. Reglerna syftar särskilt till att säkerställa att sådant stöd inte i onödan påverkar handelsvillkoren mellan medlemsstaterna och att begränsa effekterna av sådant stöd på handel och konkurrens till vad som är absolut nödvändigt. |
| --- | --- |

6.

Genomförandet av de viktiga projekten kräver ofta ett betydande deltagande från de offentliga myndigheterna när marknaden annars inte skulle finansiera sådana projekt. I detta meddelande fastställs de regler som gäller när offentlig finansiering av sådana projekt utgör statligt stöd, för att statligt stöd till viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse ska anses vara förenligt med den inre marknaden. Reglerna syftar särskilt till att säkerställa att sådant stöd inte i onödan påverkar handelsvillkoren mellan medlemsstaterna och att begränsa effekterna av sådant stöd på handel och konkurrens till vad som är absolut nödvändigt.

| 7. | I artikel 107.3 b i EUF-fördraget föreskrivs att stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan anses vara förenligt med den inre marknaden. Därför innehåller detta meddelande vägledning om de kriterier som kommissionen kommer att tillämpa för att bedöma statligt stöd som beviljats för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse. Först definieras tillämpningsområdet och därefter presenteras en förteckning över kriterier som kommissionen kommer att använda när den bedömer arten och vikten av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse vid tillämpning av artikel 107.3 b i EUF-fördraget. Därefter redogörs för hur kommissionen kommer att bedöma om den offentliga finansieringen av de viktiga projekten är förenlig med reglerna om statligt stöd. |
| --- | --- |

7.

I artikel 107.3 b i EUF-fördraget föreskrivs att stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan anses vara förenligt med den inre marknaden. Därför innehåller detta meddelande vägledning om de kriterier som kommissionen kommer att tillämpa för att bedöma statligt stöd som beviljats för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse. Först definieras tillämpningsområdet och därefter presenteras en förteckning över kriterier som kommissionen kommer att använda när den bedömer arten och vikten av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse vid tillämpning av artikel 107.3 b i EUF-fördraget. Därefter redogörs för hur kommissionen kommer att bedöma om den offentliga finansieringen av de viktiga projekten är förenlig med reglerna om statligt stöd.

| 8. | Det här meddelandet utesluter inte att stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt också kan anses förenligt med den inre marknaden på basis av andra bestämmelser i fördraget, särskilt i artikel 107.3 c i EUF-fördraget. Dessa bestämmelser kanske dock inte helt och hållet beaktar projektens relevans, särdrag och egenskaper. Det kan krävas särskilda regler om stödberättigande, förenlighet och förfaranden, i enlighet med detta meddelande. |
| --- | --- |

8.

Det här meddelandet utesluter inte att stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt också kan anses förenligt med den inre marknaden på basis av andra bestämmelser i fördraget, särskilt i artikel 107.3 c i EUF-fördraget. Dessa bestämmelser kanske dock inte helt och hållet beaktar projektens relevans, särdrag och egenskaper. Det kan krävas särskilda regler om stödberättigande, förenlighet och förfaranden, i enlighet med detta meddelande.

2.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

| 9. | Kommissionen kommer att tillämpa principerna som fastställs i detta meddelande på viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse inom alla sektorer av ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

9.

Kommissionen kommer att tillämpa principerna som fastställs i detta meddelande på viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse inom alla sektorer av ekonomisk verksamhet.

| 10. | Dessa principer är inte tillämpliga på följande:






  (a) | Åtgärder som består av stöd till företag i svårigheter enligt definitionen i riktlinjerna för undsättning och omstrukturering (9) eller i efterföljande riktlinjer, med undantag för företag som inte befann sig i svårigheter den 31 december 2019 men som försattes i svårigheter den 1 januari 2020 eller senare så länge som den tillfälliga ramen (10) tillämpas. |
| --- | --- | --- |

10.

Dessa principer är inte tillämpliga på följande:

(a)

Åtgärder som består av stöd till företag i svårigheter enligt definitionen i riktlinjerna för undsättning och omstrukturering (9) eller i efterföljande riktlinjer, med undantag för företag som inte befann sig i svårigheter den 31 december 2019 men som försattes i svårigheter den 1 januari 2020 eller senare så länge som den tillfälliga ramen (10) tillämpas.

| (b) | Åtgärder som består av stöd till företag som är föremål för ett oreglerat återbetalningskrav till följd av ett tidigare kommissionsbeslut som förklarar ett stöd olagligt och oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(b)

Åtgärder som består av stöd till företag som är föremål för ett oreglerat återbetalningskrav till följd av ett tidigare kommissionsbeslut som förklarar ett stöd olagligt och oförenligt med den inre marknaden.

| (c) | Stödåtgärder som i sig och genom de villkor som är förenade med dem eller genom deras finansieringsmetod medför en icke särskiljbar överträdelse av unionsrätten (11), framför allt följande:






  (i) | Stödåtgärder där beviljandet av stöd är förenat med en skyldighet för stödmottagaren att ha sitt huvudkontor i den berörda medlemsstaten eller att vara huvudsakligen etablerad i den medlemsstaten. |
| --- | --- | --- |

(c)

Stödåtgärder som i sig och genom de villkor som är förenade med dem eller genom deras finansieringsmetod medför en icke särskiljbar överträdelse av unionsrätten (11), framför allt följande:

(i)

Stödåtgärder där beviljandet av stöd är förenat med en skyldighet för stödmottagaren att ha sitt huvudkontor i den berörda medlemsstaten eller att vara huvudsakligen etablerad i den medlemsstaten.

| (ii) | Stödåtgärder där beviljandet av stöd är förenat med en skyldighet för stödmottagaren att använda nationellt producerade varor eller nationella tjänster. |
| --- | --- |

(ii)

Stödåtgärder där beviljandet av stöd är förenat med en skyldighet för stödmottagaren att använda nationellt producerade varor eller nationella tjänster.

| (iii) | Stödåtgärder som begränsar stödmottagarens möjligheter att använda erhållna resultat från forskning, utveckling och innovation i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

(iii)

Stödåtgärder som begränsar stödmottagarens möjligheter att använda erhållna resultat från forskning, utveckling och innovation i andra medlemsstater.

3.   KRITERIER FÖR STÖDBERÄTTIGANDE

| 11. | För att avgöra om ett projekt omfattas av artikel 107.3 b i EUF-fördraget kommer kommissionen att tillämpa de kriterier som anges i avsnitten 3.1, 3.2 och 3.3 i detta meddelande. |
| --- | --- |

11.

För att avgöra om ett projekt omfattas av artikel 107.3 b i EUF-fördraget kommer kommissionen att tillämpa de kriterier som anges i avsnitten 3.1, 3.2 och 3.3 i detta meddelande.

3.1.   Projektdefinition

| 12. | Förslaget till stöd måste gälla ett enskilt projekt som är tydligt definierat vad gäller mål och genomförandevillkor, inbegripet deltagare och finansiering (12). |
| --- | --- |

12.

Förslaget till stöd måste gälla ett enskilt projekt som är tydligt definierat vad gäller mål och genomförandevillkor, inbegripet deltagare och finansiering (12).

| 13. | Kommissionen kan också anse att ett ”integrerat projekt” är berättigat till stöd, dvs. en grupp enskilda projekt som ingår i en gemensam struktur, färdplan eller ett gemensamt program som syftar till samma mål och som bygger på ett enhetligt systematiskt tillvägagångssätt. De enskilda delarna i det integrerade projektet kan avse olika nivåer i leverantörskedjan men måste vara kompletterande och tillföra avsevärt mervärde genom sitt bidrag mot att uppnå EU-målen (13). |
| --- | --- |

13.

Kommissionen kan också anse att ett ”integrerat projekt” är berättigat till stöd, dvs. en grupp enskilda projekt som ingår i en gemensam struktur, färdplan eller ett gemensamt program som syftar till samma mål och som bygger på ett enhetligt systematiskt tillvägagångssätt. De enskilda delarna i det integrerade projektet kan avse olika nivåer i leverantörskedjan men måste vara kompletterande och tillföra avsevärt mervärde genom sitt bidrag mot att uppnå EU-målen (13).

3.2.   Gemensamt europeiskt intresse

3.2.1.   Allmänna kumulativa kriterier

| 14. | Projektet måste representera ett konkret, tydligt och identifierbart viktigt bidrag till unionens mål eller strategier och måste ha en tydlig inverkan på hållbar tillväxt, t.ex. genom att ha stor betydelse för b.la. den Europeiska gröna given, den digitala strategin, det digitala decenniet, EU-strategin för data, den nya industristrategin för EU och dess uppdatering, Next Generation EU, europeiska hälsounionen (14), det nya europeiska området för forskning och innovation (15), EU:s nya handlingsplan för den cirkulära ekonomin (16), eller unionens mål att bli klimatneutral till 2050. |
| --- | --- |

14.

Projektet måste representera ett konkret, tydligt och identifierbart viktigt bidrag till unionens mål eller strategier och måste ha en tydlig inverkan på hållbar tillväxt, t.ex. genom att ha stor betydelse för b.la. den Europeiska gröna given, den digitala strategin, det digitala decenniet, EU-strategin för data, den nya industristrategin för EU och dess uppdatering, Next Generation EU, europeiska hälsounionen (14), det nya europeiska området för forskning och innovation (15), EU:s nya handlingsplan för den cirkulära ekonomin (16), eller unionens mål att bli klimatneutral till 2050.

| 15. | Projektet måste vara utformat för att avhjälpa viktiga marknadsmisslyckanden eller systemfel som hindrar projektet från att utföras i samma omfattning eller på samma vis utan stöd, eller samhällsutmaningar som annars inte på lämpligt sätt skulle kunna åtgärdas eller avhjälpas. |
| --- | --- |

15.

Projektet måste vara utformat för att avhjälpa viktiga marknadsmisslyckanden eller systemfel som hindrar projektet från att utföras i samma omfattning eller på samma vis utan stöd, eller samhällsutmaningar som annars inte på lämpligt sätt skulle kunna åtgärdas eller avhjälpas.

| 16. | Om inte ett mindre antal motiveras av projektets art (17) måste projektet vanligtvis involvera minst fyra medlemsstater och dess fördelar får inte begränsas till de finansierande medlemsstaterna utan måste omfatta en större del av unionen. Fördelarna med projektet ska anges klart på ett konkret och påvisbart sätt (18). |
| --- | --- |

16.

Om inte ett mindre antal motiveras av projektets art (17) måste projektet vanligtvis involvera minst fyra medlemsstater och dess fördelar får inte begränsas till de finansierande medlemsstaterna utan måste omfatta en större del av unionen. Fördelarna med projektet ska anges klart på ett konkret och påvisbart sätt (18).

| 17. | Alla medlemsstater måste ges en faktisk möjlighet att delta i ett framväxande projekt. Anmälande medlemsstater måste visa att alla medlemsstater har informerats om att ett projekt eventuellt kommer att skapas, till exempel genom kontakter, allianser, möten eller kontaktskapande evenemang, även med deltagande av små och medelstora företag och nystartade företag, och att alla medlemsstater har fått möjlighet att delta. |
| --- | --- |

17.

Alla medlemsstater måste ges en faktisk möjlighet att delta i ett framväxande projekt. Anmälande medlemsstater måste visa att alla medlemsstater har informerats om att ett projekt eventuellt kommer att skapas, till exempel genom kontakter, allianser, möten eller kontaktskapande evenemang, även med deltagande av små och medelstora företag och nystartade företag, och att alla medlemsstater har fått möjlighet att delta.

| 18. | Fördelarna med projektet får inte vara begränsade till företagen eller den berörda sektorn utan måste vara relevanta för och användas i ett bredare sammanhang inom unionens ekonomi och i samhället genom positiva spridningseffekter (t.ex. genom att få systemeffekter på flera nivåer i värdekedjan eller i föregående eller efterföljande marknadsled, eller ha alternativa användningsmöjligheter i andra sektorer eller trafikomställning) som är klart definierade på ett konkret och påvisbart sätt. |
| --- | --- |

18.

Fördelarna med projektet får inte vara begränsade till företagen eller den berörda sektorn utan måste vara relevanta för och användas i ett bredare sammanhang inom unionens ekonomi och i samhället genom positiva spridningseffekter (t.ex. genom att få systemeffekter på flera nivåer i värdekedjan eller i föregående eller efterföljande marknadsled, eller ha alternativa användningsmöjligheter i andra sektorer eller trafikomställning) som är klart definierade på ett konkret och påvisbart sätt.

| 19. | Projektet måste inbegripa omfattande samfinansiering från stödmottagaren (19). |
| --- | --- |

19.

Projektet måste inbegripa omfattande samfinansiering från stödmottagaren (19).

| 20. | Medlemsstaterna måste styrka att projektet är förenligt med principen om att ”inte vålla någon betydande skada” i den mening som avses i artikel 17 i förordning (EU) 2020/852, eller med andra jämförbara metoder (20). Vid den övergripande avvägningen mellan stödets positiva effekter och dess negativa effekter på konkurrens och handel kommer kommissionen att betrakta efterlevnaden av denna princip som en viktig faktor i sin bedömning. I allmänhet är det osannolikt att investeringar som allvarligt skadar miljömålen i den mening som avses i artikel 17 i förordning (EU) 2020/852 har tillräckliga positiva effekter för att uppväga deras negativa effekter på konkurrens och handel. De positiva effekterna av ett projekt när det gäller att ta itu med viktiga marknadsmisslyckanden, systemfel eller samhällsutmaningar som annars inte skulle kunna åtgärdas är i samtliga fall föremål för en individuell bedömning. |
| --- | --- |

20.

Medlemsstaterna måste styrka att projektet är förenligt med principen om att ”inte vålla någon betydande skada” i den mening som avses i artikel 17 i förordning (EU) 2020/852, eller med andra jämförbara metoder (20). Vid den övergripande avvägningen mellan stödets positiva effekter och dess negativa effekter på konkurrens och handel kommer kommissionen att betrakta efterlevnaden av denna princip som en viktig faktor i sin bedömning. I allmänhet är det osannolikt att investeringar som allvarligt skadar miljömålen i den mening som avses i artikel 17 i förordning (EU) 2020/852 har tillräckliga positiva effekter för att uppväga deras negativa effekter på konkurrens och handel. De positiva effekterna av ett projekt när det gäller att ta itu med viktiga marknadsmisslyckanden, systemfel eller samhällsutmaningar som annars inte skulle kunna åtgärdas är i samtliga fall föremål för en individuell bedömning.

3.2.2.   Allmänna positiva indikatorer

| 21. | Utöver de kumulativa kriterierna i avsnitt 3.2.1, kommer kommissionen att med bifall notera om följande element föreslås av medlemsstaterna:






  (a) | Utformningen av projektet inbegriper kommissionen eller andra rättsliga organ till vilka kommissionen delegerat sina befogenheter, t.ex. Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden. |
| --- | --- | --- |

21.

Utöver de kumulativa kriterierna i avsnitt 3.2.1, kommer kommissionen att med bifall notera om följande element föreslås av medlemsstaterna:

(a)

Utformningen av projektet inbegriper kommissionen eller andra rättsliga organ till vilka kommissionen delegerat sina befogenheter, t.ex. Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden.

| (b) | Urvalet av projektet involverar kommissionen eller en eventuell annan rättslig enhet till vilken kommissionen delegerat sina befogenheter, under förutsättning att denna enhet agerar i detta syfte som genomförandestruktur. |
| --- | --- |

(b)

Urvalet av projektet involverar kommissionen eller en eventuell annan rättslig enhet till vilken kommissionen delegerat sina befogenheter, under förutsättning att denna enhet agerar i detta syfte som genomförandestruktur.

| (c) | Projektets styrningsstruktur involverar kommissionen, eller en eventuell annan rättslig enhet till vilken kommissionen delegerat sina befogenheter, samt de deltagande medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(c)

Projektets styrningsstruktur involverar kommissionen, eller en eventuell annan rättslig enhet till vilken kommissionen delegerat sina befogenheter, samt de deltagande medlemsstaterna.

| (d) | Projektet omfattar viktigt samarbete i fråga om antalet partner, deltagande av organisationer från olika sektorer eller deltagande av företag av olika storlek och, i synnerhet, samarbete mellan stora företag och små och medelstora företag, inbegripet nya företag, i olika medlemsstater och stödjer utvecklingen i mer missgynnade regioner. |
| --- | --- |

(d)

Projektet omfattar viktigt samarbete i fråga om antalet partner, deltagande av organisationer från olika sektorer eller deltagande av företag av olika storlek och, i synnerhet, samarbete mellan stora företag och små och medelstora företag, inbegripet nya företag, i olika medlemsstater och stödjer utvecklingen i mer missgynnade regioner.

| (e) | Projektet innefattar samfinansiering från en unionsfond (21) som står under direkt, indirekt eller delad förvaltning. |
| --- | --- |

(e)

Projektet innefattar samfinansiering från en unionsfond (21) som står under direkt, indirekt eller delad förvaltning.

| (f) | Projektet inbegriper ett betydande bidrag från oberoende privata investerare (22). |
| --- | --- |

(f)

Projektet inbegriper ett betydande bidrag från oberoende privata investerare (22).

| (g) | Projektet är inriktat på ett tydligt identifierat och betydande strategiskt beroende. |
| --- | --- |

(g)

Projektet är inriktat på ett tydligt identifierat och betydande strategiskt beroende.

3.2.3.   Särskilda kriterier

| 22. | Projekt om forskning, utveckling och innovation (FoUI) måste ha en starkt innovativ karaktär eller tillföra ett viktigt mervärde i fråga om FoUI mot bakgrund av den senaste utvecklingen inom den berörda sektorn (23). |
| --- | --- |

22.

Projekt om forskning, utveckling och innovation (FoUI) måste ha en starkt innovativ karaktär eller tillföra ett viktigt mervärde i fråga om FoUI mot bakgrund av den senaste utvecklingen inom den berörda sektorn (23).

| 23. | Projekt som omfattar en första industriell användning måste göra det möjligt att utveckla en ny produkt eller tjänst med högt forsknings- och innovationsinnehåll eller användning av en genuint innovativ produktionsprocess. Regelbundna uppdateringar utan ett innovativt inslag av befintliga anläggningar och utveckling av nyare versioner av befintliga produkter räknas inte som en första industriell användning. |
| --- | --- |

23.

Projekt som omfattar en första industriell användning måste göra det möjligt att utveckla en ny produkt eller tjänst med högt forsknings- och innovationsinnehåll eller användning av en genuint innovativ produktionsprocess. Regelbundna uppdateringar utan ett innovativt inslag av befintliga anläggningar och utveckling av nyare versioner av befintliga produkter räknas inte som en första industriell användning.

| 24. | I detta meddelande avses med en första industriell användning utvidgning av pilotanläggningar, demonstrationsanläggningar eller första utrustning och anläggningar i sitt slag som omfattar åtgärder efter pilotfasen, inklusive testfasen och att skala upp serietillverkning, men varken massproduktion eller kommersiell verksamhet (24). Slutet på den första industriella användningen fastställs med beaktande av bland annat de relevanta resultatindikatorerna för forskning, utveckling och innovation som pekar på förmågan att inleda massproduktion. Verksamhet som gäller den första industriella användningen kan finansieras med statligt stöd så länge som den industriella användningen är en uppföljning av FoUI-verksamhet, och i sig innehåller en viktig FoUI-komponent som utgör en integrerad och nödvändig förutsättning för ett framgångsrikt projektgenomförande. Den första industriella användningen behöver inte utföras av samma företag som utförde FoUI-verksamheten, så länge som företaget förvärvar rättigheterna att utnyttja resultaten från den tidigare FoUI-verksamheten, och FoUI-verksamheten och den första industriella användningen båda omfattas av projektet. |
| --- | --- |

24.

I detta meddelande avses med en första industriell användning utvidgning av pilotanläggningar, demonstrationsanläggningar eller första utrustning och anläggningar i sitt slag som omfattar åtgärder efter pilotfasen, inklusive testfasen och att skala upp serietillverkning, men varken massproduktion eller kommersiell verksamhet (24). Slutet på den första industriella användningen fastställs med beaktande av bland annat de relevanta resultatindikatorerna för forskning, utveckling och innovation som pekar på förmågan att inleda massproduktion. Verksamhet som gäller den första industriella användningen kan finansieras med statligt stöd så länge som den industriella användningen är en uppföljning av FoUI-verksamhet, och i sig innehåller en viktig FoUI-komponent som utgör en integrerad och nödvändig förutsättning för ett framgångsrikt projektgenomförande. Den första industriella användningen behöver inte utföras av samma företag som utförde FoUI-verksamheten, så länge som företaget förvärvar rättigheterna att utnyttja resultaten från den tidigare FoUI-verksamheten, och FoUI-verksamheten och den första industriella användningen båda omfattas av projektet.

| 25. | Infrastrukturprojekt inom miljö-, energi-, transport- eller hälsosektorn eller inom den digitala sektorn måste, i den omfattning som de inte omfattas av punkterna 22 och 23, vara av stor betydelse för unionens strategier för miljö, klimat, energi (inklusive trygg energiförsörjning), transport, hälsa, industri eller dess digitala strategier, eller bidra väsentligt till den inre marknaden, inbegripet men inte begränsat till dessa specifika sektorer, och kan stödjas under perioden fram till dess att de är fullt operativa efter att de har blivit sammansatta. |
| --- | --- |

25.

Infrastrukturprojekt inom miljö-, energi-, transport- eller hälsosektorn eller inom den digitala sektorn måste, i den omfattning som de inte omfattas av punkterna 22 och 23, vara av stor betydelse för unionens strategier för miljö, klimat, energi (inklusive trygg energiförsörjning), transport, hälsa, industri eller dess digitala strategier, eller bidra väsentligt till den inre marknaden, inbegripet men inte begränsat till dessa specifika sektorer, och kan stödjas under perioden fram till dess att de är fullt operativa efter att de har blivit sammansatta.

3.3.   Projektets vikt

| 26. | För att räknas som ett viktigt projekt, måste ett projekt vara viktigt kvantitativt eller kvalitativt. Det bör vara osedvanligt stort eller ha omfattande räckvidd, eller innebära en mycket stor teknisk eller ekonomisk risk, eller båda delarna. För att fastställa ett projekts betydelse kommer kommissionen att beakta de kriterier som anges i avsnitt 3.2. |
| --- | --- |

26.

För att räknas som ett viktigt projekt, måste ett projekt vara viktigt kvantitativt eller kvalitativt. Det bör vara osedvanligt stort eller ha omfattande räckvidd, eller innebära en mycket stor teknisk eller ekonomisk risk, eller båda delarna. För att fastställa ett projekts betydelse kommer kommissionen att beakta de kriterier som anges i avsnitt 3.2.

4.   FÖRENLIGHETSKRITERIER

| 27. | Vid bedömning av om stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt är förenligt med den inre marknaden på grundval av artikel 107.3 b i EUF-fördraget kommer kommissionen att ta hänsyn till de kriterier (25) som anges i avsnitten 4.1, 4.2 och 4.3 i detta meddelande. |
| --- | --- |

27.

Vid bedömning av om stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt är förenligt med den inre marknaden på grundval av artikel 107.3 b i EUF-fördraget kommer kommissionen att ta hänsyn till de kriterier (25) som anges i avsnitten 4.1, 4.2 och 4.3 i detta meddelande.

| 28. | Kommissionen kommer, i den mening som avses i avsnitt 4.2, att utföra ett avvägningstest för att bedöma om de förväntade positiva effekterna av stödet uppväger möjliga negativa effekter. |
| --- | --- |

28.

Kommissionen kommer, i den mening som avses i avsnitt 4.2, att utföra ett avvägningstest för att bedöma om de förväntade positiva effekterna av stödet uppväger möjliga negativa effekter.

| 29. | Med tanke på projektets art kan kommissionen anse att förekomsten av betydande marknadsmisslyckanden, systemfel eller samhällsutmaningar, liksom bidrag till ett gemensamt europeiskt intresse, kan förutsättas för de enskilda delarna av ett integrerat projekt om projektet uppfyller de kriterier för stödberättigande som anges i avsnitt 3. |
| --- | --- |

29.

Med tanke på projektets art kan kommissionen anse att förekomsten av betydande marknadsmisslyckanden, systemfel eller samhällsutmaningar, liksom bidrag till ett gemensamt europeiskt intresse, kan förutsättas för de enskilda delarna av ett integrerat projekt om projektet uppfyller de kriterier för stödberättigande som anges i avsnitt 3.

4.1.   Stödets nödvändighet och proportionalitet

| 30. | Stödet får inte subventionera sådana kostnader för ett projekt som företaget i alla händelser skulle ådra sig och får inte kompensera för den normala affärsrisken vid ekonomisk verksamhet. Utan stöd bör projektet vara omöjligt att genomföra, eller bör endast vara möjligt i mindre skala, med snävare tillämpningsområde eller med för långsam genomförandetakt eller på annat sätt som i hög grad skulle minska de förväntade fördelarna (26). Ett stöd anses vara proportionellt endast om samma resultat inte hade kunnat uppnås med mindre stöd. |
| --- | --- |

30.

Stödet får inte subventionera sådana kostnader för ett projekt som företaget i alla händelser skulle ådra sig och får inte kompensera för den normala affärsrisken vid ekonomisk verksamhet. Utan stöd bör projektet vara omöjligt att genomföra, eller bör endast vara möjligt i mindre skala, med snävare tillämpningsområde eller med för långsam genomförandetakt eller på annat sätt som i hög grad skulle minska de förväntade fördelarna (26). Ett stöd anses vara proportionellt endast om samma resultat inte hade kunnat uppnås med mindre stöd.

| 31. | Medlemsstaten måste förse kommissionen med lämplig information avseende det projekt som stöds, samt en utförlig beskrivning av det kontrafaktiska scenariot som motsvarar en situation där inga stöd beviljas av en medlemsstat (27). Det kontrafaktiska scenariot kan bestå av avsaknaden av alternativa projekt, i de fall där bevisningen ger stöd för att detta är det mest troliga scenariot, eller ett alternativt projekt som stödmottagarna övervägt i sin interna beslutsprocess, och kan avse ett alternativt projekt som helt eller delvis utförs utanför unionen. För att visa trovärdigheten i det kontrafaktiska scenario som stödmottagarna lägger fram uppmanas den anmälande medlemsstaten att tillhandahålla relevanta interna dokument från stödmottagarna, såsom styrelsepresentationer, analyser, rapporter och studier där sådana alternativa projekt diskuteras (28). |
| --- | --- |

31.

Medlemsstaten måste förse kommissionen med lämplig information avseende det projekt som stöds, samt en utförlig beskrivning av det kontrafaktiska scenariot som motsvarar en situation där inga stöd beviljas av en medlemsstat (27). Det kontrafaktiska scenariot kan bestå av avsaknaden av alternativa projekt, i de fall där bevisningen ger stöd för att detta är det mest troliga scenariot, eller ett alternativt projekt som stödmottagarna övervägt i sin interna beslutsprocess, och kan avse ett alternativt projekt som helt eller delvis utförs utanför unionen. För att visa trovärdigheten i det kontrafaktiska scenario som stödmottagarna lägger fram uppmanas den anmälande medlemsstaten att tillhandahålla relevanta interna dokument från stödmottagarna, såsom styrelsepresentationer, analyser, rapporter och studier där sådana alternativa projekt diskuteras (28).

| 32. | I avsaknad av ett alternativt projekt kommer kommissionen att kontrollera att stödbeloppet inte överstiger det minimum som krävs för att det understödda projektet ska vara tillräckligt lönsamt, till exempel genom att göra det möjligt att uppnå en internränta som motsvarar det bransch- eller företagsspecifika riktmärket eller tröskelvärdet för avkastning. För detta ändamål kan man även använda den normala avkastning som krävs av stödmottagarna i andra investeringsprojekt av liknande slag, deras kapitalkostnader som helhet eller en avkastning som är vanligt förekommande i den berörda branschen. Alla relevanta förväntade kostnader och fördelar under projektets löptid måste beaktas. |
| --- | --- |

32.

I avsaknad av ett alternativt projekt kommer kommissionen att kontrollera att stödbeloppet inte överstiger det minimum som krävs för att det understödda projektet ska vara tillräckligt lönsamt, till exempel genom att göra det möjligt att uppnå en internränta som motsvarar det bransch- eller företagsspecifika riktmärket eller tröskelvärdet för avkastning. För detta ändamål kan man även använda den normala avkastning som krävs av stödmottagarna i andra investeringsprojekt av liknande slag, deras kapitalkostnader som helhet eller en avkastning som är vanligt förekommande i den berörda branschen. Alla relevanta förväntade kostnader och fördelar under projektets löptid måste beaktas.

| 33. | Det högsta tillåtna stödbeloppet kommer att fastställas med hänsyn till det identifierade finansieringsunderskottet i förhållande till de stödberättigande kostnaderna. Om det är motiverat genom analys av finansieringsunderskottet kan stödnivån täcka alla stödberättigande kostnader. Med finansieringsunderskott avses skillnaden mellan de positiva och negativa kassaflödena under investeringens livslängd, diskonterat till sitt verkliga värde på grundval av en lämplig diskonteringsfaktor som återspeglar den avkastning som är nödvändig för att stödmottagarna ska genomföra projektet, särskilt med tanke på riskerna. De stödberättigande kostnaderna fastställs i bilagan (29). |
| --- | --- |

33.

Det högsta tillåtna stödbeloppet kommer att fastställas med hänsyn till det identifierade finansieringsunderskottet i förhållande till de stödberättigande kostnaderna. Om det är motiverat genom analys av finansieringsunderskottet kan stödnivån täcka alla stödberättigande kostnader. Med finansieringsunderskott avses skillnaden mellan de positiva och negativa kassaflödena under investeringens livslängd, diskonterat till sitt verkliga värde på grundval av en lämplig diskonteringsfaktor som återspeglar den avkastning som är nödvändig för att stödmottagarna ska genomföra projektet, särskilt med tanke på riskerna. De stödberättigande kostnaderna fastställs i bilagan (29).

| 34. | Om det visas, till exempel genom företagets interna handlingar, att stödmottagaren har ett tydligt val mellan att antingen utföra ett projekt som får stöd eller ett alternativt projekt utan stöd kommer kommissionen att jämföra det förväntade nettonuvärdet av investeringen i det understödda projektet och det kontrafaktiska projektet, med hänsyn tagen till sannolikheterna för att de olika affärsscenarierna inträffar. |
| --- | --- |

34.

Om det visas, till exempel genom företagets interna handlingar, att stödmottagaren har ett tydligt val mellan att antingen utföra ett projekt som får stöd eller ett alternativt projekt utan stöd kommer kommissionen att jämföra det förväntade nettonuvärdet av investeringen i det understödda projektet och det kontrafaktiska projektet, med hänsyn tagen till sannolikheterna för att de olika affärsscenarierna inträffar.

| 35. | Statligt stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan kombineras med unionsfinansiering eller annat statligt stöd förutsatt att det sammanlagda beloppet offentlig finansiering i förhållande till samma stödberättigande kostnader inte överstiger den mest fördelaktiga finansieringsgrad som fastställs i tillämpliga bestämmelser i unionsrätten. |
| --- | --- |

35.

Statligt stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse kan kombineras med unionsfinansiering eller annat statligt stöd förutsatt att det sammanlagda beloppet offentlig finansiering i förhållande till samma stödberättigande kostnader inte överstiger den mest fördelaktiga finansieringsgrad som fastställs i tillämpliga bestämmelser i unionsrätten.

| 36. | Som en ytterligare skyddsåtgärd för att säkerställa att det statliga stödet förblir proportionerligt och begränsat till vad som är nödvändigt får kommissionen begära att den anmälande medlemsstaten genomför en clawback-mekanism (30). Clawback-mekanismen bör säkerställa en balanserad fördelning av ytterligare vinster när projektet är lönsammare än vad som förutsågs i den anmälda likviditetsgapanalysen och bör endast tillämpas på de investeringar som, baserat på retroaktiva kassaflödesresultat och utbetalningarna av statligt stöd, uppnår en avkastning som överstiger stödmottagarnas kapitalkostnad. Alla sådana clawback-mekanismer bör definieras tydligt i förväg för att ge stödmottagarna finansiell förutsägbarhet när de fattar beslut om att delta i projektet. En sådan mekanism bör utformas på ett sådant sätt att stödmottagarna behåller ett starkt incitament att maximera sina investeringar och projektresultaten. |
| --- | --- |

36.

Som en ytterligare skyddsåtgärd för att säkerställa att det statliga stödet förblir proportionerligt och begränsat till vad som är nödvändigt får kommissionen begära att den anmälande medlemsstaten genomför en clawback-mekanism (30). Clawback-mekanismen bör säkerställa en balanserad fördelning av ytterligare vinster när projektet är lönsammare än vad som förutsågs i den anmälda likviditetsgapanalysen och bör endast tillämpas på de investeringar som, baserat på retroaktiva kassaflödesresultat och utbetalningarna av statligt stöd, uppnår en avkastning som överstiger stödmottagarnas kapitalkostnad. Alla sådana clawback-mekanismer bör definieras tydligt i förväg för att ge stödmottagarna finansiell förutsägbarhet när de fattar beslut om att delta i projektet. En sådan mekanism bör utformas på ett sådant sätt att stödmottagarna behåller ett starkt incitament att maximera sina investeringar och projektresultaten.

| 37. | I sin bedömning tar kommissionen hänsyn till följande omständigheter:






  (a) | Specifikation av avsedd ändring: Medlemsstaten måste tydligt ange vilken beteendeförändring som förväntas bli följden av det statliga stödet, dvs. om ett nytt projekt kommer att inledas, eller om ett projekts storlek, omfattning, takt eller gränsöverskridande dimension kommer att förbättras. Det ändrade beteendemönstret måste identifieras genom en jämförelse med det förväntade resultatet och den avsedda verksamhetens nivå med eller utan stöd. Skillnaden mellan dessa två scenarier visar stödets inverkan och dess stimulanseffekt. |
| --- | --- | --- |

37.

I sin bedömning tar kommissionen hänsyn till följande omständigheter:

(a)

Specifikation av avsedd ändring: Medlemsstaten måste tydligt ange vilken beteendeförändring som förväntas bli följden av det statliga stödet, dvs. om ett nytt projekt kommer att inledas, eller om ett projekts storlek, omfattning, takt eller gränsöverskridande dimension kommer att förbättras. Det ändrade beteendemönstret måste identifieras genom en jämförelse med det förväntade resultatet och den avsedda verksamhetens nivå med eller utan stöd. Skillnaden mellan dessa två scenarier visar stödets inverkan och dess stimulanseffekt.

| (b) | Lönsamhetsnivå: Om ett projekt i sig inte skulle vara tillräckligt lönsamt för ett privat företag, men skulle medföra väsentliga fördelar för samhället, är det mer sannolikt att stödet har en stimulanseffekt. |
| --- | --- |

(b)

Lönsamhetsnivå: Om ett projekt i sig inte skulle vara tillräckligt lönsamt för ett privat företag, men skulle medföra väsentliga fördelar för samhället, är det mer sannolikt att stödet har en stimulanseffekt.

| 38. | För att hantera faktisk eller potentiell direkt eller indirekt snedvridning av den internationella handeln, får kommissionen ta hänsyn till det faktum att konkurrenter utanför unionen – direkt eller indirekt – under de senaste tre åren har tagit emot eller kommer att ta emot stöd på motsvarande nivå för liknande projekt. Om det med tanke på den aktuella sektorns särskilda karaktär är troligt att snedvridning av den internationella handeln uppkommer efter mer än tre år, kan referensperioden komma att förlängas i motsvarande mån. Om det är möjligt ska den berörda medlemsstaten ge kommissionen den information den behöver för att kunna göra en lägesbedömning, särskilt vad gäller behovet av att ta hänsyn till den konkurrensfördel som en konkurrent i ett tredjeland åtnjuter. Om kommissionen inte har bevis gällande det stöd som beviljats eller föreslagits, kan den också fatta sitt beslut utifrån indicier. Kommissionen får också vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med snedvridningar av konkurrensen till följd av subventioner som mottagits utanför unionen. |
| --- | --- |

38.

För att hantera faktisk eller potentiell direkt eller indirekt snedvridning av den internationella handeln, får kommissionen ta hänsyn till det faktum att konkurrenter utanför unionen – direkt eller indirekt – under de senaste tre åren har tagit emot eller kommer att ta emot stöd på motsvarande nivå för liknande projekt. Om det med tanke på den aktuella sektorns särskilda karaktär är troligt att snedvridning av den internationella handeln uppkommer efter mer än tre år, kan referensperioden komma att förlängas i motsvarande mån. Om det är möjligt ska den berörda medlemsstaten ge kommissionen den information den behöver för att kunna göra en lägesbedömning, särskilt vad gäller behovet av att ta hänsyn till den konkurrensfördel som en konkurrent i ett tredjeland åtnjuter. Om kommissionen inte har bevis gällande det stöd som beviljats eller föreslagits, kan den också fatta sitt beslut utifrån indicier. Kommissionen får också vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med snedvridningar av konkurrensen till följd av subventioner som mottagits utanför unionen.

| 39. | Vid insamling av bevis kan kommissionen använda sina utredningsbefogenheter (31). |
| --- | --- |

39.

Vid insamling av bevis kan kommissionen använda sina utredningsbefogenheter (31).

| 40. | Valet av stödinstrument måste göras med hänsyn till det marknadsmisslyckande eller till det andra allvarliga systemfel som ska avhjälpas. Om till exempel det bakomliggande problemet är brist på tillgång till finansiering, bör medlemsstaterna i normalfallet använda stöd i form av likviditetsstöd, t.ex. ett lån eller en garanti (32). Om det dessutom är nödvändigt att företaget får tillgång till en viss grad av riskdelning bör ett förskott med återbetalningsskyldighet normalt sett vara det stödinstrument som är att föredra. Återbetalningspliktiga stödformer betraktas i allmänhet som en positiv indikator. |
| --- | --- |

40.

Valet av stödinstrument måste göras med hänsyn till det marknadsmisslyckande eller till det andra allvarliga systemfel som ska avhjälpas. Om till exempel det bakomliggande problemet är brist på tillgång till finansiering, bör medlemsstaterna i normalfallet använda stöd i form av likviditetsstöd, t.ex. ett lån eller en garanti (32). Om det dessutom är nödvändigt att företaget får tillgång till en viss grad av riskdelning bör ett förskott med återbetalningsskyldighet normalt sett vara det stödinstrument som är att föredra. Återbetalningspliktiga stödformer betraktas i allmänhet som en positiv indikator.

| 41. | Urvalet av stödmottagare via ett konkurrensbetonat, öppet och icke-diskriminerande förfarande kommer att betraktas som en positiv indikator. |
| --- | --- |

41.

Urvalet av stödmottagare via ett konkurrensbetonat, öppet och icke-diskriminerande förfarande kommer att betraktas som en positiv indikator.

4.2.   Förhindrande av otillbörlig snedvridning av konkurrensen och avvägningstest

| 42. | Medlemsstaten måste bevisa att de föreslagna stödåtgärderna är ett lämpligt politikinstrument för att uppnå projektmålet. En stödåtgärd anses vara olämplig om samma resultat kan uppnås med andra, mindre snedvridande politikinstrument eller andra, mindre snedvridande stödinstrument. |
| --- | --- |

42.

Medlemsstaten måste bevisa att de föreslagna stödåtgärderna är ett lämpligt politikinstrument för att uppnå projektmålet. En stödåtgärd anses vara olämplig om samma resultat kan uppnås med andra, mindre snedvridande politikinstrument eller andra, mindre snedvridande stödinstrument.

| 43. | För att stödet ska vara förenligt måste de negativa effekterna av stödåtgärden när det gäller snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln mellan medlemsstater vara begränsade och uppvägas av de positiva effekterna i form av bidrag till målet av det gemensamma europeiska intresset. |
| --- | --- |

43.

För att stödet ska vara förenligt måste de negativa effekterna av stödåtgärden när det gäller snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln mellan medlemsstater vara begränsade och uppvägas av de positiva effekterna i form av bidrag till målet av det gemensamma europeiska intresset.

| 44. | När kommissionen bedömer de negativa effekterna av stödet, kommer den att inrikta sin analys av den överblickbara påverkan stödet kan ha på konkurrensen mellan företagen på de berörda produktmarknaderna, inklusive föregående eller efterföljande marknadsled, och på risken för överkapacitet. |
| --- | --- |

44.

När kommissionen bedömer de negativa effekterna av stödet, kommer den att inrikta sin analys av den överblickbara påverkan stödet kan ha på konkurrensen mellan företagen på de berörda produktmarknaderna, inklusive föregående eller efterföljande marknadsled, och på risken för överkapacitet.

| 45. | Kommissionen kommer att bedöma risken för avskärmning av marknaden och marknadsdominans. Projekt som omfattar uppförandet av en infrastruktur (33) måste följa principerna om öppet och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen och icke-diskriminerande prissättning och nätdrift, inbegripet de principer som fastställs i unionsrätten (34). |
| --- | --- |

45.

Kommissionen kommer att bedöma risken för avskärmning av marknaden och marknadsdominans. Projekt som omfattar uppförandet av en infrastruktur (33) måste följa principerna om öppet och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen och icke-diskriminerande prissättning och nätdrift, inbegripet de principer som fastställs i unionsrätten (34).

| 46. | Kommissionen kommer att utvärdera möjliga negativa effekter på handeln, däribland risken för att medlemsstaterna kapplöper om stöd, där risken är störst vid valet av placeringsort. |
| --- | --- |

46.

Kommissionen kommer att utvärdera möjliga negativa effekter på handeln, däribland risken för att medlemsstaterna kapplöper om stöd, där risken är störst vid valet av placeringsort.

| 47. | I sin bedömning av de potentiella negativa effekterna på handeln kommer kommissionen att överväga om stödet är villkorat av att en produktionsverksamhet eller någon annan verksamhet som bedrivs av stödmottagaren flyttas från en annan avtalsslutande part i EES-avtalet till territoriet av den medlemsstat som beviljar stödet. Ett sådant villkor förefaller vara skadligt för den inre marknaden, oavsett hur många arbetstillfällen som faktiskt förlorats vid stödmottagarens första etablering i EES och kommer förmodligen inte att kompenseras av positiva effekter. |
| --- | --- |

47.

I sin bedömning av de potentiella negativa effekterna på handeln kommer kommissionen att överväga om stödet är villkorat av att en produktionsverksamhet eller någon annan verksamhet som bedrivs av stödmottagaren flyttas från en annan avtalsslutande part i EES-avtalet till territoriet av den medlemsstat som beviljar stödet. Ett sådant villkor förefaller vara skadligt för den inre marknaden, oavsett hur många arbetstillfällen som faktiskt förlorats vid stödmottagarens första etablering i EES och kommer förmodligen inte att kompenseras av positiva effekter.

4.3.   Öppenhet

| 48. | Medlemsstaterna ska se till att följande information offentliggörs på Europeiska kommissionens modul för stödtransparens eller på en övergripande webbplats för statligt stöd på nationell eller regional nivå:






  (a) | Den fullständiga texten till beslutet om beviljande av individuellt stöd och dess genomförandebestämmelser, eller en länk till texten. |
| --- | --- | --- |

48.

Medlemsstaterna ska se till att följande information offentliggörs på Europeiska kommissionens modul för stödtransparens eller på en övergripande webbplats för statligt stöd på nationell eller regional nivå:

(a)

Den fullständiga texten till beslutet om beviljande av individuellt stöd och dess genomförandebestämmelser, eller en länk till texten.

| (b) | Namn på den eller de beviljande myndigheterna. |
| --- | --- |

(b)

Namn på den eller de beviljande myndigheterna.

| (c) | Varje stödmottagares namn eller identifieringskod, med undantag för affärshemligheter och annan hemlig information i vederbörligen berättigade fall och med förbehåll för kommissionens samtycke i enlighet med kommissionens meddelande om tystnadsplikt vid beslut om statligt stöd (35). |
| --- | --- |

(c)

Varje stödmottagares namn eller identifieringskod, med undantag för affärshemligheter och annan hemlig information i vederbörligen berättigade fall och med förbehåll för kommissionens samtycke i enlighet med kommissionens meddelande om tystnadsplikt vid beslut om statligt stöd (35).

| (d) | Stödinstrumentet (36), stödinslag, samt, när detta är något annat, det nominella stödbeloppet uttryckt som hela det belopp i nationell valuta som tilldelas varje stödmottagare. |
| --- | --- |

(d)

Stödinstrumentet (36), stödinslag, samt, när detta är något annat, det nominella stödbeloppet uttryckt som hela det belopp i nationell valuta som tilldelas varje stödmottagare.

| (e) | Datum för beviljande och datum för offentliggörande. |
| --- | --- |

(e)

Datum för beviljande och datum för offentliggörande.

| (f) | Typ av stödmottagare (små och medelstora företag/stora företag/nystartade företag). |
| --- | --- |

(f)

Typ av stödmottagare (små och medelstora företag/stora företag/nystartade företag).

| (g) | Den region där stödmottagaren är lokaliserad (på Nuts 2-nivå eller lägre). |
| --- | --- |

(g)

Den region där stödmottagaren är lokaliserad (på Nuts 2-nivå eller lägre).

| (h) | Den ekonomiska sektor inom vilken stödmottagaren har sin huvudsakliga verksamhet (på Nace-gruppnivå). |
| --- | --- |

(h)

Den ekonomiska sektor inom vilken stödmottagaren har sin huvudsakliga verksamhet (på Nace-gruppnivå).

| (i) | Stödets syfte. |
| --- | --- |

(i)

Stödets syfte.

| 49. | Kravet på att offentliggöra information är tillämpligt när det gäller tilldelning av ett individuellt stöd på mer än 100 000 euro. Informationen måste offentliggöras när beslutet om att bevilja stöd har fattats, sparas i minst 10 år och vara tillgänglig för allmänheten utan begränsningar (37). |
| --- | --- |

49.

Kravet på att offentliggöra information är tillämpligt när det gäller tilldelning av ett individuellt stöd på mer än 100 000 euro. Informationen måste offentliggöras när beslutet om att bevilja stöd har fattats, sparas i minst 10 år och vara tillgänglig för allmänheten utan begränsningar (37).

5.   ANMÄLAN, RAPPORTERING OCH TILLÄMPNING

5.1.   Anmälningsskyldighet

| 50. | Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget ska medlemsstaterna underrätta kommissionen på förhand om alla planer på att bevilja eller ändra statligt stöd, även stöd till ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse. |
| --- | --- |

50.

Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget ska medlemsstaterna underrätta kommissionen på förhand om alla planer på att bevilja eller ändra statligt stöd, även stöd till ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse.

| 51. | Medlemsstater som är inblandade i samma viktiga projekt uppmanas att om möjligt lämna in en gemensam anmälan till kommissionen som ska inbegripa en gemensam text som beskriver projektet och visar att det är berättigat. |
| --- | --- |

51.

Medlemsstater som är inblandade i samma viktiga projekt uppmanas att om möjligt lämna in en gemensam anmälan till kommissionen som ska inbegripa en gemensam text som beskriver projektet och visar att det är berättigat.

5.2.   Utvärdering i efterhand och rapportering

| 52. | Det ska ske regelbunden rapportering av genomförandet av projektet. Om så är lämpligt kan kommissionen begära att en efterhandsutvärdering ska utföras. |
| --- | --- |

52.

Det ska ske regelbunden rapportering av genomförandet av projektet. Om så är lämpligt kan kommissionen begära att en efterhandsutvärdering ska utföras.

5.3.   Tillämpning

| 53. | Kommissionen kommer att tillämpa principerna i detta meddelande från och med den 1 januari 2022. |
| --- | --- |

53.

Kommissionen kommer att tillämpa principerna i detta meddelande från och med den 1 januari 2022.

| 54. | Den kommer att tillämpa dessa principer på alla anmälda stödåtgärder den har att fatta beslut om efter den 1 januari 2022, även om projekten anmälts före det datumet. |
| --- | --- |

54.

Den kommer att tillämpa dessa principer på alla anmälda stödåtgärder den har att fatta beslut om efter den 1 januari 2022, även om projekten anmälts före det datumet.

| 55. | I enlighet med kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd (38) är olagligt, kommer kommissionen, i fråga om oanmält stöd, att tillämpa de principer som fastställs i detta meddelande om stödet beviljades den 1 januari 2022 eller senare, och, i alla andra fall, de regler som gällde vid den tidpunkt när stödet beviljades. |
| --- | --- |

55.

I enlighet med kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd (38) är olagligt, kommer kommissionen, i fråga om oanmält stöd, att tillämpa de principer som fastställs i detta meddelande om stödet beviljades den 1 januari 2022 eller senare, och, i alla andra fall, de regler som gällde vid den tidpunkt när stödet beviljades.

---

(1)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Den europeiska gröna given, COM(2019) 640 final av den 11 december 2019.

(2)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Att forma EU:s digitala framtid, COM(2020) 67 final av den 19 februari 2020.

(3)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Digital kompass 2030: den europeiska vägen in i det digitala decenniet, COM/2021/118 final av den 9 mars 2021.

(4)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – En ny industristrategi för EU, COM(2020) 102 final av den 10 mars 2020.

(5)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Uppdatering av industristrategin 2020: en starkare inre marknad för EU:s återhämtning COM(2021) 350 final av den 5 maj 2021.

(6)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén – En EU-strategi för data, COM(2020) 66 final av den 19 februari 2020.

(7)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: EU vid ett vägskäl – bygga upp och bygga nytt för nästa generation, COM(2020) 456 final av den 27 maj 2020.

(8)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – En SMF-strategi för ett hållbart och digitalt EU, COM(2020) 103 final av den 10 mars 2020.

(9)  Riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av icke-finansiella företag i svårigheter (EUT C 249, 31.7.2014, s. 1). Såsom förklaras i punkt 23 i riktlinjerna kan ett företag i svårigheter på grund av att själva dess fortbestånd är hotat inte anses vara ett lämpligt verktyg för att främja andra allmänna mål förrän dess lönsamhet har säkerställts.

(10)  Meddelande från kommissionen - Tillfällig ram för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (EUT C 91I, 20.3.2020, s. 1) och dess ändringar.

(11)  Se t.ex. mål C-156/98, Tyskland mot kommissionen, [2000] ECLI:EU:C:2000:467, punkt 78, och mål C-333/07, Régie Networks mot Rhone Alpes Bourgogne [2008] , ECLI:EU:C:2008:764, punkterna 94 till 116.

(12)  I fråga om forskning och utveckling gäller att när två eller flera forsknings- och utvecklingsprojekt inte klart går att skilja från varandra och särskilt när de enskilt betraktade saknar utsikter till teknisk framgång ska de betraktas som ett enda projekt.

(13)  Både enskilda och integrerade projekt kallas hädanefter ”projekt”.

(14)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Skapande av en europeisk hälsounion – förstärkning av EU:s resiliens mot gränsöverskridande hot mot människors hälsa, COM(2020) 724 final av den 11 november 2020.

(15)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – En ny era för det europeiska forskningsområdet, COM(2020) 628 final av den 30 september 2020.

(16)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: En ny handlingsplan för den cirkulära ekonomin – För ett renare och mer konkurrenskraftigt Europa COM(2020) 98 final av den 11 mars 2020.

(17)  Ett mindre antal medlemsstater, men inte färre än två, kan i exceptionella fall vara motiverat under vederbörligen motiverade omständigheter t. ex. om projektet berör sammankopplade forskningsinfrastrukturer, TEN-E och TEN-T-projekt som i grunden är av gränsöverskridande betydelse eftersom de ingår i fysiskt anslutna gränsöverskridande nätverk eller är väsentliga för att förbättra gränsöverskridande trafikledning eller driftskompatibilitet, eller om projektet finansieras med EU-medel, för vilket rättsliga bestämmelser om medlemsstaternas samarbete kräver ett lägre antal deltagande medlemsstater. I samtliga fall måste projekten utformas på ett öppet sätt i enlighet med punkt 17.

(18)  Det faktum att projektet genomförs av företag i olika länder, eller att en forskningsinfrastruktur därefter används av företag som är etablerade i olika medlemsstater, är inte tillräckligt för att ett projekt ska räknas som ett viktigt projekt. Domstolen har bekräftat kommissionens policy att anse att projekt kan beskrivas vara av gemensamt europeiskt intresse enligt artikel 107.3 b när de utgör del av ett transnationellt europeiskt program som antingen finansieras gemensamt av flera av medlemsstaternas regeringar eller grundar sig på en gemensam åtgärd av flera av medlemsstater för att motverka ett gemensamt hot. Förenade målen C-62/87 och 72/87, Exécutif regional wallon och SA Glaverbel mot kommissionen, REG 1988, ECLI:EU:C:1988:132, punkt 22.

(19)  När kommissionen bedömer omfattningen av samfinansieringen måste denna beakta särdragen hos vissa sektorer och hos små och medelstora företag. Under exceptionella och vederbörligen motiverade omständigheter kan kommissionen anse att stödet är berättigat även om stödmottagaren inte i betydande grad medfinansierar stödet.

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020 om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/13 (EUT L 198, 22.6.2020, s. 13). För åtgärder som är identiska med åtgärder i planer för återhämtning och resiliens som godkänts av rådet anses principen om ”ingen betydande skada” vara uppfylld, eftersom detta redan har kontrollerats.

(21)  Unionsfinansiering som förvaltas centralt av institutioner, byråer, gemensamma företag eller andra EU-organ och som inte direkt eller indirekt står under medlemsstaternas kontroll utgör inte statligt stöd. Statligt stöd kan kombineras med finansiering från en unionsfond under förutsättning att villkoret i punkt i punkt 35 efterlevs.

(22)  Bidrag i form av materiella och immateriella tillgångar samt mark måste redovisas till marknadspris.

(23)  Detta kan i förekommande fall inbegripa gradvisa framsteg mot den senaste utvecklingen, i den mån ett deltagande projekt tydligt och trovärdigt strävar efter och beskriver hur det kommer att gå längre än den senaste utvecklingen.

(24)  Begränsad försäljning, när det är nödvändigt i den specifika sektorn, i samband med testfasen, inklusive stickprovs-, återkopplings- eller certifieringsförsäljning, ingår inte i begreppet ”kommersiell verksamhet”.

(25)  Enligt domstolen förfogar kommissionen över ett utrymme för skönsmässig bedömning vid avgörandet av förenligheten hos ett viktigt projekt. Förenade målen C-62/87 och 72/87, Exécutif regional wallon och SA Glaverbel mot kommissionen, REG 1988, ECLI:EU:C:1988:132, punkt 21.

(26)  Stödansökningen måste föregå arbetets början, vilket är antingen inledandet av bygg- och anläggningsarbetena i samband med investeringen eller det första bindande åtagandet att beställa utrustning eller ett annat åtagande som gör investeringen oåterkallelig, beroende på vilket som inträffar först. Köp av mark och förberedande arbete, till exempel att utverka tillstånd och utföra preliminära genomförbarhetsstudier, anses inte ingå i arbetets början.

(27)  För projekt som genomförs av små och medelstora företag kan det kontrafaktiska scenariot utgöras av avsaknaden av ett alternativt projekt enligt punkt 32.

(28)  Om de uppgifter som lämnas omfattas av tystnadsplikt ska de behandlas i enlighet med artikel 30 i rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUT L 248, 24.9.2015, s. 9).

(29)  I fråga om ett integrerat projekt måste de stödberättigande kostnaderna anges för varje enskilt projekt.

(30)  För projekt som genomförs av små och medelstora företag behöver ingen clawback-mekanism genomföras utom i undantagsfall, särskilt med hänsyn till de stödbelopp som anmälts för sådana projekt.

(31)  Se artikel 25 i rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUT L 248, 24.9.2015, s. 9).

(32)  Stöd i form av garantier ska vara tidsbegränsade och stöd i form av lån måste vara föremål för återbetalningsperioder.

(33)  Pilotverksamhet ska inte betraktas som infrastruktur.

(34)  Om projektet omfattar energiinfrastruktur, ska det bli föremål för avgiftsbestämmelser och bestämmelser om tillträde samt krav på uppdelning där detta krävs enligt lagstiftningen för den inre marknaden.

(35)  C/2003/4582 (EUT C 297, 9.12.2003, s. 6).

(36)  Bidrag/Räntesubvention. Lån/förskott med återbetalningsskyldighet/bidrag som ska återbetalas. Garanti. Skatteförmån eller skattebefrielse. Riskfinansiering. Annat, Om stödet beviljas genom flera stödinstrument ska stödbeloppet anges per instrument.

(37)  Denna information måste offentliggöras inom sex månader från och med dagen för beviljandet. Vad gäller otillbörligt stöd kommer det att åligga medlemsstaterna att säkerställa offentliggörande av denna information i efterhand, inom sex månader från det datum då kommissionen fattade sitt beslut. Informationen måste vara tillgänglig i ett format som möjliggör sökning och utdrag av uppgifter och som är lätt att publicera på internet, till exempel i CSV- eller XML-format.

(38)  Kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (EGT C 119, 22.5.2002, s. 22).

---

BILAGA

Stödberättigande kostnader

| a) | Genomförbarhetsstudier inklusive förberedande tekniska studier samt kostnaderna för att erhålla de tillstånd som är nödvändiga för genomförandet av projektet. |
| --- | --- |

a)

Genomförbarhetsstudier inklusive förberedande tekniska studier samt kostnaderna för att erhålla de tillstånd som är nödvändiga för genomförandet av projektet.

| b) | Kostnader för instrument och utrustning (inklusive installationer och transportfordon) i den utsträckning och för den tid de används för projektet. Om sådana instrument och sådan utrustning inte används för projektet under hela sin livscykel anses endast de avskrivningskostnader som motsvarar projektets varaktighet, beräknade på grundval av god redovisningssed, vara stödberättigande. |
| --- | --- |

b)

Kostnader för instrument och utrustning (inklusive installationer och transportfordon) i den utsträckning och för den tid de används för projektet. Om sådana instrument och sådan utrustning inte används för projektet under hela sin livscykel anses endast de avskrivningskostnader som motsvarar projektets varaktighet, beräknade på grundval av god redovisningssed, vara stödberättigande.

| c) | Kostnader för förvärv (eller uppförande) av byggnader, infrastruktur och mark i den utsträckning och för den tid de används för projektet. Om dessa kostnader fastställs med beaktande av det kommersiella överföringsvärdet eller de faktiska kapitalkostnaderna, i motsats till avskrivningskostnaderna, bör restvärdet för marken, byggnaderna eller infrastrukturen dras av från finansieringsunderskottet, antingen i förväg eller i efterhand. |
| --- | --- |

c)

Kostnader för förvärv (eller uppförande) av byggnader, infrastruktur och mark i den utsträckning och för den tid de används för projektet. Om dessa kostnader fastställs med beaktande av det kommersiella överföringsvärdet eller de faktiska kapitalkostnaderna, i motsats till avskrivningskostnaderna, bör restvärdet för marken, byggnaderna eller infrastrukturen dras av från finansieringsunderskottet, antingen i förväg eller i efterhand.

| d) | Kostnader för övrig materiel, lager och liknande produkter, som krävs för projektet. |
| --- | --- |

d)

Kostnader för övrig materiel, lager och liknande produkter, som krävs för projektet.

| e) | Kostnader för att anskaffa, validera och försvara patent och andra immateriella tillgångar. Kostnader för kontraktsforskning, tekniskt kunnande och patent som har köpts eller licensierats från utomstående källor på marknadsvillkor samt kostnader för konsulttjänster och motsvarande tjänster som enbart används för det aktuella projektet. |
| --- | --- |

e)

Kostnader för att anskaffa, validera och försvara patent och andra immateriella tillgångar. Kostnader för kontraktsforskning, tekniskt kunnande och patent som har köpts eller licensierats från utomstående källor på marknadsvillkor samt kostnader för konsulttjänster och motsvarande tjänster som enbart används för det aktuella projektet.

| f) | Personalkostnader och administrativa kostnader (inklusive indirekta kostnader) som har direkt samband med FoUI-verksamhet, även den FoUI-verksamhet som rör en första industriell användning, eller, om det rör sig om ett infrastrukturprojekt, kostnader som uppkommer under uppbyggnaden av infrastrukturen. |
| --- | --- |

f)

Personalkostnader och administrativa kostnader (inklusive indirekta kostnader) som har direkt samband med FoUI-verksamhet, även den FoUI-verksamhet som rör en första industriell användning, eller, om det rör sig om ett infrastrukturprojekt, kostnader som uppkommer under uppbyggnaden av infrastrukturen.

| g) | När det gäller stöd till ett projekt för den första industriella användningen, kapital- och driftskostnader i den omfattning och under den period som det används för projektet, så länge den industriella användningen är en uppföljning av FoUI-verksamhet, och i sig innehåller en viktig FoUI-komponent som utgör en integrerad och nödvändig förutsättning för ett framgångsrikt projektgenomförande. Driftskostnaderna ska ställas i relation till en sådan projektkomponent. |
| --- | --- |

g)

När det gäller stöd till ett projekt för den första industriella användningen, kapital- och driftskostnader i den omfattning och under den period som det används för projektet, så länge den industriella användningen är en uppföljning av FoUI-verksamhet, och i sig innehåller en viktig FoUI-komponent som utgör en integrerad och nödvändig förutsättning för ett framgångsrikt projektgenomförande. Driftskostnaderna ska ställas i relation till en sådan projektkomponent.

| h) | Andra kostnader kan godtas om de är motiverade och är oupplösligt kopplade till genomförandet av projektet, med undantag för driftskostnader som inte omfattas av punkt g. |
| --- | --- |

h)

Andra kostnader kan godtas om de är motiverade och är oupplösligt kopplade till genomförandet av projektet, med undantag för driftskostnader som inte omfattas av punkt g.

---

| 30.12.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 528/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.12.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 528/19

---

KOMMISSIONENS TILLKÄNNAGIVANDE

Reviderade RIKTLINJER

EU:s ordning för handel med elfenben

(2021/C 528/03)

Innehållsförteckning

| 1. | Inledning och ordlista | 20 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Bakgrund | 20 |
| --- | --- | --- |

2.

| a) | Internationell rättslig ram och EU:s rättsliga ram för handel med elfenben | 20 |
| --- | --- | --- |

a)

| b) | EU:s initiativ mot olaglig handel med vilda djur som påverkar handeln inom EU med elfenben och återexporten av elfenben | 22 |
| --- | --- | --- |

b)

| 3. | Dokumentets status | 22 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Motivering till och sammanfattning av rekommendationerna | 23 |
| --- | --- | --- |

4.

| a) | Återexport från EU | 23 |
| --- | --- | --- |

a)

| b) | Handel med elfenben inom EU | 24 |
| --- | --- | --- |

b)

| c) | Import till EU | 24 |
| --- | --- | --- |

c)

| 5. | Tolkning av EU:s regler om återexport av elfenben | 24 |
| --- | --- | --- |

5.

| a) | Återexport av råelfenben | 25 |
| --- | --- | --- |

a)

| b) | Återexport av bearbetat elfenben | 25 |
| --- | --- | --- |

b)

| 6. | Hur EU:s regler om handel med elfenben inom EU ska tolkas | 27 |
| --- | --- | --- |

6.

| a) | Särskilda riktlinjer om handel med råelfenben inom EU | 27 |
| --- | --- | --- |

a)

| b) | Särskilda riktlinjer om handel med bearbetat elfenben inom EU | 28 |
| --- | --- | --- |

b)

| 7. | Hur EU:s regler om import av elfenben ska tolkas | 29 |
| --- | --- | --- |

7.

| 8. | Samordning inom och mellan EU-medlemsstater samt med tredjeländer | 30 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | Sammanfattning av EU:s ordning för kommersiell handel med elfenben | 30 |
| --- | --- | --- |

9.

| Bilaga I – Bevis som styrker lagligt förvärv | 32 |
| --- | --- |

| Bilaga II – Märkning, registrering och andra krav för utfärdande av intyg | 34 |
| --- | --- |

1.   Inledning och ordlista

Syftet med dessa riktlinjer är att tolka rådets förordning (EG) nr 338/97 (1) (grundförordningen) och kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 (2), och att rekommendera att EU:s medlemsstater

| a) | stoppar (åter)export och import av föremål av råelfenben, |
| --- | --- |

a)

stoppar (åter)export och import av föremål av råelfenben,

| b) | stoppar handeln inom EU med råelfenben, utom för reparationer av musikinstrument som tillverkats före 1975 och antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse, |
| --- | --- |

b)

stoppar handeln inom EU med råelfenben, utom för reparationer av musikinstrument som tillverkats före 1975 och antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse,

| c) | stoppar handeln inom EU med exemplar som bearbetats efter 1947, med undantag för musikinstrument som tillverkats före 1975, |
| --- | --- |

c)

stoppar handeln inom EU med exemplar som bearbetats efter 1947, med undantag för musikinstrument som tillverkats före 1975,

| d) | begränsar godkännande för import och (åter)export av bearbetat elfenben till musikinstrument som tillverkats före 1975 och försäljning av antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse till museer, och |
| --- | --- |

d)

begränsar godkännande för import och (åter)export av bearbetat elfenben till musikinstrument som tillverkats före 1975 och försäljning av antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse till museer, och

| e) | säkerställer en strikt tolkning av EU-lagstiftningen om den återstående tillåtna handeln. |
| --- | --- |

e)

säkerställer en strikt tolkning av EU-lagstiftningen om den återstående tillåtna handeln.

Dessa riktlinjer bör läsas tillsammans med kommissionens förordning (EU) 2021/2280 om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 (3).

Följande termer används med en särskild betydelse i dessa riktlinjer:

| — | elfenben: avser endast elfenben från elefanter. |
| --- | --- |

—

elfenben: avser endast elfenben från elefanter.

| — | musikinstrument som tillverkats före 1975: ett musikinstrument innehållande lagligen förvärvat elfenben från tiden före 1975 som används eller fram till nyligen har använts av en utövande konstnär och således inte bara är ett prydnadsföremål. Cites-konventionen har varit tillämplig på afrikanska elefanter sedan den 26 februari 1976 och på asiatiska elefanter sedan den 1 juli 1975. För enkelhetens skull används i dessa riktlinjer endast det tidigare datumet (1975) som referens. |
| --- | --- |

—

musikinstrument som tillverkats före 1975: ett musikinstrument innehållande lagligen förvärvat elfenben från tiden före 1975 som används eller fram till nyligen har använts av en utövande konstnär och således inte bara är ett prydnadsföremål. Cites-konventionen har varit tillämplig på afrikanska elefanter sedan den 26 februari 1976 och på asiatiska elefanter sedan den 1 juli 1975. För enkelhetens skull används i dessa riktlinjer endast det tidigare datumet (1975) som referens.

| — | antikvitet som bearbetats före 1947: ett föremål innehållande elfenben som omfattas av definitionen av bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan i artikel 2 w i grundförordningen. |
| --- | --- |

—

antikvitet som bearbetats före 1947: ett föremål innehållande elfenben som omfattas av definitionen av bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan i artikel 2 w i grundförordningen.

| — | museum: icke-vinstdrivande, permanent institution som tjänar samhället och dess utveckling, som är öppen för allmänheten och som förvärvar, bevarar, forskar om, förmedlar och förevisar mänsklighetens materiella och immateriella arv och miljö i utbildnings-, studie- och nöjessyfte (4). |
| --- | --- |

—

museum: icke-vinstdrivande, permanent institution som tjänar samhället och dess utveckling, som är öppen för allmänheten och som förvärvar, bevarar, forskar om, förmedlar och förevisar mänsklighetens materiella och immateriella arv och miljö i utbildnings-, studie- och nöjessyfte (4).

2.   Bakgrund

a)   
  Internationell rättslig ram och EU:s rättsliga ram för handel med elfenben

Både den afrikanska elefanten Loxodonta africana och den asiatiska elefanten Elephas maximus omfattas av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites), som har undertecknats av 183 parter, inbegripet EU och samtliga EU-medlemsstater.

Enligt den nuvarande Cites-ordningen är internationell handel med elfenben (5) förbjuden med strikt begränsade undantag (för föremål som förvärvats innan Cites började tillämpas för elfenben). Cites reglerar dock inte
  inhemsk handel med elfenben.

EU genomför Cites genom grundförordningen och andra kommissionsförordningar med anknytning till denna (EU:s förordningar om handel med vilda djur och växter). När det gäller elfenben från elefant (liksom för andra arter som förtecknas i bilaga A till grundförordningen) har EU antagit ytterligare åtgärder som är strängare än Cites.

Till följd av detta har EU en strikt reglering av handeln med elfenben genom EU:s förordningar om handel med vilda djur och växter. Handel med elfenben till, inom eller från EU för kommersiella ändamål är generellt förbjuden.

Nationella myndigheter kan dock tillåta handel med elfenben för kommersiella ändamål på följande villkor:

| — | Återexport kan tillåtas för exemplar av elfenben som har förvärvats före den dag då Cites-konventionen blev tillämplig på dem, dvs. den 26 februari 1976 för afrikanska elefanter och den 1 juli 1975 för asiatiska elefanter. |
| --- | --- |

—

Återexport kan tillåtas för exemplar av elfenben som har förvärvats före den dag då Cites-konventionen blev tillämplig på dem, dvs. den 26 februari 1976 för afrikanska elefanter och den 1 juli 1975 för asiatiska elefanter.

| — | Handel inom EU kan tillåtas för föremål av elfenben som importerats till EU innan elefantarterna förtecknades i bilaga I till Cites-konventionen (den 18 januari 1990 för afrikanska elefanter och den 1 juli 1975 för asiatiska elefanter) (6), om ett intyg har utfärdats för detta syfte av den EU-medlemsstat där produkten bjöds ut till försäljning för första gången. |
| --- | --- |

—

Handel inom EU kan tillåtas för föremål av elfenben som importerats till EU innan elefantarterna förtecknades i bilaga I till Cites-konventionen (den 18 januari 1990 för afrikanska elefanter och den 1 juli 1975 för asiatiska elefanter) (6), om ett intyg har utfärdats för detta syfte av den EU-medlemsstat där produkten bjöds ut till försäljning för första gången.

| — | Import av föremål som bearbetats före 1947 kan tillåtas liksom import av lagligen förvärvade föremål som tillverkats före 1975 och som redan tidigare har importerats lagligen till EU. |
| --- | --- |

—

Import av föremål som bearbetats före 1947 kan tillåtas liksom import av lagligen förvärvade föremål som tillverkats före 1975 och som redan tidigare har importerats lagligen till EU.

Tjuvjakt på elefanter och olaglig handel med elfenben, på grund av efterfrågan i Asien, ligger fortfarande på en farligt hög nivå

Den senaste tiden har tjuvjakten på elefanter nått rekordhöga nivåer, vilket har lett till en omfattande minskning av de afrikanska elefantpopulationerna (7).

Enligt Cites program för övervakning av olaglig jakt på elefanter (MIKE, Monitoring the Illegal Killing of Elephants) (8) ökade andelen olagligt dödade elefanter (PIKE, Proportion of Illegally Killed Elephants) stadigt från 2006 och kulminerade 2011. Därefter har trenden varit nedåtgående från 2011 till 2019. Detta tyder på att tjuvjakten börjar minska, men huruvida detta kommer att hålla i sig måste undersökas noggrant. Det ska också påpekas att varje minskning av den olagliga handeln med elfenben sker samtidigt med en allmän minskning av elefantpopulationerna i Afrika (9). PIKE-siffrorna tyder på att tjuvjakten på elefanter i Afrika har minskat överlag sedan 2011. Det finns dock betydande regionala skillnader, och den generella nivån på tjuvjakten på afrikanska elefanter är fortfarande ett problem.

Den olagliga handeln med elfenben ligger också kvar på höga nivåer, även om elfenbenspriserna stadigt sjunker enligt World Wildlife Crime Report från 2020 (10). Enligt en rapport från informationssystemet för handel med elefanter (Etis) (11) rapporterades omkring 280 ton elfenben från cirka 8 000 beslag av elfenben mellan 2012 och 2017 över hela världen. Uppgifter från Etis visar också på en ökning av kinesiskägda företag som ägnar sig åt bearbetning av elfenben i Afrika för export av produkter till asiatiska marknader (12) – med minst 24 fall från fyra afrikanska länder som stod för 1,11 ton bearbetat elfenben som transporterades från Afrika till Asien 2017 (13). Transporten av så stora mängder elfenben tyder på att gränsöverskridande och organiserade kriminella nätverk i allt högre grad är inblandade.

Den internationella reaktionen

Som reaktion på utmaningarna med tjuvjakt på elefanter och olaglig handel med elfenben har det internationella samfundet gjort ett stort antal åtaganden genom resolutioner av FN:s generalförsamling och FN:s miljöförsamling samt vid flera högnivåkonferenser.

Vid den 17:e partskonferensen för Cites-konventionen (Cites CoP17) i oktober 2016 antogs en rad åtgärder för att förbättra verkställigheten när det gäller reglerna mot tjuvjakt på elefant och olaglig handel med elfenben, minska efterfrågan på olagligt elfenben och förstärka granskningen av lagligheten i fråga om elfenben på inhemska marknader. Cites-resolution 10.10 (Rev. CoP18) om handel med exemplar av elefant uppmanar parterna att införa omfattande inhemska lagstiftnings-, reglerings-, verkställighets- och andra åtgärder för elfenbenshandel/inhemska marknader. Resolutionen rekommenderar också att alla parter och icke-parter inom vars jurisdiktion det finns en laglig inhemsk marknad för elfenben som bidrar till tjuvjakt eller olaglig handel, skyndsamt vidtar alla nödvändiga lagstiftnings-, reglerings- och verkställighetsåtgärder för att stänga sina inhemska marknader för kommersiell handel med råelfenben och bearbetat elfenben”och erkänner att ”snäva undantag från detta förbud kan vara motiverade för vissa föremål; inga undantag bör bidra till tjuvjakt eller olaglig handel.

EU uppmanas också, liksom andra parter, att rapportera till ständiga kommittén och partskonferensen om de åtgärder som vidtagits för att säkerställa att dess inhemska marknad inte bidrar till de nuvarande nivåerna av tjuvjakt och olaglig handel.

Den lagliga handeln med elfenben från EU har minskat

Den kommersiella återexporten av både råelfenben och bearbetat elfenben från EU i enlighet med grundförordningen (laglig återexport) ökade avsevärt fram till 2015.

Sedan den förra versionen av dessa riktlinjer (14) antogs i juli 2017 har återexporten av råelfenben stoppats, vilket ledde till en minskning av antalet återexporterade elefantbetar redan innan förbudet trädde i kraft (420 betar återexporterades 2016 och 101 stycken 2017).

Den kommersiella återexporten av lagligt bearbetat elfenben har också minskat sedan 2016. Det genomsnittliga antalet återexportintyg som utfärdas av EU:s medlemsstater per år har minskat från omkring 470 under perioden 2012–2015 till 280 under perioden 2016–2018.

b)   
  EU:s initiativ mot olaglig handel med vilda djur som påverkar handeln inom EU med elfenben och återexporten av elfenben

I meddelandet om EU:s handlingsplan mot olaglig handel med vilda djur och växter (15) uppmanades EU och dess medlemsstater att genomföra en omfattande strategi mot olaglig handel med vilda djur och växter (16). I meddelandet angavs (under åtgärd 2 Ytterligare begränsa handeln med elfenben inom och från EU) i synnerhet att Europeiska kommissionen skulle utfärda riktlinjer ”för att säkerställa en enhetlig tolkning av EU:s bestämmelser i syfte att stoppa exporten av obearbetat elfenben som förvärvats innan konventionen blev tillämplig och garantera att endast lagliga antika elfenbensprodukter köps och säljs inom EU” före utgången av 2016. I slutsatserna från juni 2016 om detta meddelande uppmanade Europeiska unionens råd enträget medlemsstaterna att ”på grundval av EU-riktlinjer inte utfärda export- och återexporthandlingar för obearbetat elfenben från elefanter som förvärvats innan konventionen blev tillämplig och att överväga ytterligare åtgärder för att sätta stopp för kommersiell handel med elfenben från elefanter”.

I maj 2017 antog kommissionen riktlinjer som ett svar på dessa uppmaningar. Det här dokumentet uppdaterar och ersätter versionen från 2017 och innebär att kommissionen uppfyller sitt åtagande i EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030 att ytterligare skärpa reglerna för handel med elfenben i EU (17).

3.   Dokumentets status

Riktlinjerna i detta dokument har diskuterats och utarbetats i samarbete med företrädare för medlemsstaterna i expertgruppen för de behöriga administrativa Cites-myndigheterna (expertgruppen).

Syftet är att hjälpa personer, företag och nationella myndigheter att tillämpa grundförordningen och relaterade kommissionsförordningar. Detta dokument varken ersätter, kompletterar eller ändrar bestämmelserna i grundförordningen och dess genomförandeförordningar. Det bör inte heller betraktas isolerat utan användas tillsammans med lagstiftningen. Endast Europeiska unionens domstol har behörighet att tolka EU-rätten med avgörande verkan.

En elektronisk version av detta dokument offentliggörs också av kommissionen och eventuellt av EU:s medlemsstater.

Rekommendationerna i detta dokument riktar sig till medlemsstaterna och fortsätter att gälla i enlighet med försiktighetsprincipen, såvida inte nya avgörande vetenskapliga bevis framkommer som motiverar en översyn av riktlinjerna i samråd med expertgruppen.

4.   Motivering till och sammanfattning av rekommendationerna

Den konstant höga efterfrågan på elfenben i Asien är en av de främsta orsakerna till de nuvarande höga nivåerna av tjuvjakt på elefanter och olaglig handel med elfenben. De senaste analyserna (MIKE och Etis, se avsnitt 2 a) har visat på en liten minskning av tjuvjakten. Antalet elefanter som tjuvjagas är dock fortfarande ohållbart för många populationer i Afrika.

Även om inga av EU:s medlemsstater har identifierats som länder som är inblandade i olaglig handel med elfenben i Etis-rapporterna bör EU fortsätta att minska risken för att bidra till efterfrågan på elfenben.

Dessa riktlinjer syftar till att ytterligare begränsa handeln med föremål med potentiellt högre risk och vissa typer av handel, samtidigt som en begränsad och välkontrollerad handel med föremål med låg risk fortfarande tillåts. Dokumentet bygger på försiktighetsprincipen vid genomförandet av bestämmelserna om inhemsk elfenbenshandel i EU. Begränsningar tillämpas när det är sannolikt att handeln innebär en högre risk för ökad efterfrågan på elfenben och olaglig handel med elfenben. Handel inom EU med vissa begränsade typer av föremål där risken för att bidra till efterfrågan på elfenben eller olaglig tjuvjakt på elefanter är liten eller obefintlig kan därför fortsätta att äga rum med förbehåll för godkännande. Dokumentet syftar också till att hjälpa personer och företag att bättre förstå och följa reglerna och möjliggöra en effektivare kontroll av reglernas efterlevnad.

I följande avsnitt behandlas återexport av elfenben från EU (avsnitt 5), handel med elfenben inom EU (avsnitt 6) och import från länder utanför EU (avsnitt 7) samt frågor som rör samordning (avsnitt 8).

Resten av detta avsnitt innehåller ytterligare motiveringar för behovet av att agera mot vart och ett av dessa handelsflöden, och sammanfattar rekommendationerna till medlemsstaterna. En mer kortfattad sammanfattning i tabellformat finns i det avslutande avsnitt 9.

a)   
  Återexport från EU

Råelfenben (18) utgör den största andelen av allt elfenben som ingår i internationell olaglig handel i världen. Detta styrks av de data som parterna i Cites rapporterat till Etis, vilka visar att beslagen av olagligt råelfenben utgör den stora merparten av allt elfenben som beslagtas i världen.

Råelfenben består huvudsakligen av betar, vilka är svåra att skilja från varandra. Risken att laglig återexport av råelfenben används som täckmantel för handel med olagligt råelfenben är större än för bearbetat elfenben, trots det faktum att handel med lagliga betar endast får ske om betarna är märkta.

Ett stopp för återexport av råelfenben från EU säkerställer att betar av lagligt ursprung inte blandas med olagligt elfenben, och det kommer att hjälpa bestämmelseländerna att genomföra sina åtgärder för att minska efterfrågan på elfenben, vilket är ett viktigt steg i kampen mot olaglig handel med elfenben och tjuvjakt på elefant. Detta är bakgrunden till det faktiska förbudet mot kommersiell återexport av råelfenben, som gällt sedan juli 2017 (se avsnitt 5 a).

Eftersom det finns tecken på att bearbetade föremål också omfattas alltmer av den internationella olagliga handeln med elfenben (19) finns det ett behov av att införa ytterligare begränsningar av återexporten av bearbetat elfenben. Även om det inte finns några tecken på laglig verksamhet i EU som bidrar till tjuvjakt och olaglig handel är EU fast beslutet att minimera risken för att internationell handel från EU underblåser efterfrågan på elfenben och därigenom skapar incitament för tjuvjakt på elefanter för att tillgodose denna efterfrågan.

Kommissionens rekommendation är därför att även sluta utfärda återexportintyg för bearbetade elfenbensexemplar, med undantag för musikinstrument som tillverkats före 1975 och antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse som säljs till museer (se avsnitt 5 b för närmare uppgifter om dessa undantag). Dessa undantag gäller föremål vars värde inte är kopplat till det elfenben de innehåller. Med de kontroller som rekommenderas är det dessutom högst osannolikt att dessa undantag bidrar till tjuvjakt på elefanter eller olaglig handel med elfenben, samtidigt som de bidrar till bevarandet av viktiga konstnärliga, kulturella och historiska värden.

b)   
  Handel med elfenben inom EU

EU har ett ansvar att säkerställa att det kommersiella bruket av elfenben i EU är strängt kontrollerat och reglerat, i enlighet med Cites-resolution 10.10 (Rev. CoP18) och grundförordningen.

Efterfrågan på elfenben i Europa har minskat väsentligt efter Cites beslut att förbjuda internationell handel med elfenben 1989. EU:s medlemsstater har inte identifierats av Cites som viktiga destinationsmarknader eller transitländer för olagligt elfenben. Huvudparten av handeln med elfenben inom EU består av antikviteter som bearbetats före 1947.

Det har dock förekommit några fall av olaglig handel med elfenbensföremål inom EU. Handeln med råelfenben innebär en högre risk för olaglig handel med elfenben än handeln med bearbetade elfenbensexemplar. Detta motiverar ett stopp för utfärdandet av intyg för handel med råelfenben inom EU, utom för reparation av musikinstrument som tillverkats före 1975 och antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse som innehas av ett museum eller en offentlig institution.

Kommissionens rekommendation är dessutom att stoppa utfärdandet av intyg för bearbetade exemplar som förvärvats efter 1947, med undantag för musikinstrument som tillverkats före 1975. Detta kommer att begränsa handeln med bearbetade föremål inom EU till antikviteter som bearbetats före 1947 och musikinstrument som tillverkats före 1975.

De särskilda regler som gäller för bearbetade föremål motiveras av det faktum att en lägre risk för olaglig handel med elfenben har identifierats i samband med handeln med sådana föremål inom EU jämfört med handeln med råelfenben och handeln med länder utanför EU generellt, särskilt när föremålen utgör antikviteter som bearbetats före 1947 eller musikinstrument som tillverkats före 1975. Det är högst osannolikt att handeln inom EU med antikviteter som bearbetats före 1947 eller musikinstrument som tillverkats före 1975 skulle bidra till olaglig handel med elfenben eller efterfrågan på olagligt elfenben, också med tanke på att denna återstående handel kommer att kontrolleras strikt. Därför kan handeln med antikviteter som bearbetats före 1947 och musikinstrument som tillverkats före 1975 fortsätta inom EU, men det kommer att krävas intyg för detta.

c)   
  Import till EU

Importen av elfenben från länder utanför EU är strikt reglerad. Kommersiell import är i förbjuden, med undantag för antikviteter som bearbetats före 1947 och återimport av föremål som importerats lagligen till EU innan konventionen blev tillämplig (se avsnitt 7).

Den kommersiella importen till EU har under de senaste åren varit mycket liten.

Även om det finns en viss risk för att importen av bearbetade exemplar underblåser efterfrågan på elfenben eller bidrar till tjuvjakt eller olaglig handel i allmänhet är det högst osannolikt att sådana risker uppstår i samband med musikinstrument som tillverkats före 1975 och antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse som säljs till museer.

För att förbättra överensstämmelsen med de regler som föreslås för handel inom EU och återexport är det kommissionens rekommendation att stoppa

| — | utfärdandet av import- och återimporttillstånd för råelfenben, |
| --- | --- |

—

utfärdandet av import- och återimporttillstånd för råelfenben,

| — | utfärdandet av import- och återimporttillstånd för bearbetade elfenbensexemplar, med undantag för musikinstrument som tillverkats före 1975 och antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse som säljs till museer (se avsnitt 7 för mer information om villkoren för tillämpning av undantagen). |
| --- | --- |

—

utfärdandet av import- och återimporttillstånd för bearbetade elfenbensexemplar, med undantag för musikinstrument som tillverkats före 1975 och antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse som säljs till museer (se avsnitt 7 för mer information om villkoren för tillämpning av undantagen).

5.   Tolkning av EU:s regler om återexport av elfenben

De regler som styr återexport av exemplar av elfenben som förvärvats före den dag då Cites blev tillämplig på dem anges i artikel 5 i grundförordningen.

Enligt artikel 5.2 d ska den administrativa myndigheten, när den bedömer ansökningar om återexport av arter som förtecknas i bilaga A, ”efter samråd med den behöriga vetenskapliga myndigheten, vara övertygad om att inga andra faktorer som påverkar artens bevarandestatus talar mot ett utfärdande av exporttillstånd”.

Detta krav måste tolkas mot bakgrund av de omständigheter som beskrivs i avsnitt 2 samt med beaktande av de särskilda förhållanden som gäller i fråga om internationell handel med elfenben, både för obearbetade och bearbetade föremål.

a)   
  Återexport av råelfenben

Kommissionen rekommenderar medlemsstaterna att beakta att det finns viktiga faktorer i samband med bevarandet av elefantarter som talar emot utfärdandet av återexportintyg för råelfenben.

I linje med grundförordningen rekommenderar kommissionen därför att medlemsstaterna, i likhet med vad som varit fallet sedan den 1 juli 2017, inte utfärdar återexportintyg för råelfenben, utom i sådana undantagsfall där den berörda medlemsstatens administrativa myndighet har försäkrat sig om att föremålet

| 1. | är del av ett genuint utbyte av kulturföremål mellan erkända institutioner (t.ex. museer), eller |
| --- | --- |

1.

är del av ett genuint utbyte av kulturföremål mellan erkända institutioner (t.ex. museer), eller

| 2. | är arvegods som flyttas i samband med en familjs byte av bosättningsort, eller |
| --- | --- |

2.

är arvegods som flyttas i samband med en familjs byte av bosättningsort, eller

| 3. | flyttas av verkställighetsskäl eller för vetenskapliga ändamål eller utbildningsändamål. |
| --- | --- |

3.

flyttas av verkställighetsskäl eller för vetenskapliga ändamål eller utbildningsändamål.

I sådana undantagsfall rekommenderas att de administrativa myndigheterna följer riktlinjerna i detta dokument när det gäller att inhämta lämpliga intyg om lagligt ursprung för exemplaren (bilaga I till dokumentet), märkning (bilaga II) och, om relevant, samordning med andra medlemsstater och tredjeländer (avsnitt 8).

b)   
  Återexport av bearbetat elfenben

I motsats till råelfenben omfattar bearbetat elfenben många olika typer av exemplar. Här ingår föremål som har omfattats av laglig handel i årtionden (t.ex. musikinstrument eller antikviteter).

Kommissionen rekommenderar att medlemsstaterna, från och med dagen för offentliggörandet av dessa riktlinjer, inte utfärdar återexportintyg för kommersiell handel med bearbetade exemplar.

I undantagsfall kan kommersiell handel tillåtas om den administrativa myndigheten i den berörda medlemsstaten har försäkrat sig om att

| — | föremålet är ett musikinstrument som tillverkats före 1975, eller |
| --- | --- |

—

föremålet är ett musikinstrument som tillverkats före 1975, eller

| — | föremålet är en antikvitet som bearbetats före 1947 och som säljs till ett museum, och en myndighet med ansvar för kulturarvet (t.ex. det ansvariga ministeriet) bekräftar dess stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stöder transaktionen. |
| --- | --- |

—

föremålet är en antikvitet som bearbetats före 1947 och som säljs till ett museum, och en myndighet med ansvar för kulturarvet (t.ex. det ansvariga ministeriet) bekräftar dess stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stöder transaktionen.

Det är av yttersta vikt att EU:s medlemsstater utför stränga kontroller i samband med ansökningar om tillstånd för återexport av sådana föremål, för att säkerställa att de endast utfärdar de nödvändiga handlingarna när de villkor i EU:s lagstiftning som garanterar att elfenbenet är av lagligt ursprung är uppfyllda.

Utöver det undantag för kommersiell återexport som beskrivs ovan kan administrativa myndigheter också utfärda ett återexportintyg om de har försäkrat sig om att föremålet

| 1. | är del av ett genuint utbyte av kulturföremål mellan erkända institutioner (t.ex. museer), eller |
| --- | --- |

1.

är del av ett genuint utbyte av kulturföremål mellan erkända institutioner (t.ex. museer), eller

| 2. | är arvegods som flyttas i samband med en familjs byte av bosättningsort, eller |
| --- | --- |

2.

är arvegods som flyttas i samband med en familjs byte av bosättningsort, eller

| 3. | flyttas av verkställighetsskäl eller för vetenskapliga ändamål eller utbildningsändamål. |
| --- | --- |

3.

flyttas av verkställighetsskäl eller för vetenskapliga ändamål eller utbildningsändamål.

Det rekommenderas att villkoren för utfärdande av återexportintyg för ovannämnda undantag tolkas strikt.

Mer specifikt bör medlemsstaterna vid bedömningen av en ansökan om återexport, oavsett om den är för kommersiella eller för andra ändamål, beakta följande:

| — | Vid bedömningen av om exemplaret uppfyller definitionen av ”musikinstrument som är tillverkat före 1975” bör ägaren visa att föremålet används eller tills nyligen har använts som ett instrument av en utövande konstnär och således inte bara är ett prydnadsföremål som innehåller elfenben. |
| --- | --- |

—

Vid bedömningen av om exemplaret uppfyller definitionen av ”musikinstrument som är tillverkat före 1975” bör ägaren visa att föremålet används eller tills nyligen har använts som ett instrument av en utövande konstnär och således inte bara är ett prydnadsföremål som innehåller elfenben.

| — | Vid bedömningen av om destinationen för en antikvitet som bearbetats före 1947 kan anses vara ett museum kan hänsyn tas till om institutionen är medlem i Internationella museirådet (ICOM) eller en liknande organisation. |
| --- | --- |

—

Vid bedömningen av om destinationen för en antikvitet som bearbetats före 1947 kan anses vara ett museum kan hänsyn tas till om institutionen är medlem i Internationella museirådet (ICOM) eller en liknande organisation.

| — | Om föremålet beskrivs som en antikvitet som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse bör det visas att föremålet uppfyller villkoren för ”bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan”. Riktlinjerna för bearbetade exemplar enligt EU:s förordningar om handel med vilda djur och växter (20) ger tydliga instruktioner i detta avseende. En offentlig myndighet som är behörig för kulturarvet (t.ex. det ansvariga ministeriet) bör uttryckligen bekräfta föremålets stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stödja transaktionen som en förutsättning för att tillåta försäljning till ett museum. Hänsyn kan tas till exempelvis återsändande av viktiga kulturföremål till ursprungslandet. |
| --- | --- |

—

Om föremålet beskrivs som en antikvitet som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse bör det visas att föremålet uppfyller villkoren för ”bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan”. Riktlinjerna för bearbetade exemplar enligt EU:s förordningar om handel med vilda djur och växter (20) ger tydliga instruktioner i detta avseende. En offentlig myndighet som är behörig för kulturarvet (t.ex. det ansvariga ministeriet) bör uttryckligen bekräfta föremålets stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stödja transaktionen som en förutsättning för att tillåta försäljning till ett museum. Hänsyn kan tas till exempelvis återsändande av viktiga kulturföremål till ursprungslandet.

| — | Bevis såsom en faktura – eller en annan handling, t.ex. en expertvärdering, med uppgifter om ålder och pris – och en detaljerad beskrivning av och bilder på föremålet krävs för att visa att föremålets värde är inneboende och inte är kopplat till dess innehåll av elfenben. |
| --- | --- |

—

Bevis såsom en faktura – eller en annan handling, t.ex. en expertvärdering, med uppgifter om ålder och pris – och en detaljerad beskrivning av och bilder på föremålet krävs för att visa att föremålets värde är inneboende och inte är kopplat till dess innehåll av elfenben.

| — | Både säljarens och köparens identitet bör ingå i utvärderingen. Säljarens identitet kan i vissa fall ge ytterligare information om föremålet. Destinationslandet och köparens identitet måste också beaktas. |
| --- | --- |

—

Både säljarens och köparens identitet bör ingå i utvärderingen. Säljarens identitet kan i vissa fall ge ytterligare information om föremålet. Destinationslandet och köparens identitet måste också beaktas.

| — | Ansökningar om återexport till ett destinationsland som i Etis identifieras som ett land som ägnar sig åt olaglig handel med elfenben måste kontrolleras noggrannare än andra destinationsländer. Återexport till parter som är föremål för National Ivory Action Plan-förfarandet (21) bör undvikas. |
| --- | --- |

—

Ansökningar om återexport till ett destinationsland som i Etis identifieras som ett land som ägnar sig åt olaglig handel med elfenben måste kontrolleras noggrannare än andra destinationsländer. Återexport till parter som är föremål för National Ivory Action Plan-förfarandet (21) bör undvikas.

| — | I allmänhet kan köparens identitet ge ytterligare garantier för att transaktionen äger rum på grund av exemplarets inneboende värde (t.ex. museer, ansedda samlare, musiker eller liknande köpare). |
| --- | --- |

—

I allmänhet kan köparens identitet ge ytterligare garantier för att transaktionen äger rum på grund av exemplarets inneboende värde (t.ex. museer, ansedda samlare, musiker eller liknande köpare).

Det ankommer på sökanden att lägga fram bevis för att föremålet omfattas av de undantag som beskrivs ovan. Om sökanden inte på ett för medlemsstatens myndighet tillfredsställande sätt kan lägga fram tillräckliga bevis, och det fortfarande finns skäl till tvivel, bör inget intyg utfärdas.

Om intyg utfärdas bör det beskriva det aktuella musikinstrumentet som tillverkats före 1975 eller den aktuella antikviteten som bearbetats före 1947 så detaljerat att intyget endast kan användas för det berörda exemplaret. Dessutom kan medlemsstaterna, då lagstiftning så tillåter, överväga att kontrollera, verifiera och registrera identiteten för sökanden och, när så är möjligt, köparen.

Det är särskilt viktigt att den som ansöker om ett återexportintyg visar antingen att musikinstrumentet har tillverkats med lagligt elfenben före 1975 eller att det är fråga om en antikvitet som bearbetats före 1947, och att föremålet har förvärvats lagligen. Sökanden kan göra detta genom att lämna in ett intyg för handel inom EU för föremålet, som bevisar det lagliga förvärvet och normalt också innehåller uppgifter om exemplarets ålder. Det är också möjligt att sökanden inte har något intyg – sökanden kanske aldrig har ansökt om ett sådant eller tidigare omfattades av undantaget från kravet på intyg för ”bearbetade exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan”. I sådana fall måste sökanden visa att kraven i artikel 5 i grundförordningen uppfylls.

Intyg som upphört att gälla enligt artikel 11.4a i kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 är inte längre giltiga för kommersiella transaktioner. Det rekommenderas dock att innehavaren bevarar en kopia av intyget för att använda det som bevis på lagligt förvärv i eventuella framtida ansökningar eller vid inspektioner.

Medlemsstaterna måste kontrollera om föremålet faktiskt omfattas av något av de fall som nämns ovan, dvs. att det finns ett giltigt skäl till avsaknaden av intyg.

För att kunna göra en närmare bedömning av de villkor under vilka sådan handel kan tillåtas rekommenderas det att EU:s medlemsstater också tillämpar riktlinjerna om

| — | bearbetade exemplar enligt EU:s förordningar om handel med vilda djur och växter; |
| --- | --- |

—

bearbetade exemplar enligt EU:s förordningar om handel med vilda djur och växter;

| — | bevis som styrker lagligt förvärv i bilaga I till detta dokument, och; |
| --- | --- |

—

bevis som styrker lagligt förvärv i bilaga I till detta dokument, och;

| — | märkning, registrering och andra krav för utfärdande av intyg i bilaga II till detta dokument. |
| --- | --- |

—

märkning, registrering och andra krav för utfärdande av intyg i bilaga II till detta dokument.

6.   Hur EU:s regler om handel med elfenben inom EU ska tolkas

Handel inom EU med exemplar som förtecknas i bilaga A är generellt förbjuden enligt artikel 8.1 i grundförordningen. Artikel 8.3 ger medlemsstaterna möjlighet att medge undantag från förbudet om minst ett av de villkor som förtecknas i leden a–h är uppfyllda.

Dock klargör användningen av ordet ”kan” i artikel 8.3 att medlemsstaterna inte är skyldiga att bevilja ett intyg för handel inom EU när dessa villkor är uppfyllda (om inte annat krävs enligt unionslagstiftningen, exempelvis genom tillämpning av proportionalitetsprincipen). När beslut fattas om att bevilja eller inte bevilja ett intyg bör myndigheten använda sitt utrymme för bedömning på ett lämpligt sätt.

Följden blir att artikel 8.3 inte kan anses medföra en absolut rätt till intyg för handel inom EU för varje sökande, även när något av de relevanta villkoren är uppfyllt. Dessutom omfattas artikel 8.3 av försiktighetsprincipen och, som påpekas ovan, åligger det därför sökanden att bevisa att en transaktion är legitim och förenlig med målen i grundförordningen.

Vid mottagandet av en ansökan gällande kommersiellt bruk av elfenben inom EU enligt artikel 8.3 har en medlemsstat rätt enligt unionsrätten att avslå ansökan om intyg, även när något av villkoren är uppfyllt, förutsatt att avslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen (dvs. att avslaget är lämpligt för att skydda arten och att avslaget inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål). Kommissionen och expertgruppen anser att så kommer att vara fallet när sökanden inte på ett övertygande sätt har visat att en transaktion är legitim och förenlig med målen i grundförordningen.

Medlemsstaterna är ansvariga för att undvika att utfärda intyg som kan underlätta olaglig verksamhet och måste därför handlägga ansökningarna om handel inom EU på ett sätt som i möjligaste mån minskar denna risk. Utfärdande av intyg bör övervägas endast för vissa typer av transaktioner inom EU som inte medför någon eller bara en mycket liten risk för att bidra till olaglig elfenbensverksamhet eller efterfrågan på olagligt elfenben. Medlemsstaterna rekommenderas att säkerställa största möjliga noggrannhet vid handläggningen av ansökningar om intyg för handel inom EU och tolka villkoren för utfärdande av sådana intyg strikt.

I detta syfte rekommenderas det att EU:s medlemsstater tillämpar riktlinjerna gällande ”bevis som styrker lagligt förvärv” i bilaga I till detta dokument och om ”märkning, registrering och andra krav för utfärdande av intyg” i bilaga II.

Om intyg utfärdas bör föremålet beskrivas så detaljerat att det är otvetydigt att intyget endast kan användas för det berörda exemplaret – detta är särskilt viktigt för råelfenben som sannolikt har färre kännetecken som möjliggör identifiering. Dessutom, och i de fall lagstiftningen (22) tillåter det, rekommenderas medlemsstaterna att kontrollera, verifiera och registrera säljarens och köparens identitet. Medlemsstaterna får fastställa ett särskilt villkor för handel med råelfenben inom EU som ålägger säljaren att informera myndigheterna om köparens identitet.

När det gäller ansökningar om handel inom EU med elfenben enligt artikel 8.3 c, dvs. då exemplaren ”är avsedda att användas på ett sätt som inte hotar artens överlevnad”, erinras medlemsstaterna om att import av elfenben (i form av personliga tillhörigheter, framför allt jakttroféer) endast är möjligt för icke-kommersiella syften, och därför finns det ingen möjlighet för ägarna att få något intyg utfärdat för kommersiella ändamål inom unionen i enlighet med denna bestämmelse.

Det rekommenderas att EU:s medlemsstater följer de riktlinjer som anges nedan när de bedömer ansökningar om intyg för handel inom EU med råelfenben och bearbetade exemplar som innehåller elfenben.

a)   
  Särskilda riktlinjer om handel med råelfenben inom EU

Det bör erinras om att det i artikel 11.4a i kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 (i dess ändrade lydelse) fastställs en sista giltighetsdag för intyg för råelfenben som utfärdades före den den 19 januari 2022. Kommissionen rekommenderar att medlemsstaterna från och med detta datum inte längre utfärdar intyg för kommersiell handel med råelfenben inom EU.

Om den administrativa myndigheten i den berörda medlemsstaten har försäkrat sig om att elfenben är nödvändigt för reparation av ett visst föremål och att ett alternativt material inte kan användas, kan ett intyg som tillåter försäljning av råelfenben beviljas uteslutande för reparation av följande föremål:

| — | musikinstrument som tillverkats före 1975, |
| --- | --- |

—

musikinstrument som tillverkats före 1975,

| — | antikviteter som bearbetats före 1947 som innehas av ett museum eller en offentlig institution för vilken en myndighet med ansvar för kulturarvet (t.ex. det ansvariga ministeriet) bekräftar deras stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stöder behovet av att reparera dem med elfenben. |
| --- | --- |

—

antikviteter som bearbetats före 1947 som innehas av ett museum eller en offentlig institution för vilken en myndighet med ansvar för kulturarvet (t.ex. det ansvariga ministeriet) bekräftar deras stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stöder behovet av att reparera dem med elfenben.

Dessa fall anses vara sällsynta och mycket exceptionella.

Intyget bör endast utfärdas om den administrativa myndigheten inte hyser några tvivel om att råelfenbenet kommer att användas för att reparera sådana föremål och vid behov kan kontrollera och verifiera att så kommer att vara fallet och att råelfenbenet inte kommer att användas för något annat ändamål.

Medlemsstaterna rekommenderas att överväga att inrätta egna nationella system för kontroll av lager av råelfenben i reparationsverkstäder.

De administrativa myndigheterna bör klargöra att användning av råelfenben för sådana reparationer är en sista utväg och uppmana professionella konservatorer att i stället använda alternativ till elfenben när så är möjligt. I de sällsynta fall där detta inte är möjligt kan de utfärda ett transaktionsspecifikt intyg för råelfenben.

Intyg som utfärdas för användning av råelfenben för reparationer bör åtminstone innehålla följande text i fält 20:

För musikinstrument som tillverkats före 1975: ”Detta intyg är giltigt endast för en enda försäljning till en professionell verkstad. Exemplaret ska enbart användas för att reparera lagligen förvärvade musikinstrument som tillverkats före 1975”.

För antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse som innehas av ett museum eller en offentlig institution: ”Detta intyg är giltigt endast för en enda försäljning till en professionell verkstad. Exemplaret ska enbart användas för att reparera [beskriv den vara som ska repareras]”.

Om det anses lämpligt kan medlemsstaterna inkludera namnet på den professionella konservatorn i det transaktionsspecifika intyget.

Ett intyg bör endast utfärdas om medlemsstaten har försäkrat sig om att elfenbenet förvärvats lagligen innan konventionen blev tillämplig på elefanter (se fotnot 2 ovan).

Kommissionen rekommenderar också att medlemsstaterna märker betar av råelfenben i enlighet med konferensresolution 10.10 (Rev. CoP18) och anger märkningens referensnummer i intygets fält för beskrivning (se även bilaga II).

b)   
  Särskilda riktlinjer om handel med bearbetat elfenben inom EU

Som ett undantag från det allmänna förbudet mot saluföring av bilaga A-exemplar i artikel 8.1 i grundförordningen är handel inom EU med alla bearbetade föremål som innehåller elfenben tillåten endast om ett intyg för detta ändamål har beviljats av medlemsstaternas myndigheter i det enskilda fallet (artikel 8.3 a och b i grundförordningen).

Kommissionen rekommenderar att medlemsstaterna, från och med dagen för offentliggörandet av dessa riktlinjer, inte utfärdar intyg för kommersiell handel med bearbetade exemplar av elfenben, såvida de inte har försäkrat sig om att föremålet är

| 1. | ett musikinstrument som tillverkats före 1975, eller |
| --- | --- |

1.

ett musikinstrument som tillverkats före 1975, eller

| 2. | en antikvitet som bearbetats före 1947. |
| --- | --- |

2.

en antikvitet som bearbetats före 1947.

Vid bedömningen av en ansökan om en antikvitet som bearbetats före 1947 är exemplarets ålder och övriga aspekter i definitionen av ”bearbetat exemplar” den viktigaste bedömningsgrunden (23), och medlemsstaterna bör överväga ytterligare undersökningar endast om det finns indikationer på att föremålet erhållits olagligt.

För musikinstrument som tillverkats före 1975 bör både ålder och lagligt förvärv generellt granskas, och den administrativa myndigheten bör utfärda ett intyg endast om den har försäkrat sig om att tillräckliga bevis har lämnats för att båda villkoren är uppfyllda. Dessutom ska ägaren visa att föremålet används eller tills nyligen har använts som ett instrument av en utövande artist och således inte bara är ett prydnadsföremål som innehåller elfenben.

7.   Hur EU:s regler om import av elfenben ska tolkas

Reglerna för import av elfenbensexemplar fastställs i artikel 4 i grundförordningen. Enligt artikel 4.1 d måste den administrativa myndigheten, när den bedömer ansökningar om import av arter som förtecknas i bilaga A, vara ”övertygad om att exemplaret inte kommer att användas för huvudsakligen kommersiella ändamål”, vilket i praktiken förbjuder kommersiell import av elfenben till EU:s medlemsstater.

Ett undantag från detta generella förbud mot kommersiell import är möjligt i två specifika fall:

| — | Exemplaret har tidigare lagligen införts till eller förvärvats från EU och har återinförts till EU obearbetat eller bearbetat (artikel 4.5 a i grundförordningen). |
| --- | --- |

—

Exemplaret har tidigare lagligen införts till eller förvärvats från EU och har återinförts till EU obearbetat eller bearbetat (artikel 4.5 a i grundförordningen).

| — | Exemplaret är ett bearbetat exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan (artikel 4.5 b i grundförordningen). |
| --- | --- |

—

Exemplaret är ett bearbetat exemplar som förvärvats för mer än femtio år sedan (artikel 4.5 b i grundförordningen).

Även om ett av de två villkoren för ett sådant undantag är uppfyllt kan den administrativa myndigheten dock avslå ansökan om den, i samråd med den behöriga vetenskapliga myndigheten, anser att det finns andra faktorer med inverkan på artens bevarandestatus som talar emot utfärdande av ett importtillstånd (artikel 4.1 e).

Kommissionen rekommenderar att medlemsstaterna, från och med dagen för offentliggörandet av dessa riktlinjer, inte utfärdar tillstånd för kommersiell import av råelfenben.

Kommissionen rekommenderar också att medlemsstaterna från och med samma dag inte utfärdar importtillstånd för bearbetade exemplar.

Två undantag för kommersiell handel kommer fortfarande att vara möjliga, i de fall den administrativa myndigheten i den berörda medlemsstaten har försäkrat sig om att

| — | föremålet är ett musikinstrument som tillverkats före 1975, eller |
| --- | --- |

—

föremålet är ett musikinstrument som tillverkats före 1975, eller

| — | föremålet är en antikvitet som bearbetats före 1947 och som säljs till ett museum, och en myndighet med ansvar för kulturarvet (t.ex. det ansvariga ministeriet) bekräftar dess stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stöder transaktionen. |
| --- | --- |

—

föremålet är en antikvitet som bearbetats före 1947 och som säljs till ett museum, och en myndighet med ansvar för kulturarvet (t.ex. det ansvariga ministeriet) bekräftar dess stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stöder transaktionen.

Importansökningar bedöms på samma sätt som återexportansökningar och därför bör även de kriterier som anges i avsnitt 5 b för utfärdande av tillstånd tillämpas.

Importtillstånd som tillåter import av råelfenben eller bearbetade elfenbensexemplar för icke-kommersiella ändamål kan utfärdas i enlighet med artikel 4.1 i grundförordningen. All sådan import kräver högsta möjliga kontroll och tillstånd bör i regel endast utfärdas om den administrativa myndigheten är övertygad om att det inte finns någon risk för att dessa föremål kan leta sig in i den kommersiella handeln. På grundval av färska handelsuppgifter (import från Afrika till EU mellan och 2016 och 2018) står det klart att sådan import i praktiken antingen sker för personliga ändamål eller jakttroféer, vilket inte möjliggör fortsatt saluföring efter det att importen ägt rum. Det rekommenderas att uttryckligen ange i importtillståndet att sådana föremål endast är avsedda för personligt bruk. Följande formulering kan användas: ”Import av detta exemplar är endast för personligt bruk. Föremålet ska förbli i tillståndshavarens ägo. Det ska på begäran visas upp för de behöriga myndigheterna.” Detta är också relevant för import av jakttroféer, eftersom de är föremål för personligt bruk.

Vid bedömningen av ansökningar om import av jakttroféer påminns de administrativa myndigheterna om att beakta de senaste vetenskapliga utlåtandena (icke-skadlighetsrekvisit uppfyllt eller inte uppfyllt), som tillhandahålls av gruppen för vetenskapliga undersökningar.

Kommersiell användning av jakttroféer från elefanter efter import till EU är förbjuden, oavsett elefantens ursprung (24). Dessa troféer måste förbli i jägarens ägo.

Utöver det undantag för kommersiell import som beskrivs ovan kan administrativa myndigheter också utfärda ett importtillstånd om de har försäkrat sig om att föremålet

| 1. | är del av ett genuint utbyte av kulturföremål mellan erkända institutioner (t.ex. museer), eller |
| --- | --- |

1.

är del av ett genuint utbyte av kulturföremål mellan erkända institutioner (t.ex. museer), eller

| 2. | är arvegods som flyttas i samband med en familjs byte av bosättningsort, eller |
| --- | --- |

2.

är arvegods som flyttas i samband med en familjs byte av bosättningsort, eller

| 3. | flyttas av verkställighetsskäl eller för vetenskapliga ändamål eller utbildningsändamål. |
| --- | --- |

3.

flyttas av verkställighetsskäl eller för vetenskapliga ändamål eller utbildningsändamål.

För att kunna göra en närmare bedömning av de villkor under vilka sådan handel kan tillåtas rekommenderas det att EU:s medlemsstater tillämpar riktlinjerna gällande ”bevis som styrker lagligt förvärv” i bilaga I till detta dokument och om ”märkning, registrering och andra krav för utfärdande av intyg” i bilaga II.

8.   Samordning inom och mellan EU-medlemsstater samt med tredjeländer

När regionala/lokala administrativa Cites-myndigheter har ansvaret för utfärdandet av Cites-dokumentation rekommenderas det att medlemsstaterna säkerställer att dessa myndigheter rapporterar till den administrativa Cites-myndigheten om alla inlämnade ansökningar om återexportintyg och intyg för handel inom EU. Detta bör säkerställa både samordnad kontroll av lagligt förvärv och konsekvens i bedömningen av ansökningar. Detta bör stödjas genom upprättande av nationella databaser för att lagra relevant information.

Vidare bör ytterligare restriktioner/kontroller gälla i samband med återexport till vissa länder/territorier som har infört strängare inhemska åtgärder för handel med elfenben, som till exempel Kina, Hongkong SAR och Förenta staterna. Innan de berörda medlemsstaterna utfärdar ett intyg om återexport av elfenben bör de göra sökande medvetna om möjligheten att strängare inhemska åtgärder tillämpas i destinationslandet. Det är sökandens ansvar att kontrollera villkoren för import av elfenben till destinationslandet.

Om så önskas kan en medlemsstat också informera Cites-myndigheterna i destinationslandet, så att de kan kontrollera att importen av exemplaret är förenlig med gällande bestämmelser.

När ett intyg för handel inom EU utfärdat av en EU-medlemsstat presenteras som bevis för lagligt förvärv och syftet är en ansökan om återexportintyg (endast för musikinstrument som tillverkats före 1975) eller en ansökan om ett intyg för handel inom EU uppmuntras den medlemsstat som behandlar ansökan att kontrollera giltigheten hos intyget för handel inom EU med den medlemsstat som utfärdat det.

När en administrativ myndighet tar emot en ansökan om råelfenben där identiteten på den professionella konservatorn är känd, men personen befinner sig i en annan medlemsstat, uppmanas den utfärdande medlemsstaten att kontakta destinationsmedlemsstaten för att kontrollera om det finns några skäl som talar emot utfärdandet av intyget.

9.   Sammanfattning av EU:s ordning för kommersiell handel med elfenben

I följande tabell jämförs den ”gamla” och ”nuvarande” EU-ordningen för kommersiell handel med elfenben:

| — | Gamla ordningen – den som gällde innan dessa riktlinjer och kommissionens förordning (EU) 2021/2280 offentliggjordes; |
| --- | --- |

—

Gamla ordningen – den som gällde innan dessa riktlinjer och kommissionens förordning (EU) 2021/2280 offentliggjordes;

| — | Nuvarande ordningen – de regler som gäller sedan dess (25). |
| --- | --- |

—

Nuvarande ordningen – de regler som gäller sedan dess (25).

För närmare uppgifter, se förordningarna om handel med vilda djur och växter och relevanta avsnitt i dessa riktlinjer.

| | Handel inom EU för kommersiella ändamål | Återexport från EU för kommersiella ändamål | Import till EU för kommersiella ändamål |
| --- | --- | --- | --- |
| Gamla ordningen | Nuvarande ordningen | Gamla ordningen | Nuvarande ordningen | Gamla ordningen | Nuvarande ordningen |
| Råelfenben | Godkännande från fall till fall möjligt för föremål som förvärvats före 1990/före 1975 – intyg krävs | Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för att reparera musikinstrument som tillverkats före 1975 eller antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse (26) – en enda transaktion – särskilt intyg krävs | Stoppad | Stoppad
  (ingen förändring) | Godkännande från fall till fall möjligt för antikviteter som bearbetats före 1947 eller återimporterade föremål som förvärvats före 1975 – tillstånd krävs | Stoppad |
| Bearbetat elfenben:
  Föremål med elfenben som förvärvats mellan 1975 och 1990 – ”före bilaga I” | Godkännande från fall till fall möjligt – intyg krävs | Stoppad | Förbjuden | Förbjuden
  (ingen förändring) | Förbjuden | Förbjuden
  (ingen förändring) |
| Bearbetat elfenben:
  Föremål med elfenben som förvärvats mellan 1947 och 1975 – ”före konventionen” | Stoppad, tillstånd från fall till fall möjligt för musik instrument – intyg krävs | Godkännande från fall till fall möjligt – intyg krävs | Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för musik instrument – intyg krävs | Godkännande från fall till fall möjligt endast för återimport – tillstånd krävs | Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för musik instrument – tillstånd krävs |
| Föremål som bearbetats före 1947 (antikviteter) | Tillåten – inget krav på intyg | Godkännande från fall till fall möjligt – intyg krävs | Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för musik instrument och antikviteter som säljs till museer – intyg krävs | Godkännande från fall till fall Möjligt – tillstånd krävs | Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för musik instrument och antikviteter som säljs till museer – tillstånd krävs |

Handel inom EU för kommersiella ändamål

Återexport från EU för kommersiella ändamål

Import till EU för kommersiella ändamål

Gamla ordningen

Nuvarande ordningen

Gamla ordningen

Nuvarande ordningen

Gamla ordningen

Nuvarande ordningen

Råelfenben

Godkännande från fall till fall möjligt för föremål som förvärvats före 1990/före 1975 – intyg krävs

Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för att reparera musikinstrument som tillverkats före 1975 eller antikviteter som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse (26) – en enda transaktion – särskilt intyg krävs

Stoppad

Stoppad

(ingen förändring)

Godkännande från fall till fall möjligt för antikviteter som bearbetats före 1947 eller återimporterade föremål som förvärvats före 1975 – tillstånd krävs

Stoppad

Bearbetat elfenben:

Föremål med elfenben som förvärvats mellan 1975 och 1990 – ”före bilaga I”

Godkännande från fall till fall möjligt – intyg krävs

Stoppad

Förbjuden

Förbjuden

(ingen förändring)

Förbjuden

Förbjuden

(ingen förändring)

Bearbetat elfenben:

Föremål med elfenben som förvärvats mellan 1947 och 1975 – ”före konventionen”

Stoppad, tillstånd från fall till fall möjligt för musik instrument – intyg krävs

Godkännande från fall till fall möjligt – intyg krävs

Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för musik instrument – intyg krävs

Godkännande från fall till fall möjligt endast för återimport – tillstånd krävs

Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för musik instrument – tillstånd krävs

Föremål som bearbetats före 1947 (antikviteter)

Tillåten – inget krav på intyg

Godkännande från fall till fall möjligt – intyg krävs

Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för musik instrument och antikviteter som säljs till museer – intyg krävs

Godkännande från fall till fall Möjligt – tillstånd krävs

Stoppad, godkännande från fall till fall möjligt för musik instrument och antikviteter som säljs till museer – tillstånd krävs

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (EGT L 61, 3.3.1997, s. 1).

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 av den 4 maj 2006 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (EUT L 166, 19.6.2006, s. 1).

(3)  EUT L 473, 22.12.2021, s. 1.

(4)  http://uis.unesco.org/en/glossary-term/museum#:~:text=Definition,of%20education%2C%20study%20and%20enjoyment

(5)  Med elfenben avses i dessa riktlinjer endast elfenben från elefanter.

(6)  Enligt artikel 8.3 a i grundförordningen.

(7)  Nellemann, C., Henriksen, R., Raxter, P., Ash, N., Mrema, E. (eds). (2014). The Environmental Crime Crisis – Threats to Sustainable Development from Illegal Exploitation and Trade in Wildlife and Forest Resources. Bedömning av snabbinsatser (Unep). Förenta nationernas miljöprogram och GRID-Arendal, Nairobi och Arendal.

(8)  https://cites.org/eng/MIKE_PIKE_Trends_report_elephants_CITES_16112020.

(9)  Thouless, C.R., Dublin, H.T., Blanc, J.J., Skinner, D.P., Daniel, T.E., Taylor, R.D., Maisels, F., Frederick H. L., Bouché, P. (2016). African Elephant Status Report 2016: an update from the African Elephant Database. Occasional Paper Series of the IUCN:s Species Survival Commission, nr 60 IUCN/SSC Africa Elephant Specialist Group. IUCN, Gland, Schweiz.

(10)  https://cites.org/eng/UNODC_releases_WorldWildlifeCrimeReport2020_CITES_10072020.

(11)  Informationssystemet för handel med elefanter (Etis) infördes genom Cites-konferensresolution 10.10 (Rev. CoP17) om handel med exemplar av elefant. Ett av målen är att mäta och registrera nivåer och trender samt förändringar i nivåer och trender vad gäller olagligt dödande av elefanter och olaglig handel med elfenben. Etis tar fram en omfattande rapport om beslagen av elfenben över hela världen inför varje partskonferens för Cites. Den senaste rapporten finns här: https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18-069-03-R1.pdf.

(12)  https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18-069-02.pdf.

(13)  https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf.

(14)  Kommissionens meddelande 2017/C 154/06.

(15)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/PDF/?uri=CELEX:52016DC0087&from=EN.

(16)  Handlingsplanen håller på att utvärderas under 2020 och 2021. En reviderad version ska antas på grundval av utvärderingen – se EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030, COM(2020) 380 final, 20 maj 2020.

(17)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?qid=1590574123338&uri=CELEX:52020DC0380

(18)  Det rekommenderas att EU:s medlemsstater använder definitionen av råelfenben i Cites-konferensresolution 10.10 (Rev. CoP18) enligt vilken termen

a) råelfenben avser hela elefantbetar, polerade eller opolerade och i vilken form som helst, och allt elefantelfenben i sågade stycken, polerade eller opolerade och oavsett hur de ändrats från sin ursprungliga form, med undantag av bearbetat elfenben, och

b) bearbetat elfenben avser elfenben som har snidats, formats eller bearbetats, antingen helt eller delvis, men inte hela betar i någon form, utom om hela ytan har snidats.

(19)  Se Status of elephant populations, levels of illegal killing and the trade in ivory: A report to the CITES Standing Committee på https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf

(20)  EUT C 154, 17.5.2017, s. 15.

(21)  https://cites.org/eng/niaps.

(22)  Särskilt lagar om skydd av personuppgifter.

(23)  Definitionen av bearbetat exemplar omfattar fyra aspekter, som alla måste bedömas: Föremålet har tillverkats/bearbetats före den 3 mars 1947. Föremålet har på ett påtagligt sätt förändrats från sitt naturliga utseende. Föremålet hör utan tvekan till någon av kategorierna smycken, prydnads-, konst- eller nyttoföremål eller musikinstrument, och kan användas utan att skulpteras, bearbetas eller förändras ytterligare. Den administrativa myndigheten i medlemsstaten i fråga har försäkrat sig om att föremålet har förvärvats under sådana villkor. Se Riktlinjer för bearbetade exemplar enligt EU:s förordningar om handel med vilda djur och växter, EUT C 154, 17.5.2017, s. 15.

(24)  Förbudet gäller för populationer av elefanter som förtecknas både i bilagorna A och B, eftersom handel med jakttroféer enligt bilaga B endast är möjlig för icke-kommersiella ändamål (se not till förteckningen över elefantpopulationer i Botswana, Namibia, Sydafrika och Zimbabwe i bilaga B till grundförordningen).

(25)  Ordet ”stoppad” används i denna tabell om åtgärden har införts genom dessa riktlinjer eller deras föregångare. Ordet ”förbjuden” avser skyldigheter som ingår i grundförordningen och/eller Cites-konventionen.

(26)  Antikvitet som bearbetats före 1947 av stor kulturell, konstnärlig eller historisk betydelse som innehas av ett museum eller en offentlig institution för vilket en myndighet med ansvar för kulturarvet (dvs. ansvarigt ministerium) bekräftar dess stora kulturella, konstnärliga eller historiska betydelse och stöder behovet av att reparera det med elfenben.

---

BILAGA I

Bevis som styrker lagligt förvärv

Allmänna överväganden

Både för återexportintyg och intyg för handel inom EU är det sökandens ansvar att på ett för Cites-myndigheten i den berörda medlemsstaten tillfredsställande sätt visa att villkoren för utfärdande av handlingarna är uppfyllda, och i synnerhet att elfenbensexemplaren förvärvats lagligen23
  .

Medlemsstaterna kommer att behöva bedöma de bevis som sökanden lägger fram från fall till fall.

Även om det står klart att lagligt förvärv måste bevisas i samtliga fall, bör medlemsstaterna överväga att tillämpa en riskbaserad metod vid bedömningen av ansökningar om import, återexport eller handel inom EU med elfenben.

Transaktionerna kan ge upphov till olika grader av kontroll beroende på olika aspekter av det elfenben som ska importeras/återexporteras/handlas:

| — | Kvantitet. |
| --- | --- |

—

Kvantitet.

| — | Vilken typ av elfenben det rör sig om (t.ex. antikvitet, bearbetat, råelfenben). |
| --- | --- |

—

Vilken typ av elfenben det rör sig om (t.ex. antikvitet, bearbetat, råelfenben).

| — | De omständigheter under vilka elfenbenet ursprungligen förvärvades (t.ex. inom ramen för en affärstransaktion eller i form av gåva/arv). |
| --- | --- |

—

De omständigheter under vilka elfenbenet ursprungligen förvärvades (t.ex. inom ramen för en affärstransaktion eller i form av gåva/arv).

| — | Det datum då elfenbenet ursprungligen förvärvades. |
| --- | --- |

—

Det datum då elfenbenet ursprungligen förvärvades.

Medlemsstaterna kommer att behöva göra en bedömning när de, på grundval av transaktionens karaktär, fastställer vilken typ/mängd bevis som krävs för att styrka ansökan.

Det är viktigt att notera att vilken typ av bevis för lagligt ursprung som krävs kommer att vara beroende av hur förvärvet gick till. Exempel:

| — | Om elfenbensföremålet importerades av sökanden själv innan konventionen trädde i kraft gäller följande:






  a) | Sökanden kan åläggas att bevisa att han eller hon bodde eller arbetade i exportlandet.
  Bevis på detta kan vara gamla fotografier, avtal, utdrag ur födelseattester, utdrag ur folkbokföringen eller en förklaring från sökanden och/eller andra familjemedlemmar. |
| --- | --- | --- |

—

Om elfenbensföremålet importerades av sökanden själv innan konventionen trädde i kraft gäller följande:

a)

Sökanden kan åläggas att bevisa att han eller hon bodde eller arbetade i exportlandet.

Bevis på detta kan vara gamla fotografier, avtal, utdrag ur födelseattester, utdrag ur folkbokföringen eller en förklaring från sökanden och/eller andra familjemedlemmar.

| b) | Sökanden kommer att behöva bevisa att elfenbensföremålet förvärvats/importerats till EU lagligen (se Olika typer av bevis nedan). |
| --- | --- |

b)

Sökanden kommer att behöva bevisa att elfenbensföremålet förvärvats/importerats till EU lagligen (se Olika typer av bevis nedan).

| — | Om elfenbensföremålet köptes (lagligen) i EU måste sökanden visa att detta skedde före 1975 eller att föremålet förvärvats enligt det tidigare undantaget för exemplar som bearbetats före 1947 (se Olika typer av bevis nedan). |
| --- | --- |

—

Om elfenbensföremålet köptes (lagligen) i EU måste sökanden visa att detta skedde före 1975 eller att föremålet förvärvats enligt det tidigare undantaget för exemplar som bearbetats före 1947 (se Olika typer av bevis nedan).

Olika typer av bevis

Nedanstående bevis bör i allmänhet föredras som stöd för ansökningar gällande återexportintyg eller intyg för handel inom EU:

| — | Intyg för handel inom EU. I dessa fall bör den utfärdande medlemsstaten kontaktas för kontroll av det berörda intygets riktighet.
  Om den information som lämnas om intyget för handel inom EU är oklar, eller om det finns tvivel/frågor kring intygets giltighet/elfenbenets laglighet, bör ytterligare information begäras från sökanden och/eller den utfärdande myndigheten.
  Ytterligare bevis kan komma att krävas till exempel om intyget saknar identifieringsmärken (t.ex. foton, beskrivande detaljer, information om betarnas vikt/längd) eller om det rör sig om ett gammalt intyg.
  Medlemsstaterna kan begära bevis som ger ytterligare information om föremålet och dess bakgrund som inte redan angetts på intyget för handel inom EU. Ett kvitto eller en överlåtelsehandling kan också komma att krävas, särskilt om intyget är transaktionsspecifikt, för att visa att ägaren förvärvat exemplaret direkt från intygsinnehavaren. |
| --- | --- |

—

Intyg för handel inom EU. I dessa fall bör den utfärdande medlemsstaten kontaktas för kontroll av det berörda intygets riktighet.

Om den information som lämnas om intyget för handel inom EU är oklar, eller om det finns tvivel/frågor kring intygets giltighet/elfenbenets laglighet, bör ytterligare information begäras från sökanden och/eller den utfärdande myndigheten.

Ytterligare bevis kan komma att krävas till exempel om intyget saknar identifieringsmärken (t.ex. foton, beskrivande detaljer, information om betarnas vikt/längd) eller om det rör sig om ett gammalt intyg.

Medlemsstaterna kan begära bevis som ger ytterligare information om föremålet och dess bakgrund som inte redan angetts på intyget för handel inom EU. Ett kvitto eller en överlåtelsehandling kan också komma att krävas, särskilt om intyget är transaktionsspecifikt, för att visa att ägaren förvärvat exemplaret direkt från intygsinnehavaren.

| — | Resultat av kol 14-datering/isotopanalys för att bestämma exemplarets ålder (och ursprung) (1), med det tillägget att åldersbestämningen inte i sig räcker för att bevisa lagligt förvärv. |
| --- | --- |

—

Resultat av kol 14-datering/isotopanalys för att bestämma exemplarets ålder (och ursprung) (1), med det tillägget att åldersbestämningen inte i sig räcker för att bevisa lagligt förvärv.

| — | Expertutlåtande, i form av en åldersbestämning utförd av en erkänd, oberoende expert, till exempel en person som är knuten till ett universitet/forskningsinstitut, en rättskonsult/konsult godkänd av rättsväsendet, eller en godkänd/erkänd expert (2).
  Expertutlåtanden kan anses som tillfredsställande bevis för både bearbetat och obearbetat elfenben (t.ex. när rättsteknisk analys inte kan användas). För bearbetat elfenben i form av antikviteter kan åldersbestämningen ske på grundval av snideristil och bearbetningsteknik. Expertutlåtandena måste vara väl underbyggda och förklara de delar av stil, bearbetning osv. som har beaktats och varit avgörande för slutsatsen. |
| --- | --- |

—

Expertutlåtande, i form av en åldersbestämning utförd av en erkänd, oberoende expert, till exempel en person som är knuten till ett universitet/forskningsinstitut, en rättskonsult/konsult godkänd av rättsväsendet, eller en godkänd/erkänd expert (2).

Expertutlåtanden kan anses som tillfredsställande bevis för både bearbetat och obearbetat elfenben (t.ex. när rättsteknisk analys inte kan användas). För bearbetat elfenben i form av antikviteter kan åldersbestämningen ske på grundval av snideristil och bearbetningsteknik. Expertutlåtandena måste vara väl underbyggda och förklara de delar av stil, bearbetning osv. som har beaktats och varit avgörande för slutsatsen.

Om de bevis som beskrivs ovan inte är tillgängliga bör sökande åläggas att presentera en kombination av andra former av bevis för att visa att de förvärvat elfenbenet lagligen (se andra former av bevis nedan). Medlemsstaterna bör uppmana sökanden att lämna så många olika bevis som möjligt till stöd för sin ansökan.

Andra former av bevis som kan användas för att på ett tillfredsställande sätt styrka lagligt förvärv omfattar (helst en kombination av) följande:

| — | För bearbetade exemplar som innehåller elfenben, ett dokument från en godkänd/erkänd expert. |
| --- | --- |

—

För bearbetade exemplar som innehåller elfenben, ett dokument från en godkänd/erkänd expert.

| — | Ett kvitto eller en faktura, ett gåvobrev eller arvshandlingar, t.ex. ett testamente. |
| --- | --- |

—

Ett kvitto eller en faktura, ett gåvobrev eller arvshandlingar, t.ex. ett testamente.

| — | Gamla fotografier av elfenbensföremålet (daterade, med en igenkännlig person, eller taget på ursprungsorten), en gammal jaktlicens (eller andra jaktdokument), försäkringshandlingar, brev eller gamla offentliga handlingar (som t.ex. tidningsartiklar eller andra originalrapporter/-publikationer som kan styrka exemplarets ursprung). |
| --- | --- |

—

Gamla fotografier av elfenbensföremålet (daterade, med en igenkännlig person, eller taget på ursprungsorten), en gammal jaktlicens (eller andra jaktdokument), försäkringshandlingar, brev eller gamla offentliga handlingar (som t.ex. tidningsartiklar eller andra originalrapporter/-publikationer som kan styrka exemplarets ursprung).

| — | Andra kompletterande bevis till stöd för påståendet om lagligt förvärv, såsom bevis på att den person som förvärvat exemplaret har arbetat eller tjänstgjort på den plats där elfenbenet förvärvades (t.ex. i Afrika) eller kopior av passtämplar. |
| --- | --- |

—

Andra kompletterande bevis till stöd för påståendet om lagligt förvärv, såsom bevis på att den person som förvärvat exemplaret har arbetat eller tjänstgjort på den plats där elfenbenet förvärvades (t.ex. i Afrika) eller kopior av passtämplar.

| — | Vittnesmål/edsvuren utsaga eller en undertecknad försäkran från ägaren. Medlemsstaterna kan överväga att begära att sökanden lämnar en edsvuren utsaga till stöd för det utfärdade intyget, där sökanden förklarar att han/hon är medveten om konsekvenserna av en falsk försäkran. Ett vittnesmål/edsvuren utsaga bör ändå stödjas av andra bevis som fotografier eller kvitton/fakturor. |
| --- | --- |

—

Vittnesmål/edsvuren utsaga eller en undertecknad försäkran från ägaren. Medlemsstaterna kan överväga att begära att sökanden lämnar en edsvuren utsaga till stöd för det utfärdade intyget, där sökanden förklarar att han/hon är medveten om konsekvenserna av en falsk försäkran. Ett vittnesmål/edsvuren utsaga bör ändå stödjas av andra bevis som fotografier eller kvitton/fakturor.

| — | För bearbetade exemplar eller musikinstrument som tillverkats i EU, en bekräftelse från tillverkaren eller en expert om att instrumentet tillverkats på en medlemsstats territorium före dagen för relevant upptagande i Cites-förteckningen. |
| --- | --- |

—

För bearbetade exemplar eller musikinstrument som tillverkats i EU, en bekräftelse från tillverkaren eller en expert om att instrumentet tillverkats på en medlemsstats territorium före dagen för relevant upptagande i Cites-förteckningen.

Om medlemsstaterna, efter att ha tagit del av de bevis som en sökande lagt fram till stöd för sin ansökan om återexportintyg eller intyg för handel inom EU, fortfarande tvivlar på att elfenbenet förvärvats lagligen, bör de överväga att samråda med en oberoende expert eller kräva rättsteknisk analys för att kontrollera exemplarets ålder. I sådana fall bör kostnaderna bäras av sökanden.

---

(1)  UNODC:s riktlinjer ger en översikt över de olika laboratorietest som finns tillgängliga samt riktlinjer för provtagning för testning, inbegripet en förteckning över utrustning och material som behövs för provtagning på elfenben (se UNODC (2014). Guidelines on Methods and Procedures for Ivory Sampling and Laboratory Analysis. United Nations, New York, särskilt 14.2.2 Isotopes (s. 30 ff. och 46); finns på https://www.unodc.org/documents/Wildlife/Guidelines Ivory.pdf).

Se även webbplatsen www.ivoryid.org

(2)  Om ett expertutlåtande från auktionsförrättare används kan det eventuellt uppstå intressekonflikter, vilket måste tas i allvarligt beaktande.

---

BILAGA II

Märkning, registrering och andra krav för utfärdande av intyg

Permanent märkning av elfenbensprodukter är enligt EU:s lagstiftning inte obligatoriskt innan ett intyg för handel inom EU har beviljats, men vissa medlemsstater kräver ändå detta. Dessutom kommer importtillstånd och återexportintyg för vissa elfenbensprodukter endast att utfärdas av EU:s medlemsstater om de är märkta. Se artiklarna 64.1 d och 65.1 i kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 och Cites-resolution 10.10 (Rev. CoP 17), som också uppmuntrar till märkning av hela elefantbetar av alla storlekar, och sågade stycken av elfenben som är minst 20 cm långa och väger minst 1 kg.

I detta sammanhang rekommenderas medlemsstaterna att överväga permanent märkning av

| (i) | elefantbetar av alla storlekar, och |
| --- | --- |

(i)

elefantbetar av alla storlekar, och

| (ii) | sågade stycken av elfenben som är minst 20 cm långa och väger minst 1 kg. |
| --- | --- |

(ii)

sågade stycken av elfenben som är minst 20 cm långa och väger minst 1 kg.

Märkning gör det möjligt att koppla ett intyg till de berörda elfenbensföremålen och ökar spårbarheten i systemet.

Det rekommenderas att sådan märkning sker i enlighet med Cites-resolution 10.10 (Rev. CoP 17) där det föreskrivs att hela elefantbetar av alla storlekar, och sågade stycken av elfenben som är minst 20 cm långa och väger minst 1 kg ska märkas med hjälp av kontrollstämpel, outplånligt bläck eller annan form av permanent märkning, enligt följande: ursprungslandets tvåställiga ISO-kod, de två sista siffrorna i årtalet/årtalets löpnummer/vikten i kg (t.ex. KE 00/127/14). Det är känt att de olika parterna använder olika märkningssystem och kan tillämpa olika praxis vid angivelse av löpnummer och årtal (vilket kan vara registreringsåret eller återvinningsåret, t.ex.), men alla system måste resultera i ett unikt nummer för varje märkt elfenbensföremål. Numret bör anbringas vid ”fästet” (lip mark), när det gäller hela betar, och färgmarkeras.

I resolutionen nämns att ursprungslandet bör anges i märkningen; om detta land inte är känt när en EU-medlemsstat märker elfenbenet bör märkningslandets egen ISO-kod anges. Medlemsstaterna kan anse det vara lämpligt att föreskriva att elfenbenets innehavare/ägare ska stå för kostnaderna för den permanenta märkningen.

När ett föremål har märkts permanent bör koden föras in i en elektronisk databas för att underlätta framtida kontroll, tillsammans med intygets nummer och all relevant information som längd, vikt och prekonventionell status.

Informationen bör registreras på nationell nivå, när så är möjligt. Om informationen registreras på regional/lokal nivå bör det finnas en mekanism för informationsdelning med den centrala (nationella) Cites-myndigheten eller tillsyn från denna myndighets sida. Efter märkningen rekommenderas också att föremålen dokumenteras fotografiskt och att alla dokument och fotografier förvaras tillsammans.

Medlemsstaterna har rapporterat problem med kontrollen av giltigheten hos intygen för handel inom EU, vilka gör det svårt att bekräfta de berörda exemplarens identitet (för obearbetade elefantbetar). Som åtgärd för detta rekommenderas medlemsstaterna att

| — | kräva fotodokumentation av elfenbensexemplaren (särskilt hela obearbetade elefantbetar) och, när de nationella systemen tillåter, säkerställa att fotografierna är fästa vid/fogade
  till det berörda intyget för handel inom EU. Fotografierna bör skannas och arkiveras tillsammans med de registrerade uppgifterna om det utfärdade intyget.
  Kännetecken som kan dokumenteras (och som kan vara till hjälp vid identifiering):






  — | Karaktäristiska färgningar. |
| --- | --- | --- |

—

kräva fotodokumentation av elfenbensexemplaren (särskilt hela obearbetade elefantbetar) och, när de nationella systemen tillåter, säkerställa att fotografierna är fästa vid/fogade

till det berörda intyget för handel inom EU. Fotografierna bör skannas och arkiveras tillsammans med de registrerade uppgifterna om det utfärdade intyget.

Kännetecken som kan dokumenteras (och som kan vara till hjälp vid identifiering):

—

Karaktäristiska färgningar.

| — | Sprickor eller andra skador. |
| --- | --- |

—

Sprickor eller andra skador.

| — | Elefantbetens rundning. |
| --- | --- |

—

Elefantbetens rundning.

| — | Basen (t.ex. ren snittyta eller ojämn bas). |
| --- | --- |

—

Basen (t.ex. ren snittyta eller ojämn bas).

Fotografier av hela elefantbeten och av basen är till hjälp. Om beten är graverad bör dessutom ett fotografi som visar gravyrens detaljer och placering på beten bifogas. Fotografier av elfenben för vilket ett intyg har utfärdats är särskilt viktiga om elfenbenet inte är märkt.

| — | Bifoga uppgifter på intyget om hur elfenbensföremålets vikt och längd mättes och ange diametern vid basen.
  Vad gäller vikten bör det anges när denna fastställdes (vägdes föremålet vid tidpunkten för utfärdandet av intyget, eller har äldre information om vikten använts?) och om viktuppgifterna även innefattar eventuella föremål fästade vid beten (t.ex. ett skydd över basen eller en fästanordning för att hänga beten på en vägg) som kan ha avlägsnats vid senare vägning.
  När det gäller längden bör det anges om den angivna längden avser utsidans eller insidans längd, och om den mätts från spetsen till basen (eller på annat sätt). |
| --- | --- |

—

Bifoga uppgifter på intyget om hur elfenbensföremålets vikt och längd mättes och ange diametern vid basen.

Vad gäller vikten bör det anges när denna fastställdes (vägdes föremålet vid tidpunkten för utfärdandet av intyget, eller har äldre information om vikten använts?) och om viktuppgifterna även innefattar eventuella föremål fästade vid beten (t.ex. ett skydd över basen eller en fästanordning för att hänga beten på en vägg) som kan ha avlägsnats vid senare vägning.

När det gäller längden bör det anges om den angivna längden avser utsidans eller insidans längd, och om den mätts från spetsen till basen (eller på annat sätt).

| — | Registrera både antalet föremål och kvantiteten uttryckt i vikt (kg) (eftersom föremålens storlek varierar kraftigt). |
| --- | --- |

—

Registrera både antalet föremål och kvantiteten uttryckt i vikt (kg) (eftersom föremålens storlek varierar kraftigt).

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 30.12.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 528/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.12.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 528/36

---

Eurons växelkurs (1)

29 december 2021

(2021/C 528/04)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,1303 |
| JPY | japansk yen | 129,97 |
| DKK | dansk krona | 7,4365 |
| GBP | pund sterling | 0,84115 |
| SEK | svensk krona | 10,2608 |
| CHF | schweizisk franc | 1,0380 |
| ISK | isländsk krona | 147,40 |
| NOK | norsk krona | 9,9883 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 24,958 |
| HUF | ungersk forint | 370,22 |
| PLN | polsk zloty | 4,6037 |
| RON | rumänsk leu | 4,9499 |
| TRY | turkisk lira | 14,1525 |
| AUD | australisk dollar | 1,5638 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,4486 |
| HKD | Hongkongdollar | 8,8127 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,6625 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,5309 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 341,06 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 17,9471 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 7,1994 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,5200 |
| IDR | indonesisk rupiah | 16 112,32 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,7269 |
| PHP | filippinsk peso | 57,592 |
| RUB | rysk rubel | 83,5863 |
| THB | thailändsk baht | 37,888 |
| BRL | brasiliansk real | 6,3824 |
| MXN | mexikansk peso | 23,2544 |
| INR | indisk rupie | 84,3880 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,1303

JPY

japansk yen

129,97

DKK

dansk krona

7,4365

GBP

pund sterling

0,84115

SEK

svensk krona

10,2608

CHF

schweizisk franc

1,0380

ISK

isländsk krona

147,40

NOK

norsk krona

9,9883

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

24,958

HUF

ungersk forint

370,22

PLN

polsk zloty

4,6037

RON

rumänsk leu

4,9499

TRY

turkisk lira

14,1525

AUD

australisk dollar

1,5638

CAD

kanadensisk dollar

1,4486

HKD

Hongkongdollar

8,8127

NZD

nyzeeländsk dollar

1,6625

SGD

singaporiansk dollar

1,5309

KRW

sydkoreansk won

1 341,06

ZAR

sydafrikansk rand

17,9471

CNY

kinesisk yuan renminbi

7,1994

HRK

kroatisk kuna

7,5200

IDR

indonesisk rupiah

16 112,32

MYR

malaysisk ringgit

4,7269

PHP

filippinsk peso

57,592

RUB

rysk rubel

83,5863

THB

thailändsk baht

37,888

BRL

brasiliansk real

6,3824

MXN

mexikansk peso

23,2544

INR

indisk rupie

84,3880

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---