# Официален вестник C 486/2021

| | ISSN 1977-0855 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 486 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 643 декември 2021 г. |

ISSN 1977-0855

Официален вестник

на Европейския съюз

C 486

Издание на български език

Информация и известия

Година 643 декември 2021 г.

---

| Съдържание | Страница |
| --- | --- |
| | II   Съобщения |
| | СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2021/C 486/01 | Известие на Комисията относно прилагането на Директивата за оценка на въздействието върху околната среда (Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, изменена с Директива 2014/52/ЕС) за промените и разширяването на проектите – приложение I.24 и приложение II, точка 13, буква а), включително основните понятия и принципи, свързани с тях | 1 |
| 2021/C 486/02 | Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10247 — CVC / COOPER) (
  1
  ) | 20 |
| 2021/C 486/03 | Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10449 — KIA / ALMAVIVA) (
  1
  ) | 21 |

Съдържание

Страница

II   Съобщения

СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2021/C 486/01

Известие на Комисията относно прилагането на Директивата за оценка на въздействието върху околната среда (Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, изменена с Директива 2014/52/ЕС) за промените и разширяването на проектите – приложение I.24 и приложение II, точка 13, буква а), включително основните понятия и принципи, свързани с тях

1

2021/C 486/02

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10247 — CVC / COOPER) (
  1
  )

1

20

2021/C 486/03

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10449 — KIA / ALMAVIVA) (
  1
  )

1

21

---

| | IV   Информация |
| --- | --- |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Съвет |
| 2021/C 486/04 | Известие на вниманието на лицата, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Решение 2012/642/ОВППС на Съвета, прилагано с Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/2125 на Съвета, и в Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета, прилаган с Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2124 на Съвета, относно ограничителните мерки срещу Беларус | 22 |
| 2021/C 486/05 | Известие на вниманието на субектите на данни, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Решение 2012/642/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета относно ограничителните мерки срещу Беларус | 23 |
| | Европейска комисия |
| 2021/C 486/06 | Обменен курс на еврото — 2 декември 2021 година | 25 |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ |
| 2021/C 486/07 | Актуализиране на референтните стойности за преминаване на външните граници, посочени в член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) | 26 |
| 2021/C 486/08 | Информационно известие на Комисията съгласно член 16, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността — Отмяна на задълженията за предоставяне на обществена услуга във връзка с редовни въздушни линии (
  1
  ) | 28 |

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съвет

2021/C 486/04

Известие на вниманието на лицата, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Решение 2012/642/ОВППС на Съвета, прилагано с Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/2125 на Съвета, и в Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета, прилаган с Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2124 на Съвета, относно ограничителните мерки срещу Беларус

22

2021/C 486/05

Известие на вниманието на субектите на данни, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Решение 2012/642/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета относно ограничителните мерки срещу Беларус

23

Европейска комисия

2021/C 486/06

Обменен курс на еврото — 2 декември 2021 година

25

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ

2021/C 486/07

Актуализиране на референтните стойности за преминаване на външните граници, посочени в член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници)

26

2021/C 486/08

Информационно известие на Комисията съгласно член 16, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността — Отмяна на задълженията за предоставяне на обществена услуга във връзка с редовни въздушни линии (
  1
  )

1

28

---

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | ДРУГИ АКТОВЕ |
| | Европейска комисия |
| 2021/C 486/09 | Публикуване на съобщение за одобрение на стандартно изменение в спецификацията на продукта за наименование в лозаро-винарския сектор по член 17, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2019/33 на Комисията | 29 |
| 2021/C 486/10 | Публикуване на съобщение за одобрение на стандартно изменение в продуктовата спецификация на наименование в лозаро-винарския сектор по член 17, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2019/33 на Комисията | 39 |

V   Становища

ДРУГИ АКТОВЕ

Европейска комисия

2021/C 486/09

Публикуване на съобщение за одобрение на стандартно изменение в спецификацията на продукта за наименование в лозаро-винарския сектор по член 17, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2019/33 на Комисията

29

2021/C 486/10

Публикуване на съобщение за одобрение на стандартно изменение в продуктовата спецификация на наименование в лозаро-винарския сектор по член 17, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2019/33 на Комисията

39

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Текст от значение за ЕИП. |

---

(1)   Текст от значение за ЕИП.

1

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

II Съобщения

СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/1

---

Известие на Комисията относно прилагането на Директивата за оценка на въздействието върху околната среда (Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, изменена с Директива 2014/52/ЕС) за промените и разширяването на проектите – приложение I.24 и приложение II, точка 13, буква а), включително основните понятия и принципи, свързани с тях

(2021/C 486/01)

Съдържание

| 1 | Въведение | 3 |
| --- | --- | --- |

1

| 1.1 Налични източници на информация | 3 |
| --- | --- |

| 2 | Основни принципи и определения | 4 |
| --- | --- | --- |

2

| 2.1 | Оценка на въздействието върху околната среда — обхват | 4 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Основни приложими определения и разпоредби на Директивата за ОВОС | 4 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.2.1 | Проект | 5 |
| --- | --- | --- |

2.2.1

| 2.2.2 | Разрешение за осъществяване | 5 |
| --- | --- | --- |

2.2.2

| 2.2.3 | Разделяне на проекти | 7 |
| --- | --- | --- |

2.2.3

| 2.2.4 | Оценка на цялостното въздействие на даден проект | 8 |
| --- | --- | --- |

2.2.4

| 2.2.5 | Корективни мерки при неизвършване на оценка на въздействието върху околната среда | 8 |
| --- | --- | --- |

2.2.5

| 3 | Управление на промените и разширяванията на проекти | 8 |
| --- | --- | --- |

3

| 3.1 | Контекст | 9 |
| --- | --- | --- |

3.1

| 3.2 | Понятието промяна/разширяване на проект | 10 |
| --- | --- | --- |

3.2

| 3.3 | Приложение I към Директивата за ОВОС — категория проекти по точка 24 от приложение I | 10 |
| --- | --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | Приложение I — Проекти с прагове | 11 |
| --- | --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Приложение I — Проекти без прагове | 11 |
| --- | --- | --- |

3.3.2

| 3.4 | Приложение II към Директивата за ОВОС — категория проекти, включени в приложение II, точка 13, буква а) | 12 |
| --- | --- | --- |

3.4

| 4 | Прилагане на Директивата за ОВОС за промени и разширявания на ядрени електроцентрали | 13 |
| --- | --- | --- |

4

| Въведение | 13 |
| --- | --- |

| 4.1 | Примери за работи или физическа намеса, свързани с промени или разширявания на категорията проекти, отнасящи се до ядрени електроцентрали | 14 |
| --- | --- | --- |

4.1

| 4.2 | Разрешаване на промени или разширявания на проекти за ЯЕЦ | 15 |
| --- | --- | --- |

4.2

| 4.2.1 Специфичните случаи на удължаване на срока на експлоатация (LTE) и на дългосрочна експлоатация (LTO) | 16 |
| --- | --- |

| 4.3 | Ръководни принципи за оценка на промените или разширяванията на проектите за ЯЕЦ с оглед на решението по делото Doel | 16 |
| --- | --- | --- |

4.3

| 4.4 | Определяне на риска и необходимостта от ОВОС | 17 |
| --- | --- | --- |

4.4

| 4.5 | Сравнителен анализ при прилагането на Директивата за ОВОС в областта на ядрената енергетика | 18 |
| --- | --- | --- |

4.5

| 5 | Обобщение на основните елементи | 19 |
| --- | --- | --- |

5

1   ВЪВЕДЕНИЕ

Целта на настоящото ръководство е да предостави разяснения на компетентните органи и заинтересованите лица по прилагането на Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (1), изменена с Директива 2014/52/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. за изменение на Директива 2011/92/ЕС относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (2) (Директивата за оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС), предвид най-новата съдебна практика на Съда на Европейския съюз (СЕС). По-специално ръководството е насочено към промените или разширяванията, включени в приложения I и II към Директивата за ОВОС, като отделна глава се посвещава на ядрения сектор.

Точка 24 от приложение I и точка 13, буква а) от приложение II се отнасят до измененията и разширяванията на проекти и имат широко приложение, тъй като обхващат промените на всички категории проекти, попадащи в обхвата на Директивата за ОВОС. Правилното прилагане на Директивата за ОВОС по отношение на промените и разширяванията на проекти има ключова роля за цялостното изпълнение на Директивата за ОВОС.

С някои скорошни съдебни решения, и особено решението на Съда по дело C-411/17 (3) относно удължаването на срока на експлоатация на атомната електроцентрала, разположена в Doel, Белгия (наричано по-нататък „решението по делото Doel“), се внесоха нови елементи, които трябва да се вземат предвид при разглеждането на промените в проектите по приложение I, и се потвърдиха основните принципи за прилагане на Директивата за ОВОС. Също така, поради общия им процедурен характер, и двете категории проекти, свързани с промяна или разширяване на проект, са били обект на многобройни молби за информация във връзка с тяхното прилагане от страна на компетентните национални органи и други заинтересовани лица.

Предвид горепосочените съображения Комисията реши да публикува настоящото ръководство, за да опише тези понятия и принципи съгласно Директивата за ОВОС, включително определенията и разпоредбите на Директивата за ОВОС. Целта на ръководството е да се подобри изпълнението на Директивата за ОВОС посредством разглеждането в контекст на примери за задълженията по Директивата за ОВОС, насърчаването на последователен подход и формулирането на приложимите разпоредби относно промените и разширяванията на проекти.

Тъй като съществуват множество практически ситуации, които често са сложни, а Директивата за ОВОС се прилага за най-различни сектори и видове проекти, не е възможно да се представи изчерпателен списък с примери. Може да се наложи компетентните национални органи да прилагат изискванията на Директивата за ОВОС за всеки отделен случай и да оценяват случаите при отчитане на конкретните обстоятелства. С цел да се постигне последователно изпълнение на Директивата за ОВОС, Комисията насърчава държавите членки да предприемат на доброволни начала извършването на сравнителен анализ по отношение на промените и разширяването на проекти. Подобен анализ би дал възможност за обединяване на експертния опит и за сравняване на примери от всяка държава членка, като постепенно би могъл да доведе до разработването на общи методики на равнището на ЕС и да улесни практическото прилагане в специфични случаи.

1.1   Налични източници на информация

Единствената институция, която притежава компетентност да дава официално тълкуване на правото на Европейския съюз, е Съдът на Европейския съюз. Директивата за ОВОС често е била предмет на дела, отнесени до Съда, като по редица дела е разглеждан въпросът за определенията, описанието или обхвата на отделните категории проекти, изброени в приложения I и II.

Решенията на Съда съдържат ключови общи принципи, които са полезни при тълкуването на категориите проекти, изброени в Директивата за ОВОС, както и на други понятия, включително тълкуването на самото понятие „проект“.

Освен настоящото ръководство, службите на Комисията са подготвили и редовно актуализират брошура относно решенията на Съда на Европейските общности — Оценка на въздействието върху околната среда на проекти (4).

В Директивата за ОВОС има изрични препратки към други международни споразумения, като например Конвенцията за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст (Конвенцията от Еспо) (5) и Конвенцията за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда (Конвенцията от Орхус) (6). Директивата за ОВОС следователно следва да се тълкува в съответствие с тези конвенции (7). Освен това, като се има предвид широкият спектър от сектори, обхванати от Директивата за ОВОС, множество други законодателни инструменти на равнище ЕС съдържат определения на термините, включени във или свързани с дейности, обхванати от приложения I и II (8).

При изготвянето на настоящото ръководство Комисията взе предвид Ръководството относно приложимостта на Конвенцията от Еспо към удължаването на срока на експлоатация на ядрените електроцентрали, разработено в рамките на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) (9).

2   ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ

2.1   Оценка на въздействието върху околната среда — обхват

В Директивата за ОВОС се установяват процедурни задължения, относими към попадащите в обхвата ѝ публични и частни проекти, за които има вероятност да окажат значително въздействие върху околната среда. За тези проекти трябва да се изисква разрешение за осъществяване, и преди да бъде издадено такова разрешение трябва да се направи оценка на въздействието им върху околната среда.

Попадащите в обхвата на Директивата за ОВОС проекти са разделени на категории и са изброени в приложения I и II. Проектите, изброени в приложение I, са онези, за които се смята, че имат значително въздействие върху околната среда, и по правило подлежат на задължителна оценка (член 4, параграф 1 от Директивата за ОВОС). Съгласно член 2, параграф 1 и на член 4, параграф 1 от Директивата за ОВОС и независимо от изключителните случаи по член 2, параграф 4 въздействието върху околната среда на проектите, попадащи в приложение I към директивата, трябва да бъде систематично оценявано като такова и да предшества издаването на разрешение (10). Следователно в това отношение държавите членки нямат право на преценка. Освен това повечето от категориите проекти, посочени в приложение I, съдържат прагове, които са пряко свързани с приложното им поле. Ако с националното законодателство бъдат определени прагове за категориите проекти, включени в приложение I, за които в него не са определени такива прагове, това би ограничило приложното поле на Директивата за ОВОС (11).

Проектите, изброени в приложение II, не следва непременно да имат значително въздействие върху околната среда във всеки един случай. Те следва да преминат през процес на определяне — по-известен под термина „скрининг“ — за да се установи дали има вероятност те да окажат значително въздействие върху околната среда Съгласно член 4, параграф 2 от Директивата за ОВОС определянето на вероятното въздействие върху околната среда може да се извърши посредством разглеждане на всеки отделен случай, посредством определяне на прагове или критерии, или посредством съчетание от тези методи, като се вземат под внимание съответните критерии за подбор, посочени в приложение III към директивата (характеристики на проектите, местоположение на проектите, вид и характеристики на потенциалното въздействие върху околната среда).

В член 2, параграф 1 от Директивата за ОВОС — като ключов ръководен принцип и основна цел — се ограничава свободата на преценка на държавите членки, особено по отношение на включените в приложение II проекти, като се изисква проектите, които биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда, inter alia поради своя характер, мащаби или местоположение, да бъдат предмет на оценка относно тяхното въздействие (12).

2.2   Основни приложими определения и разпоредби на Директивата за ОВОС

В следващия раздел са изложени основните определения и разпоредби, свързани с проектите и техните промени или разширявания.

2.2.1   Проект

| В член 1, параграф 2, буква а) от Директивата за ОВОС се дава следното определение за „проект“:






  „— | извършването на строителни работи или изграждане на инсталации или схеми, |
| --- | --- |

В член 1, параграф 2, буква а) от Директивата за ОВОС се дава следното определение за „проект“:

„—

извършването на строителни работи или изграждане на инсталации или схеми,

| — | друга намеса в естествената околна среда и ландшафта, включително добив на полезни изкопаеми“. |
| --- | --- |

—

друга намеса в естествената околна среда и ландшафта, включително добив на полезни изкопаеми“.

Наличие на физическа работа

Съдът на няколко пъти последователно е потвърждавал (13), че терминът „проект“ се отнася за работа или за намеса от физическо естество. Подновяването на съществуващо разрешително (например за експлоатация на летище, както е по дело C-275/09, Brussels Hoofdstedelijk Gewest и други, параграф 24, или на депо за отпадъци, както е по дело C-121/11, Pro-Braine и други, параграф 31) без провеждането на работи или намеса, променящи физическото състояние на обекта, не може да бъде квалифицирано като „проект“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква а). Следователно наличието на работи или на физическа намеса е предпоставка за определянето на дадена дейност като „проект“ по смисъла на Директивата за ОВОС.

В решението по делото Doel Съдът припомня, че: „От практиката на Съда следва, че с оглед по-специално на формулировката на член 1, параграф 2, буква а), първо тире от Директивата за ОВОС, на понятието „проект“ съответстват работи или намеса, променящи физическото състояние на обекта“ (параграф 62).

Същият принцип, приложен към приложения I.24 и II.13(а), означава, че за да попаднат в обхвата на Директивата за ОВОС и определението за проект по смисъла на член 1, параграф 2, буква а), измененията или разширяванията на съществуващи проекти предполагат извършване на работи или намеса, променящи физическото състояние на първоначалните проекти (14).

2.2.2   Разрешение за осъществяване

В член 1, параграф 2, буква в) от Директивата за ОВОС се дава следното определение на понятието „разрешение за осъществяване“:

| „в) | „разрешение за осъществяване“ означава решението на компетентния орган или органи, което дава право на възложителя да развива проекта“. |
| --- | --- |

„в)

„разрешение за осъществяване“ означава решението на компетентния орган или органи, което дава право на възложителя да развива проекта“.

Необходимост от разрешение за осъществяване

Неколкократно Съдът е подчертавал, че „Държавите членки трябва да изпълняват изменената Директива 85/337 по начин, който отговаря на предвидените в нея изисквания, като се отчита основната ѝ цел, която, видно от член 2, параграф 1, е проектите, които биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда, inter alia поради своя характер, мащаби или местоположение, преди да бъдат одобрени, следва да бъдат предмет на процедура за издаване на разрешение и на оценка относно тяхното въздействие“ (15).

Поради това осъществяването на промени или разширявания на проекти по смисъла на точка 24 от приложение I или точка 13, буква а) от приложение II към Директивата за ОВОС, които биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда, следва да бъде предмет на процедура за издаване на разрешение за осъществяване.

Форма на разрешението за осъществяване

В Директивата за ОВОС „разрешение за осъществяване“ означава решението на компетентния орган или органи, което дава право на възложителя да развива проекта (16).

По този начин терминът „разрешение за осъществяване“ обхваща широк спектър от актове (т.е. решения, разрешителни и други оправомощаващи актове) в зависимост от националните процедури, приложими в държавите членки. То не се определя от наименованието или процедурата на приемането му в съответствие със съответното национално право на дадена държава членка, а от правните му последици. Както посочва Съдът, класифицирането на дадено решение като „разрешение за осъществяване“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква в) от Директивата за ОВОС трябва да бъде осъществено по смисъла на националното законодателство по начин, съответстващ на правото на Съюза (17).

Директивата за ОВОС не изисква единна процедура за даване на разрешение (18) и в съответствие с член 2, параграф 2 от директивата ОВОС „може да се обедини с други съществуващи процедури за издаване на разрешения за проекти в държавите членки или, ако няма такива, може да се обедини с други създадени процедури или с процедури, които следва да бъдат създадени в съответствие с целите на настоящата директива“. Поради това се наблюдават разлики между държавите членки по отношение на терминологията, свързана с разрешението за осъществяване. Освен различните наименования (напр. разрешение за строеж, решение, разрешително), процедурата за издаването на разрешение също може да бъде различна. Възможно е например разрешение за осъществяване да бъде дадено чрез административна процедура на местно, регионално или национално равнище или чрез законодателна процедура (19), стига да са спазени съответните разпоредби на Директивата за ОВОС. Самото разрешение за осъществяване трябва да бъде окончателно решение, даващо право на възложителя да развива проекта (същият принцип се прилага в случаите на многоетапни процедури, вж. следващия раздел).

Когато промените или разширяванията на проекти по смисъла на точка 24 от приложение I или точка 13, буква а) от приложение II към Директивата за ОВОС, които биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда, се приемат чрез законодателна процедура, те също са предмет на изискването за оценка относно тяхното въздействие върху околната среда в съответствие с член 2, параграф 1 (20).

В този контекст е важно също така да се очертае разликата между разрешението за осъществяване по смисъла на Директивата за ОВОС и разрешително/лицензия, свързани с експлоатацията (на инсталация/съоръжение/площадка). Такива „разрешителни“, както са определени или използвани в други нормативни актове, например в Директивата относно емисиите от промишлеността (21) или в Директивата относно депонирането на отпадъци (22), са приложими при определени режими на работа. От друга страна, терминът „разрешение за осъществяване“, разбиран в контекста на Директивата за ОВОС, съгласно определението дава право на възложителя да развива проекта (например да извършва или планира строителни работи или друга намеса в естествената околна среда и ландшафта (23)). Разрешителното за експлоатация или лицензията въз основа на приложимото законодателство (24) са свързани основно с разрешение относно експлоатацията на даден проект, като често се основават на предшестващо решение и изпълняват такова в контекста на многоетапна процедура. Както беше споменато в предходните раздели, подновяването на разрешително/лицензия за експлоатация без извършването на работи или намеси, променящи физическото състояние на обекта, трябва да бъде разделяно от понятието „разрешение за осъществяване“ (25).

Промени и разширявания на проекти в многоетапни процедури

Разрешаването на проекти понякога се извършва в рамките на сложни административни процедури, включващи различни етапи и процеси. В случаите, когато е установена промяна или разширяване на проекта (26), от ключово значение е да се определи „кога“ е необходима ОВОС и „какво“ следва да се оцени на всеки етап. При процедура за даване на разрешение, включваща няколко етапа, тази оценка трябва по принцип да бъде извършена веднага щом стане възможно да се установят и оценят всички въздействия, които проектът може да окаже върху околната среда (27).

В решението по делото Doel Съдът е припомнил съществуващата съдебна практика (28). Съгласно член 2, параграф 1 от Директивата за ОВОС оценката на въздействието върху околната среда на обхванатите от тази директива проекти трябва да бъде извършена „преди да бъдат одобрени“ (параграф 82). В него също така е посочено, че „когато националното право предвижда, че процедурата по издаване на разрешения се осъществява на няколко етапа, оценката на въздействието на определен проект върху околната среда трябва по принцип да бъде извършена веднага щом стане възможно да се установят и оценят всички въздействия, които този проект може да окаже върху околната среда“ (параграф 85).

Съдът също така обръща внимание на случаите, в които процедурата по издаване на разрешения включва няколко етапа, като един от етапите представлява основно решение, което определя параметрите на останалите решения във връзка с изпълнението. В тези случаи оценката на въздействието върху околната среда трябва да бъде свързана с основното решение, освен ако някои от въздействията върху околната среда станат известни едва на по-късен етап и са свързани с решенията във връзка с изпълнението. В такъв случай оценката на допълнителните въздействия, станали известни на по-късен етап, може да бъде направена на този по-късен етап (29). Според Съда „основно решение“ е онова, което определя „съществените характеристики“ на проекта, които няма да бъдат обсъждани или променяни на по-късен етап (30). В такива случаи държавите членки трябва да гарантират, че оценката на въздействието върху околната среда е свързана с основното решение.

Освен това Съдът е разгледал и необходимостта от оценка на въздействието на такива проекти като цяло. В случай че процедурата по издаване на разрешения се състои от повече от един етап — един, включващ основно решение, и друг, включващ решение във връзка с изпълнението, което не може да надхвърля параметрите, зададени от основното решение —при някои обстоятелства компетентният орган е длъжен да извърши оценка на въздействието върху околната среда по отношение на даден проект дори след като е издадено одобрение на предварителния проект, когато откритите въпроси от изключителната компетенция на решаващия орган са одобрени на по-късен етап (31). Тази оценка трябва да бъде всеобхватна, така че да се отнася за всички аспекти на проекта, които все още не са били оценени или които налагат изготвянето на нова оценка. Съдът припомня, че в Директивата за ОВОС е възприет подход на глобална оценка на въздействието върху околната среда на проектите или на техните изменения, която не трябва да се ограничава само до преките последици от самите планирани работи и до въздействието върху околната среда, което може да бъде причинено от използването или експлоатацията на крайния продукт от тези работи (32). Тази оценка също така не зависи от факта, че проектът може да е трансграничен (33).

2.2.3   Разделяне на проекти

Целта на Директивата за ОВОС не може да бъде заобиколена чрез разделянето на проекти, а липсата на отчитане на съвкупните последици от няколко проекта не трябва да води на практика до освобождаването на всички проекти от задължението за оценка, след като, взети заедно, те биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда по смисъла на член 2, параграф 1 от Директивата за ОВОС (34). Това може да е от значение по-специално за сложни проекти, осъществявани на етапи, за които може да са необходими последващи заявления за разрешение.

Когато няколко проекта, взети заедно, биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда по смисъла на член 2, параграф 1 от Директивата за ОВОС, тяхното въздействие върху околната среда следва да бъде оценено като цяло и по съвкупен начин. В своята съдебна практика Съдът се застъпва за широко тълкуване на Директивата за ОВОС и подчертава, че директивата цели „глобална оценка на въздействието върху околната среда на проектите или на техните изменения“ (35).

Например по отношение на разстоянието Съдът е установил, че проект за далечни превози не може да бъде разделен на последователни по-къси отсечки, за да се изключат от изискванията на директивата както проектът като цяло, така и отсечките, получени в резултат на това разделяне. Ако това би било възможно, ефективността на директивата би могла да бъде сериозно застрашена, тъй като би било достатъчно съответните органи да разделят проект за далечни превози на последователни по-къси отсечки, за да не се прилагат за него изискванията на Директивата (36).

Съдът също така подчертава, че за решението дали трябва да се извърши оценка на въздействието върху околната среда, може да се окаже необходимо кумулативно съобразяване, за да се избегне заобикаляне на правната уредба на Съюза чрез раздробяване на проекти, които, взети заедно, могат да окажат значително въздействие върху околната среда. Националните органи трябва да разгледат в светлината на тази съдебна практика дали и в каква степен следва да се преценят общо последиците върху околната среда на проектите, за които става въпрос, и на проектите, осъществени по-рано (37).

2.2.4   Оценка на цялостното въздействие на даден проект

Решението по делото Doel потвърди друг важен принцип на Директивата за ОВОС, а именно задължението за оценка на цялостното въздействие на даден проект и за изготвяне на цялостна ОВОС. В параграфи 64—72 Съдът смята, че мерките, предвидени за разширяване на съществуващ проект (мерките за възобновяване на работата на ядрена електроцентрала за 10 години или за отлагане на спирането ѝ с 10 години, както е посочено в параграф 59), не могат да бъдат отделени от дейностите по модернизация, с които те са неразривно свързани, поради което заедно представляват един проект. Всъщност мерките, съдържащи се в закона от 2015 г. (удължаване на срока на експлоатация), не могат да бъдат изкуствено отделени от дейностите, необходими от техническа и финансова гледна точка. Тези дейности са били известни на законодателя и са били свързани със закона (вж. параграфи 67—69). Макар проверката за прилагането на принципа да е била оставена на националния съдия, Съдът е счел, че мерките и дейностите са част от един и същ проект (параграф 71).

Освен това нуждата от оценка на общото въздействие на един проект като цяло следва да бъде надлежно разгледана, когато по време на експлоатацията на дадена инсталация се извършват многобройни технически или оперативни промени. Макар че е обичайно дадено съоръжение да е в процес на постоянна поддръжка и да се извършват множество подобрения на безопасността, които, разглеждани поотделно, не биха представлявали значителен риск за околната среда, в случай че тези дейности са осезаемо свързани и представляват проект по смисъла на Директивата за ОВОС, съвкупното им въздействие върху околната среда следва да се оцени като цяло.

Ето защо когато съществува неразривна връзка между множеството незначителни промени, показваща, че несъществените промени са част от една комплексна дейност (предприета например с очевидното намерение да се удължи експлоатационният срок на ядрената електроцентрала или работата на дадена инсталация), те може да представляват проект по смисъла на Директивата за ОВОС. Техническата документация, плановете за управление, инвестиционните планове, административните актове или закони, както и обяснителните меморандуми, свързани с административните актове или закони, могат да бъдат полезни при установяването на това дали поредица от промени са неразривно свързани и са част от такава комплексна дейност (предприета с очевидното намерение да се удължи експлоатационният срок на ядрената електроцентрала).

Необходимостта от разглеждане на проекта в неговата цялост (както по отношение на компонентите му, така и по отношение на въздействието му) бе допълнително засилена от преработената Директива за ОВОС (38).

2.2.5   Корективни мерки при неизвършване на оценка на въздействието върху околната среда

Държавите членки трябва да прилагат Директивата за ОВОС по начин, който напълно съответства на нейните изисквания, като се има предвид основната ѝ цел. От член 2, параграф 1 е ясно, че преди да бъде дадено разрешение за осъществяване, проектите, които биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда, inter alia поради своя характер, мащаби или местоположение, трябва да са предмет на изискването за получаване на разрешение за осъществяване и на оценка относно тяхното въздействие (39). Този основен принцип на директивата предполага, че за проектите, изброени в приложения I и II към директивата, трябва да се извърши съответно ОВОС или скрининг, преди проектът да получи разрешение за осъществяване.

В противен случай възложителят „не може да започне дейността по разглеждания проект, освен ако не наруши изискванията на изменената Директива 85/337“ (40).

В Директивата за ОВОС не е предвидена възможност за последваща ОВОС или процедура на скрининг, нито такава се предписва като възможно правно средство за защита при неспазване на изискванията на Директивата за ОВОС. Липсата на извършен скрининг на проектите, изброени в приложение II, или на процедура за оценка на въздействието върху околната среда на проектите, изброени в приложение I, представлява нарушение на правото на Съюза (41).

Въпреки това съгласно принципа на лоялно сътрудничество, установен в член 4, параграф 3 от ДЕС, държавите членки са длъжни да поправят последиците от нарушение на правото на Съюза. Задължението да се поправи липсата на ОВОС произтича от принципа на сътрудничество, заложен в първичното право на ЕС и установената съдебна практика (42). Поради това компетентните органи са длъжни в рамките на своята компетентност да предприемат необходимите мерки да поправят липсата на ОВОС, например като отнемат вече предоставено разрешение или спрат неговото действие, за да се направи такава оценка, и то в рамките на процесуалната автономия на държавите членки. (43).

Съдът е постановил, че правото на Съюза допуска национални правила, които в определени случаи да позволяват узаконяване на дейности или мерки, които са неправомерни от гледна точка на правото на Съюза, и е уточнил, че такова евентуално узаконяване трябва да бъде поставено в зависимост от условието да не се предоставя на заинтересованите лица повод да заобикалят или да не прилагат нормите на правото на Съюза, и че това трябва да остане изключение. (44).

Последваща ОВОС е възможна корективна мярка при фактическо неспазване на Директивата за ОВОС (напр. в ситуации, в които вече е дадено разрешение за осъществяване без извършване на ОВОС и работите са извършени или предстои да бъдат извършени).

Съдът е решил, че оценката, направена след завършването и въвеждането в експлоатация на даден проект, не може да обхваща само бъдещото въздействие върху околната среда, а трябва да отчита и въздействието от момента на завършването на проекта. Поради това при неизвършване на изискваната съгласно Директивата за ОВОС оценка на въздействието върху околната среда на даден проект правото на Съюза, от една страна, изисква държавите членки да заличат незаконосъобразните последици от този пропуск, а от друга страна, допуска съответният проект да бъде узаконен чрез извършване на оценка на въздействието, след като бъде изграден и въведен в експлоатация, при условие че:

| — | националните норми, които позволяват да бъде отстранен пропускът, не предоставят на заинтересованите лица повод да заобикалят нормите на Съюза или да не ги прилагат, и |
| --- | --- |

—

националните норми, които позволяват да бъде отстранен пропускът, не предоставят на заинтересованите лица повод да заобикалят нормите на Съюза или да не ги прилагат, и

| — | извършената с цел отстраняване на пропуска оценка не обхваща само бъдещото въздействие на проекта върху околната среда, а отчита и въздействието от момента на завършването му (45). |
| --- | --- |

—

извършената с цел отстраняване на пропуска оценка не обхваща само бъдещото въздействие на проекта върху околната среда, а отчита и въздействието от момента на завършването му (45).

Процедурите за последваща ОВОС следва да се използват само по изключение и като средство за корекция, което да гарантира, че целта на Директивата за ОВОС е постигната, дори ако процедурата не е била формално осъществена, и не следва да се прилагат от държавите членки за заобикаляне на изискванията на Директивата за ОВОС (46).

Задължението на държавите членки да предприемат всички необходими мерки за отстраняване на незаконните последици от липсата на ОВОС е приложимо и в случаите на липса на ОВОС за промени или разширявания на проекти.

3   УПРАВЛЕНИЕ НА ПРОМЕНИТЕ И РАЗШИРЯВАНИЯТА НА ПРОЕКТИ

3.1   Контекст

Първоначално Директива 85/337/ЕИО на Съвета (47) не обхваща изрично промените или разширяванията на съществуващи проекти, с изключение на препратката в точка 12 от приложение II към „Изменения на проектите, включени в приложение I, и проектите в приложение I, предназначени изключително или главно за развитието или изпробването на нови методи или продукти и които не са използвани повече от една година.“ (приложение II, точка 12).

Дванадесет години след приемането на първоначалната директива точка 13, буква а) от приложение II е включена като първата категория, отнасяща се до промени на проекти, със същата формулировка, каквато има днес. По-специално Директива 97/11/ЕО на Съвета (48) измени Директива 85/337/ЕИО, включвайки в приложение II, точка 13: „всяка промяна или удължаване на проектите, изброени в приложение I или приложение II, които вече имат разрешително или които са изпълнени или са в процес на изпълнение, ако тази промяна може да има съществено отрицателно въздействие върху околната среда“ (49).

Точка 24 от приложение I е добавена шест години след добавянето на първата категория проекти относно промяната на проекти. Измененията, въведени с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (50) с оглед привеждане на законодателството на Общността в съответствие с разпоредбите на Конвенцията от Орхус, изясняват, че оценка на въздействието върху околната среда е задължителна за „всяка промяна или удължаване на проекти, включени в настоящото приложение, когато такава промяна или удължаване сами по себе си отговарят на праговите нива, ако такива съществуват, посочени в настоящото приложение“.

След включването на точка 24 от приложение I в текста на директивата Съдът е постановил само едно решение, тълкуващо тази категория проекти — това по дело C-411/17.

3.2   Понятието промяна/разширяване на проект

Директивата за ОВОС не дава определение на термините „промяна или разширяване“ и не посочва примери. Какво точно съставлява промяна или разширяване зависи от вида на проекта. Някои примери за такива промени или разширявания са представени в раздели 3.3.1 и 3.3.2 по-долу въз основа на съдебната практика на Съда на Европейския съюз.

Точка 24 от приложение I и точка 13, буква а) от приложение II са специфични категории проекти, които обхващат промените и разширяванията на всички категории проекти, попадащи в обхвата на Директивата за ОВОС, с всичките им особености.

3.3   Приложение I към Директивата за ОВОС — категория проекти по точка 24 от приложение I

| Приложение I, точка 24 — Всяка промяна или разширяване на проекти, включени в настоящото приложение, когато такава промяна или разширяване сами по себе си достигат праговете, ако такива съществуват, посочени в настоящото приложение. |
| --- |

Приложение I, точка 24 — Всяка промяна или разширяване на проекти, включени в настоящото приложение, когато такава промяна или разширяване сами по себе си достигат праговете, ако такива съществуват, посочени в настоящото приложение.

Точка 24 от приложение I се отнася изрично до всяка промяна или разширяване на проекти, включени в приложение I, които достигат праговете, ако такива съществуват, посочени в това приложение (51).

В решението по делото Doel Съдът допълнително е изяснил ключов принцип, създаващ задължение за извършване на оценка на въздействието върху околната среда за промени или разширявания на проекти, включени в приложение I, въз основа на екологичния риск от такава промяна.

Съдът напомня, че оценки на въздействието върху околната среда трябва да се извършват за проекти, които са включени в приложението към директивата, ако съществува вероятност те да окажат значително въздействие върху околната среда поради своето естество, мащаби или местоположение, и продължава:

| „78. | Колкото до точка 24 от приложение I към Директивата за ОВОС, от формулировката и систематичното ѝ място следва, че тя се отнася до промените или разширенията на проект, които — по-специално поради тяхното естество или обхват — от гледна точка на въздействие върху околната среда пораждат сходни рискове като самия проект. |
| --- | --- |

„78.

Колкото до точка 24 от приложение I към Директивата за ОВОС, от формулировката и систематичното ѝ място следва, че тя се отнася до промените или разширенията на проект, които — по-специално поради тяхното естество или обхват — от гледна точка на въздействие върху околната среда пораждат сходни рискове като самия проект.

| 79. | Всъщност разглежданите по главното производство мерки, които водят до удължаване със значителен период от 10 години на разрешението на двете въпросни централи за производство на електроенергия за промишлени цели, ограничено по-рано със Закона от 31 януари 2003 г. до 40 години, в съчетание с мащабните дейности по обновяване, наложени поради остаряването на тези централи и задължението да бъдат приведени в съответствие със стандартите за безопасност, трябва да се смятат за мерки, чийто мащаб, от гледна точка на рисковете за въздействие върху околната среда, е съпоставим с този при първоначалното пускане в експлоатация на посочените централи.“ |
| --- | --- |

79.

Всъщност разглежданите по главното производство мерки, които водят до удължаване със значителен период от 10 години на разрешението на двете въпросни централи за производство на електроенергия за промишлени цели, ограничено по-рано със Закона от 31 януари 2003 г. до 40 години, в съчетание с мащабните дейности по обновяване, наложени поради остаряването на тези централи и задължението да бъдат приведени в съответствие със стандартите за безопасност, трябва да се смятат за мерки, чийто мащаб, от гледна точка на рисковете за въздействие върху околната среда, е съпоставим с този при първоначалното пускане в експлоатация на посочените централи.“

В параграф 78 от решението по делото Doel Съдът е установил ключовия принцип, създаващ задължение за извършване на ОВОС в случай на промяна или разширяване на проекти, включени в приложение I. Оценката на съответните критерии се измерва с риска по отношение на въздействието върху околната среда. Ако рискът, свързан с промяната или разширяването на проекта, е сравним с риска, произтичащ от самата първоначална проектна категория, проектът попада в обхвата на точка 24 от приложение I към Директивата за ОВОС (52).

В конкретния случай Съдът се позовава както на мерките, които водят до удължаване на срока на разрешенията за производство на електроенергия, така и на обхвата на работите. В параграф 79 той се позовава на удължаването на експлоатацията на ядрените електроцентрали със значителен период от време (10 години) и на факта, че са необходими мащабни дейности по обновяване (53). Съдът стига до заключението, че рисковете за околната среда, свързани с проекта, са били с мащаб, съпоставим с този при първоначалното въвеждане в експлоатация на ядрените електроцентрали.

В решението естеството или обхватът на промяната или разширяването на проекта се посочват като неизчерпателни примери за критерии, по които да се прецени дали рисковете за околната среда са сходни с тези на първоначалния проект. Освен това в решението не се посочва, че двата критерия трябва да бъдат изпълнени кумулативно. Решаващият елемент, изглежда, е дали цялостният анализ на даден проект показва, че са налице сходни рискове в сравнение с първоначалния проект (в конкретния случай ядрени електроцентрали и ядрени реактори). Следователно естеството и обхватът на промяната/разширяването на проекта, изглежда, не са единствените възможни критерии. Освен това, изглежда, не е необходимо рисковете да произтичат както от естеството, така и от обхвата на проекта, стига като следствие те да са сходни с тези на първоначалния проект. Изглежда, че не се изключва рискът да произтича само от естество на проекта или от неговия обхват („по-специално поради неговото естество или обхват“ (54)).

3.3.1   Приложение I — Проекти с прагове

За повече от половината от категориите проекти в приложение I са определени прагове. Следователно за промени или разширявания на такива проекти, които отговарят на тези прагове или ги надвишават, трябва да се извърши ОВОС, тъй като от тези промени или разширявания произтича риск, подобен на този на първоначалната категория проекти (55).

Независимо от това е важно да се отбележи, че въз основа на установената съдебна практика за работи за промяна на елементи на съществуващи проекти, за които в приложение I има определени прагове, трябва внимателно да се прецени при какви обстоятелства тези прагове са достигнати. По дело C-2/07, Abraham и други, Съдът е решил, че „[...] работи по изменение на летище с дължина на основната писта 2100 метра или повече са не само работите за удължаването на пистата, но и всички работи (56)
  по сградите, съоръженията или оборудването на това летище, щом поради своето естество, значение и характеристики те могат да се смятат за изменение на самото летище. Това се отнася по-специално за работите, предназначени да увеличат съществено дейността на летището и въздушния трафик“ (параграф 36) (57).

3.3.2   Приложение I — Проекти без прагове

Що се отнася до проектите с прагове по приложение I, всяко изменение или разширяване на проекти по приложение I, за които не са предвидени прагове и които — по-специално поради тяхното естество или обхват — от гледна точка на въздействието върху околната среда пораждат сходни рискове като самия проект, следва да се разглеждат като попадащи в обхвата на точка 24 от приложение I. Такива проекти носят присъщ риск от значително въздействие върху околната среда по смисъла на член 2, параграф 1 от Директивата за ОВОС и затова следва да бъдат предмет на оценка на въздействието им върху околната среда съгласно член 4, параграф 1 (58).

В Директивата за ОВОС не е посочена процедура за определяне на равнището на риска по отношение на въздействието на проекта върху околната среда, поради което анализът на конкретния проект следва да се извърши от възложителите и от компетентните органи. Важен елемент от гледна точка на възложителите и на компетентните органи, отговарящи за оценката на въздействието върху околната среда, е определянето на това в кой момент дадена промяна или разширяване на проекта изисква оценка на въздействието върху околната среда. Насоки за занимаващите се с ОВОС относно различните подходи, които могат да бъдат използвани за установяване на риска от значително въздействие върху околната среда, може да бъдат намерени в ръководствата за определяне на обхвата (59) и за изготвяне на доклада за ОВОС (60).

Както обаче е посочено в раздел 2.2.2, във всички случаи държавите членки трябва да изпълняват изменената Директива за ОВОС по начин, който отговаря на предвидените в нея изисквания, като се отчита основната ѝ цел, която, видно от член 2, параграф 1, е проектите, които биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда, inter alia поради своя характер, мащаби или местоположение, преди да бъдат одобрени, да бъдат предмет на процедура за издаване на разрешение и на оценка относно тяхното въздействие (61).

Приложение I съдържа 16 вида проекти без определен праг, които може да бъдат разделени на три групи — проекти, свързани с ядрената енергетика (приложение I, точка 2, буква б) и приложение I, точка 3); промишлени инсталации (приложение I, точки 4, 6, 9, точка 18, буква а) и 22); и линейни проекти, като строителство на релсови пътища за железопътен трафик на големи разстояния, магистрали и скоростни пътища (приложение I, точка 7, буква а) — железопътен трафик на големи разстояния (62) и приложение I, точка 7, буква б).

В част 1 от диспозитива по дело C-411/17 Съдът заключава, че възобновяването за период от близо десет години на промишленото производство на електроенергия от спряна ядрена централа, което води до отлагането с десет години на първоначално определената от националния законодател дата за нейното извеждане от експлоатация и преустановяване на дейността, и отлагането пак с десет години на първоначално предвидения срок от същия законодател за извеждането от експлоатация и спирането на промишленото производство на електроенергия от действаща централа — мерки, включващи дейности по мащабна (63) модернизация на съответните централи, които могат да променят физическото състояние на площадките — представляват проект по смисъла на директивата за ОВОС, който по принцип трябва да бъде подложен на оценка на въздействието върху околната среда, преди да бъдат приети тези мерки.

По аналогия промените или разширяванията на проектите от приложение I, за които не е определен праг и които, inter alia, поради своето естество или обхват пораждат рискове по отношение на въздействието си върху околната среда, сходни с тези на самия първоначален проект, следва да подлежат на оценка.

3.4   Приложение II към Директивата за ОВОС — категория проекти, включени в приложение II, точка 13, буква а)

| Приложение II, точка 13, буква а) — Всяка промяна или разширяване на проектите, изброени в приложение I или в настоящото приложение, които вече имат разрешение или които са изпълнени или са в процес на изпълнение, ако тази промяна или разширяване може да има значително отрицателно въздействие върху околната среда (промяна или разширяване, които не са включени в приложение I). |
| --- |

Приложение II, точка 13, буква а) — Всяка промяна или разширяване на проектите, изброени в приложение I или в настоящото приложение, които вече имат разрешение или които са изпълнени или са в процес на изпълнение, ако тази промяна или разширяване може да има значително отрицателно въздействие върху околната среда (промяна или разширяване, които не са включени в приложение I).

Разпоредбата се отнася до всяка промяна или разширяване, което може да има значително отрицателно въздействие върху околната среда.

Скрининг на проектите, попадащи в тази категория, следва да се извършва в съответствие с подробните изисквания и критерии, съдържащи се в член 4, приложение IIA и приложение III към Директивата за ОВОС. В член 4, параграф 3 от компетентните органи се изисква да вземат предвид съответните критерии, когато решават дали е необходима ОВОС, т.е. характеристиките на проектите (включително размера и плана на целия проект), местоположението на проекта и типа и характеристиките на потенциалните въздействия. Тези критерии са изброени в приложение III към Директивата за ОВОС. Компетентният орган трябва да вземе решение дали предложеният проект от приложение II следва да бъде подложен на процедурата за ОВОС, или не, въз основа на информацията, предоставена от възложителя в съответствие с подробните изисквания, съдържащи се в приложение IIА (включително описание на физическите характеристики на целия проект). Органът е длъжен да вземе предвид и всички други съответни оценки, извършени по отношение на въздействието върху околната среда по силата на друго законодателство на Съюза, различно от Директивата за ОВОС. Решението за скрининг трябва да бъде обосновано, да бъде публично достъпно (член 4, параграф 5) и да подлежи на контрол, както е посочено в съдебната практика (64). Накрая компетентният орган трябва да вземе решение дали се изисква ОВОС, или не, в рамките на срока, посочен в член 4, параграф 6.

В Директивата за ОВОС не се съдържа определение за „значително отрицателно“ въздействие. Общото значение на „значително“ описва колко забележимо или важно може да бъде въздействието. „Отрицателно“, от друга страна, описва, че това въздействие е неблагоприятно или вредно. В това отношение критериите, изброени в приложение III към Директивата за ОВОС, дават обща насока, която може да послужи като подходяща рамка за определяне на значимостта на отрицателните въздействия.

Както вече беше посочено в раздел 2.1, когато определят дали промените или разширяванията на някои проекти, включени в приложения I и II, следва да подлежат на оценка, компетентните органи следва да вземат предвид основната цел на Директивата за ОВОС, т.е. преди да бъде дадено разрешение, проектите, които биха могли да окажат значително въздействие върху околната среда, inter alia поради своя характер, мащаби или местоположение, следва да бъдат подложени на предварителна оценка от гледна точка на тяхното въздействие, както и на широкия им обхват и широки цели.

4   ПРИЛАГАНЕ НА ДИРЕКТИВАТА ЗА ОВОС ЗА ПРОМЕНИ И РАЗШИРЯВАНИЯ НА ЯДРЕНИ ЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛИ

Въведение

Директивата за ОВОС изброява ядрените електроцентрали (65) и другите ядрени реактори, включително демонтаж или извеждане от експлоатация на такива централи или реактори, в точка 2, буква б) от приложение I. Допълнителните категории проекти в точка 3, букви а) и б) от приложение I включват инсталации за производство и обогатяване на ядрено гориво или за преработка, съхранение или погребване на отработено ядрено гориво или радиоактивни отпадъци. С оглед на най-новата съдебна практика на Съда, свързана с ядрения сектор, целта на този раздел е да се разгледа кога и как процедурата за оценка на въздействието върху околната среда се прилага за промени или разширявания на съществуващи проекти от категориите на ядрените проекти.

Новостите в тази област в рамките на Конвенцията от Еспо за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст също са взети предвид в настоящото ръководство и са представени в контекста на разпоредбите на Директивата за ОВОС и най-новата съдебна практика на Съда на Европейския съюз. По-специално, през декември 2020 г. страните по Конвенцията от Еспо приеха Ръководство относно приложимостта на Конвенцията от Еспо към удължаването на срока на експлоатация на ядрените електроцентрали (66). Такива удължавания на срока може също да представляват промени или разширявания на проекти съгласно разпоредбите на Директивата за ОВОС и следователно са от значение за настоящото ръководство.

Терминология

Макар някои термини, използвани в Директивата за ОВОС и в Конвенцията от Еспо, да не съвпадат, понятията са взаимосвързани и директивата следва да се тълкува последователно в съответствие с Конвенцията от Еспо. Например, докато в Директивата за ОВОС е дадено определение на термина „проект“, в Конвенцията от Еспо от 1991 г. се използва терминът „предлагана дейност“. Що се отнася до концепцията на Директивата за ОВОС за промени и разширявания, Конвенцията от Еспо обхваща нови или планирани дейности, както и „всяко съществено изменение в дадена деиност“. Както е отбелязано в раздел 3.2, Директивата за ОВОС не дефинира термините „промяна или разширяване“ на съществуващи проекти; по подобен начин Конвенцията от Еспо не определя какво е „съществено изменение“ в дадена дейност. Въпреки разликата в терминологията, има сходства по същество.

По сходен начин от гледна точка на терминологията продължаването на експлоатацията на централа след първоначално определения експлоатационен срок може да бъде наричано с множество термини в зависимост например от лицензионния режим и регулаторната рамка. Така можем да говорим за удължаване на срока на експлоатация, за продължаваща или дългосрочна експлоатация (67) и т.н.

В Ръководството относно приложимостта на Конвенцията от Еспо терминът „удължаване на срока на експлоатация“ на ЯЕЦ е използван прагматично на базата на общото разбиране на този термин сред страните и се предоставя описание на най-често срещаните ситуации в това отношение. В настоящото ръководство се споменава и терминът „дългосрочна експлоатация“, който е термин, използван по принцип от Европейската комисия и Съда на Европейския съюз (и други международни форуми, например Международната агенция за атомна енергия (МААЕ).

Директивата за ОВОС и законодателството на Евратом

Правното основание за приемането на Директивата за ОВОС е Договорът за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Както Съдът на Европейския съюз посочва в неотдавнашната си практика, „Договорът за Евратом и Договорът за функционирането на ЕС имат една и съща правна сила, както е видно от член 106а, параграф 3 от Договора за Евратом, съгласно който разпоредбите на Договора за ЕС и на Договора за функционирането на ЕС не дерогират разпоредбите на Договора за Евратом. [...] Тъй като Договорът за Евратом е секторен договор за развитие на ядрената енергетика, докато Договорът за функционирането на ЕС има много по-широки цели и предоставя на Съюза широки правомощия в много области и сектори, нормите на Договора за функционирането на ЕС се прилагат в сектора на ядрената енергетика, когато Договорът за Евратом не съдържа специфични правила.“ (68). Следователно Договорът за Евратом не изключва прилагането в този сектор на правилата на правото на Съюза в областта на околната среда, а Директивата за ОВОС се прилага за ядрени електроцентрали и други ядрени реактори (69).

Във всеки случай Договорът за Евратом и Директивата за ОВОС са приложими паралелно. Член 37 от Договора за Евратом включва специални разпоредби относно безопасността и защитата срещу йонизиращи лъчения, включително радиоактивно замърсяване на водата, почвата или въздуха. В Директивата за ОВОС се изисква за проект, който може да окаже значително въздействие върху околната среда, преките и непреките значителни въздействия върху населението, човешкото здраве, биологичното разнообразие, земята, почвата, водите, въздуха, климата, материалните активи, културното наследство и ландшафта, както и взаимодействието между тези фактори, да бъдат определени, описани и оценени по подходящ начин.

При прилагането на разпоредбите на Директивата за ОВОС компетентните органи трябва да вземат предвид „полезното действие“ на процедурите, предвидени в Договора за Евратом, както и специфичния набор от права и задължения, предоставени и наложени, както на Комисията, така и на държавите членки, съгласно Договора за Евратом (70).

4.1   Примери за работи или физическа намеса, свързани с промени или разширявания на категорията проекти, отнасящи се до ядрени електроцентрали

В Директивата за ОВОС не се дава допълнително определение на термина „промени или разширявания на съществуващи проекти“, нито пък се посочват примери за такива. Както беше посочено в предходните раздели, според съдебната практика на Съда наличието на работи или друга физическа намеса е предпоставка за идентифицирането на проект по смисъла на директивата. При липсата на по-подробно определение в настоящото ръководство се посочват и групират илюстративни примери за различни възможни работи или физическа намеса в ЯЕЦ, включващи модернизация, изменения или замяна на оборудване и системи, които може да бъдат извършени в дадена централа.

Броят и сложността на техническите системи, монтирани в ЯЕЦ, са много големи и би било непрактично да се опитваме да изброяваме всички различни възможни намеси. Въпреки това примерите за работи или физическа намеса, извършени в ЯЕЦ, които водят до изменение или замяна на конструкции, системи и компоненти на една централа, могат да бъдат обобщени в следните три категории:

| — | Подобряване на експлоатационните/икономическите характеристики на централата
  Тъй като причината за изграждането и експлоатацията на ЯЕЦ е производството на електроенергия и реализирането на печалба от нейната продажба, получателите на лицензия за ЯЕЦ имат стимул да подобряват ефективността на централата по отношение на нейния капацитет за производство на електроенергия или посредством намаляване на експлоатационните разходи. Подобренията на централите, които могат да намалят изискванията за поддръжка или ръчните операции, наред с другото ще допринесат за намаляване на експлоатационните разходи. Увеличаването на количеството произведена електроенергия се постига главно чрез увеличаване на генериращата мощност от реактора или намаляване на времето за престой. Свързаните проекти за модернизация на централата могат да включват обновяване или замяна на турбини, генератори, трансформатори и кондензатори; промени в разработването на ядреното гориво (напр. по-висока степен на обогатяване) за увеличаване на топлинната мощност на активната зона или за удължаване на времето за престой на горивото в активната зона (което води до по-малко/по-кратки прекъсвания за зареждане с гориво); промени във водно-химичния режим (например за намаляване на образуването на продукти на корозията); обновяване на избрани спомагателни системи с цел постигане на по-висока ефективност на топлинния цикъл; модернизация на системите за управление и интерфейсите човек — машина (напр. главната контролна зала) за постигане на по-висока надеждност и разполагаемост на централата; и т.н. Тези изменения могат да бъдат осъществени във всеки момент от експлоатационния срок на централата. |
| --- | --- |

—

Подобряване на експлоатационните/икономическите характеристики на централата

Тъй като причината за изграждането и експлоатацията на ЯЕЦ е производството на електроенергия и реализирането на печалба от нейната продажба, получателите на лицензия за ЯЕЦ имат стимул да подобряват ефективността на централата по отношение на нейния капацитет за производство на електроенергия или посредством намаляване на експлоатационните разходи. Подобренията на централите, които могат да намалят изискванията за поддръжка или ръчните операции, наред с другото ще допринесат за намаляване на експлоатационните разходи. Увеличаването на количеството произведена електроенергия се постига главно чрез увеличаване на генериращата мощност от реактора или намаляване на времето за престой. Свързаните проекти за модернизация на централата могат да включват обновяване или замяна на турбини, генератори, трансформатори и кондензатори; промени в разработването на ядреното гориво (напр. по-висока степен на обогатяване) за увеличаване на топлинната мощност на активната зона или за удължаване на времето за престой на горивото в активната зона (което води до по-малко/по-кратки прекъсвания за зареждане с гориво); промени във водно-химичния режим (например за намаляване на образуването на продукти на корозията); обновяване на избрани спомагателни системи с цел постигане на по-висока ефективност на топлинния цикъл; модернизация на системите за управление и интерфейсите човек — машина (напр. главната контролна зала) за постигане на по-висока надеждност и разполагаемост на централата; и т.н. Тези изменения могат да бъдат осъществени във всеки момент от експлоатационния срок на централата.

| — | Поддържане на състоянието на централата в съответствие с нейната техническа спецификация/лицензия
  Работи или физическа намеса, извършвани в ЯЕЦ с цел състоянието на централата да се поддържа в съответствие с нейната техническа спецификация или лицензия, могат да варират от планово техническо обслужване (например монтиране на резервни части), през основен ремонт на системи, конструкции и компоненти, до замяна на компоненти, включително основни компоненти, като парогенератори, капаци на корпусите на реакторите, механизми за задвижване на контролните пръти или вътрешни части на реактора. Замяна на компоненти може да се наложи поради стареене, износване или повреда или поради морално остаряване (напр. подмяна на остарели аналогови контролно-измервателни системи със съвременни цифрови системи). В много случаи това са замени със сходни компоненти, макар някои от тях да могат да осигурят подобрена безопасност или надеждност благодарение на подобрена конструкция или използване на по-модерни технологии.
  Този вид работи може да се наложи да бъдат извършени във всеки момент от експлоатационния срок на ядрения реактор (71). |
| --- | --- |

—

Поддържане на състоянието на централата в съответствие с нейната техническа спецификация/лицензия

Работи или физическа намеса, извършвани в ЯЕЦ с цел състоянието на централата да се поддържа в съответствие с нейната техническа спецификация или лицензия, могат да варират от планово техническо обслужване (например монтиране на резервни части), през основен ремонт на системи, конструкции и компоненти, до замяна на компоненти, включително основни компоненти, като парогенератори, капаци на корпусите на реакторите, механизми за задвижване на контролните пръти или вътрешни части на реактора. Замяна на компоненти може да се наложи поради стареене, износване или повреда или поради морално остаряване (напр. подмяна на остарели аналогови контролно-измервателни системи със съвременни цифрови системи). В много случаи това са замени със сходни компоненти, макар някои от тях да могат да осигурят подобрена безопасност или надеждност благодарение на подобрена конструкция или използване на по-модерни технологии.

Този вид работи може да се наложи да бъдат извършени във всеки момент от експлоатационния срок на ядрения реактор (71).

| — | Подобрения на безопасността
  Подобренията на безопасността обикновено са насочени към проблеми, идентифицирани в рамките на процеса на постоянно подобряване на ядрената безопасност, например чрез периодичен преглед на безопасността (PSR) или обратна връзка от експлоатационния опит. Такива подобрения може да бъдат необходими във всеки момент от експлоатационния срок на централата.
  Типични примери за такива подобрения на безопасността може да включват допълнително алтернативно изграждане на нови съоръжения, необходими за продължаване на експлоатацията на ЯЕЦ; източници на електрозахранване/генератори; филтриращи вентилационни системи; монтиране на системи за управление на водорода, генериран по време на сериозни аварии (напр. пасивни автокаталитични рекомбинатори и/или горелки за H2); укрепване/привеждане в съответствие с изискванията за по-висока сеизмична устойчивост на системи, конструкции и компоненти; допълнителен разнообразен кръг за охлаждане на активната зона или друга система за безопасност; инсталиране на алтернативен краен поглътител на топлина (напр. охладителна кула) или въвеждане на допълнителни средства за набавяне на охлаждаща вода (напр. кладенци); системи за защита от свръхналягане в първи контур; повишена защита от наводнения (например нови диги, изменения на дренажа или подобни работи за справяне с по-високи водни нива); изменения на контрола на водно-химичния режим; допълнителни мерки за откриване и защита от пожар; и т.н. |
| --- | --- |

—

Подобрения на безопасността

Подобренията на безопасността обикновено са насочени към проблеми, идентифицирани в рамките на процеса на постоянно подобряване на ядрената безопасност, например чрез периодичен преглед на безопасността (PSR) или обратна връзка от експлоатационния опит. Такива подобрения може да бъдат необходими във всеки момент от експлоатационния срок на централата.

Типични примери за такива подобрения на безопасността може да включват допълнително алтернативно изграждане на нови съоръжения, необходими за продължаване на експлоатацията на ЯЕЦ; източници на електрозахранване/генератори; филтриращи вентилационни системи; монтиране на системи за управление на водорода, генериран по време на сериозни аварии (напр. пасивни автокаталитични рекомбинатори и/или горелки за H2); укрепване/привеждане в съответствие с изискванията за по-висока сеизмична устойчивост на системи, конструкции и компоненти; допълнителен разнообразен кръг за охлаждане на активната зона или друга система за безопасност; инсталиране на алтернативен краен поглътител на топлина (напр. охладителна кула) или въвеждане на допълнителни средства за набавяне на охлаждаща вода (напр. кладенци); системи за защита от свръхналягане в първи контур; повишена защита от наводнения (например нови диги, изменения на дренажа или подобни работи за справяне с по-високи водни нива); изменения на контрола на водно-химичния режим; допълнителни мерки за откриване и защита от пожар; и т.н.

Примерите за работи или физическа намеса, определени в трите категории по-горе, могат да възникнат поотделно или в комбинация и следва да се разглеждат във всеки отделен случай в съответствие с разпоредбите на Директивата за ОВОС и съдебната практика на Съда на Европейския съюз. В зависимост от тяхното естество или обхват в съответния случай, ако тези намеси се квалифицират като промени или разширявания на „проект“ по смисъла на Директивата за ОВОС, те могат да предизвикат извършването на ОВОС (точка 24 от приложение I) или скрининг (съгласно точка 13, буква а) от приложение II); в някои случаи те може да попаднат извън обхвата на Директивата за ОВОС. Компетентните органи трябва да преценят дали работите представляват проект съгласно Директивата за ОВОС и как следва да бъдат разглеждани въз основа на принципите на Директивата за ОВОС.

4.2   Разрешаване на промени или разширявания на проекти за ЯЕЦ

Всички ЯЕЦ са обект на разрешителен режим и тяхното изграждане и експлоатация са възможни само въз основа на решение, издадено от компетентен орган. Подходът към разрешаването на експлоатацията на ЯЕЦ в държавите членки се различава по-специално поради това, че разрешенията за такава експлоатация се издават или за определен срок (например 10 години), или за неопределен срок.

След въвеждането им в експлоатация ЯЕЦ постоянно са обект на оценки на безопасността, наблюдение (включително екологичен мониторинг) и инспекции през целия им жизнен цикъл под надзора на съответния компетентен орган/органи. Компетентните органи също отговарят за проверката дали експлоатацията на ЯЕЦ е в съответствие с условията на съответното разрешение и дали операторите предприемат всички необходими действия за осигуряване на съответствие и ядрена безопасност (72). В зависимост от конкретната национална процедура операторът, под контрола на компетентен орган, трябва да извършва допълнителни оценки и да оценява експлоатацията на ЯЕЦ на различни етапи, inter alia, в контекста на периодичен преглед на безопасността, тематични прегледи (външни опасности, обратна връзка от специфичния експлоатационен опит) или удължаване на срока на експлоатация (73). Такива съображения най-вероятно ще включват въпроса дали на централата ще бъде разрешено да продължи да работи без промяна (или без съществени изменения); дали е необходима намеса, като например мерки, свързани с подобряване на ядрената безопасност, за да може експлоатацията да продължи; дали централата трябва да бъде окончателно спряна (напр. ако необходимите подобрения на безопасността в крайна сметка не могат да бъдат осъществени или ако операторът смята, че прилагането на такива мерки не е оправдано въз основа на бъдещата му стратегия за експлоатация).

Вследствие на пълната рамка от инспекции, оценки на безопасността и принципа на постоянното подобряване съгласно Директивата за ядрената безопасност редовно се идентифицират подобрения на безопасността, като тяхното изпълнение се планира своевременно. Обикновено подобренията на безопасността са съобразени с условията на съществуващото разрешение за експлоатиране на ЯЕЦ (обикновено групирани в лицензията на ЯЕЦ).

Ако изискваните промени представляват проект по смисъла на Директивата за ОВОС и вече са били оценени чрез предишна ОВОС, тази оценка няма да трябва да се повтаря, освен ако обстоятелствата междувременно не са се променили (вж. раздел 4.4 по-долу).

Органите на държавите членки са отговорни да оценят кои актове в националното им законодателство представляват разрешение за осъществяване на промяна или удължаване на експлоатационния срок на ЯЕЦ, т.е. решението, даващо право на оператора да процедира по проекта, за да гарантират, че разпоредбите на Директивата за ОВОС са изпълнени/спазени (за тази цел вж. раздел 2.2.2).

Това, което е от значение, когато се определя какво представлява такова разрешение за осъществяване, не е заглавието (напр. „лицензия“ или „разрешително“), а по-скоро оправомощаващата функция по отношение на правата или задълженията на оператора. Например вътрешни процедури или съображения на компетентния орган, които не са последвани от разрешение да се извършат работи, по тази причина няма да се смятат за разрешение за осъществяване по смисъла на Директивата за ОВОС.

4.2.1   Специфичните случаи на удължаване на срока на експлоатация (LTE) и на дългосрочна експлоатация (LTO)

Настоящото ръководство разглежда всички видове промени и разширявания. LTE и LTO са особени случаи. На теория и двете могат да настъпят без извършването на работи, но на практика в държавите — членки на ЕС, може да се очаква, че те са придружени от извършването на работи.

Насоките относно приложимостта на Конвенцията от Еспо по отношение на удължаването на срока на експлоатация на атомните електроцентрали предоставиха полезни примери и фактори, които да бъдат вземани под внимание.

Примерът за периодичния преглед на безопасността

Операторите могат да използват текущи процеси, за да установят съществуването на проект и необходимостта от разрешение за осъществяване по смисъла на Директивата за ОВОС. ЯЕЦ в ЕС подлежат на специален режим на преглед на ядрената безопасност съгласно съответното законодателство на Евратом, наречен също така периодичен преглед на безопасността (PSR). Съгласно изискването в член 8в от Директива 2009/71/Евратом на Съвета (74) операторът „системно и редовно, най-малко на всеки десет години, прави преоценка на безопасността на ядрената инсталация“. Посредством периодичния преглед на безопасността се цели „да се осигури съответствието с проектните основи на съоръжението към момента и да се набележат по-нататъшни подобрения на безопасността, като се отчетат проблемите със стареенето, експлоатационният опит, последните научноизследователски резултати и постиженията в областта на международните стандарти“. Следователно периодичният преглед на безопасността представлява задълбочен преглед, с който се идентифицира и оценява значението за безопасността на отклоненията от приложимите действащи стандарти за безопасност и международно признатите добри практики, като се отчитат експлоатационният опит, съответните научноизследователски резултати и актуалното състояние на технологиите. Този процес допринася за оценката на възможността за продължаване на безопасната експлоатация на ядрената електроцентрала и за допълнително подобряване на равнището на безопасност. Въз основа на анализа на резултатите от прегледа на оператора компетентният орган може например да разреши продължаването на експлоатацията на централата до края на следващия цикъл на периодичен преглед на безопасността (обикновено 10 години).

Важно е да се отбележи, че поради своето естество и своята цел самият периодичен преглед на безопасността в общия случай не е сам по себе си решение за удължаване на срока или промяна на експлоатационния режим (напр. LTO). В някои случаи обаче констатациите от прегледа може да доведат до издаването на решение от компетентен орган с цел да бъдат приложени констатациите от прегледа (например необходимост от подобряване на безопасността на централата преди продължаване на нейната експлоатация или успоредно с продължаването на нейната експлоатация). Освен това в някои случаи периодичният преглед на безопасността се използва в подкрепа на процеса на вземане на решение за удължаване или подновяване на лицензия или може да бъде част от многоетапна процедура за вземане на решения (вж. също раздел 2.2.2). Периодичен преглед на безопасността обаче сам по себе си не изисква ОВОС.

Ако резултатът от периодичния преглед на безопасността доведе до работи, те може да изискват ОВОС и разрешение за осъществяване, когато представляват промяна или разширяване по смисъла на приложение I, точка 24 от Директивата за ОВОС или когато представляват промяна или разширяване по смисъла на приложение II, точка 13, буква а) от Директивата за ОВОС и държавите членки са определили, в съответствие с член 2, параграф 1 и член 4, параграф 2 от Директивата за ОВОС, че е необходима ОВОС.

4.3   Ръководни принципи за оценка на промените или разширяванията на проектите за ЯЕЦ с оглед на решението по делото Doel

Както е посочено в раздел 3.3, Съдът е заключил, че Директивата за ОВОС трябва да се тълкува в смисъл, че възобновяването на работата или отлагането на спирането на ядрена електроцентрала (75), всяко за период от 10 години („мерки“), мерки, които включват работи, струващи приблизително 700 млн. евро (76), по модернизация на съответните централи, които могат да променят физическото състояние на обектите, представляват проект по смисъла на директивата, който по принцип трябва да бъде подложен на оценка на въздействието върху околната среда, преди да бъдат приети тези мерки (77). За да стигне до това заключение, Съдът е приел, че естеството на работите (78) е такова, че те променят физическото състояние на обектите по смисъла на съдебната практика на Съда, и следователно при преценката дали представляват проект по смисъла на директивата, мерките не могат да бъдат изкуствено отделени от работите, с които са неразривно свързани. Затова е приел, че мерките и работите заедно представляват един проект по смисъла на тази разпоредба (79).

В параграф 78 от решението по делото Doel е установен ключовият принцип, създаващ задължение за извършване на ОВОС в случай на промяна или разширяване на проекти, включени в приложение I. Оценката на съответните критерии се измерва с риска по отношение на въздействието върху околната среда. Ако рискът, свързан с промяната или разширяването на проекта, е сравним с риска, произтичащ от самата първоначална проектна категория, проектът попада в обхвата на точка 24 от приложение I към Директивата за ОВОС. Формулировката на решението предполага, че естеството или обхватът на промяната или разширяването на проекта са неизчерпателни примери за критерии, по които да се прецени дали рисковете за околната среда са сходни с тези на първоначалния проект, и не е задължително да бъдат изпълнени кумулативно.

Следователно от решението може да се заключи, че мерки, които водят до значително удължаване на срока на разрешенията на ЯЕЦ за производство на електроенергия и които са свързани с мащабни дейности по обновяване и които са неразривно свързани с мерките за модернизация/изменение на въпросните електроцентрали и могат да променят физическото състояние на обектите, попадат в обхвата на точка 24 от приложение I към Директивата за ОВОС, тъй като от гледна точка на въздействието им върху околната среда пораждат рискове, сходни на тези при първоначалното пускане в експлоатация на централите. Такъв е по-специално случаят, когато дългосрочното удължаване на срока на експлоатация и дейностите по обновяване са сходни по значимост с тези по дело C-411/17.

Освен гореспоменатия ръководен принцип, решението по делото Doel потвърждава други важни принципи на Директивата за ОВОС, които също са от значение при прилагането на Директивата по отношение на промени и разширявания на ЯЕЦ (вж. по-горе разделите относно оценката на цялостното въздействие на проекта и многоетапното вземане на решения).

4.4   Определяне на риска и необходимостта от ОВОС

Макар в Директивата за ОВОС да не са определени критерии за оценка на риска на работи, отговарящи на критериите за промени или разширявания на проекти, нито пък са дадени примери за такива работи, отговарящи на критериите за промени или разширявания на проекти, включени в приложение II, в нея са предвидени критерии за определяне на това дали те следва да бъдат предмет на оценка на въздействието върху околната среда (критерии за подбор, към които препраща член 4, параграф 3 от Директивата за ОВОС, и изискванията на Приложение II.А и Приложение III към Директивата, представени в раздел 3.4). Следователно тези критерии за подбор може да се използват за определяне на възможния риск и необходимостта от ОВОС след това. Когато работите или физическите намеси са от мащаб, който не представлява риск за околната среда, сходен с този от самата дейност, но представляват промени или разширения на вече разрешена, изпълнена или в процес на изпълнение ЯЕЦ, и могат да имат значителни неблагоприятни въздействия, те попадат в обхвата на точка 13, буква а) от приложение II към Директивата за ОВОС и подлежат на скрининг.

В това отношение следва да се вземе предвид и Ръководството относно приложимостта на Конвенцията от Еспо към удължаването на срока на експлоатация на ядрените електроцентрали. Съгласно Конвенцията от Еспо един от параметрите, който трябва да се вземе предвид, за да се подложи изменението на дадена дейност на оценка на трансграничното въздействие, е класифицирането ѝ като съществено изменение в дадената деиност. Поради това в Ръководството относно приложимостта на Конвенцията от Еспо е представен неизчерпателен списък с примерни фактори (80), които могат да бъдат от значение при разглеждането от компетентните органи, когато се определя дали удължаването на срока на експлоатация представлява съществено изменение. Тези фактори са следните:

| — | увеличено използване на природните ресурси в сравнение с ограниченията, предвидени в първоначалната лицензия; |
| --- | --- |

—

увеличено използване на природните ресурси в сравнение с ограниченията, предвидени в първоначалната лицензия;

| — | увеличено производство на отпадъци или отработено гориво в сравнение с ограниченията, предвидени в първоначалната лицензия; |
| --- | --- |

—

увеличено производство на отпадъци или отработено гориво в сравнение с ограниченията, предвидени в първоначалната лицензия;

| — | увеличени емисии, включително на радиоизотопи и изхвърляне на охлаждаща вода, в сравнение с ограниченията, предвидени в първоначалната лицензия; |
| --- | --- |

—

увеличени емисии, включително на радиоизотопи и изхвърляне на охлаждаща вода, в сравнение с ограниченията, предвидени в първоначалната лицензия;

| — | обхват на дейностите по модернизация и/или подобрения или модернизация, свързани с безопасността, по-специално на тези, които изискват значителна промяна на физическото състояние на обекта или значителни подобрения, произтичащи от стареещи компоненти и/или морално остаряване; |
| --- | --- |

—

обхват на дейностите по модернизация и/или подобрения или модернизация, свързани с безопасността, по-специално на тези, които изискват значителна промяна на физическото състояние на обекта или значителни подобрения, произтичащи от стареещи компоненти и/или морално остаряване;

| — | промени в заобикалящата среда, като например тези, произтичащи от изменението на климата; |
| --- | --- |

—

промени в заобикалящата среда, като например тези, произтичащи от изменението на климата;

| — | мерки за адаптиране към и смекчаване на последиците от изменението на климата. |
| --- | --- |

—

мерки за адаптиране към и смекчаване на последиците от изменението на климата.

Друг важен фактор, който следва да бъде разгледан, е дали въпросното удължаване на срока на експлоатация, предвид неговите специфични характеристики, може да причини значително неблагоприятно трансгранично въздействие върху околната среда (81).

Възможните въздействия на работите или физическата намеса върху факторите на околната среда са друг критерий за подбор, чрез който да се определят възможният риск и необходимостта от ОВОС. Съгласно член 3 от Директивата за ОВОС, когато даден проект подлежи на скрининг или ОВОС, трябва да се вземат предвид редица фактори на околната среда (82). Различните фактори на околната среда може да бъдат засегнати в различен мащаб и с различна продължителност в зависимост от възможните промени или разширявания на ЯЕЦ, за да се позволи нейната експлоатация (за тази цел — вж. категориите дейности, описани в раздел 4.1).

Подобренията на безопасността на ЯЕЦ и дейностите за поддържане на състоянието на централата в съответствие с нейната техническа спецификация/лицензия в повечето случаи целят сумарно положително въздействие върху околната среда, тъй като причината за изпълнението им е намаляване на риска от авария, намаляване на нормалните експлоатационни емисии или намаляване на генерирането на радиоактивни отпадъци. Повечето от тези подобрения се предприемат за постигане на намаление в радиологичните или другите емисии в околната среда при нормална експлоатация или в случай на авария, или и в двата случая и/или в дългосрочен план за намаляване на професионалната погълната доза от работещите (83).

Подобренията обаче могат да окажат и неблагоприятно въздействие върху околната среда по време на нормалната експлоатация на централата, като например повишено използване на ресурси като вода или енергия, или конвенционални емисии, например от изпитвания или инцидентно задействане на допълнителни резервни дизелгенераторни агрегати за спешни случаи. Други подобрения на безопасността също биха могли да имат потенциално въздействие върху околната среда при определени условия, например подобрение, насочено към усъвършенстване на защитата от наводнения (напр. нови диги, изменения на дренажа или подобни работи), би могло евентуално да промени естествения поток на водните течения при наводнения, което може да окаже въздействие върху степента на наводняване надолу по течението, където водното течение може да преминава през или в близост до населени места или да окаже въздействие върху обекти от особена важност. Освен това не може да се изключи възможността, че някои подобрения на безопасността може да доведат до неблагоприятни въздействия върху околната среда по време на строително-монтажните работи (например шум, неудобства, временно увеличено производство на радиоактивни и/или конвенционални отпадъци, промишлени/радиологични емисии, използване на ресурси като строителни материали, вода, енергия).

Промените в контрола на водно-химичния режим (84) в ядрените реактори са важни от поне шест различни гледни точки: годността на материалите, радиационния фон в централата, натрупването на отлагания, ефективното изгаряне на горивото, въздействието върху околната среда и безопасността. Такива промени могат да доведат до подобрения например по отношение на безопасността, на влошаването на качествата на компонентите в резултат на стареенето или да позволят по-добър контрол или намаляване на скоростта на корозия (което може също така да намали погълнатата доза от работещите и да опрости поддръжката). Въпреки това промяната на една химическа характеристика с цел подобряване на безопасността може да бъде в ущърб на друга опасност или риск, което налага внимателно балансиране. Следователно, макар да се предприемат подобрения на безопасността, за да се постигне цялостно положително въздействие върху околната среда, са възможни и някои неблагоприятни въздействия върху околната среда.

Работите или всяка физическа намеса, свързани с подобряване на ефективността на енергоблоковете, имат по-голям потенциал отколкото подобряванията на безопасността за значително увеличаване на въздействието на централата върху околната среда, както като радиационно въздействие (например поради променен радиологичен опис на активната зона), така и като други въздействия (например увеличен дебит или температура на изхвърляната охлаждаща вода).

4.5   Сравнителен анализ при прилагането на Директивата за ОВОС в областта на ядрената енергетика

Преди повече от 20 години в областта на ядрената безопасност започват редовни сравнителни анализи, които довеждат до успешни резултати при хармонизирането на практическото прилагане на принципите на безопасност. Тяхната ключова роля за осигуряване на високо равнище на безопасност, хармонизирано на равнището на ЕС, е потвърдена в Директивата за ядрената безопасност (85), по-специално чрез разпоредбата относно тематичните партньорски проверки.

Прилагането на настоящото ръководство и на Директивата за ОВОС би могло да бъде подпомогнато чрез поемане на инициатива от страна на държавите членки за извършването на подобен сравнителен анализ на доброволен принцип по отношение на промените и разширяванията на ЯЕЦ. Сравнителният анализ би могъл да доведе до общи методики на равнището на ЕС и да улесни практическото им прилагане в конкретни случаи. Например при разглеждането на промени или разширявания на ЯЕЦ и с оглед на раздел 4.2 сравнителният анализ може да бъде от значение за преценката дали радиологичните емисии по време на нормална експлоатация или в случай на авария са се променили и до каква степен това предполага необходимост от преразглеждане на съществуващата ОВОС (ако такава е била направена). Такъв сравнителен анализ може също така да помогне при преценката на това дали промените и разширяванията на проектите биха създали допълнителни рискове от въздействие върху съседни държави членки и определянето на засегнатите държави членки.

5   ОБОБЩЕНИЕ НА ОСНОВНИТЕ ЕЛЕМЕНТИ

| — | Когато строителни работи или намеси, които включват промени във физическите аспекти на първоначалните проекти, изброени в приложение I или II към Директивата за оценка на въздействието върху околната среда, отговарят на изискванията на приложение I, точка 24 или приложение II, точка 13, буква а) от нея, те представляват „проекти“ по смисъла на Директивата за ОВОС и подлежат на скрининг и/или на ОВОС. |
| --- | --- |

—

Когато строителни работи или намеси, които включват промени във физическите аспекти на първоначалните проекти, изброени в приложение I или II към Директивата за оценка на въздействието върху околната среда, отговарят на изискванията на приложение I, точка 24 или приложение II, точка 13, буква а) от нея, те представляват „проекти“ по смисъла на Директивата за ОВОС и подлежат на скрининг и/или на ОВОС.

| — | За проектите, за които има вероятност да окажат значително въздействие върху околната среда, трябва да се изисква разрешение за осъществяване. |
| --- | --- |

—

За проектите, за които има вероятност да окажат значително въздействие върху околната среда, трябва да се изисква разрешение за осъществяване.

| — | Промяна или разширяване на проекти по смисъла на приложение I, точка 24 от Директивата за оценка на въздействието върху околната среда, предполага наличието на рискове, сходни, по отношение на въздействието им върху околната среда, с тези от първоначалния проект. В това отношение удължаването на срока на разрешенията на първоначалните проекти за значителен период от време, както и важността на работите, неразривно свързани с обхвата на промените или разширяванията на проектите, са ключови критерии, които следва да се използват от компетентните органи. |
| --- | --- |

—

Промяна или разширяване на проекти по смисъла на приложение I, точка 24 от Директивата за оценка на въздействието върху околната среда, предполага наличието на рискове, сходни, по отношение на въздействието им върху околната среда, с тези от първоначалния проект. В това отношение удължаването на срока на разрешенията на първоначалните проекти за значителен период от време, както и важността на работите, неразривно свързани с обхвата на промените или разширяванията на проектите, са ключови критерии, които следва да се използват от компетентните органи.

---

(1)  ОВ L 26, 28.1.2012 г., стр. 1.

(2)  ОВ L 124, 25.4.2014 г., стр. 1.

(3)  C-411/17, Inter-Environnement Wallonie и Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen, ECLI:EU:C:2019:622.

(4)  https://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/EIA_rulings_web.pdfhttps://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/EIA_rulings_web.pdf (този документ не отразява официалното становище на Комисията, не е обвързващ за Комисията и това официално съобщение не означава неговото приемане).

(5)  ОВ C 104, 24.4.1992 г., стр. 7.

(6)  ОВ L 124, 17.5.2005 г., стр. 4.

(7)  Вж. в този смисъл заключението на генералния адвокат Kokott по дело C-411/17, параграф 105 („Тъй като Директивата за ОВОС е предназначена да транспонира съществени части от Конвенциите [от Еспо], все пак е желателно тя да се тълкува в съответствие с Конвенциите. Също така е необходимо правомощията на Съюза да се упражняват при спазване на международното право; поради това вторичното право на Съюза поначало трябва да се тълкува в съответствие с международните задължения на Съюза.“).

(8)  Различните нормативни актове може да имат различни цели, което от своя страна би могло да повлияе на обхвата и значението на съдържащите се в тях класификации и определения на проекти. По този начин дадена класификация на проект в една директива не е задължително да предписва точно как да се тълкува същият тип проект в контекста на друга директива. Както е посочено от Съда (вж. например дело C-227/01, Комисия/Испания), правото на ЕС трябва да се тълкува с оглед на общата структура и на целите на правната уредба, от които то е част.

(9)  https://unece.org/sites/default/files/2021-02/Guidance_on_Conventions%20applicability_to_LTE%20of%20NPPs_As%20endorsed%20and%20edited.pdf

(10)  Вж. в този смисъл дело C-486/04 Комисия/Италия, параграф 45 и дело C-255/05 Комисия/Италия, параграф 52.

(11)  Вж. C-435/09 Комисия/Белгия, параграфи 86 и 88.

(12)  C-72/95, Kraaijeveld и други, параграф 50; C-2/07, Abraham и други, параграф 37; C-75/08 Mellor, параграф 50; C-427/07, Комисия/Ирландия, параграф 41

(13)  Дело C-2/07, Abraham и други, параграф 23; Дело C-275/09, Brussels Hoofdstedelijk Gewest и други, параграф 24; C-121/11, Pro-Braine и други, параграф 31.

(14)  По аналогия, дело C-275/09, Brussels Hoofdstedelijk Gewest и други, параграф 24; дело C-121/11, Pro-Braine и други, параграф 32.

(15)  C-287/98, Linster, параграф 52; C-486/04, Комисия/Италия, параграф 36; C-215/06, Комисия/Ирландия, параграф 49; C-329/17, Prenninger и други, параграф 35.

(16)  В директивата не се изисква допълнително „одобрение“ към това „разрешение за осъществяване“, вж. C-332/04, Комисия/Испания, параграф 53.

(17)  C-290/03, Barker — Crystal Palace, параграфи 40—41.

(18)  C-50/09, Комисия/Ирландия, параграфи 73—75. „[Член 2, параграф 2] предполага, че предоставената на държавите членки свобода на действие обхваща определянето на процедурните правила и условията за издаване на разглежданото разрешение. Тази свобода на действие обаче може да бъде упражнявана само в предвидените в посочената директива граници и доколкото направеният от държавите членки избор гарантира пълното съобразяване с определените в нея цели.“

(19)  За повече подробности вж. раздел 4 от Ръководство за прилагането на изключения съгласно Директивата относно ОВОС (EUR-Lex - 52019XC1114(02) - EN - EUR-Lex (europa.eu)).

(20)  Виж делото Doel, параграфи 103—114.

(21)  Директива 2010/75/ЕС Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година относно емисиите от промишлеността (комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването) (ОВ L 334, 17.12.2010 г., стр. 17), член 3, параграф 7 — „разрешително“ означава писмено разрешение за експлоатация на определена инсталация или част от нея, включително горивна инсталация, инсталация за изгаряне на отпадъци или инсталация за съвместно изгаряне на отпадъци.

(22)  Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, 16.7.1999 г., стр. 1).

(23)  Квалифицирането като „разрешение за осъществяване“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква в) от Директивата зависи не от наименованието (примери за използвани термини в националната практика са разрешение за строеж, разрешително за градоустройствено планиране, разрешително за земеползване, (комплексно) екологично разрешително, разрешение за планиране, разрешително за разполагане на обект), а от това дали са изпълнени условията, посочени в директивата.

(24)  Освен в Директивата относно емисиите от промишлеността, разрешителни режими може да бъдат открити например в законодателството за отпадъците — Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците или Директива 1999/31/ЕО от 26 април 1999 г. относно депонирането на отпадъци. Пример за лицензионен режим може да бъде открит например в Директива 2013/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно безопасността на свързаните с нефт и газ дейности в крайбрежни води и за изменение на Директива 2004/35/ЕО и т.н.

(25)  C-275/09, Brussels Hoofdstedelijk Gewest и други.

(26)  Принципът от този раздел е приложим и за нови проекти.

(27)  C-201/02, Wells, параграф 52—53, диспозитив 1.

(28)  Дело C-201/02, Wells; Дело C-508/03, Комисия/Обединено кралство; Дело C-290/03, Barker.

(29)  C-201/02, Wells и C-2/07, Abraham и други.

(30)  Вж. параграф 88 от решението по делото Doel: „88. Оттук следва, че макар прилагането на тези мерки да налага приемането на последващи актове в рамките на сложен и контролиран процес, който трябва по-специално да гарантира, че са спазени стандартите за сигурност и безопасност, приложими за промишленото производство на електроенергия от ядрена енергия, и макар — видно от изложението на мотивите към Закона от 28 юни 2015 г. — споменатите мерки в частност да подлежат на предварително одобрение от страна на ФАЯК, все пак тези мерки, след като веднъж са приети от националния законодател, определят съществените характеристики на проекта и априори повече не е предвидено да бъдат обсъждани или поставяни под въпрос.“

(31)  По дело C-50/09 Съдът заключава, че „за да изпълни възложеното му от посочения член 3 задължение, компетентният орган, отговарящ за околната среда, не може да се ограничи до установяване и описване на прякото и непрякото въздействие на даден проект върху определени фактори, а трябва и да ги оцени по подходящ начин за всеки отделен случай“ (параграф 37). Вж. също дело C-508/03, Комисия/Обединено кралство, параграфи 103—106.

(32)  C-2/07, Abraham и други — летище на Лиеж, параграфи 42—43; C-142/07, Ecologistas en Acción-CODA, параграф 39.

(33)  C-205/08, Umweltanwalt von Kärnten, параграф 51.

(34)  C-392/96, Комисия/Ирландия, параграфи 76, 82; C-142/07, Ecologistas en Acción-CODA, параграф 44; C-205/08, Umweltanwalt von Kärnten, параграф 53; C-2/07, Abraham и други — летище на Лиеж, параграф 27; C-275/09, Brussels Hoofdstedelijk Gewest и други, параграф 36; Case C-244/12, Salzburger Flughafen, параграф 37.

(35)  Case C-2/07, Abraham и други — летище на Лиеж, параграф 42.

(36)  Дело C-227/01, Комисия/Испания, параграф 53.

(37)  Дело C-244/12, Salzburger Flughafen, параграф 37. В този случай въпросните проекти са свързани с изграждането на пристройки за летище (т.е. складове, разширяване на места за паркиране на моторни превозни средства и на самолети), които е трябвало да бъдат разгледани заедно с други проекти, одобрени по-рано (т.е. изграждането на допълнителен терминал).

(38)  Вж. приложения II.A.1, а), III.1, а) и IV.1, б), както и съображение 22 от Директива 2014/52/ЕС („С цел да се гарантира висока степен на защита на околната среда и човешкото здраве, процедурите на скрининг и оценката
  на въздействието върху околната среда следва да вземат под внимание въздействието на съответния проект като
  цяло
  , включително, където е приложимо, подземните и подпочвените характеристики, на етапа на строеж, на етапа на експлоатация, и където е приложимо, на етапа на разрушаване.“).

(39)  C-287/98, Linster, параграф 52; C-486/04, Комисия/Италия, параграф 36; C-215/06, Комисия/Ирландия, параграф 49.

(40)  Дело C-215/06, Комисия/Ирландия, параграф 51. „[...] член 2, параграф 1 от посочената директива трябва задължително да се тълкува в смисъл, че ако молителят не поиска и впоследствие не получи изискваното разрешение и ако предварително не се направи проучване относно въздействието върху околната среда, когато такова проучване се изисква, той не може да започне дейността по разглеждания проект, освен ако не наруши изискванията на изменената Директива 85/337.“

(41)  Освен това при неизвършване на оценка на въздействието върху околната среда или скрининг националните съдилища следва да проверят дали са изпълнени изискванията на правото на Съюза по отношение на правото на обезщетение, и по-специално наличието на пряка причинно-следствена връзка между твърдяното нарушение и претърпените вреди (дело C-420/11, Leth, параграфи 48).

(42)  Дело C-201/02, Wells, параграфи 66—70.

(43)  Дело C-215/06, Комисия/Ирландия, параграф 59, „[...] Поради това компетентните органи са длъжни да предприемат необходимите мерки, за да отстранят липсата на оценка на въздействието върху околната среда, например като отнемат вече предоставено разрешение или спрат неговото действие, за да се направи такава оценка, и то в рамките на процесуалната автономия на държавите членки.“

(44)  Дела C-215/06, Комисия/Ирландия, параграф 57; C-416/10, Križan и други, параграф 87; C-348/15, Stadt WienerNeustadt, параграф 36; C-411/17, Inter-Environnement Wallonie и Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen, параграф 174.

(45)  Дела C-196/16 и C-197/16, Comune di Corridonia, параграфи 35—41 и 43; C-117/17, Castelbellino, параграф 30, C-411/17, Inter-Environnement Wallonie и Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen, параграф 175.

(46)  C-215/06, Комисия/Ирландия, параграф 57; C-416/10, Križan и други, параграф 87; C-348/15, Stadt WienerNeustadt, параграф 36.

(47)  Директива на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, 5.7.1985, стр. 40).

(48)  Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година за изменение на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 73, 14.3.1997, стр. 5).

(49)  Включването на категорията проекти от приложение II, точка 13, буква а) в текста на директивата е предшествано от решение на Съда по дело C-72/95, Kraaijeveld и други, според което директивата се прилага и за промени в проектите. Съдът е установил, че изразът „канализационни съоръжения и аварийни съоръжения срещу наводнения“ в точка 10, буква д) от приложение II към Директива 85/337/ЕИО (преди измененията с Директива 97/11/ЕО) следва да се тълкува в смисъл, че включва не само строителство на нова дига, но и изменение на съществуваща дига, включващо нейното преместване, укрепване или разширяване, както и замяна на дига чрез изграждане на нова дига на място, независимо дали новата дига е по-здрава или по-широка от старата, или съчетание от такива дейности (параграф 42).

(50)  Директива 2003/35/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 156, 25.6.2003, стр. 17).

(51)  За промени/разширявания на проекти, включени в приложение I, които са под прага, но имат значително отрицателно въздействие върху околната среда, вж. приложение II, точка 13, буква а).

(52)  Дело C-411/17, параграфи 79—80.

(53)  За мащаба на обновяването свидетелства заделената за тези електроцентрали сума в размер на 700 милиона евро, дело C-411/17, параграф 64.

(54)  Пак там, параграф 78.

(55)  Също така, на основание приложение I, точка 24, ОВОС е необходима за „всяка промяна или разширяване на проекти, включени в настоящото приложение, когато такава промяна или разширяване сами по себе си достигат праговете, ако такива съществуват, посочени в настоящото приложение.“.

(56)  В предложения проект е било предвидено изменение на инфраструктурата на летището, построяване на контролна кула, нови изходи от пистите и паркинги, както и оборудване и разширяване на пистите, без да се променя тяхната дължина.

(57)  Този подход е потвърден и в дело C-275/09, Brussels Hoofdstedelijk Gewest и други, и дело C-244/12, Salzburger Flughafen.

(58)  По аналогия, дело C-411/17, Doel, параграф 78.

(59)  https://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/EIA_guidance_Scoping_final.pdf (този документ не отразява официалното становище на Комисията, не е обвързващ за Комисията и това официално съобщение не означава неговото приемане).

(60)  https://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/EIA_guidance_EIA_report_final.pdf (този документ не отразява официалното становище на Комисията, не е обвързващ за Комисията и това официално съобщение не означава неговото приемане).

(61)  Дела C-287/98, Linster, параграф 52; C-486/04, Комисия/Италия, параграф 36; C-215/06, Комисия/Ирландия, параграф 49.

(62)  Тази категория се състои от типове проекти със и без определен праг.

(63)  Дело C-411/17, Doel, параграф 79.

(64)  Дело C-570/13, параграфи 44 и 50.

(65)  За целите на настоящото ръководство терминът „ядрени електроцентрали“ е равнозначен на термина „атомни електроцентрали“.

(66)  https://unece.org/sites/default/files/2021-02/Guidance_on_Conventions%20applicability_to_LTE%20of%20NPPs_As%20endorsed%20and%20edited.pdf

(67)  Дългосрочна експлоатация на ядрена електроцентрала е експлоатация извън установения срок, определен от срока на лицензията, първоначалния проект на централата, съответните стандарти или национални разпоредби. (Ageing Management and development of a Programme for Long Term Operation of Nuclear Power Plants, IAEA Specific Safety Guide SSG-48, IAEA 2018 [Управление на стареенето и разработване на програма за дългосрочна експлоатация на ядрени електроцентрали, Специално ръководство на МААЕ по безопасност SSG-48, МААЕ, 2018 г.]).

(68)  Вж. параграф 32 от решението от 22 септември 2020 г., Австрия/Комисия, C-594/18 P (ECLI:EU:C:2020:742).

(69)  Вж. параграфи 41 и 43 от решението от 22 септември 2020 г., Австрия/Комисия, C-594/18 P (ECLI:EU:C:2020:742).

(70)  Виж, inter alia, глава 3 „Здравеопазване и безопасност“ от Договора за Евратом, както и параграфи 40—41, 43 от Решение на Съда от 22 септември 2020 г., Австрия/Комисия, C-594/18 P (ECLI:EU:C:2020:742).

(71)  Тези намеси не са непременно свързани с процес на дългосрочна експлоатация (LTO), дори ако удължаването на експлоатационния срок не би било възможно, ако компонентите не бяха подменени (например решението за удължаване на експлоатационния срок на ЯЕЦ след изтичане на проектния ѝ експлоатационен срок от 40 години може да не е било възможно, ако парогенераторите не са били подменени след 30 години експлоатация).

(72)  Директива 2009/71/Евратом от 25 юни 2009 г. (ОВ L 172, 2.7.2009 г., стр. 18), изменена с Директива 2014/87/Евратом от 8 юли 2014 г. (ОВ L 219, 25.7.2014 г., стр. 42), за установяване на общностна рамка за ядрената безопасност на ядрените инсталации. Общият принцип на изискването за постоянно подобряване е, че операторът, под надзора на националните органи за безопасност, прилага постоянно всички установени логични подобрения на безопасността. Този подход се допълва от инспекция, специфичен редовен анализ на безопасността (като стрестест, човешка намеса...) или периодичен преглед на безопасността, при който се прави задълбочен преглед на базата на обосновките на безопасността.

(73)  Първоначално ЯЕЦ обикновено са проектирани за определен срок на експлоатация (например от 30 до 40 години за така наречените ядрени електроцентрали от второ поколение, които се експлоатират днес, и много от които наближават или вече са преминали първоначалния си проектен експлоатационен срок). Този първоначален експлоатационен срок може да бъде повлиян от много фактори (например постоянната поддръжка и замяна на компоненти) и е обичайно централата да работи и след изтичането на този първоначален експлоатационен срок въз основа на системно и цялостно доказване, че това е безопасно.

(74)  Директива 2009/71/Евратом на Съвета от 25 юни 2009 година за установяване на общностна рамка за ядрената безопасност на ядрените инсталации (ОВ L 172, 2.7.2009 г., стр. 18), изменена с Директива 2014/87/Евратом на Съвета от 8 юли 2014 г. (ОВ L 219, 25.7.2014 г., стр. 42).

(75)  Съгласно белгийското законодателство ядрените електроцентрали е трябвало да бъдат спрени от експлоатация 40 години след датата, на която са били въведени в промишлена експлоатация.

(76)  По отношение на съответните стойности заслужава да бъде припомнено, че по делото Doel става въпрос за инвестиции на стойност приблизително 700 милиона евро. Освен това Съдът подчертава, че от решаващо значение са обхватът или естеството на работите.

(77)  C-411/17, Inter-Environnement Wallonie и Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen, EU:C:2019:622, параграф 94.

(78)  Пак там, параграф 66 — [...] модернизацията на херметичните обвивки на централи Doel 1 и Doel 2, обновяването на басейните за съхранение на отработеното гориво, инсталирането на нова помпена станция и адаптирането на основата, за да бъдат посочените централи защитени по-добре от наводнения; [...] тези дейности да включат не само подобрения на наличните конструкции, но и строителството на три сгради, в две от които трябва да се помещават вентилационните системи, а в третата — противопожарно съоръжение.

(79)  Пак там, параграф 71.

(80)  Ръководство относно приложимостта на Конвенцията от Еспо, приложение II.

(81)  Ръководство относно приложимостта на Конвенцията от Еспо, част В, Удължаване на срока на експлоатация като съществена дейност.

(82)  Население и човешко здраве, биологично разнообразие, земя, почва, вода, въздух, климат, материални активи, културно наследство, ландшафт, както и взаимодействието между тях.

(83)  Следва да се отбележи, че всяко изменение или разширяване на ЯЕЦ, което може да доведе до увеличаване на радиологичните емисии, ще предизвика уведомяване на Европейската комисия съгласно член 37 от Договора за Евратом, който изисква всяка държава членка да предостави на Комисията такива общи данни, които се отнасят до всеки план за погребване на радиоактивни отпадъци под каквато и да е форма, което ще позволи да се определи дали осъществяването на такъв план може да предизвика радиоактивно замърсяване на водата, почвата и въздуха на друга държава членка.

(84)  Водно-химическият контрол е от съществено значение за безопасната експлоатация на една ядрена електроцентрала и може да се използва за свеждане до минимум на вредното въздействие на химикалите, химичните примеси и корозията върху конструкциите и компонентите на централата с цел удължаване на нейния експлоатационен срок.

(85)  Директива 2009/71/Евратом на Съвета от 25 юни 2009 г. за установяване на общностна рамка за ядрената безопасност на ядрените инсталации (ОВ L 172, 2.7.2009 г., стр. 18), изменена с Директива 2014/87/Евратом на Съвета от 8 юли 2014 г. (ОВ L 219, 25.7.2014 г., стр. 42).

---

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/20

---

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление

(Дело M.10247 — CVC / COOPER)

(текст от значение за ЕИП)

(2021/C 486/02)

На 22 октомври 2021 г. Комисията реши да не се противопоставя на горепосочената концентрация, за която е постъпило уведомление, и да я обяви за съвместима с вътрешния пазар. Решението се основава на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1). Пълният текст на решението е достъпен единствено на английски език и ще се публикува, след като бъдат премахнати всички професионални тайни, които могат да се съдържат в него. Той ще бъде достъпен:

| — | в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл, |
| --- | --- |

—

в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл,

| — | в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32021M10247. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до правото на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32021M10247. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до правото на Европейския съюз.

---

(1)  ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1.

---

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/21

---

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление

(Дело M.10449 — KIA / ALMAVIVA)

(текст от значение за ЕИП)

(2021/C 486/03)

На 19 ноември 2021 г. Комисията реши да не се противопоставя на горепосочената концентрация, за която е постъпило уведомление, и да я обяви за съвместима с вътрешния пазар. Решението се основава на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1). Пълният текст на решението е достъпен единствено на английски език и ще се публикува, след като бъдат премахнати всички професионални тайни, които могат да се съдържат в него. Той ще бъде достъпен:

| — | в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл, |
| --- | --- |

—

в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл,

| — | в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32021M10449. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до правото на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32021M10449. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до правото на Европейския съюз.

---

(1)  ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1.

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съвет

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/22 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/22

---

Известие на вниманието на лицата, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Решение 2012/642/ОВППС на Съвета, прилагано с Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/2125 на Съвета, и в Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета, прилаган с Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2124 на Съвета, относно ограничителните мерки срещу Беларус

(2021/C 486/04)

На вниманието на лицата, изброени в приложението към Решение 2012/642/ОВППС на Съвета (1), прилагано с Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/2125 на Съвета (2), и в приложение I към Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета (3), прилаган с Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2124 на Съвета (4), относно ограничителните мерки срещу Беларус, се предоставя следната информация.

Съветът на Европейския съюз реши, че тези лица следва да бъдат включени в списъка на лицата, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Решение 2012/642/ОВППС и Регламент (ЕО) No 765/2006. Основанията за включването на тези лица в списъка са посочени в съответните графи в тези приложения.

На засегнатите лица се обръща внимание върху възможността да подадат заявление до компетентните органи на съответната(ите) държава(и) членка(и), посочени на уебсайтовете в приложение II към Регламент (ЕО) No 765/2006, за да получат разрешение да използват замразени средства за основни нужди или конкретни плащания (вж. член 3 от регламента).

Преди 31 декември 2021 г. засегнатите лица могат да отправят до Съвета искане, придружено от съпътстваща документация, за преразглеждане на решението за включването им в горепосочения списък, на следния адрес:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

Имейл: sanctions@consilium.europa.eu

Всички получени възражения ще бъдат взети предвид за целите на периодичния преглед на списъка на посочените лица и образувания от Съвета, в съответствие с член 8, параграф 2 от Решение 2012/642/ОВППС и член 8а, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 765/2006.

---

(1)  OВ L 285, 17.10.2012 г., стр. 1.

(2)  OВ L 430 I, 2.12.2021 г., стр. 16.

(3)  OВ L 134, 20.5.2006 г., стр. 1.

(4)  OВ L 430 I, 2.12.2021 г., стр. 1.

---

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/23 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/23

---

Известие на вниманието на субектите на данни, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Решение 2012/642/ОВППС на Съвета и Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета относно ограничителните мерки срещу Беларус

(2021/C 486/05)

На вниманието на субектите на данни се предоставя следната информация в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета (1).

Правното основание за извършваното обработване на данни е Решение 2012/642/ОВППС на Съвета (2), прилагано с Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/2125 на Съвета (3), и Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета (4), прилаган с Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2124 на Съвета (5).

Администратор на обработването на данни е Съветът на Европейския съюз, който се представлява от генералния директор на RELEX (Външни отношения) в Генералния секретариат на Съвета, а отделът, на който е възложено обработването на данните, е RELEX.1.C, с който може да се свържете на адрес:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

Имейл: sanctions@consilium.europa.eu

С длъжностното лице по защита на данните в ГСС можете да се свържете на адрес:

Длъжностно лице за защита на данните

data.protection@consilium.europa.eu

Целта на обработването на данните е съставяне и актуализиране на списъка на лицата, спрямо които се прилагат ограничителни мерки съгласно Решение 2012/642/ОВППС, прилагано с Решение за изпълнение (ОВППС) 2021/2125 и Регламент (ЕО) No 765/2006, прилаган с Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/2124.

Субектите на данни са физическите лица, които отговарят на критериите за включване в списъка, определени в Решение 2012/642/ОВППС и Регламент (ЕО) No 765/2006.

Събраните лични данни включват данни, необходими за точната идентификация на съответното лице, изложението на основанията и всички други данни, свързани с тях.

Събраните лични данни могат да се предоставят при необходимост на Европейската служба за външна дейност и на Комисията.

Без да се засягат ограниченията съгласно член 25 от Регламент (ЕС) 2018/1725, упражняването на правата на субектите на данни, като правото на достъп, както и правото на коригиране и на възражение, ще бъде осигурено в съответствие с Регламент (ЕС) 2018/1725.

Личните данни се съхраняват за срок от пет години от момента на заличаването на субекта на данните от списъка на лицата, спрямо които се прилагат ограничителните мерки, или от момента на изтичане на срока на мярката, или за периода на съдебния процес, в случай че е даден ход на съдебен процес.

Без да се засягат които и да било средства за съдебна, административна или извънсъдебна защита, субектите на данни имат право да подадат жалба до Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с Регламент (ЕС) 2018/1725 (edps@edps.europa.eu).

---

(1)  OВ L 295, 21.11.2018 г., стр. 39.

(2)  OВ L 285, 17.10.2012 г., стр. 1.

(3)  OВ L 430 I, 2.12.2021 г., стр. 16.

(4)  OВ L 134, 20.5.2006 г., стр. 1.

(5)  OВ L 430 I, 2.12.2021 г., стр. 1.

---

Европейска комисия

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/25 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/25

---

Обменен курс на еврото (1)

2 декември 2021 година

(2021/C 486/06)

1 евро =

| | Валута | Обменен курс |
| --- | --- | --- |
| USD | щатски долар | 1,1339 |
| JPY | японска йена | 127,94 |
| DKK | датска крона | 7,4362 |
| GBP | лира стерлинг | 0,85135 |
| SEK | шведска крона | 10,2658 |
| CHF | швейцарски франк | 1,0414 |
| ISK | исландска крона | 146,80 |
| NOK | норвежка крона | 10,2962 |
| BGN | български лев | 1,9558 |
| CZK | чешка крона | 25,420 |
| HUF | унгарски форинт | 362,44 |
| PLN | полска злота | 4,5953 |
| RON | румънска лея | 4,9488 |
| TRY | турска лира | 15,2937 |
| AUD | австралийски долар | 1,5975 |
| CAD | канадски долар | 1,4526 |
| HKD | хонконгски долар | 8,8375 |
| NZD | новозеландски долар | 1,6662 |
| SGD | сингапурски долар | 1,5501 |
| KRW | южнокорейски вон | 1 333,57 |
| ZAR | южноафрикански ранд | 17,9652 |
| CNY | китайски юан рен-мин-би | 7,2297 |
| HRK | хърватска куна | 7,5245 |
| IDR | индонезийска рупия | 16 342,16 |
| MYR | малайзийски рингит | 4,7964 |
| PHP | филипинско песо | 57,320 |
| RUB | руска рубла | 83,5138 |
| THB | тайландски бат | 38,413 |
| BRL | бразилски реал | 6,3935 |
| MXN | мексиканско песо | 24,1963 |
| INR | индийска рупия | 85,0520 |

Валута

Обменен курс

USD

щатски долар

1,1339

JPY

японска йена

127,94

DKK

датска крона

7,4362

GBP

лира стерлинг

0,85135

SEK

шведска крона

10,2658

CHF

швейцарски франк

1,0414

ISK

исландска крона

146,80

NOK

норвежка крона

10,2962

BGN

български лев

1,9558

CZK

чешка крона

25,420

HUF

унгарски форинт

362,44

PLN

полска злота

4,5953

RON

румънска лея

4,9488

TRY

турска лира

15,2937

AUD

австралийски долар

1,5975

CAD

канадски долар

1,4526

HKD

хонконгски долар

8,8375

NZD

новозеландски долар

1,6662

SGD

сингапурски долар

1,5501

KRW

южнокорейски вон

1 333,57

ZAR

южноафрикански ранд

17,9652

CNY

китайски юан рен-мин-би

7,2297

HRK

хърватска куна

7,5245

IDR

индонезийска рупия

16 342,16

MYR

малайзийски рингит

4,7964

PHP

филипинско песо

57,320

RUB

руска рубла

83,5138

THB

тайландски бат

38,413

BRL

бразилски реал

6,3935

MXN

мексиканско песо

24,1963

INR

индийска рупия

85,0520

---

(1)  Източник: референтен обменен курс, публикуван от Европейската централна банка.

---

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/26

---

Актуализиране на референтните стойности за преминаване на външните граници, посочени в член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници)

(2021/C 486/07)

Публикуването на референтните стойности за преминаване на външните граници, посочени в член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 г. относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), се основава на информацията, предоставена от държавите членки на Комисията в съответствие с член 39 от Кодекса на шенгенските граници.

Освен публикуването в Официален вестник, актуализиран вариант на списъка се помества ежемесечно на уебсайта на Генерална дирекция „Миграция и вътрешни работи“.

РЕФЕРЕНТНИ СТОЙНОСТИ, ИЗИСКВАНИ ПРИ ПРЕМИНАВАНЕТО НА ВЪНШНАТА ГРАНИЦА, ОПРЕДЕЛЕНИ ОТ НАЦИОНАЛНИТЕ ОРГАНИ

ИСПАНИЯ

Замяна на информацията, публикувана в ОВ C 102, 24.3.2021 г., стр. 8.

Член 1 от Наредба PRE/1282/2007 от 10 май 2007 г. относно финансовите средства, с които чуждестранните граждани трябва да докажат, че разполагат, за да могат да влязат в Испания, постановява, че „сумата, която [те] трябва да докажат, трябва да се равнява на сума, която представлява в евро 10 % от брутната минимална междубраншова брутна работна заплата или нейната законна равностойност в чуждестранна валута, умножена по броя на дните планиран престой в Испания и по броя на лицата, пътуващи под тяхна отговорност“.

В Кралски указ 817/2021 от 28 септември 2021 г., с който се определя минималното междубраншово възнаграждение, публикуван в Държавен вестник No 233 от 29 септември 2021 г., се посочва размерът на минималното междубраншово възнаграждение, който е в сила от 1 септември 2021 г. и е определен на 32,17 EUR/ден или 965 EUR/месец, в зависимост от това дали възнаграждението се фиксира по дни или по месеци.

Съгласно актуализацията на размера на минималното междубраншово възнаграждение, направена с Кралски указ 817/2021 от 28 септември 2021 г., чужденците, които възнамеряват да влязат на националната територия, трябва да продължат да доказват, че разполагат с минимална сума от 96,50 EUR на човек на ден, а тези, които възнамеряват да пребивават в Испания — с минимална сума от 868,50 EUR или законна равностойност в чуждестранна валута, при условие че това им бъде поискано от длъжностните лица, отговарящи за осъществяването на контрола при влизане на испанска територия, и при условията, установени в горепосочената наредба.

Списък на предишните публикации

ОВ C 247, 13.10.2006 г., стр. 19.

ОВ C 77, 5.4.2007 г., стр. 11.

ОВ C 153, 6.7.2007 г., стр. 22.

ОВ C 164, 18.7.2007 г., стр. 45.

ОВ C 182, 4.8.2007 г., стр. 18.

ОВ C 57, 1.3.2008 г., стр. 38.

ОВ C 134, 31.5.2008 г., стр. 19.

ОВ C 331, 31.12.2008 г., стр. 13.

ОВ C 33, 10.2.2009 г., стр. 1.

ОВ C 36, 13.2.2009 г., стр. 100.

ОВ C 37, 14.2.2009 г., стр. 8 .

ОВ C 98, 29.4.2009 г., стр. 11.

ОВ C 35, 12.2.2010 г., стр. 7.

ОВ C 304, 10.11.2010 г., стр. 5.

ОВ C 24, 26.1.2011 г., стр. 6.

ОВ C 157, 27.5.2011 г., стр. 8.

ОВ C 203, 9.7.2011 г., стр. 16.

ОВ C 11, 13.1.2012 г., стр. 13.

ОВ C 72, 10.3.2012 г., стр. 44.

ОВ C 199, 7.7.2012 г., стр. 8..

ОВ C 298, 4.10.2012 г., стр. 3

ОВ C 56, 26.2.2013 г., стр. 13.

ОВ C 98, 5.4.2013 г., стр. 3.

ОВ C 269, 18.9.2013 г., стр. 2.

ОВ C 57, 28.2.2014 г., стр. 2.

ОВ C 152, 20.5.2014 г., стр. 25.

ОВ C 224, 15.7.2014 г., стр. 31.

ОВ C 434, 4.12.2014 г., стр. 3.

ОВ C 447, 13.12.2014 г., стр. 32.

ОВ C 38, 4.2.2015 г., стр. 20.

ОВ C 96, 11.3.2016 г., стр. 7.

ОВ C 146, 26.4.2016 г., стр. 12.

ОВ C 248, 8.7.2016 г., стр. 12.

ОВ C 111, 8.4.2017 г., стр. 11.

ОВ C 21, 20.1.2018 г., стр. 3.

ОВ C 93, 12.3.2018 г., стр. 4.

ОВ C 153, 2.5.2018 г., стр. 8.

ОВ C 186, 31.5.2018 г., стр. 10.

ОВ C 264, 26.7.2018 г., стр. 6.

ОВ C 366, 10.10.2018 г., стр. 12.

ОВ C 459, 20.12.2018 г., стр. 38.

ОВ C 140, 16.4.2019 г., стр. 7.

ОВ C 178, 28.5.2020 г., стр. 3.

ОВ C 102, 24.3.2021 г., стр. 8.

---

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/28

---

Информационно известие на Комисията съгласно член 16, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността

Отмяна на задълженията за предоставяне на обществена услуга във връзка с редовни въздушни линии

(текст от значение за ЕИП)

(2021/C 486/08)

| Държава членка | Италия |
| --- | --- |
| Маршрути | Комизо — Рим Фиумичино и обратно
  Комизо — Милано Линате и обратно
  (налагането на задължението за обществена услуга по маршрутите Комизо — Милано Малпенса и обратно и Комизо — Бергамо Орио и обратно изтече) |
| Първоначална дата на влизане в сила на задълженията за предоставяне на обществена услуга | OB C 69, 3.3.2020 г.


  OB C 204, 18.6.2020 г. |
| Дата на отмяната | 18 октомври 2021 г. |
| Адрес, на който могат да бъдат получени текстът и съответната информация и/или документация, свързана със задължението за предоставяне на обществена услуга | Министерство на устойчивите инфраструктури и мобилността
  Отдел „Устойчива мобилност“





  Генерална дирекция „Летища, въздушен транспорт и сателитни услуги“ |
| Via Giuseppe Caraci, 36 |
| 00157 Roma |
| ИТАЛИЯ |

Държава членка

Италия

Маршрути

Комизо — Рим Фиумичино и обратно

Комизо — Милано Линате и обратно

(налагането на задължението за обществена услуга по маршрутите Комизо — Милано Малпенса и обратно и Комизо — Бергамо Орио и обратно изтече)

Първоначална дата на влизане в сила на задълженията за предоставяне на обществена услуга

OB C 69, 3.3.2020 г.

OB C 204, 18.6.2020 г.

Дата на отмяната

18 октомври 2021 г.

Адрес, на който могат да бъдат получени текстът и съответната информация и/или документация, свързана със задължението за предоставяне на обществена услуга

Министерство на устойчивите инфраструктури и мобилността

Отдел „Устойчива мобилност“

Генерална дирекция „Летища, въздушен транспорт и сателитни услуги“

Via Giuseppe Caraci, 36

00157 Roma

ИТАЛИЯ

Тел. +39 0644127190

Електронна поща: dg.ta@pec.mit.gov.it

Уебсайт: http://www.mit.gov.it

---

V Становища

ДРУГИ АКТОВЕ

Европейска комисия

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/29 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/29

---

Публикуване на съобщение за одобрение на стандартно изменение в спецификацията на продукта за наименование в лозаро-винарския сектор по член 17, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2019/33 на Комисията

(2021/C 486/09)

Настоящото съобщение се публикува в съответствие с член 17, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) 2019/33 на Комисията (1).

СЪОБЩЕНИЕ ЗА СТАНДАРТНО ИЗМЕНЕНИЕ, С КОЕТО СЕ ИЗМЕНЯ ЕДИННИЯТ ДОКУМЕНТ

„Murfatlar“

PDO-RO-A0030-AM01

Дата на съобщението: 14 септември 2021 г.

ОПИСАНИЕ И ОСНОВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНОТО ИЗМЕНЕНИЕ

1.   Въвеждане на нови винени сортове грозде като основни производствени сортове

Спецификацията е изменена, за да включва следните винени сортове грозде: Traminer roz за бели вина и Mamaia за червени вина.

Благодарение на почвено-климатичните условия в района на ЗНП „Murfatlar“, обусловени от качеството на почвата и обилната слънчева светлина, гроздето Traminer roz натрупва голямо количество захар, в резултат на което се подобрява качеството на ароматите, характерни за този сорт.

Виното е с интензивен аромат на розови листенца, меко и кадифено, с леко пикантен вкус, напомнящ различни подправки. То е добре балансирано, с ясно откроена минералност и цветовите му нюанси могат да варират от жълтеникаво-бели до розови.

Сортът Mamaia, който е по-нов сорт грозде, одобрен през 1991 г. в SCDVV Murfatlar, се характеризира с натрупване на високо съдържание на захари (210—230 g/l), средна киселинност и добра наситеност на цвета.

Благодарение на взаимодействията между температура, влажност, слънчева светлина и терен/почва (карбонатни черноземи върху льосови субстрати), от сорта Mamaia се произвежда ароматно, кадифено, плътно вино с леко пикантен вкус, напомнящ различни подправки.

Въвеждането на посочените два сорта в района Murfatlar разширява гамата от продукти, диверсифицира производството на вина, получени в района от добре адаптирани към климатичните условия местни винени сортове, и затвърждава репутацията на района Murfatlar.

Изменят се глава IV от продуктовата спецификация и точки 5.2 и 7 от единния документ.

2.   Изменение на географския район на производство, съответствие с административното устройство

Иска се към определения географски район за получаване на вина със ЗНП „Murfatlar“ да бъдат добавени община Cobadin и село Viișoara, разположени в окръг Констанца.

Община Cobadin и село Viișoara граничат с населените места Peștera и Ciocârlia на север и Chirnogeni на юг (населени места, разположени в района Murfatlar).

Климатични условия в населените места Cobadin и Viișoara — морското влияние, солта, слънчевата светлина и светлинната енергия (която е основен източник за синтезирането на органични вещества), водят до висока концентрация на захари в гроздето и съответно в мъстта, като спомагат за производството на плътни и богати непенливи вина, които същевременно са свежи и кадифени, с меки танини, комплексен аромат и органолептични характеристики, подобни на тези на непенливите вина със ЗНП „Murfatlar“.

Лозята са разположени в открити райони, предимно на склонове с много добро слънчево изложение, при което гроздето бива галено от слънчевата светлина.

Почвено-климатичните условия в населените места Cobadin и Viișoara са идентични с тези на определения географски район на ЗНП „Murfatlar“ и са специфични за производството на свежи непенливи вина с разнообразни аромати — плодови или цветни, плътни и с нюанси, характерни за ароматните сортове.

За определения географски район следва да се внесе поправка по отношение на село Cuza Vodă, което принадлежи към община Cuza Vodă, а не към община Castelu. Това се дължи на обстоятелството, че след административната реорганизация на регионалните деления село Cuza Vodă вече е част от едноименна община, съставлявана единствено от това отделно село.

Изменят се глава III от продуктовата спецификация и точка 6 от единния документ.

3.   Допълнителна информация относно връзката на продукта с географския район

В продуктовата спецификация е добавена информация относно връзката с географския район. Необходимо бе да се добавят подробни данни за района, продукта и причинно-следствената връзка между тях, така че да бъдат представени по подходящ начин.

Изменят се глава II от продуктовата спецификация и точка 8 от единния документ.

4.   Включване на нов вид вино, което може да бъде получено — ледено вино

В продуктовата спецификация е добавен нов вид вино — ледено вино, произвеждано със ЗНП „Murfatlar“. То е непенливо, получено е посредством натрупване на високо съдържание на захари при късен гроздобер и се произвежда от сортове с подчертан ароматен профил, които се отличават с натрупването на захари през късния период на събиране на реколтата вследствие на климатичните условия (влажност, презряване) в района.

Изменят се глави V, VI, X и XI от продуктовата спецификация, но не и единният документ.

5.   Обозначаване на аналитичните/органолептичните характеристики на леденото вино

Наред с включването на този вид непенливо вино в продуктовата спецификация е включена и подробна информация за неговите аналитични и органолептични характеристики, за да се гарантира съответствие със законодателството в случая на ЗНП.

Изменя се глава XI от продуктовата спецификация.

6.   Добавяне на специфични технологични практики за някои вина

В продуктовата спецификация се включват условия, указващи някои технологични процедури (практики) — за производството на вина „розе“, оранжеви вина от бяло грозде, получени чрез мацерация бели вина, получени чрез винификация на бяло вино червени вина, както и на ледено вино.

Изменя се раздел X от продуктовата спецификация, но не и единният документ.

7.   Поясняване на някои аспекти на условията за предлагане на пазара

С цел съответствие със законодателството са систематизирани или пояснени някои аспекти на продуктовата спецификация относно условията за етикетиране и бутилиране на вината (за производството на грозде в района).

Изменя се раздел XII от продуктовата спецификация, но не и единният документ.

8.   Ясно обозначаване на условията за производство в случай на несъответствие

Продуктовата спецификация е изменена по отношение на условията за производство на вино, които биха могли да представляват несъответствие. Ясно са обозначени положенията, при които може да се предостави подходящо класифициране.

Изменя се раздел XIV от продуктовата спецификация, но не и единният документ.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

1.   Наименование/наименования

Murfatlar

2.   Вид географско означение

ЗНП — защитено наименование за произход

3.   Категории лозаро-винарски продукти

| 1. | Вино |
| --- | --- |

1.

Вино

4.   Описание на виното или вината

1.   Аналитични и органолептични характеристики — бели вина/вина „розе“

КРАТКО ТЕКСТОВО ОПИСАНИЕ

Непенливите вина Murfatlar са плътни и меки; вината, получени от ароматни и полуароматни бели сортове, изразяват сортовите характеристики, докато червените вина съдържат кадифени танини, които смекчават остротата и стипчивостта, характерни за сортовете.

Вината са пивки, с изобилие от зрели (жълти или червени) плодове, плътни и пълни, подчертано изразителни, почти предизвикателни, с добре интегрирана киселинност и глицеринов алкохолен обем, придаващи леко усещане за сладост.

Непенливите бели вина са жълто-зеленикави до златистожълти на цвят, имат осезаеми аромати на екзотични плодове, цитрусови плодове, цветни аромати на лозов цвят, окосено сено, жасмин и бяла акация. Вкусът на вината е свеж, плодов, кадифен, а по време на отлежаването ароматът на някои сортове се превръща в комплексен букет.

Непенливите вина „розе“ са розови на цвят (слабо изразен или наситен), с аромати на екзотични плодове, цитрусови плодове, със свеж, ободряващ вкус, балансирани, с плодов послевкус.

ОБЩИ АНАЛИТИЧНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ

Максимално общо алкохолно съдържание (об. %)

15,00

Минимално действително алкохолно съдържание (об. %)

11,00

Минимална обща киселинност:

3,5 g/l, изразена като съдържание на винена киселина

Максимална летлива киселинност (в meq/l):

18

Максимално общо съдържание на серен диоксид (в mg/l):

350

2.   Аналитични и органолептични характеристики — червени вина

КРАТКО ТЕКСТОВО ОПИСАНИЕ

Непенливите червени вина са кадифени, комплексни, с цветове, вариращи от рубиненочервено до яркочервено. Осезаемите аромати са на зрели червени плодове, сливи и черни горски плодове, с плътен вкус, наситени, с добре интегрирана киселинност и танини. По време на отлежаването вината придобиват осезаеми нюанси на подправки и шоколад.

ОБЩИ АНАЛИТИЧНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ

Максимално общо алкохолно съдържание (об. %)

15,00

Минимално действително алкохолно съдържание (об. %)

11,00

Минимална обща киселинност:

3,5 g/l, изразена като съдържание на винена киселина

Максимална летлива киселинност (в meq/l):

20

Максимално общо съдържание на серен диоксид (в mg/l):

200

3.   Аналитични и органолептични характеристики — ледено вино

КРАТКО ТЕКСТОВО ОПИСАНИЕ

Бялото ледено вино е бистро, с кристален блясък и златистожълт цвят; то се характеризира със свеж аромат, аромат на презрели и сочни бели плодове и мек вкус на портокали, кайсии, захаросани екзотични плодове и ананас.

Леденото вино „розе“ е бистро, със светъл кристален блясък и розов цвят; то се характеризира със свеж аромат на червени плодове, презрели ябълки и мек вкус.

Червеното ледено вино е бистро, с кристален блясък и лилавеещо-червен цвят; то се отличава с аромат на зрели горски плодове и плътен мек вкус.

ОБЩИ АНАЛИТИЧНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ

Максимално общо алкохолно съдържание (об. %)

15,00

Минимално действително алкохолно съдържание (об. %)

11,00

Минимална обща киселинност:

4,5 g/l, изразена като съдържание на винена киселина

Максимална летлива киселинност (в meq/l):

20

Максимално общо съдържание на серен диоксид (в mg/l):

350

5.   Винопроизводствени практики

5.1.   Специфични винопроизводствени практики

Специфична винопроизводствена практика

Производство на бели вина от червени сортове

Технологична диверсификация — получаване на бели вина от червено грозде, чийто резултат е известен като „blanc de noirs“ — технология за бяла винификация на червено грозде, използваща потенциала на червените сортове грозде, при която се добиват плътни вина, характеризиращи се с фин, леко растителен, елегантен вкус с нотки на цветя и плодове. Киселинността на вината подчертава тяхната свежест, а минералният оттенък ги прави по-комплексни.

Непенливи бели вина, произведени чрез мацерация; вина „розе“ от бяло грозде.

От сортовете грозде Pinot Gris и Traminer Roz, чиито люспи са оцветени в нюанси на виолетово, виолетово-сиво и сиво-синьо (Pinot Gris) и бисернорозово и сиво-розово (Traminer Roz), се получават непенливи вина с кристален блясък и жълто-бели, сламеножълти до розови нюанси. В зависимост от избора на винопроизводителя могат да бъдат получени както непенливи бели вина, така и вина „розе“.

Непенливо оранжево вино от бяло грозде — с атрактивни цветове от жълто-оранжево до кехлибарено, с комплексна структура, свеж и изразителен ароматен букет, с акценти на орех, мед, пчелен восък, много по-богато на танини от непенливите бели вина.

Технологията за получаване на тези вина се различава от обичайната технология за получаване на непенливи бели вина посредством процес на мацерация на мъст от бяло грозде с люспите, като периодът на мацерация зависи от желаната от винопроизводителя наситеност на цвета на виното.

Специфична винопроизводствена практика

Ледено вино

Почвено-климатичните условия в района (обилна слънчева светлина, температурна разлика през нощта и деня, късни мъгли, висока влажност) водят до натрупване на високо съдържание на захари в гроздето, дори до презряване, и са оптимални за производството на ледено вино. Виното се произвежда без добавки, от здраво грозде, което не е засегнато от болести или благородна плесен, оставено е на лозите да замръзне за няколко последователни дни и е събрано в края на ноември или през декември.

Ако климатичните условия не позволяват естествено замръзване на гроздето на лозите, без да бъде засегнато от гъбични заболявания, то може да бъде обрано ръчно в касетки и съхранявано при отрицателни температури в студено хранилище.

Сортовете грозде Chardonnay, Pinot Gris, Riesling Italian, Muscat Ottonel, Tămâioasă Românească, Traminer Roz и червеното грозде Pinot Noir са известни в рамките на ЗНП „Murfatlar“ с натрупването на високо съдържание на захари и с ароматния си профил, поради което могат да се използват за получаване на ледено вино.

Отстраняването на водата и увеличаването на концентрацията на захар се постигат чрез дехидратация, замръзване и размразяване на гроздето (обикновено на лозата или изкуствено в студени хранилища). Посредством замръзването и размразяването гроздето придобива аромати на ябълки, кайсии, манго, цитрусови плодове, смокини, малини и червени плодове, като се натрупва повече сладост, която се запазва в гроздето, ако бъде пресовано в замръзнало състояние.

5.2.   Максимални добиви

1.   за сортовете Sauvignon, Riesling italian, Riesling de Rhin, Fetească regală, Fetească albă, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

15 000 килограма грозде от хектар

2.   за сортовете Tămâioasă românească, Crâmpoșie, Columna, Traminer roz, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

15 000 килограма грозде от хектар

3.   за сортовете Muscat Ottonel, Pinoit noir, Syrah, Burgund mare, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

14 300 килограма грозде от хектар

4.   за сортовете Chardonnay, Pinot gris, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

13 600 килограма грозде от хектар

5.   за сортовете Cabernet Sauvignon, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

12 900 килограма грозде от хектар

6.   за сорта Mamaia, който е напълно узрял по време на събиране на реколтата

12 000 килограма грозде от хектар

7.   ледено вино

6 000 килограма грозде от хектар

8.   за сортовете Sauvignon, Riesling Italian, Riesling de Rhin, Fetească regală, Fetească albă, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

105 хектолитра от хектар

9.   за сортовете Tămâioasă românească, Crâmpoșie, Columna, Traminer roz, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

105 хектолитра от хектар

10.   за сортовете Merlot, Fetească neagră, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

105 хектолитра от хектар

11.   за сортовете Muscat Ottonel, Pinot noir, Syrah, Burgund mare, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

100 хектолитра от хектар

12.   за сортовете Chardonnay, Pinot gris, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

95 хектолитра от хектар

13.   за сортовете Cabernet Sauvignon, които са напълно узрели по време на събиране на реколтата

90 хектолитра от хектар

14.   за сорта Mamaia, който е напълно узрял по време на събиране на реколтата

84 хектолитра от хектар

15.   ледено вино

18 хектолитра от хектар

6.   Определен географски район

Районът, определен за лозарството, опаковането и бутилирането на вината с контролираното наименование за произход „Murfatlar“, е съставен от следните населени места, намиращи се в окръг Констанца:

Контролирано наименование за произход „Murfatlar“:

| — | град Murfatlar — села Murfatlar, Siminoc; |
| --- | --- |

—

град Murfatlar — села Murfatlar, Siminoc;

| — | община Valu lui Traian — село Valu lui Traian; |
| --- | --- |

—

община Valu lui Traian — село Valu lui Traian;

| — | община Poarta Albă — села Poarta Albă, Nazarcea; |
| --- | --- |

—

община Poarta Albă — села Poarta Albă, Nazarcea;

| — | град Ovidiu — община Ovidiu, село Poiana; |
| --- | --- |

—

град Ovidiu — община Ovidiu, село Poiana;

| — | община Ciocârlia — село Ciocârlia; |
| --- | --- |

—

община Ciocârlia — село Ciocârlia;

| — | община Cobadin — село Viișoara. |
| --- | --- |

—

община Cobadin — село Viișoara.

Поднаименование за произход „Medgidia“, което може да съпътства или да не съпътства контролираното наименование за произход:

| — | град Medgidia — населени места Medgidia, Remus Opreanu, Valea Dacilor; |
| --- | --- |

—

град Medgidia — населени места Medgidia, Remus Opreanu, Valea Dacilor;

| — | община Castelu — села Castelu, Nisipari; |
| --- | --- |

—

община Castelu — села Castelu, Nisipari;

| — | община Cuza Vodă — село Cuza Vodă; |
| --- | --- |

—

община Cuza Vodă — село Cuza Vodă;

| — | община Siliştea — село Siliştea; |
| --- | --- |

—

община Siliştea — село Siliştea;

| — | община Tortoman — село Tortoman; |
| --- | --- |

—

община Tortoman — село Tortoman;

| — | община Peștera — села Peștera, Ivrinezu Mic; |
| --- | --- |

—

община Peștera — села Peștera, Ivrinezu Mic;

| — | община Mircea Vodă — села Mircea Vodă, Satu Nou, Ţibrinu, Gherghina; |
| --- | --- |

—

община Mircea Vodă — села Mircea Vodă, Satu Nou, Ţibrinu, Gherghina;

| — | община Saligny — села Saligny, Ștefan Cel Mare. |
| --- | --- |

—

община Saligny — села Saligny, Ștefan Cel Mare.

Поднаименование за произход „Cernavodă“, което може да съпътства или да не съпътства контролираното наименование за произход:

| — | град Cernavodă — община Cernavodă; |
| --- | --- |

—

град Cernavodă — община Cernavodă;

| — | община Seimeni — села Seimeni, Seimenii Mici; |
| --- | --- |

—

община Seimeni — села Seimeni, Seimenii Mici;

| — | община Rasova — Rasova, Cochirleni. |
| --- | --- |

—

община Rasova — Rasova, Cochirleni.

7.   Основни винени сортове грозде

Burgund Mare N — Grosser burgunder, Grossburgunder, Blaufrankisch, Kekfrankos, Frankovka, Limberger

Cabernet Sauvignon N — Petit Vidure, Burdeos tinto

Chardonnay B — Gentil blanc, Pinot blanc Chardonnay

Columna B

Crâmpoșie B

Fetească albă B — Păsărească albă, Poama fetei, Mädchentraube, Leanyka, Leanka

Fetească neagră N — Schwarze Mädchentraube, Poama fetei neagră, Păsărească neagră, Coada rândunicii

Fetească regală B — Königliche Mädchentraube, Königsast, Kiralyleanka, Dănășană, Galbenă de Ardeal

Mamaia N

Merlot N — Bigney rouge

Muscat Ottonel B — Muscat Ottonel blanc

Pinot Gris G — Affumé, Grauer Burgunder, Grauburgunder, Grauer Mönch, Pinot cendré, Pinot Grigio, Ruländer

Pinot Noir N — Blauer Spätburgunder, Burgund mic, Burgunder roter, Klävner Morillon Noir

Riesling de Rhin B — Weisser Riesling, White Riesling

Riesling italian B — Olasz Riesling, Olaszriesling, Welschriesling

Sauvignon B — Green sauvignon

Syrah N — Shiraz, Petit Syrah

Traminer Rose Rs — Rosetraminer, Savagnin Rose, Gewürztraminer

Tămâioasă românească B — Rumänische Weihrauchtraube, Tamianka

8.   Описание на връзката (връзките)

8.1.   Данни за географския район

Районът Murfatlar е разположен на Южнодобруджанското плато, от двете страни на долината Carasu и на 44o 15’ северна ширина. От географска гледна точка определеният географски район Murfatlar е разположен в Югоизточна Румъния — между р. Дунав и Черно море, в централната част на добруджанското плато.

Районът е с висококачествена слънчева светлина и изобилни хелиотермални ресурси, докато средните валежи са най-ниските за страната. Почвата, която е съставена основно от черупчест варовик и е богата на калциев карбонат, е значим фактор за качеството на вината.

Всички предлагани от природната среда условия — особено почвените и хелиотермалните, са изключително благоприятни за лозарството и за производството на висококачествени продукти. Недостигът на влага може да се преодолее чрез добре организирана напоителна система.

Геоложкият субстрат е съставен от льос и льосови седименти, покриващи мезозойски и терциерни варовикови слоеве и варовикови пясъчници на Южнодобруджанската платформа, както и от дилувиални материали.

Релефът е с плоскоструктурен, с максимална надморска височина от 100—130 m, и се състои предимно от кредни и сарматски варовици, лежащи върху докамбрийска основа и покрити с 400-метров слой кватернерен льос, фрагментиран от долини с много стръмни склонове (15°—30°) от вида „куеста“ (левият склон на асиметричната долина Carasu) или относително симетрични от вида „каньон“, засегнати от интензивни склонови процеси, локално овладени посредством терасиране и други предприети от човека противоерозни мерки, насочени към развитие на земеделието (по-специално на лозарството).

Климатът е континентален, с горещи и сухи лета, умерени зими, ранно настъпване на пролетта и късно настъпване на есента, идеален за узряването и презряването на гроздето. Хелиотермалният потенциал е сред най-високите в Румъния, изразен в слънчева светлина от 130 kcal/cm2, 2 220—2 300 часа слънцегреене и положителни температури от 4 200 °C годишно.

Местният климат е повлиян главно от канала Дунав—Черно море, преминаващ през лозовите масиви в посока от запад на изток и отразяващ слънчевата светлина, както и от термалната инерция, предавана към съседните райони. Склоновете на канала Дунав—Черно море и температурните разлики между почвата и водната маса създават въздушни течения, припокриващи се отчасти с движението на ветровете от Централна Добруджа. Годишните среднодневни максимални температури са близки до 0 °C през зимата и около 28 °C през лятото.

Представителните почви са степните тъмноцветни черноземи (карбонатни черноземи, типични черноземи) върху льосови субстрати, типични и литични рендзини, регосоли и еродисоли на склонове, силно денудирани по естествен начин или чрез антропогенни и зоогенни действия.

8.2.   Подробни данни за продукта

В зависимост от сорта, специфичните условия на лозарската година и момента на гроздобера може да бъде получено разнообразие от вина със защитеното наименование за произход „Murfatlar“ — от сухи до сладки, което дава представа за качественото разнообразие на произведените вина. Вината с контролираното наименование за произход „Murfatlar“ могат да бъдат бели, червени или „розе“.

Белите вина са бистри и бляскави с жълто-зеленикав до златистожълт цвят. Те се отличават с кадифен вкус и букет, характерен за сортовете, от които се произвеждат.

Червените вина са бистри и бляскави с рубиненочервен до наситенопурпурeн цвят. Вкусът им е плътен, а букетът им е характерен за сортовете, от които се произвеждат. В зависимост от съдържанието на захари към момента на гроздобера за вината може да се използват обичайните разрешени от законодателството формулировки (получено от напълно узряло грозде, получено от грозде от късна реколта, получено от реколта с облагородено грозде).

Специфичността на виното със ЗНП „Murfatlar“ се дължи на характеристиките на гроздовата мъст, от която се произвежда. Тези характеристики са свързани със сортовете лози, получаващи дълги периоди на слънцегреене, с хелиотермални ресурси сред най-големите в страната и ниски количества валежи. Тези фактори допринасят за по-доброто узряване на гроздето, което води до богата на захари мъст. В района се усеща и влиянието на морето, което е особено благоприятно през есента, тъй като действа като термален регулатор. Дунав също оказва въздействие при Cernavodă, особено в съседните площи с насаждения. Почвата, която е богата на калциев карбонат, е значим фактор, определящ качеството на вината.

8.3.   Причинно-следствена връзка

В района на ЗНП „Murfatlar“ сортовете са грижливо подбрани за производството на висококачествено вино. Методите за култивиране имат за цел максимално оползотворяване на слънчевата светлина посредством прореждане на гроздовете и ефективно управление на качеството на събиране на реколтата чрез проверка на нивата на захарността, киселинността и ароматите. Използваните енологични практики и уменията на винарите, в съчетание с почвата и климата, правят възможно производството на качествени вина. Получените вина са плътни, плодови и лесно разпознаваеми — особено белите вина с аромат на зрели плодове, свежи цитруси, бледорозовите вина „розе“ и червените вина със своите меки танини.

Съчетанието между климата (свежест и зреене), почвата (карбонатни черноземи и типични черноземи върху льосови субстрати, обуславящи добрия баланс на хранителните съставки), култивирането (подбор на сортове, гъстота на лозите, поддържане на листната маса, решения за събиране на реколтата), енологичните практики и уменията на винарите гарантира свежестта и плътния плодов аромат на белите вина и вината „розе“, както и меките танини и плътния кадифен аромат на червените вина.

Сухите почви с основа от варовик (който е видим на много места), силно изразеният континентален климат с много горещи лета, дълги есени, редки и неравномерно разпределени дъждове (валежи има през пролетта и през късна есен), но преди всичко слънцето, излъчващо изобилно топлина и светлина, превръщат този район в рай за култивирането на благородни сортове лози. През някои години това дори позволява на гроздето да презрее и да бъде подобрено с благородна плесен (Botrytis cinerea).

8.4.   Човешки фактори

Писмени документи за традицията на винопроизводство в Murfatlar са оставени от прочутия римски поет Овидий Назон, живял в изгнание в Tomis между 9 и 17 г. сл. Хр.

Vasile Pârvan заявява, че „[...] върху редица светски и религиозни паметници, открити в този район, са изобразени митични образи, увенчани с филизи и грозде, което свидетелства за съществуването на култ към Дионис (Бакхус)“.

В Средновековието лозята продължавали да бъдат голямо и безценно богатство за румънските окръзи, като лозарите и собствениците на винарски изби били смятани за по-висша категория земеделски стопани, както е описано в документи от онова време. Това обяснява специалното внимание, което се обръщало на лозята и винопроизводството в именията на благородниците, където наказвали лозарите, оставили лозята необработени.

В село Viișoara наново са засадени лозя като награда за местните хора и уважението им към благородната професия на лозаря, която не са забравили и която се развивала преди периода на комунизма. По този начин е възстановен предишният облик на Viișoara като село сред лозите. Селото получава името Viișoara през 1926 г. Дотогава то се е наричало Valea Caceamac — име, което датира от времето, когато Добруджа е била под османско владичество. Съществуват два възможни варианта на превод на името на турски език в зависимост от диалекта.

След Първата световна война румънската държава разпорежда обновяване на пътищата в цялата страна, и по-специално в Добруджа, която била опустошена и все още носела кървавите белези от насилието на войната. По време на това обновяване е възстановен и римският път, водещ от град Tomis (днешна Констанца) до Tropaeum Traiani (в Adamclisi). Заради новия път жителите на село Caceamac се преместват 2 km на изток, от двете страни на римския път. За известно време селото е известно и като Satul dintre Vii (селото сред лозята), откъдето произлиза и новото име Viișoara, тъй като отглеждането на лозя е основният поминък на неговите жители.

През 1907 г. по инициатива на двама румънски винопроизводители — Gheorghe Nicoleanu и Vasile Brezeanu, в региона Murfatlar са засадени с експериментална цел редица лозови сортове като Chardonnay, Pinot Gris, Pinot Noir и Muscat Ottonel с отлични резултати.

Освен това на по-късен етап в лозовите площи са засадени и местни румънски сортове (като Fetească Regală и Fetească Neagră), след като институтите за експериментални изследвания селектират и развиват устойчиви хибриди с потенциал за високо качество от присадки от румънски сортове. На това място въпросните сортове намират оптимален район за развитие, с по-малко дъждове и по-слънчеви дни, което осигурява по-добро натрупване на захари и аромати. Създаването на научноизследователската и развойна станция за виното в Murfatlar през 1927 г. води до значително увеличаване на броя на сортовете: Sauvignon, Muscat Ottonel, Traminer Rose, Riesling Italian, Cabernet Sauvignon и Merlot.

9.   Други основни условия (опаковане, етикетиране, други изисквания)

Условия за търговия

Правна уредба:

Съдържа се в националното законодателство

Вид допълнително условие:

Допълнителни разпоредби относно етикетирането

Описание на условието:

В зависимост от желанията на производителите към защитеното наименование за произход „Murfatlar“ може да бъде добавено едно от следните наименования на единични лозя:

| а) | за контролираното наименование за произход „Murfatlar“: BASARABI, VALUL ROMAN, BISERICA VECHE, POARTA ALBĂ, SIMINOC, CIOCÂRLIA, PIATRA ROŞIE, NAZARCEA; |
| --- | --- |

а)

за контролираното наименование за произход „Murfatlar“: BASARABI, VALUL ROMAN, BISERICA VECHE, POARTA ALBĂ, SIMINOC, CIOCÂRLIA, PIATRA ROŞIE, NAZARCEA;

| б) | за поднаименованието за произход „Medgidia“: VALEA DACILOR, CETATE, MIRCEA VODĂ, SATU NOU, CUZA VODĂ, TORTOMAN, SILIŞTEA, ŢIBRINU; |
| --- | --- |

б)

за поднаименованието за произход „Medgidia“: VALEA DACILOR, CETATE, MIRCEA VODĂ, SATU NOU, CUZA VODĂ, TORTOMAN, SILIŞTEA, ŢIBRINU;

| в) | за поднаименованието за произход „Cernavodă“: DEALU VIFORUL, DEALU HINOG, COCHIRLENI, RASOVA, SEIMENI. |
| --- | --- |

в)

за поднаименованието за произход „Cernavodă“: DEALU VIFORUL, DEALU HINOG, COCHIRLENI, RASOVA, SEIMENI.

Връзка към продуктовата спецификация

https://www.onvpv.ro/sites/default/files/caiet_de_sarcini_doc_murfatlar_modif_cf_cererii_683_19.04.2021_no_track_changes_4.pdf

---

(1)  ОВ L 9, 11.1.2019 г., стр. 2.

---

| 3.12.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 486/39 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 486/39

---

Публикуване на съобщение за одобрение на стандартно изменение в продуктовата спецификация на наименование в лозаро-винарския сектор по член 17, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2019/33 на Комисията

(2021/C 486/10)

Настоящото съобщение се публикува в съответствие с член 17, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) 2019/33 на Комисията (1).

СЪОБЩЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕТО НА СТАНДАРТНО ИЗМЕНЕНИЕ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ НА ЕДИННИЯ ДОКУМЕНТ

„Côtes de Duras“

PDO-FR-A0165-AM01

Дата на съобщението: 1 октомври 2021 г.

ОПИСАНИЕ И ОСНОВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНОТО ИЗМЕНЕНИЕ

1.   Официален географски кодекс

Общините в географския район и в областта в непосредствена близост са актуализирани с официалния географски кодекс.

Периметърът на района остава същият.

Изменени са точки 6 и 9 от единния документ.

2.   Вина розе

Сортовете sémillon B, sauvignon B, sauvignon gris G и muscadelle B се добавят към списъка на разрешените допълнителни сортове за приготвянето на вина розе.

Допълнителните сортове са ограничени до 20 % от лозите в стопанството.

При купажирането делът на всички допълнителни сортове е по-малък или равен на 20 %, от които максимум 10 % за всички сортове sauvignon B и sauvignon gris G и 10 % за muscadelle B.

Въвеждането на бели сортове във вината розе позволява да се гарантират свежестта и органолептичният им характер, които могат да не бъдат постигнати поради някои рискове, свързани с климата (по-специално високите температури след началото на периода на зреене).

Добавянето на тези сортове не дава отражение върху качеството на продукта.

Това изменение не води до изменение на единния документ.

3.   Средно максимално натоварване на парцела

Средното максимално натоварване на парцела за сухите бели вина е понижено, за да се приведе в съответствие с равнището за червените вина и вината розе, с оглед улесняване на дейностите по проверка.

Това изменение не води до изменение на единния документ.

4.   Активен въглен за енологична употреба

Забраненият преди това активен въглен се въвежда за регулирана и ограничена употреба: „За приготвянето на вината розе използването на активен въглен за енологична употреба е разрешено за мъстта, в границите на 20 % от обема на вината розе, приготвени от съответния винопроизводител, за съответната реколта. “. Целта е употребата му да бъде насочена към партиди с по-ниско органолептично или аналитично качество (промяна в ароматите, свързана по-специално с окисляване), без обаче да се променя спецификата на продукта.

Това изменение води до изменение в точка 5.1 от единния документ.

5.   Позоваване на контролния орган

Формулировката на позоваването на контролния орган е преразгледана с цел хармонизирането ѝ с другите продуктови спецификации на наименования за произход. Това изменение е чисто редакционно.

То не води до изменение на единния документ.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

1.   Наименование/наименования

Côtes de Duras

2.   Вид на географското означение

ЗНП — Защитено наименование за произход

3.   Категории лозаро-винарски продукти

| 1. | Вино |
| --- | --- |

1.

Вино

4.   Описание на виното или вината

1.   Червени вина и вина розе

КРАТКО ТЕКСТОВО ОПИСАНИЕ

Червените вина и вината розе са тихи сухи вина. На етапа на опаковане съдържанието на ябълчена киселина на червените вина е по-малко или равно на 0,4 g/l. Съдържанието на ферментируеми захари (глюкоза и фруктоза) на червените вина и вината розе е по-малко или равно на 3 g/l.

След обогатяване общото алкохолно съдържание в обемни проценти за червените вина и вината розе не превишава 13 %. Съдържанието на летливи киселини и на общ серен диоксид са определените в европейската нормативна уредба. Минималното естествено алкохолно съдържание в обемни проценти за червените вина и вината розе е 10,5 %. Червените вина обикновено се характеризират с пивкостта и плътността на сорта merlot N и в по-малка степен на допълнителния сорт cot N, съчетани с таниновата мощ на сортовете cabernet franc N и cabernet sauvignon N. С цел да се ограничи тяхната естествена киселинност, малолактичната ферментация трябва да се извърши преди опаковането им.

Вината розе, получени обикновено чрез купажиране, са сухи, имат приятен плодов вкус и привлекателна свежест. С цел да се запази гроздето преди винификацията му или да се избегне извличането на тръпчиви танини, се забранява използването на някои материали.

ОБЩИ АНАЛИТИЧНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ

| Общи аналитични характеристики |
| --- |
| Максимално общо алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимално действително алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимална обща киселинност | |
| Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l) | |
| Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l) | |

Общи аналитични характеристики

Максимално общо алкохолно съдържание (% об.)

Минимално действително алкохолно съдържание (% об.)

Минимална обща киселинност

Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l)

Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l)

2.   Бели вина

КРАТКО ТЕКСТОВО ОПИСАНИЕ

Тихите бели вина се разделят на сухи, полусладки или сладки.

Сухите бели вина са със съдържание на ферментируеми захари по-малко или равно на 3 g/l. Останалите бели вина са със съдържание на ферментируеми захари над 12 g/l и действително алкохолно съдържание в обемни проценти не по-малко от 10,5 % об. След обогатяване общото алкохолно съдържание в обемни проценти не превишава 13 % за сухите бели вина и 14 % за останалите бели вина.

Минималното естествено алкохолно съдържание е 10,5 % за сухите бели вина и 11,5 % за останалите бели вина.

Съдържанието на летливи киселини и на общ серен диоксид са определените в европейската нормативна уредба.

За сухите бели вина разнообразието от сортове и правилата за купажиране благоприятстват появата на два вида вино: свежо сухо бяло вино с подчертан плодов вкус, с преобладаващ аромат на чемшир или пъпки на касис, обикновено произведено от сорта sauvignon B, и по-плътно сухо бяло вино с по-комплексен аромат, на което сортове като muscadelle B и sémillon B придават заобленост и плътност. За тези два вида вино обозначението „sec“ (сухо) върху етикета е задължително.

Полусладките бели вина се произвеждат предимно от сорта sémillon B и в по-малка степен от сорта muscadelle B. Обикновено те са маслени, без да са прекомерно концентрирани, с аромат на зрели и понякога захаросани плодове. Останалите сортове придават свежест за небцето и по този начин — по-добър потенциал за стареене.

ОБЩИ АНАЛИТИЧНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ

| Общи аналитични характеристики |
| --- |
| Максимално общо алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимално действително алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимална обща киселинност | |
| Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l) | |
| Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l) | |

Общи аналитични характеристики

Максимално общо алкохолно съдържание (% об.)

Минимално действително алкохолно съдържание (% об.)

Минимална обща киселинност

Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l)

Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l)

5.   Винопроизводствени практики

5.1.   Специфични енологични практики

1.   Специфична енологична практика

Техниките на обогатяване чрез извличане са разрешени за червените вина в границата на максимална концентрация от 10 %. Повишаването на естественото алкохолно съдържание в обемни проценти за обработваните партиди е по-малко или равно на 1 % об.; за приготвянето на вината розе използването на активен въглен за енологична употреба е разрешено за мъстта, в границите на 20 % от обема на вината розе, произведени от съответния винопроизводител, за съответната реколта. След обогатяване общото алкохолно съдържание в обемни проценти не превишава 13 % за червените вина, вината розе и сухите бели вина и 14 % — за останалите бели вина. Освен разпоредбите, посочени по-горе, по отношение на енологичните практики при тези вина трябва да се спазват задълженията, определени на равнището на ЕС и в Кодекса за селското стопанство и морския риболов.

2.   Агротехническа практика

Минималната гъстота на лозовите насаждения е 4 000 растения на хектар. Междуредието е по-малко или равно на 2,50 m. Всяко растение разполага с максимална площ от 2,50 m2. Тази площ се определя като междуредовото разстояние се умножи по разстоянието между растенията в реда. Тази гъстота на засаждане може да бъде намалена до 3 300 растения на хектар за лозовите насаждения, предназначени за производство на бяло вино от типа „сухо“ бяло вино. В този случай междуредието трябва да бъде по-малко или равно на 3 m, а разстоянието между растенията в реда трябва да бъде над 0,85 m.

Резитбата на лозите става съобразно следните техники:

| — | резитба по метода Гюйо — единична или двойна; |
| --- | --- |

—

резитба по метода Гюйо — единична или двойна;

| — | резитба с плодни пръчки в кордон Роая или във ветрило; |
| --- | --- |

—

резитба с плодни пръчки в кордон Роая или във ветрило;

| — | резитба с дълги плодни пръчки. |
| --- | --- |

—

резитба с дълги плодни пръчки.

След отстраняване на излишните филизи всяко растение е с максимум 15 пъпки за сортовете sauvignon B и sauvignon gris G и 13 пъпки за останалите сортове.

За лозовите насаждения, отглеждани при гъстота на засаждане под 4 000 растения на хектар, след отстраняване на излишните филизи всяко растение е с максимум 18 пъпки за сортовете sauvignon B и sauvignon gris G и 15 пъпки за останалите сортове.

Напояването е забранено.

5.2.   Максимални добиви

1.   Червени вина и вина розе

66 хектолитра от хектар

2.   Сухи бели вина

72 хектолитра от хектар

3.   Бели вина, различни от сухи

66 хектолитра от хектар

6.   Определен географски район

Беритбата на гроздето, винификацията и приготвянето на вината се извършват на територията на следните общини от департамент Lot-et-Garonne (въз основа на официалния географски кодекс от 26 февруари 2020 г.): Auriac-sur-Dropt, Baleyssagues, Duras, Esclottes, Loubès-Bernac, Moustier, Pardaillan, Saint-Astier, Saint-Jean-de-Duras, Saint-Sernin, Sainte-Colombe-de-Duras, Sauvetat-du-Dropt (La), Savignac-de-Duras, Soumensac и Villeneuve-de-Duras.

7.   Основни винени сортове грозде

| | Cabernet franc N |
| --- | --- |

Cabernet franc N

| | Cabernet-Sauvignon N |
| --- | --- |

Cabernet-Sauvignon N

| | Chenin B |
| --- | --- |

Chenin B

| | Colombard B |
| --- | --- |

Colombard B

| | Mauzac B |
| --- | --- |

Mauzac B

| | Merlot N |
| --- | --- |

Merlot N

| | Muscadelle B |
| --- | --- |

Muscadelle B

| | Ondenc B |
| --- | --- |

Ondenc B

| | Semillon B |
| --- | --- |

Semillon B

| | Ugni blanc B |
| --- | --- |

Ugni blanc B

8.   Описание на връзката или връзките

8.1.   Описание на природните фактори, които допринасят за връзката

Граничещ на юг с долината на река Dropt, географският район е продължение на платото „Entre-Deux-Mers“ на 70 km източно от Бордо и по средата между долините на реките Garonne и Dordogne. Северната част на географския район бележи линията на водораздела между басейна на река Dordogne и на река Garonne. С изцяло южно изложение, платото е дълбоко набраздено от хидрографската мрежа, състояща се от потоците на река Dousset на запад, река Dourdèze в центъра и реките Malromé и Escourrou на изток. Географският район съвпада с 15-те общини на кантон Duras.

Пейзажът е белязан от редуването на хълмове и повече или по-малко вдълбани долини. Пресеченият релеф е свързан с ронливия характер на подаващите се на повърхността глинести пясъчници и с карстификацията на намиращите се под тях варовици. По средата на склоновете, а също и в най-високата част на хълмовете повърхностни твърди варовици образуват малки скали, които са ясно видими в пейзажа.

Най-ронливите геоложки образувания са съставени от глинестите пясъчници от района Fronsadais в долната част на хълмовете и от глинестите пясъчници от района Аgenais във високите части на скатовете. По средата на склоновете се появяват варовиците от района на Castillon, които са бели, кредоносни и повече или по-малко напукани. В най-горната част на глинестите пясъчници от района Аgenais само на отделни места се подава белият варовик от района Аgenais. Този бял, твърд и порест варовик достига, под формата на плато, общините Loubès-Bernac и Soumensac и носи получени при декалцификацията глини. Глинестите пясъчници от района Fronsadais са довели до образуването на глинести, понякога глинесто-чакълести, кафяви почви и се използват за отглеждане на лозови насаждания само в участъците без замръзвания в долината на река Dropt. На повърхността върху варовика от района на Castillon се образуват много бедни хумусно-карбонатни почви (рендзини), върху които отглеждането е трудно. Това е преди всичко районът на „обраслите с хвойна безплодни земи“. Когато почвеният слой стане малко по-дебел, бедната и отлично дренирана почва може да бъде благоприятна за лозите. Глинестите пясъци от района Аgenais водят до образуването на декарбонизирани и много често силно излужени почви. Покритието от праховити еолични почви позволява образуването на пясъчно-глинестите почви, наричани „boulbènes“. Обособеният парцелиран район с площ от 9 871 ha обхваща едва половината от географския район.

Океанският климат осигурява валежи през цялата година, като количеството на валежите е най-голямо през зимата и през месец май. През пролетта температурите са меки и благоприятстват ранното начало на вегетационния период на лозите. Понякога по време на равноденствието се наблюдава период на валежи, но дните в края на сезона са слънчеви. Традиционните за региона Aquitaine сортове са се развили в този район по естествен път поради приспособяването им към местността.

8.2.   Описание на човешките фактори, които допринасят за връзката

В епохата, когато Guyenne е английско владение, от XI-и до XIV-и век, лозаро-винарството в района на Duras се разраства в известна степен благодарение на изпращаните в Англия вина от района „Haut-Pays“, като това наименование обединявало всички лозя, разположени нагоре по течението от Бордо, а търговията се осъществявала по реките Dordogne и Garonne. По време на Монархията въведеният от жителите на Бордо протекционизъм е предмет на някои облекчения. Така за вината от района „Haut-Pays“ се заплаща данък „двойна марка“, докато за вината от района на Duras данъкът е само „половин марка“. През XVII-и век херцогът на Duras дори получава разрешение всяка година да слага 1 000tonneaux (мярка за вместимост = 2,83 m3) вино „Duras“ в бъчви тип „barrique bordelaise“.

В началото на XX-и век производството на вината „Côtes de Duras“ е ориентирано главно към производството на полусладки бели вина, като например „Bergerac“, за които има голямо търсене в района на Париж. След Втората световна война обаче отдръпването на потребителите от този вид продукт подтиква членовете на общността да развият своето производство.

През 1924 г. е създаден синдикатът за защита на вината от кантон Duras с цел признаване на наименованието за произход „Vin du canton de Duras“. След като един от посредниците оспорва наименованието, на 28 юни 1927 г. Тribunal civil d’Agen постановява решение по делото. В решението се уточнява, че: „Дори територията на склоновете в кантон Duras да не придава на вината, които се произвеждат там, характерния за най-качествените вина („grands crus“) аромат, тя позволява най-малкото да се правят първокласни вина, единодушно ценени от потребителите“. Съдията определя вината „Duras“ като „плодови и силни вина с отличителен характер, който разкрива техния произход“. Контролираното наименование за произход „Côtes de Duras“ е признато на 16 февруари 1937 г. за белите и червените вина. В началото на 60-те години на миналия век в района на Бордо е в пълен ход преструктурирането и ориентирането към червените сортове и сорта sauvignon B, и с оглед на разрастващите се икономически перспективи икономиката на район Duras следва този пример. От 1970 г. нататък сухите бели вина, произведени от сорта sauvignon B, стават водещите продукти на района. Развитието в областта на контрола на температурите на винификация, по-специално благодарение на инвестиции от страна на кооперативните стопанства, позволява производството на вина от сорта sauvignon B с изключително характерен и лесно разпознаваем от потребителите аромат.

По това време е създадена кооперативната винарска изба на Duras, докато съседна винарска изба, разположена в департамент Gironde, вече произвежда 20 % от вината с контролираното наименование за произход. През 1985 г. Междубраншовата организация осигурява популяризирането на вината и през 1998 г. двете винарски изби се сливат. В същото време операторите от съседните на Duras райони се възползват от усвояването на винфикацията на червените вина, постигнато от енолозите от района на Бордо, и производството на вина розе се развива по естествен път.

През 2009 г. средното производство на червени вина възлиза на 65 000 hl, а на вина розе — на 5 000 hl. Производството на сухи бели вина възлиза на 40 000 hl, докато това на полусладки бели вина се ограничава до по-малко от 2 000 hl, които се предлагат директно на пазара бутилирани. За сухите бели вина разнообразието от сортове, правилата относно дела на сортовете в рамките на лозарското стопанство и правилата за купажиране благоприятстват появата на два вида вино: свежо сухо бяло вино с подчертан плодов вкус, с преобладаващ аромат на чемшир или пъпки на касис, обикновено произведено единствено от сорта sauvignon B, и по-плътно сухо бяло вино с по-комплексен аромат, на което сортове като muscadelle B и sémillon B придават заобленост и плътност. За тези два вида вино обозначението „sec“ (сухо) върху етикета е задължително.

Полусладките бели вина се произвеждат предимно от сорта sémillon B и в по-малка степен от сорта muscadelle B. Обикновено те са маслени, без да са прекомерно концентрирани, с аромат на зрели и понякога захаросани плодове. Останалите сортове придават при купажиране свежест за небцето и така по-добър потенциал за стареене.

Червените вина обикновено се характеризират с пивкостта и плътността на сорта merlot N и в по-малка степен на допълнителния сорт cot N, съчетани с таниновата мощ на сортовете cabernet franc N и cabernet sauvignon N. С цел да се ограничи тяхната естествена киселинност, малолактичната ферментация трябва да се извърши преди опаковането им.

8.3.   Фактор

Вината розе, получени обикновено чрез купажиране, са сухи, имат приятен плодов вкус и привлекателна свежест. С цел да се запази гроздето преди винификацията му или да се избегне извличането на тръпчиви танини, се забранява използването на някои материали. Река Dropt и коритата на нейните притоци са изсекли скатове в терена и са обособили склонове с добро изложение. Така обособеният парцелиран район отговаря на топографските критерии и най-добрите парцели често се конкурират с овощарството, което е широко разпространено. Производството на полусладко бяло вино е оправдано предвид отглеждането на сорта sémillon B в условия на океански климат, при който влажните ранни сутрини през есента и слънчевите следобеди благоприятстват презряването на гроздето и евентуалното развитие на благородна плесен под действието на botrytis cinerea.

Различните повече или по-малко излужени и с променливо съдържание на глина пластове глинести пясъчници в пясъчно-глинестите почви, наричани „boulbènes“, са благоприятни за отглеждането на сорта sauvignon B, който при тези условия развива абсолютно необходимия за производството на изразителни сухи бели вина ароматен потенциал.

Получените при декалцификацията глини и слънчевите дни в края на сезона благоприятстват узряването на сортовете черно грозде, като по този начин осигуряват на червените вина добра танинова основа.

Производителите са съумели да използват богатия потенциал на своята територия, като са избрали най-подходящите парцели за отглеждане на лозите и са разработили техники за контрол на температурите на ферментация за белите вина и техники за извличане на танините за червените вина.

В началото на XVI-ти век така наречените „вина от Бордо“ включват едновременно вината „Graves“, „Médoc“, „Blayais“ и т.н..., както и вината от „новозавладените територии“. Това „завладяване“ се отнася до обръщането във вярата на потиснатото население в няколко влиятелни енории и юрисдикции, като например юрисдикциите на Montravel, Sainte-Foy или на Duché de Duras. Крал Франсоа I насърчава засаждането на лози по склоновете на района на Duras, а кралският двор на династията Валоа се наслаждава на виното като на „нектар“.

Последователните кризи не пощадяват района на Duras (войни, търговски бариери при предлагането на пазара, филоксера, изключване на района „Haut-Pays“), но лозарството устоява и съумява да се приспособи. Производството се разделя на практика поравно между кооперативните стопанства и независимите изби. Развитието на селския туризъм позволява директните продажби да се превърнат в преобладаващ начин за предлагане на пазара, като представляват 60 % от предлагания на пазара обем. С 15 % продажби в Северна Европа известността на вината с контролираното наименование за произход „Duras“ далеч надхвърля регионалното равнище на Aquitaine и на Ile-de-France, върху които е изградена репутацията им.

9.   Други основни условия (опаковане, етикетиране, други изисквания)

Правна уредба:

Национална правна уредба

Вид допълнително условие:

Допълнителни разпоредби относно етикетирането

Описание на условието:

Терминът „sec“ (сухо) фигурира задължително върху етикета на белите вина, чието съдържание на ферментируеми захари (глюкоза + фруктоза) е по-малко или равно на 3 g/l.

Върху етикетите на вината с контролираното наименование за произход „Côtes de Duras“ може да се посочва по-голямата географска единица „Sud-Ouest“. Тази по-голяма географска единица може да се посочва и във всякакви брошури или съдове. Размерите на буквите за по-голямата географска единица не надвишават нито на височина, нито на ширина размерите на буквите, с които е изписано името на контролираното наименование за произход.

Правна уредба:

Национална правна уредба

Вид допълнително условие:

Дерогация относно производството в определения географски район

Описание на условието:

Областта в непосредствена близост, определена чрез дерогация за винификацията и приготвянето на вината, обхваща територията на следните общини (въз основа на официалния географски кодекс от 26 февруари 2020 г.):

| — | департамент Dordogne: |
| --- | --- |

—

департамент Dordogne:

Целите общини: Sadillac, Thénac.

Част от територията на общината: Saint-Julien-Innocence-Eulalie — само за територията на бившата община Sainte-Eulalie-d’Eymet, която на 1 януари 2019 г. стана делегирана община в рамките на Saint-Julien-Innocence-Eulalie.

| — | департамент Gironde: Dieulivol, Landerrouat, Lèves-et-Thoumeyragues (Les), Margueron, Monségur, Pellegrue, Riocaud, Saint-Avit-Saint-Nazaire. |
| --- | --- |

—

департамент Gironde: Dieulivol, Landerrouat, Lèves-et-Thoumeyragues (Les), Margueron, Monségur, Pellegrue, Riocaud, Saint-Avit-Saint-Nazaire.

| — | департамент Lot-et-Garonne: Lévignac-de-Guyenne, Mauvezin-sur-Gupie, Monteton, Roumagne. |
| --- | --- |

—

департамент Lot-et-Garonne: Lévignac-de-Guyenne, Mauvezin-sur-Gupie, Monteton, Roumagne.

Връзка към продуктовата спецификация

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-918e1e36-8c05-4755-8ea3-a2acdf360f18

---

(1)  ОВ L 9, 11.1.2019 г., стр. 2.

---