# Eiropas Savienības C 486/2021

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 486 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 64. gadagājums2021. gada 3. decembris |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 486

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

64. gadagājums2021. gada 3. decembris

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | II   Informācija |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Komisija |
| 2021/C 486/01 | Komisijas paziņojums par Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvas (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/92/ES, kas grozīta ar Direktīvu 2014/52/ES) piemērošanu tās I pielikuma 24. punktā un II pielikuma 13. punkta a) apakšpunktā minēto projektu izmaiņām un paplašināšanai un par galvenajiem saistītajiem jēdzieniem un principiem | 1 |
| 2021/C 486/02 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.10247 – CVC / COOPER) (
  1
  ) | 20 |
| 2021/C 486/03 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.10449 – KIA / ALMAVIVA) (
  1
  ) | 21 |

Saturs

Lappuse

II   Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

2021/C 486/01

Komisijas paziņojums par Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvas (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/92/ES, kas grozīta ar Direktīvu 2014/52/ES) piemērošanu tās I pielikuma 24. punktā un II pielikuma 13. punkta a) apakšpunktā minēto projektu izmaiņām un paplašināšanai un par galvenajiem saistītajiem jēdzieniem un principiem

1

2021/C 486/02

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.10247 – CVC / COOPER) (
  1
  )

1

20

2021/C 486/03

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.10449 – KIA / ALMAVIVA) (
  1
  )

1

21

---

| | IV   Paziņojumi |
| --- | --- |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Padome |
| 2021/C 486/04 | Paziņojums to personu ievērībai, kurām piemēro ierobežojošos pasākumus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2012/642/KĀDP, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2021/2125, un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2006, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2021/2124 par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju | 22 |
| 2021/C 486/05 | Paziņojums to datu subjektu ievērībai, kuriem piemēro ierobežojošos pasākumus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2012/642/KĀDP un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju | 23 |
| | Eiropas Komisija |
| 2021/C 486/06 | Euro maiņas kurss — 2021. gada 2. decembris | 25 |
| | DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA |
| 2021/C 486/07 | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 6. panta 4. punktā minēto atsauces summu, kuras nepieciešamas, lai šķērsotu ārējās robežas, saraksta atjaunināšana | 26 |
| 2021/C 486/08 | Komisijas informatīvais paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā – Sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību atcelšana regulārajiem gaisa pārvadājumiem (
  1
  ) | 28 |

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Padome

2021/C 486/04

Paziņojums to personu ievērībai, kurām piemēro ierobežojošos pasākumus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2012/642/KĀDP, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2021/2125, un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2006, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2021/2124 par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju

22

2021/C 486/05

Paziņojums to datu subjektu ievērībai, kuriem piemēro ierobežojošos pasākumus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2012/642/KĀDP un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju

23

Eiropas Komisija

2021/C 486/06

Euro maiņas kurss — 2021. gada 2. decembris

25

DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA

2021/C 486/07

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 6. panta 4. punktā minēto atsauces summu, kuras nepieciešamas, lai šķērsotu ārējās robežas, saraksta atjaunināšana

26

2021/C 486/08

Komisijas informatīvais paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā – Sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību atcelšana regulārajiem gaisa pārvadājumiem (
  1
  )

1

28

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | CITI TIESĪBU AKTI |
| | Eiropas Komisija |
| 2021/C 486/09 | Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu | 29 |
| 2021/C 486/10 | Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu | 39 |

V   Atzinumi

CITI TIESĪBU AKTI

Eiropas Komisija

2021/C 486/09

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

29

2021/C 486/10

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

39

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ. |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ.

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

II Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/1

---

Komisijas paziņojums par Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvas (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/92/ES, kas grozīta ar Direktīvu 2014/52/ES) piemērošanu tās I pielikuma 24. punktā un II pielikuma 13. punkta a) apakšpunktā minēto projektu izmaiņām un paplašināšanai un par galvenajiem saistītajiem jēdzieniem un principiem

(2021/C 486/01)

Satura rādītājs

| 1 | Ievads | 3 |
| --- | --- | --- |

1

| 1.1. Pieejamie informācijas avoti | 3 |
| --- | --- |

| 2 | Galvenie principi un definīcijas | 4 |
| --- | --- | --- |

2

| 2.1 | Ietekmes uz vidi novērtējums: piemērošanas joma | 4 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Būtiskākās IVN direktīvas definīcijas un noteikumi | 4 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.2.1 | Projekts | 5 |
| --- | --- | --- |

2.2.1

| 2.2.2 | Attīstības piekrišana | 5 |
| --- | --- | --- |

2.2.2

| 2.2.3 | Projektu sadalīšana | 7 |
| --- | --- | --- |

2.2.3

| 2.2.4 | Projekta vispārējās ietekmes novērtējums | 8 |
| --- | --- | --- |

2.2.4

| 2.2.5 | Rīcība gadījumos, kad ietekmes uz vidi novērtējums nav veikts | 8 |
| --- | --- | --- |

2.2.5

| 3 | Projektu izmaiņu un paplašināšanas pārvaldība | 8 |
| --- | --- | --- |

3

| 3.1 | Konteksts | 9 |
| --- | --- | --- |

3.1

| 3.2 | Projekta izmaiņu/paplašināšanas jēdziens | 10 |
| --- | --- | --- |

3.2

| 3.3 | IVN direktīvas I pielikums un I pielikuma 24. punkta projektu kategorija | 10 |
| --- | --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | I pielikums un projekti ar robežvērtībām | 11 |
| --- | --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | I pielikums un projekti bez robežvērtībām | 11 |
| --- | --- | --- |

3.3.2

| 3.4 | IVN direktīvas II pielikums un II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkta projektu kategorija | 12 |
| --- | --- | --- |

3.4

| 4 | IVN direktīvas piemērošana izmaiņām un paplašinājumiem kodolelektrostacijās | 13 |
| --- | --- | --- |

4

| Ievads.. | 13 |
| --- | --- |

| 4.1 | Tādu darbu vai fiziskas iejaukšanās piemēri, kas saistīti ar izmaiņām vai paplašinājumiem kodolelektrostaciju kategorijas projektos | 14 |
| --- | --- | --- |

4.1

| 4.2 | Kodolelektrostaciju projektu izmaiņu vai paplašinājumu atļaujas | 15 |
| --- | --- | --- |

4.2

| 4.2.1 Īpaši gadījumi –– ekspluatācijas laika pagarināšana (ELP) un ilgtermiņa ekspluatācija (IE)........ | 16 |
| --- | --- |

| 4.3 | Pamatprincipi kodolelektrostaciju projektu izmaiņu vai paplašinājumu novērtēšanai Doel nolēmuma kontekstā | 16 |
| --- | --- | --- |

4.3

| 4.4 | Riska noteikšana un nepieciešamība veikt IVN | 17 |
| --- | --- | --- |

4.4

| 4.5 | Salīdzinošā novērtēšana saistībā ar IVN direktīvas īstenošanu kodolenerģijas jomā | 18 |
| --- | --- | --- |

4.5

| 5 | Galveno punktu kopsavilkums | 19 |
| --- | --- | --- |

5

1   IEVADS

Šā norādījumu dokumenta mērķis ir sniegt skaidrojumus kompetentajām iestādēm un ieinteresētajām personām par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīvas 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1), kas grozīta ar Direktīvu 2014/52/ES Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2011/92/ES, ar ko groza Direktīvu 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (2) (Ietekmes uz vidi novērtējuma (IVN) direktīva), piemērojama, ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas (EST) jaunāko judikatūru. Īpaša uzmanība šajos norādījumos ir pievērsta IVN direktīvas I un II pielikumā minētajām izmaiņām un paplašinājumiem, un atsevišķa nodaļa veltīta kodolenerģētikas nozarei.

I pielikuma 24. punkts un II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkts attiecas uz projektu izmaiņām un paplašinājumiem, un tiem ir plaša piemērošanas joma, jo tie aptver pārveidojumus visu kategoriju projektos, kuriem piemērojama IVN direktīva. IVN direktīvas pareiza piemērošana projektu izmaiņām un paplašinājumiem ir svarīga IVN direktīvas vispārējai īstenošanai.

Ar neseno judikatūru un jo īpaši Tiesas nolēmumu lietā C-411/17 (3) par Dūlā, Beļģijā, esošas kodolelektrostacijas ekspluatācijas laika pagarināšanu (turpmāk “Doel nolēmums”) ir ieviesti jauni aspekti, kas jāapsver, izskatot I pielikumā minēto projektu izmaiņas, un apstiprināti IVN direktīvas piemērošanas galvenie principi. Turklāt, ņemot vērā to vispārējo procesuālo raksturu, par abām projektu kategorijām, kas saistītas ar projektu izmaiņām vai paplašināšanu, no valstu kompetentajām iestādēm un citām ieinteresētajām personām ir saņemti daudzi pieprasījumi sniegt informāciju par to piemērošanu.

Tāpēc, pamatojoties uz iepriekš minētajiem apsvērumiem, Komisija izlēma sagatavot šos norādījumus, lai aprakstītu šos IVN direktīvā minētos jēdzienus un principus, tai skaitā IVN direktīvā sniegtās definīcijas un noteikumus. Šo norādījumu mērķis ir uzlabot IVN direktīvas īstenošanu, sniedzot IVN direktīvā noteikto saistību kontekstuālus piemērus, sekmējot saskaņotu pieeju un izvēršot piemērojamos noteikumus par projektu izmaiņām un paplašinājumiem.

Tā kā praksē nākas saskarties ar daudzām, dažādām un bieži vien sarežģītām situācijām un tā kā IVN direktīvu piemēro ļoti plašam nozaru un projektu veidu lokam, izsmeļošu piemēru sarakstu sniegt nav iespējams. Iespējams, valstu kompetentajām iestādēm IVN direktīvas prasības būs jāpiemēro, katru gadījumu vērtējot atsevišķi un ņemot vērā tā konkrētos apstākļus. Lai panāktu IVN direktīvas konsekventu īstenošanu, Komisija mudina dalībvalstis brīvprātīgi uzsākt salīdzinošo novērtēšanu attiecībā uz projektu izmaiņām un paplašināšanu. Šāda novērtēšana sniegtu iespēju apkopot zinātību un salīdzināt katras dalībvalsts piemērus un pakāpeniski varētu sekmēt kopējas metodikas izstrādi ES līmenī, kā arī atvieglot praktisko īstenošanu konkrētos gadījumos.

1.1.   Pieejamie informācijas avoti

Autoritatīva Eiropas Savienības tiesību aktu interpretācija ir vienīgi Eiropas Savienības Tiesas kompetencē. Saistībā ar IVN direktīvu bieži ir celtas prasības Tiesā, un vairākās lietās ir tikuši skatīti jautājumi par atsevišķu I un II pielikumā uzskaitīto projektu kategoriju definīcijām, aprakstu vai tvērumu.

Tiesas nolēmumi ietver svarīgus vispārējus principus, kas ir noderīgi, lai interpretētu IVN direktīvā uzskaitītās projektu kategorijas, kā arī citus jēdzienus, arī pašu terminu “projekts”.

Papildus šim norādījumu dokumentam Komisijas dienesti ir sagatavojuši un regulāri atjaunina brošūru par Tiesas nolēmumiem saistībā ar projektu ietekmes uz vidi novērtējumiem (4).

IVN direktīvā ir sniegtas skaidras atsauces uz citiem starptautiskiem nolīgumiem, kā Konvenciju par ietekmes uz vidi novērtējumu pārrobežu kontekstā (Espo konvencija) (5) un Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas konvencija) (6). Tāpēc IVN direktīva būtu jāinterpretē saskaņā ar minētajām konvencijām (7). Turklāt, ņemot vērā lielo skaitu nozaru, uz kurām attiecas IVN direktīva, daudzos citos ES līmeņa tiesību aktos ir sniegtas to terminu definīcijas, kuri ir iekļauti I un II pielikumā vai kuri ir saistīti ar minētajos pielikumos uzskaitītajām darbībām (8).

Izstrādājot šos norādījumus, Komisija ir ņēmusi vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komitejā (EEK) izstrādāto norādījumu dokumentu par Espo konvencijas piemērojamību kodolelektrostaciju ekspluatācijas laika pagarināšanai (9).

2   GALVENIE PRINCIPI UN DEFINĪCIJAS

2.1   Ietekmes uz vidi novērtējums: piemērošanas joma

IVN direktīvā ir noteikti procesuāli pienākumi saistībā ar sabiedriskiem un privātiem projektiem, kuriem tā piemērojama un kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi. Saistībā ar šiem projektiem jāsaņem attīstības piekrišana un, pirms šāda piekrišana tiek izsniegta, jāveic novērtējums par to ietekmi uz vidi.

Projekti, kuriem piemērojama IVN direktīva, ir iedalīti kategorijās un uzskaitīti direktīvas I un II pielikumā. I pielikumā ir uzskaitīti projekti, kas uzskatāmi par tādiem, kuriem ir būtiska ietekme uz vidi, tāpēc attiecībā uz tiem vienmēr obligāti jāveic novērtējums (IVN direktīvas 4. panta 1. punkts). Saskaņā ar IVN direktīvas 2. panta 1. punktu un 4. panta 1. punktu un neskarot 2. panta 4. punktā minētos izņēmuma gadījumus, pirms atļaujas piešķiršanas projektiem, uz kuriem attiecas direktīvas I pielikums, ir sistemātiski jāizvērtē to ietekme uz vidi (10). No tā izriet, ka dalībvalstīm šajā saistībā nav pieļaujamas nekādas atkāpes. Turklāt lielākajai daļai I pielikumā minēto projektu kategoriju ir noteiktas robežvērtības, kas ir tiešā veidā saistītas ar piemērošanas jomu. Ja valstu tiesību aktos tiktu noteiktas robežvērtības I pielikumā iekļautajām projektu kategorijām, kurām šādas robežvērtības nav noteiktas I pielikumā, tas ierobežotu IVN direktīvas piemērošanas jomu (11).

II pielikumā uzskaitītajiem projektiem ne vienmēr ir būtiska ietekme uz vidi. Attiecībā uz tiem ir jāpieņem lēmums, ar ko konstatē, vai tiem varētu būt būtiska ietekme uz vidi; šo procesu apzīmē ar terminu “sākotnējā pārbaude”. Saskaņā ar IVN direktīvas 4. panta 2. punktu potenciāli būtisku ietekmi uz vidi var noteikt, pārbaudot katru gadījumu atsevišķi vai izmantojot noteiktus limitus vai kritērijus, vai kombinējot šīs metodes, ņemot vērā attiecīgos atlases kritērijus, kas paredzēti direktīvas III pielikumā (projektu pazīmes, projektu atrašanās vieta, iespējamās ietekmes tips un pazīmes).

IVN direktīvas 2. panta 1. punktā ir noteikts svarīgs pamatprincips un būtisks mērķis, kas ierobežo dalībvalstu rīcības brīvību, sevišķi attiecībā uz II pielikumā minētajiem projektiem, proti, prasība nodrošināt, ka par tiem projektiem, kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi inter alia to rakstura, apjoma vai atrašanās vietas dēļ, tiek veikts ietekmes novērtējums (12).

2.2   Būtiskākās IVN direktīvas definīcijas un noteikumi

Šajā iedaļā ir izklāstītas būtiskākās definīcijas un noteikumi, kas attiecas uz projektiem un to izmaiņām vai paplašinājumiem.

2.2.1   Projekts

| IVN direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā definēts, ka termins “projekts” nozīmē:






  “–– | celtniecības darbu vai citu ierīkošanu vai programmu izpildi, |
| --- | --- |

IVN direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā definēts, ka termins “projekts” nozīmē:

“––

celtniecības darbu vai citu ierīkošanu vai programmu izpildi,

| –– | citu iejaukšanos dabiskajā apkārtnē un ainavā, to skaitā iejaukšanos, kas saistīta ar minerālo resursu ieguvi.” |
| --- | --- |

––

citu iejaukšanos dabiskajā apkārtnē un ainavā, to skaitā iejaukšanos, kas saistīta ar minerālo resursu ieguvi.”

Fizisku darbu veikšana

Tiesa vairākkārt ir konsekventi apstiprinājusi (13), ka termins “projekts” attiecas uz darbiem vai fizisku iejaukšanos. Esošas atļaujas atjaunošanu (piemēram, lai ekspluatētu lidostu, kā minēts lietas C-275/09 Brussels Hoofdstedelijk Gewest u. c. 24. punktā, vai atkritumu apglabāšanas poligonu, kā minēts lietas C-121/11 Pro-Braine u. c. 31. punktā) nevar klasificēt kā “projektu” 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ja netiek veikti nekādi darbi vai fiziska iejaukšanās, kas maina teritorijas fizisko izskatu. Tāpēc darbi vai fiziska iejaukšanās ir priekšnosacījums, lai kādu darbību kvalificētu kā “projektu” IVN direktīvas nozīmē.

Doel nolēmumā tiesa atgādināja: “No Tiesas judikatūras izriet, ka jēdziens “projekts”, it īpaši ņemot vērā IVN direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta pirmo ievilkumu, attiecas uz darbiem vai iejaukšanos, lai izmainītu teritorijas fizisko izskatu” (62. punkts).

To pašu principu piemērojot I pielikuma 24. punktam un II pielikuma 13. punkta a) apakšpunktam: lai esošu projektu izmaiņas vai paplašinājumi ietilptu IVN piemērošanas jomā un tiem varētu piemērot 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteikto termina “projekts” definīciju, ir nepieciešami darbi vai iejaukšanās, kas ietver sākotnējo projektu fiziskā izskata maiņu (14).

2.2.2   Attīstības piekrišana

IVN direktīvas 1. panta 2. punkta c) apakšpunktā termins “attīstības piekrišana” definēts šādi:

| “c) | “attīstības piekrišana” nozīmē kompetentās iestādes vai iestāžu lēmumu, kas piešķir attīstītājam tiesības turpināt projektu.” |
| --- | --- |

“c)

“attīstības piekrišana” nozīmē kompetentās iestādes vai iestāžu lēmumu, kas piešķir attīstītājam tiesības turpināt projektu.”

Nepieciešamība iegūt attīstības piekrišanu

Tiesa vairākkārt ir uzsvērusi, ka “dalībvalstīm ir jāīsteno IVN direktīva tā, lai pilnībā atbilstu tās prasībām, ņemot vērā tās pamatmērķi, proti, kā tas izriet no tās 2. panta 1. punkta, nodrošināt, ka, pirms tiek dota piekrišana, uz tiem projektiem, kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi inter alia to rakstura, apjoma vai atrašanās vietas dēļ, attiektos prasība par attīstības piekrišanu un novērtējumu attiecībā uz to ietekmi” (15).

Tāpēc projektu izmaiņām vai paplašinājumiem IVN direktīvas I pielikuma 24. punkta vai II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkta nozīmē, kam var būt būtiska ietekme uz vidi, piemēro attīstības piekrišanas prasību.

Attīstības piekrišanas veids

Saskaņā ar IVN direktīvā doto definīciju attīstības piekrišana ir kompetentās iestādes vai iestāžu izdots lēmums, kas piešķir attīstītājam tiesības turpināt projektu (16).

Tādējādi atkarībā no dalībvalstīs piemērojamajām valsts procedūrām termins “attīstības piekrišana” aptver daudzus un dažādus aktus (piemēram, lēmumus, atļaujas un citus pilnvarošanas instrumentus). To definē nevis pēc tās nosaukuma vai pieņemšanas procedūras saskaņā ar attiecīgajiem noteiktas dalībvalsts tiesību aktiem, bet gan pēc tās juridiskajām sekām. Kā norādījusi Tiesa, lēmumu atzīst par “attīstības piekrišanu” IVN direktīvas 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, piemērojot valsts tiesību aktus saskaņā ar ES tiesībām (17).

IVN direktīvā nav noteikta vienota piekrišanas došanas procedūra (18), un, kā noteikts IVN direktīvas 2. panta 2. punktā, ietekmes uz vidi novērtējumu “var iekļaut dalībvalstīs pastāvošajā projektu attīstības piekrišanas procedūrā vai, ja tas neizdodas, citā procedūrā, vai procedūrā, kas jāizveido, lai īstenotu šīs direktīvas mērķus”. Tāpēc terminoloģija, kas saistīta ar attīstības piekrišanu, dažādās dalībvalstīs ir atšķirīga. Atšķirīgi var būt ne vien nosaukumi (piemēram, “būvatļauja”, “lēmums”, “atļauja”), bet arī piekrišanas došanas procedūra. Piemēram, attīstības piekrišanu var pieņemt administratīvā procedūrā vietējā, reģionālā vai valsts līmenī vai arī ar likumdošanas procedūru (19), ja vien tiek ievēroti attiecīgie IVN direktīvas noteikumi. Pašai attīstības piekrišanai ir jābūt galīgam lēmumam, ar ko attīstītājam dod tiesības turpināt projektu (tas pats princips ir piemērojams gadījumiem, kad izmanto vairākposmu procedūras; sk. nākamo iedaļu).

Ja projektu izmaiņas vai paplašinājumus IVN direktīvas I pielikuma 24. punkta vai II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkta nozīmē, kam var būt būtiska ietekme uz vidi, pieņem saskaņā ar likumdošanas procedūru, arī attiecībā uz šādām izmaiņām vai paplašinājumiem ir jāsagatavo novērtējums par to ietekmi uz vidi saskaņā ar 2. panta 1. punktu (20).

Šajā sakarā ir arī svarīgi norādīt uz atšķirību starp attīstības piekrišanu IVN direktīvas nozīmē un ar (iekārtas/ēkas/objekta) ekspluatāciju saistītu atļauju/licenci. Šādas “atļaujas”, kas definētas vai tiek izmantotas citos tiesību aktos, piemēram, Rūpniecisko emisiju direktīvā (21) vai Atkritumu poligonu direktīvā (22), attiecas uz noteiktiem ekspluatācijas veidiem. Turpretim termins “attīstības piekrišana” IVN direktīvas nozīmē saskaņā ar tā definīciju pilnvaro attīstītāju turpināt projektu (piemēram, veikt celtniecības darbus vai citu ierīkošanu vai programmu izpildi, vai citu iejaukšanos dabiskajā apkārtnē un ainavā (23)). Ekspluatācijas atļauja vai licence saskaņā ar attiecīgo tiesību aktu (24) galvenokārt attiecas uz atļauju saistībā ar projekta darbību, un bieži tās pamatā ir vairākposmu procedūrā pieņemts iepriekšējs lēmums, ko tā īsteno. Kā minēts iepriekšējās iedaļās, ekspluatācijas atļaujas/licences atjaunošana gadījumā, ja netiek veikti nekādi darbi vai iejaukšanās, kas maina teritorijas fizisko izskatu, ir jānošķir no “attīstības piekrišanas” jēdziena (25).

Projektu izmaiņas un paplašinājumi vairākposmu procedūrās

Atļauju piešķiršana projektiem dažkārt notiek sarežģītās administratīvās procedūrās, kas ietver vairākus posmus un procesus. Gadījumos, ja tiek noteiktas projekta izmaiņas vai paplašināšana (26), ir būtiski paredzēt, kad IVN jāpiemēro un kas jānovērtē katrā posmā. Principā piekrišanas procedūrā, ko veido vairāki posmi, novērtējums ir jāveic, tiklīdz ir iespējams noteikt un novērtēt visus tās ietekmes aspektus, ko projekts varētu radīt uz vidi (27).

Doel nolēmumā Tiesa atgādināja par jau esošu judikatūru (28). Saskaņā ar IVN direktīvas 2. panta 1. punktu par projektiem, uz kuriem attiecas minētā direktīva, ietekmes uz vidi novērtējums ir jāveic, “pirms tiek dota piekrišana” (82. punkts). Tajā arī norādīts: “Ja valsts tiesībās ir paredzēts, ka atļaujas izsniegšanas procedūra norit vairākos posmos, ietekmes uz vidi novērtējums projektam principā ir jāveic, līdzko ir iespējams identificēt un izvērtēt, kādu ietekmi šis projekts atstātu uz vidi.” (85. punkts).

Tiesa arī norādīja uz situācijām, kad piekrišanas procedūrai ir vairāki posmi un vienā no posmiem pieņem galveno lēmumu, nosakot citu īstenošanas lēmumu kritērijus. Šādos gadījumos ietekmes uz vidi novērtējumam ir jābūt saistītam ar galveno lēmumu, izņemot tad, ja daži no ietekmes uz vidi aspektiem tiek uzzināti tikai vēlākā posmā un ir saistīti ar īstenošanas lēmumiem. Tādā gadījumā papildu ietekmi, par ko uzzina vēlākā posmā, var novērtēt šajā vēlākajā posmā (29). Kā norāda Tiesa, “galvenais lēmums” ir lēmums, ar kuru nosaka projekta “būtiskās iezīmes”, kuras vairs netiks apspriestas vai mainītas vēlākā posmā (30). Šādos gadījumos dalībvalstīm jānodrošina, ka ietekmes uz vidi novērtējums ir saistīts ar galveno lēmumu.

Turklāt Tiesa arī norādīja, ka šādu projektu ietekme ir jānovērtē kopumā. Ja piekrišanas procedūru veido vairāk nekā viens posms — viens posms, kurā pieņem galveno lēmumu, un cits posms, kurā pieņem īstenošanas lēmumu, ar ko nevar pārsniegt galvenajā lēmumā noteikto kritēriju robežas, — kompetentajai iestādei noteiktos apstākļos ir pienākums veikt ietekmes uz vidi novērtējumu saistībā ar projektu pat pēc teritorijas plānošanas atļaujas izsniegšanas, ja neizlemtie darbi pēc tam tiek apstiprināti (31). Šim novērtējumam ir jābūt visaptverošam, lai tas attiektos uz visiem tiem projekta aspektiem, kas vēl nav tikuši novērtēti vai kam vajadzīgs jauns novērtējums. Kā atkārtoti norādījusi Tiesa, IVN direktīvā ir paredzēts vispārējs projektu vai to izmaiņu ietekmes uz vidi novērtējums, ko nedrīkst attiecināt vienīgi uz pašu paredzēto darbu ietekmi, neņemot vērā to ietekmi uz vidi, ko varētu radīt šo darbu rezultātā tapušo objektu lietošana un ekspluatācija (32). Šāda novērtējuma sniegšana arī nav atkarīga no tā, vai projektam var būt pārrobežu ietekme (33).

2.2.3   Projektu sadalīšana

IVN direktīvas mērķi nedrīkst apiet, sadalot projektu, un ar vairāku projektu kopīgās ietekmes neņemšanu vērā nedrīkst praksē izvairīties no šo visu projektu novērtējuma pienākuma, lai arī tiem visiem kopumā var būt būtiska ietekme uz vidi IVN direktīvas 2. panta 1. punkta nozīmē (34). Šis noteikums var jo īpaši būt svarīgs kompleksiem projektiem, ko attīsta vairākos posmos, attiecībā uz kuriem var būt nepieciešami vairāki secīgi pieteikumi atļaujas saņemšanai.

Ja vairākiem projektiem, kopā ņemot, var būt būtiska ietekme uz vidi IVN direktīvas 2. panta 1. punkta nozīmē, to ietekme uz vidi jānovērtē kopīgi un kumulatīvi. Tiesa savā judikatūrā aicina IVN direktīvu interpretēt plaši un uzsver, ka direktīva paredz “vispārīgu ietekmes uz vidi novērtējumu attiecībā uz projektiem vai to grozījumiem” (35).

Piemēram, attiecībā uz garumu Tiesa secināja, ka liela garuma projektu nevar sadalīt secīgos īsākos posmos, lai ne uz visu attiecīgo projektu, ne tā posmiem, kas radušies šīs sadalīšanas rezultātā, neattiecinātu direktīvas prasības. Ja tas būtu iespējams, tiktu būtiski apdraudēta direktīvas lietderīgā iedarbība, jo tad attiecīgajām iestādēm pietiktu lielas distances projektu sadalīt nelielos blakusesošos posmos, lai izvairītos no šīs direktīvas noteikumu ievērošanas (36).

Tiesa ir arī uzsvērusi, ka nolūkā noteikt, vai ir jāveic ietekmes uz vidi novērtējums, iespējams, jāņem vērā projektu kumulatīvā ietekme, lai novērstu, ka Eiropas Savienības tiesiskā regulējuma mērķis tiek apiets, sadalot tādus projektus, kuriem, kopā ņemot, var būt būtiska ietekme uz vidi. Valstu iestādēm, ņemot vērā šo judikatūru, ir jāpārbauda, vai un ciktāl ir vispārīgi jāizvērtē tādu projektu ietekme uz vidi, kuri jau tikuši īstenoti (37).

2.2.4   Projekta vispārējās ietekmes novērtējums

Ar Doel nolēmumu tika apstiprināts vēl kāds svarīgs IVN direktīvas princips, proti, pienākums novērtēt projekta vispārējo ietekmi un sagatavot visaptverošu IVN. 64.–72. punktā Tiesa norādīja, ka pasākumus esoša projekta termiņa pagarināšanai (pasākumus, ar kuriem atsāk kodolelektrostacijas darbību pēc desmit gadiem vai par desmit gadiem atliek tās darbības pārtraukšanu, kā minēts 59. punktā) nevar nodalīt no modernizācijas darbiem, ar kuriem tie ir cieši saistīti un tādējādi veido vienu projektu. Tiesa atzina, ka 2015. gada likumā noteiktos pasākumus (ekspluatācijas laika pagarināšanu) nevar mākslīgi nodalīt no darbiem, kas ir vajadzīgi no tehniskā un finansiālā viedokļa. Šie darbi likumdevējam bija zināmi un bija saistīti ar attiecīgo likumu (sk. 67.–69. punktu). Lai gan šā principa piemērošanas pārbaude tika atstāta valsts tiesneša ziņā, Tiesa uzskatīja, ka minētie pasākumi un darbi ietilpst vienā un tajā pašā projektā (71. punkts).

Turklāt visa projekta vispārējās ietekmes novērtēšanas nepieciešamība ir pienācīgi jāizvērtē, ja iekārtas ekspluatācijas laikā tiek veiktas daudzas tehniskas vai ar ekspluatāciju saistītas izmaiņas. Kaut arī iekārtām bieži veic pastāvīgus apkopes darbus un dažādus drošuma uzlabojumus, kas, tos skatot atsevišķi, neradītu būtisku risku videi, gadījumos, kad šādas darbības būtu skaidri sasvstarpēji saistītas, veidojot projektu IVN direktīvas nozīmē, to kumulatīvā ietekme uz vidi būtu jāvērtē kā kopumam.

Tāpēc, ja pastāv cieša saikne starp vairākām nelielām izmaiņām, kas parāda, ka šīs nelielās izmaiņas ietilpst vienā un tajā pašā kompleksā darbībā (ko, piemēram, veic ar pierādāmu nolūku pagarināt kodolelektrostacijas ekspluatācijas laiku vai paildzināt iekārtas ekspluatāciju), tās var veidot projektu IVN direktīvas nozīmē. Lai noteiktu, vai vairākas izmaiņas ir cieši saistītas un ietilpst šādā kompleksā darbībā (ko veic ar pierādāmu nolūku pagarināt kodolelektrostacijas ekspluatācijas laiku), noderīgi var būt tehniskie dokumenti, apsaimniekošanas plāni, ieguldījumu plāni, administratīvie akti vai tiesību akti, kā arī paskaidrojuma raksti par šādiem administratīvajiem aktiem vai tiesību aktiem.

Nepieciešamība izskatīt projektu, aplūkojot to kopumā (attiecībā gan uz tā elementiem, gan tā ietekmi), tika papildus nostiprināta ar pārskatīto IVN direktīvu (38).

2.2.5   Rīcība gadījumos, kad ietekmes uz vidi novērtējums nav veikts

Dalībvalstīm ir jāīsteno IVN direktīva tā, lai tiktu pilnīgi izpildītas visas tajā noteiktās prasības, un saskaņā ar tās pamatmērķi. 2. panta 1. punktā ir skaidri noteikts, ka, pirms tiek dota attīstības piekrišana, uz tiem projektiem, kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi inter alia to rakstura, apjoma vai atrašanās vietas dēļ, attiektos prasība par attīstības piekrišanu un novērtējumu attiecībā uz to ietekmi (39). Šis direktīvas pamatprincips paredz to, ka, pirms par direktīvas I un II pielikumā uzskaitītajiem projektiem sniedz attīstības piekrišanu, saistībā ar tiem jāveic attiecīgi vai nu IVN, vai sākotnējā pārbaude.

Pretējā gadījumā projekta attīstītājs “nevar uzsākt ar projektu saistītus darbus, jo pretējā gadījumā netiktu ievērotas grozītās Direktīvas 85/337 prasības” (40).

IVN direktīvā nav paredzēts ex post IVN vai sākotnējās pārbaudes procedūra, kā arī šādas procedūras nav noteiktas kā potenciāls tiesiskās aizsardzības līdzeklis gadījumos, kad IVN direktīva nav ievērota. Sākotnējās pārbaudes neveikšana attiecībā uz II pielikumā uzskaitītajiem projektiem vai ietekmes uz vidi novērtējuma procedūras neveikšana attiecībā uz I pielikumā uzskaitītajiem projektiem ir Eiropas Savienības tiesību pārkāpums (41).

Tomēr saskaņā ar LES 4. panta 3. punktā noteikto lojālas sadarbības principu dalībvalstu pienākums ir labot Savienības tiesību pārkāpuma radītās sekas. Pienākums labot IVN neveikšanas sekas izriet no sadarbības principa, kas ir noteikts primārajos ES tiesību aktos un iedibinātajā judikatūrā (42). Tāpēc kompetentajām iestādēm savas kompetences un dalībvalsts procesuālās autonomijas ietvaros ir pienākums veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai labotu IVN neveikšanu, piemēram, atsaucot vai apturot jau sniegtu attīstības piekrišanu, lai veiktu šādu ietekmes uz vidi novērtējumu (43).

Tiesa ir nospriedusi, ka Savienības tiesības neliedz valsts tiesību normās atļaut zināmos gadījumos legalizēt attiecībā pret Savienības tiesībām nelikumīgas darbības vai aktus un ir precizējusi, ka šādai legalizācijas iespējai ir jābūt pakļautai nosacījumam, ka tā nesniedz ieinteresētajām personām iespēju neievērot Savienības tiesību normas vai izvairīties no to piemērošanas un ka to var piemērot tikai izņēmuma gadījumos (44).

Ex post IVN ir potenciāls risinājums, ar kuru izlabot faktiskas situācijas, kad IVN direktīvas noteikumi nav ievēroti (t. i., situācijas, kurās attīstības piekrišana jau ir izsniegta, neveicot IVN, un darbi jau ir veikti vai tos tūdaļ uzsāks).

Tiesa ir nospriedusi, ka novērtējums, kas veikts pēc projekta pabeigšanas un nodošanas ekspluatācijā, nevar attiekties tikai uz tā ietekmi uz vidi nākotnē, bet tajā ir jāņem vērā arī ietekme uz vidi, kas bijusi kopš projekta pabeigšanas. Ja nav veikts IVN direktīvā prasītais projekta ietekmes uz vidi novērtējums, Savienības tiesībās, pirmkārt, ir prasīts, lai dalībvalstis novērš šīs neizpildes nelikumīgās sekas, un, otrkārt, nav liegts, veicot ietekmes novērtējumu, legalizēt attiecīgo projektu pēc tā pabeigšanas un nodošanas ekspluatācijā ar nosacījumu, ka:

| — | valsts tiesību normās, kurās atļauta šī legalizācija, ieinteresētajām personām netiek paredzēta iespēja neievērot Savienības tiesību normas vai izvairīties no to piemērošanas, un |
| --- | --- |

—

valsts tiesību normās, kurās atļauta šī legalizācija, ieinteresētajām personām netiek paredzēta iespēja neievērot Savienības tiesību normas vai izvairīties no to piemērošanas, un

| — | novērtējums, kas veikts legalizācijas vajadzībām, neattiecas vienīgi uz šā projekta ietekmi uz vidi nākotnē, bet tajā tiek ņemta vērā ietekme uz vidi, kas bijusi kopš tā pabeigšanas (45). |
| --- | --- |

—

novērtējums, kas veikts legalizācijas vajadzībām, neattiecas vienīgi uz šā projekta ietekmi uz vidi nākotnē, bet tajā tiek ņemta vērā ietekme uz vidi, kas bijusi kopš tā pabeigšanas (45).

Ex post IVN procedūras ir jāizmanto tikai izņēmuma kārtā un kā labošanas pasākumi, lai nodrošinātu IVN direktīvas mērķa sasniegšanu pat tad, ja procedūra oficiāli nav tikusi veikta, un dalībvalstis tās nedrīkst izmantot, lai apietu IVN direktīvas prasības (46).

Dalībvalstīm noteiktais pienākums veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai labotu IVN neveikšanas radītās nelikumīgās sekas, ir piemērojams arī gadījumos, kad IVN nav veikts attiecībā uz projektu izmaiņām vai paplašinājumiem.

3   PROJEKTU IZMAIŅU UN PAPLAŠINĀŠANAS PĀRVALDĪBA

3.1   Konteksts

Sākotnēji Padomes Direktīva 85/337/EEK (47) skaidri neattiecās uz esošo projektu izmaiņām vai paplašinājumiem, izņemot atsauci II pielikuma 12. punktā uz “[grozījumiem] I pielikumā iekļautajos attīstības projektos un tajos projektos I pielikumā, kas veikti vienīgi vai galvenokārt, lai attīstītu un pārbaudītu jaunas metodes vai produktus, un kas nav izmantoti vairāk nekā vienu gadu” (II pielikuma 12. punkts).

Divpadsmit gadus pēc sākotnējās direktīvas pieņemšanas tajā tika iekļauts II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkts, kurā minēta pirmā projektu kategorija, kas attiecas uz izmaiņām projektos, un kura formulējums nav mainījies arī pašlaik. Proti, ar Padomes Direktīva 97/11/EK (48) grozīja Direktīvu 85/337/EEK, lai II pielikuma 13. punktā iekļautu tekstu “Jebkādas izmaiņas vai papildinājumi projektos, kas uzskaitīti I vai II pielikumā, kas jau ir apstiprināti, paveikti vai ir veikšanas procesā un kam var būt būtiska nelabvēlīga ekoloģiska ietekme” (49).

I pielikuma 24. punktu iekļāva sešus gadus pēc tam, kad bija iekļauta pirmā projektu kategorija, kas attiecas uz izmaiņām projektā. Grozījumi, kas ieviesti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Direktīvu 2003/35/EK (50), lai Kopienas tiesību aktus saskaņotu ar Orhūsas konvencijas noteikumiem, skaidri noteica, ka ietekmes uz vidi novērtējums ir obligāts attiecībā uz “[visām] šajā pielikumā uzskaitīto projektu [izmaiņām] vai [paplašināšanu], ja šīs izmaiņas vai paplašinājums pats atbilst robežvērtībām, ja tādas ir noteiktas šajā pielikumā”.

Kopš I pielikuma 24. punkta iekļaušanas direktīvas tekstā Tiesa ir sniegusi tikai vienu nolēmumu, kas interpretē šo projektu kategoriju, proti, nolēmumu lietā C-411/17.

3.2   Projekta izmaiņu/paplašināšanas jēdziens

IVN direktīvā nav definēti jēdzieni “izmaiņas vai paplašināšana” un nav sniegti piemēri. Tas, ko tieši var uzskatīt par izmaiņām vai paplašināšanu, būtu atkarīgs no projekta veida. Daži šādu izmaiņu vai paplašinājumu piemēri ir izklāstīti turpmāk 3.3.1. un 3.3.2. iedaļā, pamatojoties uz EST judikatūru.

I pielikuma 24. punktā un II pielikuma 13. punkta a) apakšpunktā ir minētas īpašas projektu kategorijas, kas attiecas uz IVN direktīvas darbības jomā ietilpstošo visu kategoriju projektu izmaiņām un paplašinājumiem ar visām konkrētajām iezīmēm.

3.3   IVN direktīvas I pielikums un I pielikuma 24. punkta projektu kategorija

| I pielikuma 24. punkts: visas šajā pielikumā uzskaitīto projektu izmaiņas vai paplašināšana, ja šīs izmaiņas vai paplašinājums pats atbilst robežvērtībām, ja tādas ir noteiktas šajā pielikumā. |
| --- |

I pielikuma 24. punkts: visas šajā pielikumā uzskaitīto projektu izmaiņas vai paplašināšana, ja šīs izmaiņas vai paplašinājums pats atbilst robežvērtībām, ja tādas ir noteiktas šajā pielikumā.

I pielikuma 24. punktā ir skaidri minētas visas I pielikumā minēto projektu izmaiņas vai paplašinājumi, kas atbilst minētajā pielikumā noteiktajām robežvērtībām, ja tādas ir (51).

Doel nolēmumā Tiesa sīkāk precizēja pamatprincipu, kas nosaka pienākumu veikt ietekmes uz vidi novērtējumu attiecībā uz I pielikumā minēto projektu izmaiņām vai paplašinājumiem, pamatojoties uz šādu izmaiņu radīto vidisko risku.

Tiesa atgādināja, ka ietekmes uz vidi novērtējumi ir jāveic attiecībā uz direktīvas pielikumā uzskaitītajiem projektiem, ja tiem var būt būtiska ietekme uz vidi to rakstura, apjoma vai atrašanās vietas dēļ, un turpināja:

| “78. | Attiecībā uz IVN direktīvas I pielikuma 24. punktu no tā teksta un sistēmas izriet, ka tas attiecas uz izmaiņām vai papildinājumiem projektā, kuriem it īpaši to veida vai apjoma dēļ ietekmes uz vidi novērtējuma ziņā ir pašam projektam līdzīgi riski. |
| --- | --- |

“78.

Attiecībā uz IVN direktīvas I pielikuma 24. punktu no tā teksta un sistēmas izriet, ka tas attiecas uz izmaiņām vai papildinājumiem projektā, kuriem it īpaši to veida vai apjoma dēļ ietekmes uz vidi novērtējuma ziņā ir pašam projektam līdzīgi riski.

| 79. | Ir jāuzskata, ka pamatlietā aplūkotajiem pasākumiem, kuru mērķis ir pagarināt uz ievērojamu laikposmu — desmit gadiem — elektroenerģijas ražošanas rūpnieciskiem mērķiem atļauju termiņu divās attiecīgajās atomelektrostacijās, kas pirms tam ar 2003. gada 31. janvāra likumu bija noteikts uz četrdesmit gadiem, un kurus papildina būtiski atjaunošanas darbi, kas kļuvuši nepieciešami šo atomelektrostaciju nolietojuma dēļ un tāpēc, ka ir pienākums tos saskaņot ar drošības standartiem, ietekmes uz vidi novērtējuma ziņā ir tāds apjoms, kas ir salīdzināms ar minēto atomelektrostaciju sākotnējo nodošanu ekspluatācijā.” |
| --- | --- |

79.

Ir jāuzskata, ka pamatlietā aplūkotajiem pasākumiem, kuru mērķis ir pagarināt uz ievērojamu laikposmu — desmit gadiem — elektroenerģijas ražošanas rūpnieciskiem mērķiem atļauju termiņu divās attiecīgajās atomelektrostacijās, kas pirms tam ar 2003. gada 31. janvāra likumu bija noteikts uz četrdesmit gadiem, un kurus papildina būtiski atjaunošanas darbi, kas kļuvuši nepieciešami šo atomelektrostaciju nolietojuma dēļ un tāpēc, ka ir pienākums tos saskaņot ar drošības standartiem, ietekmes uz vidi novērtējuma ziņā ir tāds apjoms, kas ir salīdzināms ar minēto atomelektrostaciju sākotnējo nodošanu ekspluatācijā.”

Doel nolēmuma 78. punktā Tiesa noteica pamatprincipu, kas nosaka pienākumu veikt IVN I pielikumā minēto projektu izmaiņu vai paplašināšanas gadījumā. Attiecīgo kritēriju novērtēšanas mērs ir ietekmes uz vidi risks. Ja projekta izmaiņu vai paplašināšanas radītais risks ir salīdzināms ar risku, ko rada pati sākotnējā projekta kategorija, tad uz projektu attiecas IVN direktīvas I pielikuma 24. punkts (52).

Šajā lietā Tiesa atsaucās gan uz pasākumiem, kuru rezultātā tiek pagarināts elektroenerģijas ražošanas atļauju termiņš, gan uz darbu apjomu. 79. punktā tā atsaucās uz kodolelektrostaciju ekspluatācijas pagarināšanu par ievērojamu laikposmu (10 gadiem) un uz to, ka ir nepieciešami būtiski atjaunošanas darbi (53). Tiesa secināja, ka projekta vidisko risku apjoms ir salīdzināms ar tiem riskiem, kurus radīja minēto kodolelektrostaciju sākotnējā nodošana ekspluatācijā.

Projekta izmaiņu vai paplašinājumu veids vai apjoms spriedumā ir minēti kā neizsmeļoši piemēri kritērijiem, pēc kuriem novērtējams, vai vidiskie riski ir līdzīgi sākotnējā projekta riskiem. Turklāt spriedumā nav norādīts, ka abiem kritērijiem ir jābūt izpildītiem kumulatīvi. Izšķirošais faktors, šķiet, ir tas, ka konkrētā projekta vispārējā analīze liecina, ka pastāv līdzīgi riski kā sākotnējam projektam (konkrētajā lietā — atomelektrostacijām un kodolreaktoriem). No tā izriet, ka projekta izmaiņu/paplašināšanas veids un apjoms, šķiet, nav vienīgie iespējamie kritēriji. Tāpat nešķiet nepieciešams, lai riski izrietētu gan no projekta veida, gan no tā apjoma, ja vien kopumā tie ir līdzīgi sākotnējā projekta riskiem. Šķietami nav izslēgts, ka risks var izrietēt arī tikai no projekta veida vai tikai no tā apjoma (“it īpaši to veida vai apjoma dēļ” (54)).

3.3.1   I pielikums un projekti ar robežvērtībām

Robežvērtības ir noteiktas vairāk nekā pusei I pielikumā minēto projektu kategoriju. Tāpēc attiecībā uz šādu projektu izmaiņām vai paplašinājumiem, kas atbilst šīm robežvērtībām vai pārsniedz tās, jāveic IVN, jo šīs izmaiņas vai paplašinājumi rada risku, kas ir līdzīgs sākotnējās projekta kategorijas riskam (55).

Tomēr jāatzīmē, ka saskaņā ar iedibināto judikatūru attiecībā uz tādiem darbiem, ar ko maina esošu projektu elementus, kuru robežvērtības ir noteiktas I pielikumā, ir rūpīgi jānovērtē, kādos apstākļos šīs robežvērtības ir ievērotas. Lietā C-2/07 Abraham u. c. Tiesa lēma: “(..) darbi, kas izmaina lidostu, kam pamata skrejceļš ir 2100 m vai vairāk, tātad ir darbi, kas ne tikai pagarinātu skrejceļu, bet arī darbi (56)
  , kas attiektos uz šīs lidostas ēkām, instalācijām un aprīkojumiem, jo šos darbus tieši pēc to rakstura, svarīguma un pazīmēm varētu uzskatīt par darbiem, kas izmaina pašu lidostu. Tieši tāpat tas attiecas arī uz darbiem, kuru mērķis ir nozīmīgi palielināt lidostas aktivitātes un gaisa pārvadājumus.” (36. punkts) (57).

3.3.2   I pielikums un projekti bez robežvērtībām

Tāpat kā I pielikumā minēto projektu ar robežvērtībām gadījumā, arī I pielikumā minēto projektu bez robežvērtībām izmaiņas vai paplašinājumi, kas it īpaši to veida vai apjoma dēļ rada riskus, kuri ietekmes uz vidi ziņā ir līdzīgi paša projekta radītajiem riskiem, būtu jāuzskata par tādiem, uz ko attiecas I pielikuma 24. punkts. Šādiem projektiem pēc būtības ir būtiskas ietekmes uz vidi risks IVN direktīvas 2. panta 1. punkta nozīmē, tāpēc tiem būtu jāveic ietekmes uz vidi novērtējums atbilstoši minētās direktīvas 4. panta 1. punktam (58).

IVN direktīvā nav norādīta procedūra riska līmeņa noteikšanai attiecībā uz projekta ietekmi uz vidi, tāpēc attiecīgais projekts ir jāizanalizē attīstītājiem un kompetentajām iestādēm. Attīstītājiem un par ietekmes uz vidi novērtēšanu atbildīgajām kompetentajām iestādēm ir svarīgi noteikt, kad projekta izmaiņām vai paplašināšanai ir vajadzīgs ietekmes uz vidi novērtējums. Norādījumi IVN praktiķiem par dažādām pieejām, ko var izmantot, lai noteiktu būtiskas ietekmes uz vidi risku, ir atrodami norādēs par darbības jomas noteikšanu (59) un par IVN ziņojuma sagatavošanu (60).

Tomēr, kā minēts 2.2.2. iedaļā, dalībvalstīm visos gadījumos ir jānodrošina, ka tās īsteno IVN direktīvu tā, lai pilnībā atbilstu tās noteiktajām prasībām, ņemot vērā tās pamatmērķi, proti, kā tas izriet no tās 2. panta 1. punkta, nodrošināt, ka, pirms tiek dota attīstības piekrišana, uz tiem projektiem, kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi inter alia to rakstura, apjoma vai atrašanās vietas dēļ, attiektos prasība par attīstības piekrišanu un novērtējumu attiecībā uz to ietekmi (61).

I pielikumā ir uzskaitīti 16 projektu veidi bez noteiktas robežvērtības, un tos var iedalīt trīs grupās — ar kodolenerģiju saistīti projekti (I pielikuma 2. punkta b) apakšpunkts un I pielikuma 3. punkts), rūpnieciskās iekārtas (I pielikuma 4. punkts, I pielikuma 6. punkts, I pielikuma 9. punkts, I pielikuma 18. punkta a) apakšpunkts un I pielikuma 22. punkts) un lineāri projekti, piemēram, tālsatiksmes dzelzceļa līniju, automaģistrāļu un ātrgaitas šoseju būvniecība (I pielikuma 7. punkta a) apakšpunkts (tālsatiksmes dzelzceļa satiksme (62)) un I pielikuma 7. punkta b) apakšpunkts).

Tiesa lietas C-411/17 sprieduma rezolutīvās daļas 1. sadaļā secināja, ka elektroenerģijas rūpnieciskas ražošanas atsākšana apturētā atomelektrostacijā gandrīz pēc desmit gadiem, tādējādi par desmit gadiem pagarinot valsts likumdevēja sākotnēji noteikto tās darbības pārtraukšanas un ražošanas pārtraukšanas termiņu, un likumdevēja sākotnēji noteiktā darbojošās atomelektrostacijas darbības un elektroenerģijas rūpnieciskas ražošanas pārtraukšanas termiņa atlikšana arī uz desmit gadiem — pasākumi, kas ietver attiecīgo atomelektrostaciju liela mēroga modernizācijas darbus (63), kuri var ietekmēt teritoriju fizisko izskatu, — IVN direktīvas nozīmē ir “projekts”, un pirms minēto pasākumu pieņemšanas ietekmes uz vidi novērtējums attiecībā uz šo projektu principā ir jāveic.

Pēc analoģijas novērtējums jāveic par tādām I pielikumā minēto projektu izmaiņām vai paplašinājumiem bez noteiktas robežvērtības, kas it īpaši to veida vai apjoma dēļ rada riskus, kuri ietekmes uz vidi ziņā ir līdzīgi paša sākotnējā projekta radītajiem riskiem.

3.4   IVN direktīvas II pielikums un II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkta projektu kategorija

| II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkts: jebkādas izmaiņas vai papildinājumi projektos, kas uzskaitīti I vai šajā pielikumā, kas jau ir apstiprināti, paveikti vai ir veikšanas procesā un kam var būt būtiska negatīva ietekme uz vidi (projekta izmaiņas vai paplašinājums, kas nav ietverts I pielikumā). |
| --- |

II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkts: jebkādas izmaiņas vai papildinājumi projektos, kas uzskaitīti I vai šajā pielikumā, kas jau ir apstiprināti, paveikti vai ir veikšanas procesā un kam var būt būtiska negatīva ietekme uz vidi (projekta izmaiņas vai paplašinājums, kas nav ietverts I pielikumā).

Noteikums attiecas uz visām izmaiņām vai paplašinājumiem, kam var būt būtiska negatīva ietekme uz vidi.

Šīs kategorijas projektu sākotnējā pārbaude jāveic saskaņā ar IVN direktīvas 4. pantā, II.A pielikumā un III pielikumā izklāstītajām detalizētajām prasībām un kritērijiem. 4. panta 3. punktā noteikts, ka, lemjot par to, vai IVN ir nepieciešams, kompetentās iestādes vadās pēc attiecīgajiem kritērijiem, t. i., ņem vērā projektu pazīmes (tostarp visa projekta apjomu un dizainu), projekta atrašanās vietu un iespējamās ietekmes tipu un pazīmes. Minētie kritēriji ir uzskaitīti IVN direktīvas III pielikumā. Kompetentajai iestādei ir jāpieņem lēmums par to, vai uz ierosināto II pielikumā minēto projektu ir attiecināma IVN procedūra, pamatojoties uz attīstītāja sniegto informāciju un saskaņā ar II.A pielikuma detalizētajām prasībām (arī visa projekta fizisko pazīmju raksturojumu). Tāpat iestādei ir arī jāņem vērā jebkādi citi attiecīgi novērtējumi par ietekmi uz vidi, kas veikti saskaņā ar citiem ES tiesību aktiem, nevis IVN direktīvu. Sākotnējās pārbaudes lēmums ir jāpamato, jādara publiski pieejams (4. panta 5. punkts), un tas ir jāpārskata, kā noteikts judikatūrā (64). Visbeidzot, kompetentajai iestādei lēmums par to, vai IVN ir nepieciešams, jāpieņem 4. panta 6. punktā noteiktajā termiņā.

IVN direktīvā nav sniegta “būtiskas negatīvas ietekmes” definīcija. Vispārējā izpratnē jēdziens “būtiska” raksturo to, cik ievērojama vai nozīmīga var būt ietekme. Savukārt “negatīva” nozīmē, ka šī ietekme ir nelabvēlīga vai kaitīga. Šajā sakarā IVN direktīvas III pielikumā uzskaitītie kritēriji ir vispārīgi orientieri, kas var kalpot par atbilstošu satvaru negatīvas ietekmes būtiskuma noteikšanai.

Kā jau norādīts 2.1. iedaļā, nosakot, vai konkrētu I un II pielikumā minēto projektu izmaiņas vai paplašinājumi būtu jānovērtē, kompetentajām iestādēm būtu jāņem vērā IVN direktīvas pamatmērķis, proti, pirms piekrišanas došanas projektiem, kuri var būtiski ietekmēt vidi, piemēram, to rakstura, apjoma vai atrašanās vietas dēļ, veikt iepriekšēju novērtējumu attiecībā uz to ietekmi, kā arī jāņem vērā direktīvas plašā darbības joma un plašais mērķis.

4   IVN DIREKTĪVAS PIEMĒROŠANA IZMAIŅĀM UN PAPLAŠINĀJUMIEM KODOLELEKTROSTACIJĀS

Ievads

IVN direktīvā atomelektrostacijas (65) un citi kodolreaktori, kā arī šādu atomelektrostaciju vai kodolreaktoru izjaukšana vai to ekspluatācijas pārtraukšana ir minēta I pielikuma 2. punkta b) apakšpunktā. Papildu projektu kategorijās I pielikuma 3. punkta a) un b) apakšpunktā ir iekļautas iekārtas kodoldegvielas ražošanai vai bagātināšanai vai kodoldegvielas ar samazinātu radioaktivitāti vai radioaktīvu atkritumu apstrādei, glabāšanai vai noglabāšanai. Ņemot vērā jaunāko Tiesas judikatūru attiecībā uz kodolenerģētikas nozari, šīs iedaļas mērķis ir izpētīt, kad un kā ietekmes uz vidi novērtējuma procedūru piemēro kodolenerģētikas kategorijās ietilpstošo esošo projektu izmaiņām vai paplašinājumiem.

Šajos norādījumos ir ņemtas vērā arī jaunākās norises šajā jomā saistībā ar Espo Konvenciju par ietekmes uz vidi novērtējumu pārrobežu kontekstā, un tās ir izklāstītas IVN direktīvas noteikumu un EST jaunākās judikatūras kontekstā. Konkrētāk, 2020. gada decembrī Espo konvencijas puses pieņēma norādījumus par konvencijas piemērojamību kodolelektrostaciju ekspluatācijas laika pagarināšanai (66). Šādi pagarinājumi var būt uzskatāmi arī par projektu izmaiņām vai paplašinājumiem saskaņā ar IVN direktīvas noteikumiem, tāpēc tie jāaplūko šajā norādījumu dokumentā.

Terminoloģija

Lai gan daži IVN direktīvā un Espo konvencijā izmantotie termini nav identiski, šie jēdzieni ir savstarpēji saistīti un direktīva būtu jāinterpretē, ņemot vērā Espo konvenciju. Piemēram, IVN direktīvā ir sniegta termina “projekts” definīcija, bet 1991. gada Espo konvencijā lietots termins “paredzētā darbība”. IVN direktīvā ir lietots izmaiņu un paplašinājumu jēdziens, un Espo konvencija attiecas gan uz jaunām vai plānotām darbībām, gan uz “lielākām izmaiņām darbībā”. Kā minēts 3.2. iedaļā, IVN direktīvā nav definēts termins “izmaiņas vai paplašinājumi” esošos projektos; līdzīgi arī Espo konvencijā nav definēts, kas ir “lielākas izmaiņas” darbībā. Lai gan terminoloģija atšķiras, pēc būtības pastāv līdzības.

Tāpat, kas attiecas uz terminoloģiju, stacijas ekspluatācijas turpināšanu pēc sākotnēji noteiktā ekspluatācijas laika var apzīmēt ar dažādiem terminiem, piemēram, atkarībā no licencēšanas režīma un tiesiskā regulējuma. Var tikt minēts ekspluatācijas laika pagarinājums, ekspluatācijas turpināšana vai ilgtermiņa ekspluatācija (67) utt.

Norādījumos par Espo konvenciju termins “kodolelektrostaciju ekspluatācijas laika pagarinājums” lietots pragmatiski, pamatojoties uz pušu vienotu izpratni par šo terminu, un ir aprakstītas šajā jomā visbiežāk sastopamās situācijas. Šajos [Komisijas] norādījumos minēts arī termins “ilgtermiņa ekspluatācija”, kuru parasti lieto Eiropas Komisija un EST (kā arī citi starptautiskie forumi, piemēram, Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra (SAEA)).

IVN direktīva un Euratom tiesību akti

IVN direktīvas pamatā ir Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD). EST jaunākajā judikatūrā ir norādījusi: “Euratom līgumam un LESD ir vienāds juridiskais spēks, kā par to liecina Euratom līguma 106.a panta 3. punkts, saskaņā ar kuru Līguma par Eiropas Savienību un LESD normās nav paredzētas atkāpes no Euratom līguma normām. (..) Tā kā Euratom līgums ir nozares līgums, kura mērķis ir kodolenerģētikas attīstība, savukārt LESD ir daudz plašāki mērķi un ar to Savienībai ir piešķirta plašāka kompetence daudzās jomās un nozarēs, LESD normas ir piemērojamas kodolenerģētikas nozarē, ja Euratom līgumā nav specifisku noteikumu.” (68) Tādējādi Euratom līgums neliedz konkrētajā nozarē piemērot ES tiesību aktu noteikumus vides jomā, un uz atomelektrostacijām un citiem kodolreaktoriem ir attiecināma IVN direktīva (69).

Jebkurā gadījumā Euratom līgumu un IVN direktīvu piemēro paralēli. Euratom līguma 37. pantā ir iekļauti īpaši noteikumi par drošību un aizsardzību pret jonizējošo starojumu, arī ūdens, augsnes vai gaisa telpas radioaktīvu piesārņojumu. IVN direktīvā ir noteikts, ka attiecībā uz projektu, kam var būt būtiska ietekme uz vidi, pienācīgā veidā jānosaka, jāraksturo un jānovērtē projekta tiešā un netiešā būtiskā ietekme uz iedzīvotājiem, cilvēka veselību, biodaudzveidību, zemi, augsni, ūdeni, gaisu, klimatu, materiālajām vērtībām, kultūras mantojumu un ainavu, kā arī mijiedarbība starp minētajiem faktoriem.

Piemērojot IVN direktīvas noteikumus, kompetentajām iestādēm jāņem vērā Euratom līgumā paredzēto procedūru lietderīgā iedarbība, kā arī konkrētās tiesības, kas piešķirtas, un pienākumi, kas uzlikti gan Komisijai, gan dalībvalstīm saskaņā ar Euratom līgumu (70).

4.1   Tādu darbu vai fiziskas iejaukšanās piemēri, kas saistīti ar izmaiņām vai paplašinājumiem kodolelektrostaciju kategorijas projektos

IVN direktīvā nav sīkāk definēts jēdziens “esošu projektu izmaiņas vai paplašināšana” un nav sniegti piemēri. Kā norādīts iepriekšējās iedaļās, saskaņā ar Tiesas judikatūru darbu vai cita veida fiziskas iejaukšanās esība ir priekšnoteikums projekta identificēšanai direktīvas nozīmē. Tā kā nav sīkākas definīcijas, šajos norādījumos sniegti un sagrupēti ilustratīvi piemēri par dažādiem iespējamiem darbiem vai fizisku iejaukšanos kodolelektrostacijās, ietverot aprīkojuma un sistēmu modernizāciju, pārveidošanu vai nomaiņu, kas var notikt stacijā.

Kodolelektrostacijās ir uzstādīts liels skaits ļoti sarežģītu tehnisko sistēmu, tāpēc būtu nepraktiski mēģināt uzskaitīt visus iespējamos pasākumus. Tomēr tādu kodolelektrostacijās veikto darbu vai fiziskas iejaukšanās piemērus, kuru rezultātā tiek pārveidotas vai nomainītas stacijas konstrukcijas, sistēmas un komponenti, var apkopot šādās trīs kategorijās.

| — | Stacijas veiktspējas/ekonomiskuma uzlabošana
  Tā kā kodolelektrostaciju būvniecības un ekspluatācijas mērķis ir ražot elektroenerģiju un gūt peļņu no tās pārdošanas, kodolelektrostaciju licenču ņēmēji ir motivēti uzlabot stacijas veiktspēju, palielinot elektroenerģijas ražošanas jaudu vai samazinot ekspluatācijas izmaksas. Stacijas uzlabojumi, kas cita starpā var samazināt apkopes vajadzības vai manuālas darbības, palīdz samazināt ekspluatācijas izmaksas. Saražotās elektroenerģijas apjoma pieaugumu galvenokārt panāk, palielinot reaktora elektroenerģijas ražošanas jaudu vai samazinot tā dīkstāvi. Saistītie staciju modernizācijas projekti var ietvert turbīnu, ģeneratoru, transformatoru, dzesinātāju atjaunošanu vai nomaiņu; degvielas izstrādes izmaiņas (piemēram, augstāku bagātināšanas pakāpi) nolūkā palielināt aktīvās zonas termisko jaudu vai palielināt laiku, kad degviela atrodas aktīvajā zonā (tādējādi panākot retākas/īsākas pārtrauces, kas saistītas ar degvielas uzpildi); ūdens un ķimikāliju režīma izmaiņas (piemēram, lai samazinātu korozijas produktu veidošanos); atsevišķu negalveno komponenšu sistēmu atjaunošanu nolūkā panākt augstāku kaloriskā cikla efektivitāti; kontroles sistēmu un cilvēka un mašīnas saskarņu modernizāciju (piemēram, galvenajā vadības telpā) nolūkā paaugstināt stacijas uzticamību un pieejamību; utt. Šos pārveidojumus var īstenot jebkurā brīdī stacijas ekspluatācijas laikā. |
| --- | --- |

—

Stacijas veiktspējas/ekonomiskuma uzlabošana

Tā kā kodolelektrostaciju būvniecības un ekspluatācijas mērķis ir ražot elektroenerģiju un gūt peļņu no tās pārdošanas, kodolelektrostaciju licenču ņēmēji ir motivēti uzlabot stacijas veiktspēju, palielinot elektroenerģijas ražošanas jaudu vai samazinot ekspluatācijas izmaksas. Stacijas uzlabojumi, kas cita starpā var samazināt apkopes vajadzības vai manuālas darbības, palīdz samazināt ekspluatācijas izmaksas. Saražotās elektroenerģijas apjoma pieaugumu galvenokārt panāk, palielinot reaktora elektroenerģijas ražošanas jaudu vai samazinot tā dīkstāvi. Saistītie staciju modernizācijas projekti var ietvert turbīnu, ģeneratoru, transformatoru, dzesinātāju atjaunošanu vai nomaiņu; degvielas izstrādes izmaiņas (piemēram, augstāku bagātināšanas pakāpi) nolūkā palielināt aktīvās zonas termisko jaudu vai palielināt laiku, kad degviela atrodas aktīvajā zonā (tādējādi panākot retākas/īsākas pārtrauces, kas saistītas ar degvielas uzpildi); ūdens un ķimikāliju režīma izmaiņas (piemēram, lai samazinātu korozijas produktu veidošanos); atsevišķu negalveno komponenšu sistēmu atjaunošanu nolūkā panākt augstāku kaloriskā cikla efektivitāti; kontroles sistēmu un cilvēka un mašīnas saskarņu modernizāciju (piemēram, galvenajā vadības telpā) nolūkā paaugstināt stacijas uzticamību un pieejamību; utt. Šos pārveidojumus var īstenot jebkurā brīdī stacijas ekspluatācijas laikā.

| — | Stacijas stāvokļa uzturēšana atbilstoši tās tehniskajām specifikācijām / licences prasībām
  Kodolelektrostacijā notiekoši darbi vai fiziska iejaukšanās ar mērķi uzturēt stacijas stāvokli atbilstoši tās tehniskajām specifikācijām vai licences prasībām var būt gan regulāra apkope (piemēram, rezerves daļu uzstādīšana), gan sistēmu, konstrukciju un komponentu vērienīga atjaunošana, gan komponentu nomaiņa, arī tādu būtisku komponentu kā tvaika ģeneratoru, reaktora spiediena tilpnes vāku, kontroles stieņu piedziņas mehānismu vai reaktora iekšējo elementu nomaiņa. Komponentu nomaiņa var būt vajadzīga vai nu nolietojuma, nodiluma vai bojājumu dēļ, vai arī novecošanās dēļ (piemēram, ja novecojušas analogās instrumentu vadīšanas un kontroles sistēmas jāaizstāj ar mūsdienīgām digitālajām sistēmām). Daudzos gadījumos komponentus aizstāj ar līdzīgiem komponentiem, taču dažkārt nomaiņa var uzlabot drošumu vai uzticamību, jo tiek ieviests uzlabots dizains vai modernāka tehnoloģija.
  Šāda veida darbus var būt nepieciešams īstenot jebkurā brīdī kodolreaktora ekspluatācijas laikā (71). |
| --- | --- |

—

Stacijas stāvokļa uzturēšana atbilstoši tās tehniskajām specifikācijām / licences prasībām

Kodolelektrostacijā notiekoši darbi vai fiziska iejaukšanās ar mērķi uzturēt stacijas stāvokli atbilstoši tās tehniskajām specifikācijām vai licences prasībām var būt gan regulāra apkope (piemēram, rezerves daļu uzstādīšana), gan sistēmu, konstrukciju un komponentu vērienīga atjaunošana, gan komponentu nomaiņa, arī tādu būtisku komponentu kā tvaika ģeneratoru, reaktora spiediena tilpnes vāku, kontroles stieņu piedziņas mehānismu vai reaktora iekšējo elementu nomaiņa. Komponentu nomaiņa var būt vajadzīga vai nu nolietojuma, nodiluma vai bojājumu dēļ, vai arī novecošanās dēļ (piemēram, ja novecojušas analogās instrumentu vadīšanas un kontroles sistēmas jāaizstāj ar mūsdienīgām digitālajām sistēmām). Daudzos gadījumos komponentus aizstāj ar līdzīgiem komponentiem, taču dažkārt nomaiņa var uzlabot drošumu vai uzticamību, jo tiek ieviests uzlabots dizains vai modernāka tehnoloģija.

Šāda veida darbus var būt nepieciešams īstenot jebkurā brīdī kodolreaktora ekspluatācijas laikā (71).

| — | Drošuma uzlabojumi
  Drošuma uzlabojumi parasti risina problēmas, kas apzinātas kodoldrošuma pastāvīgas uzlabošanas procesā, piemēram, periodiskā drošuma pārbaudē (PDP) vai atgriezeniskā saitē par ekspluatācijas pieredzi. Šādi uzlabojumi var būt nepieciešami jebkurā brīdī stacijas ekspluatācijas laikā.
  Šādu drošuma uzlabojumu raksturīgi piemēri cita starpā ir jaunu iekārtu papildu alternatīva būvniecība, kad tās nepieciešamas kodolelektrostacijas ekspluatācijas turpināšanai; elektroapgāde/ģeneratori; aizsargtelpas ventilācija ar filtrēšanu; sistēmu uzstādīšana nopietnu negadījumu laikā izdalītā ūdeņraža pārvaldībai (piemēram, pasīvo katalītisko konvertoru un/vai H2 degļu uzstādīšana); sistēmu, konstrukciju un komponentu stiprināšana/kvalifikācija augstākai seismiskajai noturībai; dažādi papildu aktīvās zonas dzesēšanas kontūri vai citas drošības sistēmas; alternatīva pēdējā dzesēšanas avota (piemēram, dzesēšanas torņa) uzstādīšana vai papildu dzesēšanas ūdens ieguves līdzekļu (piemēram, urbumu) izveide; primārā kontūra pārspiediena aizsardzības sistēmas; paaugstināta aizsardzība pret plūdiem (piemēram, jauni dambji, drenāžas pārveidošana vai līdzīgi darbi, kuru mērķis ir tikt galā ar augstāku plūdu līmeni); pārveidojumi ūdens ķīmiskā sastāva kontrolē; papildu ugunsdrošības signalizācijas un aizsardzības pasākumi; utt. |
| --- | --- |

—

Drošuma uzlabojumi

Drošuma uzlabojumi parasti risina problēmas, kas apzinātas kodoldrošuma pastāvīgas uzlabošanas procesā, piemēram, periodiskā drošuma pārbaudē (PDP) vai atgriezeniskā saitē par ekspluatācijas pieredzi. Šādi uzlabojumi var būt nepieciešami jebkurā brīdī stacijas ekspluatācijas laikā.

Šādu drošuma uzlabojumu raksturīgi piemēri cita starpā ir jaunu iekārtu papildu alternatīva būvniecība, kad tās nepieciešamas kodolelektrostacijas ekspluatācijas turpināšanai; elektroapgāde/ģeneratori; aizsargtelpas ventilācija ar filtrēšanu; sistēmu uzstādīšana nopietnu negadījumu laikā izdalītā ūdeņraža pārvaldībai (piemēram, pasīvo katalītisko konvertoru un/vai H2 degļu uzstādīšana); sistēmu, konstrukciju un komponentu stiprināšana/kvalifikācija augstākai seismiskajai noturībai; dažādi papildu aktīvās zonas dzesēšanas kontūri vai citas drošības sistēmas; alternatīva pēdējā dzesēšanas avota (piemēram, dzesēšanas torņa) uzstādīšana vai papildu dzesēšanas ūdens ieguves līdzekļu (piemēram, urbumu) izveide; primārā kontūra pārspiediena aizsardzības sistēmas; paaugstināta aizsardzība pret plūdiem (piemēram, jauni dambji, drenāžas pārveidošana vai līdzīgi darbi, kuru mērķis ir tikt galā ar augstāku plūdu līmeni); pārveidojumi ūdens ķīmiskā sastāva kontrolē; papildu ugunsdrošības signalizācijas un aizsardzības pasākumi; utt.

Iepriekš izklāstīto trīs kategoriju darbi vai fiziskā iejaukšanās var notikt atsevišķi vai kopā, un tie būtu jāvērtē katrā gadījumā atsevišķi saskaņā ar IVN direktīvas noteikumiem un EST judikatūru. Atkarībā no pasākumu veida vai apjoma konkrētajā gadījumā, ja šie pasākumi ir kvalificējami kā “projekta” izmaiņas vai paplašinājumi IVN direktīvas nozīmē, tiem var būt nepieciešams vai nu IVN (I pielikuma 24. punkts), vai sākotnējā pārbaude (saskaņā ar II pielikuma 13. punkta a) apakšpunktu); dažos gadījumos tie var nebūt IVN direktīvas darbības jomā. Kompetentajām iestādēm ir jānovērtē, vai darbi ir uzskatāmi par projektu IVN direktīvas nozīmē un kā tie būtu jāvērtē, pamatojoties uz IVN direktīvas principiem.

4.2   Kodolelektrostaciju projektu izmaiņu vai paplašinājumu atļaujas

Uz visām kodolelektrostacijām attiecas atļauju piešķiršanas režīms, un to būvniecība un ekspluatācija ir iespējama tikai tad, ja kompetentā iestāde izdevusi attiecīgu lēmumu. Pieejas kodolelektrostaciju ekspluatācijas atļaušanai dalībvalstīs ir atšķirīgas — šādas ekspluatācijas atļaujas tiek piešķirtas vai nu uz konkrētu laiku, kas atbilst atļaujas termiņam (piemēram, uz 10 gadiem), vai arī uz nenoteiktu laiku.

Kad ir sākta kodolelektrostacijas ekspluatācija, tai attiecīgās kompetentās iestādes vai iestāžu uzraudzībā veic pastāvīgus drošuma novērtējumus, monitoringu (arī vides monitoringu) un inspekcijas visā tās dzīves ciklā. Kompetento iestāžu uzdevums ir arī pārbaudīt, vai kodolelektrostaciju ekspluatācija atbilst attiecīgās atļaujas nosacījumiem un vai operatori veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šo atbilstību un kodoldrošumu (72). Atkarībā no konkrētās valsts procedūras operatoram kompetentās iestādes kontrolē ir dažādos brīžos jāveic papildu novērtējumi un jāizvērtē kodolelektrostacijas darbība, piemēram, saistībā ar periodisko drošuma pārbaudi, tematiskajām pārbaudēm (ārējie apdraudējumi, īpaša atgriezeniskā saite par ekspluatācijas pieredzi) vai ekspluatācijas laika pagarināšanu (73). Šādās pārbaudēs visbiežāk apsver, vai tiks atļauts turpināt stacijas ekspluatāciju bez izmaiņām (vai bez būtiskām izmaiņām); vai ekspluatācijas turpināšanai ir nepieciešama iejaukšanās, piemēram, kodoldrošuma uzlabošanas pasākumi; vai stacija ir pilnībā jāslēdz (piemēram, ja vajadzīgos drošuma uzlabojumus galu galā nevar īstenot vai ja operators uzskata, ka šādu pasākumu īstenošana nav pamatota, ņemot vērā viņa turpmāko darbības stratēģiju).

Pateicoties tam, ka saskaņā ar Kodoldrošuma direktīvu ir izveidots pilnīgs inspekciju un drošuma izvērtējumu satvars un tiek piemērots pastāvīgas uzlabošanas princips, regulāri tiek noteikti drošuma uzlabojumi un tiek laikus plānota to īstenošana. Drošuma uzlabojumi parasti atbilst spēkā esošās kodolelektrostacijas ekspluatācijas atļaujas nosacījumiem un tos izpilda (parasti šādi nosacījumi ir sagrupēti kodolelektrostacijas licencē).

Ja nepieciešamās izmaiņas ir projekts IVN direktīvas nozīmē un tās jau ir novērtētas agrākā IVN, novērtēšana nav jāveic atkārtoti, ja vien apstākļi kopš tā laika nav mainījušies (sk. turpmāk 4.4. iedaļu).

Lai nodrošinātu, ka IVN direktīvas noteikumi ir ievēroti/izpildīti, dalībvalstu iestādēm ir jānovērtē, kādi valsts tiesībās paredzētie akti ir uzskatāmi par attīstības piekrišanu attiecībā uz kodolelektrostacijas ekspluatācijas laika izmaiņām vai pagarināšanu, proti, par lēmumu, kas piešķir operatoram tiesības turpināt projektu (šajā sakarā sk. 2.2.2. iedaļu).

Nosakot, kas ir šāda attīstības piekrišana, nozīme ir nevis nosaukumam (piemēram, “licence” vai “atļauja”), bet gan atļaujas piešķiršanas funkcijai attiecībā uz operatora tiesībām vai pienākumiem. Tādējādi, piemēram, kompetentās iestādes iekšējās procedūras vai apsvērumi, kam neseko atļaujas piešķiršana sākt darbus, nebūtu uzskatāmi par attīstības piekrišanu IVN direktīvas nozīmē.

4.2.1   Īpaši gadījumi –– ekspluatācijas laika pagarināšana (ELP) un ilgtermiņa ekspluatācija (IE)

Šie norādījumi attiecas uz visu veidu izmaiņām un paplašinājumiem. ELP un IE ir īpaši gadījumi. Teorētiski tie abi var notikt bez īpašiem darbiem, bet praksē ES dalībvalstīs ir sagaidāms, ka būs nepieciešams veikt attiecīgus darbus.

Norādījumos par Espo konvencijas piemērojamību kodolelektrostaciju ekspluatācijas laika pagarināšanai tika sniegti noderīgi piemēri un minēti faktori, kas jāņem vērā.

Piemērs — periodiskā drošuma pārbaude

Operatori var izmantot pastāvīgos procesus, lai konstatētu projekta esību un nepieciešamību saņemt attīstības piekrišanu IVN direktīvas nozīmē. Uz ES kodolelektrostacijām attiecas īpašs kodoldrošuma pārbaudes režīms, kas atbilst attiecīgajiem Euratom tiesību aktiem un ko dēvē arī par periodisko drošuma pārbaudi (PDP). Padomes Direktīva 2009/71/Euratom (74) 8.c pantā ir noteikts, ka operators “sistemātiski un regulāri vismaz reizi desmit gados atkārtoti novērtē kodoliekārtas drošību”. PDP mērķis ir “nodrošināt atbilstību aktuālajam projektam, un tajā tiek norādīti turpmāki drošības uzlabojumi, ņemot vērā novecošanas jautājumus, ekspluatācijas pieredzi, jaunākos pētījumu rezultātus un starptautisko standartu attīstību”. Tātad PDP ir padziļināta pārbaude, kurā nosaka un izvērtē, cik lielā mērā drošumu ietekmē novirzes no piemērojamajiem aktuālajiem drošības standartiem un starptautiski atzītas labās prakses, ņemot vērā ekspluatācijas pieredzi, attiecīgu pētījumu rezultātus un jaunākos tehnoloģiskos sasniegumus. Šis process palīdz novērtēt kodolelektrostacijas spēju droši turpināt darbību un vēl vairāk uzlabot drošuma līmeni. Pamatojoties uz operatora veiktās pārbaudes rezultātiem, kompetentā iestāde var, piemēram, atļaut turpināt stacijas ekspluatāciju līdz nākamā periodiskās drošuma pārbaudes cikla (parasti 10 gadu) beigām.

Ir svarīgi atzīmēt, ka PDP, ņemot vērā tās būtību un mērķi, pati par sevi parasti nav lēmums par ekspluatācijas pagarināšanu vai ekspluatācijas režīma maiņu (piemēram, IE). Tomēr dažos gadījumos, pamatojoties uz šīs pārbaudes konstatējumiem, kompetentā iestāde var pieņemt lēmumu, lai īstenotu pārbaudes konstatējumus (piemēram, ja stacijā vajadzīgi drošuma uzlabojumi pirms ekspluatācijas turpināšanas vai vienlaikus ar tās ekspluatācijas turpināšanu). Tāpat dažos gadījumos PDP veic, lai atbalstītu lēmumu pieņemšanas procesu par licences pagarināšanu vai atjaunošanu, vai arī tā ir daļa no vairākposmu lēmumu pieņemšanas procedūras (sk. arī 2.2.2. iedaļu). Tomēr periodiskajai drošuma pārbaudei kā tādai nav nepieciešams IVN.

Ja PDP rezultātā tiek veikti darbi, tiem var būt nepieciešams IVN un attīstības piekrišana, ja tie rada izmaiņas vai paplašināšanu IVN direktīvas I pielikuma 24. punkta nozīmē vai ja tie rada izmaiņas vai paplašināšanu IVN direktīvas II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkta nozīmē un dalībvalstis saskaņā ar IVN direktīvas 2. panta 1. punktu un 4. panta 2. punktu ir noteikušas, ka ir nepieciešams IVN.

4.3   Pamatprincipi kodolelektrostaciju projektu izmaiņu vai paplašinājumu novērtēšanai Doel nolēmuma kontekstā

Kā minēts 3.3. iedaļā, Tiesa secināja, ka IVN direktīva ir jāinterpretē tādējādi, ka atomelektrostacijas darbības atsākšana uz 10 gadiem vai tās darbības pārtraukšanas atlikšana par 10 gadiem (75) (“pasākumi”) — pasākumi, kas ietver tādus attiecīgo spēkstaciju modernizācijas darbus ar aptuveni 700 miljonu EUR izmaksām (76), kuri var ietekmēt teritoriju fizisko izskatu, — ir “projekts” minētās direktīvas nozīmē un principā attiecībā uz šo projektu ir jāveic ietekmes uz vidi novērtējums pirms šo pasākumu pieņemšanas (77). Pie šāda secinājuma Tiesa nonāca, uzskatot, ka Tiesas judikatūras izpratnē šie darbi (78) pēc būtības ir tādi, kas var ietekmēt attiecīgo teritoriju fizisko izskatu, un tāpēc, vērtējot, vai pasākumi ir uzskatāmi par projektu IVN direktīvas nozīmē, pasākumus nevar mākslīgi nodalīt no darbiem, ar kuriem tie ir cieši saistīti. Līdz ar to Tiesa uzskatīja, ka pasākumi un darbi kopā ietilpst vienā un tajā pašā projektā minētās tiesību normas nozīmē (79).

Doel nolēmuma 78. punktā ir noteikts pamatprincips, kas nosaka pienākumu veikt IVN I pielikumā minēto projektu izmaiņu vai paplašināšanas gadījumā. Attiecīgo kritēriju novērtēšanas mērs ir ietekmes uz vidi risks. Ja projekta izmaiņu vai paplašināšanas radītais risks ir salīdzināms ar risku, ko rada pati sākotnējā projekta kategorija, tad uz projektu attiecas IVN direktīvas I pielikuma 24. punkts. Sprieduma formulējums liek saprast, ka projekta izmaiņu vai paplašinājumu veids vai apjoms ir neizsmeļoši piemēri kritērijiem, pēc kuriem novērtējams, vai vidiskie riski ir līdzīgi sākotnējā projekta riskiem, un šiem kritērijiem nav obligāti jāizpildās kumulatīvi.

Līdz ar to no sprieduma var secināt, ka pasākumi, kuru rezultātā tiek par ievērojamu laikposmu pagarināts kodolelektrostaciju atļauju termiņš elektroenerģijas ražošanai un kuri ietver liela mēroga atjaunošanas darbus, kas cieši saistīti ar šiem spēkstaciju modernizācijas/pārveides pasākumiem un var ietekmēt attiecīgo teritoriju fizisko izskatu, ietilpst IVN direktīvas I pielikuma 24. punkta piemērošanas jomā, jo tie rada riskus, kuri ietekmes uz vidi ziņā ir līdzīgi tiem riskiem, kas radās, kad pirmo reizi tika sākta spēkstaciju ekspluatācija. Tas jo īpaši attiecas uz gadījumiem, kad ekspluatācijas laika ilgtermiņa pagarināšanai un atjaunošanas darbiem ir līdzīga nozīme kā lietā C-411/17.

Papildus iepriekš minētajam pamatprincipam Doel nolēmumā apstiprināti citi svarīgi IVN direktīvas principi, kuri ir spēkā arī tad, kad direktīvu piemēro kodolelektrostaciju izmaiņām un paplašinājumiem (sk. iepriekš iedaļas par projekta vispārējās ietekmes novērtējumu un lēmumu pieņemšanu vairākposmu procedūrā).

4.4   Riska noteikšana un nepieciešamība veikt IVN

Lai gan IVN direktīvā nav sniegti kritēriji tādu darbu radītā riska novērtēšanai, kas kvalificējami kā projektu izmaiņas vai paplašinājumi, un nav arī sniegti piemēri par šādiem darbiem, kas kvalificējami kā II pielikumā minēto projektu izmaiņas vai paplašinājumi, tajā ir noteikti kritēriji, pēc kuriem noteikt, vai ir veicams šādu darbu ietekmes uz vidi novērtējums (IVN direktīvas 4. panta 3. punktā minētie atlases kritēriji un direktīvas II.A pielikuma un III pielikuma prasības, kas izklāstītas 3.4. iedaļā). Tāpēc šos atlases kritērijus var izmantot, lai noteiktu iespējamo risku un attiecīgi — nepieciešamību veikt IVN. Ja darbu vai fiziskas iejaukšanās apjoms ir tāds, ka tie nerada līdzīgu vidisko risku kā pats pasākums, bet tie ir uzskatāmi par kodolelektrostacijas izmaiņām vai paplašinājumiem, kas jau ir apstiprināti, paveikti vai ir veikšanas procesā un kam var būt būtiska negatīva ietekme, tad uz tiem attiecas IVN direktīvas II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkts un ir jāveic sākotnējā pārbaude.

Šajā sakarā būtu jāņem vērā arī norādījumi par Espo konvencijas piemērojamību kodolelektrostaciju ekspluatācijas laika pagarināšanai. Saskaņā ar Espo konvenciju viens no parametriem, kas jāapsver, lai attiecībā uz darbības izmaiņu veiktu pārrobežu ietekmes novērtējumu, ir tas, ka tā ir uzskatāma par lielāku izmaiņu darbībā. Tāpēc norādījumos par Espo konvenciju ir sniegts neizsmeļošs tādu ilustratīvu faktoru saraksts (80), kurus kompetentajām iestādēm var būt svarīgi ņemt vērā, nosakot, vai ekspluatācijas laika pagarinājums ir uzskatāms par lielāku izmaiņu. Minētie faktori ir šādi:

| — | lielāks dabas resursu patēriņš salīdzinājumā ar robežvērtībām, kas paredzētas sākotnējā licencē, |
| --- | --- |

—

lielāks dabas resursu patēriņš salīdzinājumā ar robežvērtībām, kas paredzētas sākotnējā licencē,

| — | radīto atkritumu vai izstrādātās degvielas apjoma palielinājums salīdzinājumā robežvērtībām, kas paredzētas sākotnējā licencē, |
| --- | --- |

—

radīto atkritumu vai izstrādātās degvielas apjoma palielinājums salīdzinājumā robežvērtībām, kas paredzētas sākotnējā licencē,

| — | emisiju, tajā skaitā radionuklīdu emisiju, un novadītā dzesēšanas ūdens daudzuma palielinājums salīdzinājumā ar robežvērtībām, kas paredzētas sākotnējā licencē, |
| --- | --- |

—

emisiju, tajā skaitā radionuklīdu emisiju, un novadītā dzesēšanas ūdens daudzuma palielinājums salīdzinājumā ar robežvērtībām, kas paredzētas sākotnējā licencē,

| — | modernizācijas darbu un/vai drošuma uzlabojumu vai pilnveidojumu apjoms, it īpašu tādu, kas prasa būtiskas izmaiņas objekta fiziskajos parametros vai būtiskus uzlabojumus, kuri saistīti ar komponentu nolietošanos un/vai novecošanu, |
| --- | --- |

—

modernizācijas darbu un/vai drošuma uzlabojumu vai pilnveidojumu apjoms, it īpašu tādu, kas prasa būtiskas izmaiņas objekta fiziskajos parametros vai būtiskus uzlabojumus, kuri saistīti ar komponentu nolietošanos un/vai novecošanu,

| — | apkārtējās vides izmaiņas, piemēram, klimata pārmaiņu izraisītās izmaiņas, |
| --- | --- |

—

apkārtējās vides izmaiņas, piemēram, klimata pārmaiņu izraisītās izmaiņas,

| — | pielāgošanās klimata pārmaiņām un klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumi. |
| --- | --- |

—

pielāgošanās klimata pārmaiņām un klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumi.

Vēl viens svarīgs faktors, kas jāņem vērā, ir tas, vai konkrētais ekspluatācijas laika pagarinājums, ņemot vērā tā īpašās iezīmes, varētu radīt būtisku negatīvu pārrobežu ietekmi uz vidi (81).

Vēl viens atlases kritērijs, kas jāapsver, nosakot iespējamo risku un nepieciešamību veikt IVN, ir darbu vai fiziskās iejaukšanās iespējamā ietekme uz vides faktoriem. Saskaņā ar IVN direktīvas 3. pantu, veicot projekta sākotnējo pārbaudi vai IVN, ir jāņem vērā dažādi vides faktori (82). Dažādi vides faktori var tikt ietekmēti atšķirīgā apmērā un ilgumā atkarībā no kodolelektrostacijas iespējamajām izmaiņām vai paplašinājumiem, kas nepieciešami tās ekspluatācijai (šajā sakarā skatīt 4.1. iedaļā aprakstītās darbu kategorijas).

Kodolelektrostaciju drošuma uzlabojumi un darbi stacijas stāvokļa uzturēšanai atbilstoši tās tehniskajām specifikācijām / licences prasībām vairumā gadījumu ir paredzēti kopumā pozitīvai ietekmei uz vidi, jo tie tiek īstenoti, lai samazinātu negadījumu risku, samazinātu normālas ekspluatācijas laikā radītās emisijas vai samazinātu radioaktīvu atkritumu rašanos. Lielākā daļa no šiem uzlabojumiem tiek veikti, lai samazinātu radioloģiskās vai citas emisijas vidē normālas ekspluatācijas vai negadījumu laikā vai abās minētajās situācijās un/vai ilgtermiņā samazinātu darba ņēmēju darbavietā uzņemtās dozas (83).

Tomēr uzlabojumiem var būt arī negatīva ietekme uz vidi normālas stacijas ekspluatācijas laikā, piemēram, tie var palielināt tādu resursu patēriņu kā ūdens vai enerģija vai palielināt parastās emisijas, piemēram, no ārkārtas situācijām paredzētu papildu rezerves dīzeļģeneratoru izmēģināšanas vai neregulāras darbības. Citi drošuma uzlabojumi varētu arī ietekmēt vidi noteiktos apstākļos, piemēram, uzlabojums, kura mērķis ir uzlabot aizsardzību pret plūdiem (piemēram, jauni dambji, drenāžas pārveidošana vai līdzīgi darbi), plūdu laikā varētu potenciāli izmainīt ūdensteču dabisko plūdumu, un tas savukārt varētu ietekmēt plūdu līmeni lejtecē, kur ūdenstece var plūst cauri apdzīvotām teritorijām vai to tuvumā, vai ietekmēt īpašas nozīmes teritorijas. Turklāt nevar izslēgt, ka daži drošuma uzlabojumi var negatīvi ietekmēt vidi būvniecības vai uzstādīšanas posmā (piemēram, troksnis, traucējumi, uz laiku palielināta radioloģisko un/vai parasto atkritumu rašanās, rūpnieciskās/radioloģiskās emisijas, tādu resursu kā būvmateriālu, ūdens, enerģijas izmantošana).

Izmaiņas ūdens ķīmiskā sastāva kontrolē (84) kodolreaktoros ir svarīgas vismaz šādos sešos aspektos: materiāla integritāte, stacijas radiācijas līmenis, nogulšņu uzkrāšanās, degvielas efektivitāte, ietekme uz vidi un drošums. Šādas izmaiņas var nest uzlabojumus, piemēram, drošuma vai komponentu novecošanās un degradācijas ziņā, vai ļaut labāk kontrolēt vai samazināt korozijas ātrumu (kas var arī uzlabot situāciju saistībā ar darba ņēmēju uzņemtajām starojuma dozām un vienkāršot apkopi). Tomēr viena uz ķīmiju balstīta parametra maiņa, ko veic drošuma uzlabošanas nolūkā, var palielināt kādu citu apdraudējumu vai risku, tāpēc ir rūpīgi jānodrošina līdzsvars. Līdz ar to, lai gan tiek veikti drošuma uzlabojumi, lai kopumā radītu pozitīvu ietekmi uz vidi, ir iespējama arī negatīva ietekme uz vidi.

Darbi vai fiziska iejaukšanās, kas saistīta ar energobloku veiktspējas uzlabošanu, potenciāli var radīt būtisku stacijas ietekmi uz vidi biežāk nekā drošuma uzlabojumi — tas attiecas gan uz radioloģisku ietekmi (piemēram, atšķirīgas aktīvās zonas radioloģiskās inventarizācijas dēļ), gan citu veidu ietekmi (piemēram, novadītā dzesēšanas ūdens plūsmas vai temperatūras palielinājumu).

4.5   Salīdzinošā novērtēšana saistībā ar IVN direktīvas īstenošanu kodolenerģijas jomā

Ar kodoldrošumu saistīta regulāra salīdzinošā novērtēšana tika sākta pirms vairāk nekā 20 gadiem, un tā sekmīgi palīdzēja saskaņot drošuma principu praktisko īstenošanu. Tās nozīmīgā loma augsta līmeņa drošuma garantēšanā un saskaņošanā ES līmenī tika apstiprināta ar Kodoldrošuma direktīvu (85), jo īpaši ar tajā iekļauto noteikumu par tematisko salīdzinošo novērtēšanu.

Šo norādījumu un IVN direktīvas īstenošanu varētu veicināt, brīvprātīgi uzsākot šādu salīdzinošo novērtēšanu dalībvalstīs attiecībā uz kodolelektrostaciju izmaiņām un paplašinājumiem. Pēc salīdzinošās novērtēšanas varētu izstrādāt kopēju metodiku ES līmenī, un tā varētu atvieglot praktisko īstenošanu konkrētos gadījumos. Piemēram, plānojot kodolelektrostaciju izmaiņas vai paplašinājumus, ņemot vērā 4.2. iedaļu, salīdzinošā novērtēšana varētu būt lietderīga, lai novērtētu, vai radioloģiskās noplūdes normālas ekspluatācijas laikā vai negadījumu laikā ir mainījušās un kādā mērā tas nozīmē, ka ir nepieciešams pārskatīt esošo IVN (ja šāds IVN ir veikts). Šāda salīdzinošā novērtēšana var arī palīdzēt izvērtēt, vai projektu izmaiņas un paplašinājumi radītu papildu riskus, ka tiek ietekmētas kaimiņos esošās dalībvalstis, un noteikt, kuras dalībvalstis.

5   GALVENO PUNKTU KOPSAVILKUMS

| — | Ja celtniecības darbi vai iejaukšanās, kas ietver Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvas I vai II pielikumā minēto sākotnējo projektu fizisko parametru izmaiņas, atbilst tās I pielikuma 24. punkta vai II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkta prasībām, tie ir uzskatāmi par “projektiem” IVN direktīvas nozīmē un tiem ir jāveic vai nu sākotnējā pārbaude, vai IVN. |
| --- | --- |

—

Ja celtniecības darbi vai iejaukšanās, kas ietver Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvas I vai II pielikumā minēto sākotnējo projektu fizisko parametru izmaiņas, atbilst tās I pielikuma 24. punkta vai II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkta prasībām, tie ir uzskatāmi par “projektiem” IVN direktīvas nozīmē un tiem ir jāveic vai nu sākotnējā pārbaude, vai IVN.

| — | Uz tiem projektiem, kuri var radīt būtisku ietekmi uz vidi, attiecina prasību saņemt attīstības piekrišanu. |
| --- | --- |

—

Uz tiem projektiem, kuri var radīt būtisku ietekmi uz vidi, attiecina prasību saņemt attīstības piekrišanu.

| — | Ja tiek veiktas projektu izmaiņas vai paplašināšana Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvas I pielikuma 24. punkta nozīmē, no tā sākotnēji izriet, ka pastāv riski, kuri ietekmes uz vidi ziņā ir līdzīgi sākotnējā projekta radītajiem riskiem. Šajā sakarā galvenie kritēriji, kas kompetentajām iestādēm būtu jāizmanto, ir sākotnējo projektu atļauju termiņa pagarināšana par ievērojamiem laikposmiem, kā arī to darbu nozīmīgums, kas cieši saistīti ar projektu izmaiņu vai paplašinājumu apjomu. |
| --- | --- |

—

Ja tiek veiktas projektu izmaiņas vai paplašināšana Ietekmes uz vidi novērtējuma direktīvas I pielikuma 24. punkta nozīmē, no tā sākotnēji izriet, ka pastāv riski, kuri ietekmes uz vidi ziņā ir līdzīgi sākotnējā projekta radītajiem riskiem. Šajā sakarā galvenie kritēriji, kas kompetentajām iestādēm būtu jāizmanto, ir sākotnējo projektu atļauju termiņa pagarināšana par ievērojamiem laikposmiem, kā arī to darbu nozīmīgums, kas cieši saistīti ar projektu izmaiņu vai paplašinājumu apjomu.

---

(1)  OV L 26, 28.1.2012., 1. lpp.

(2)  OV L 124, 25.4.2014., 1. lpp.

(3)  Lieta C-411/17 Inter-Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen, ECLI:EU:C:2019:622.

(4)  https://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/EIA_rulings_web.pdfhttps://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/EIA_rulings_web.pdf (Šis dokuments neatspoguļo Komisijas oficiālo nostāju, nav saistošs Komisijai un netiek apstiprināts ar šo norādījumu dokumentu).

(5)  OV C 104, 24.4.1992. , 7. lpp.

(6)  OV L 124, 17.5.2005. , 4. lpp.

(7)  Šajā saistībā sk. ģenerāladvokātes Julianas Kokotes secinājumus lietā C-411/17, 105. punktu (“Tā kā IVN direktīvai lielā mērā ir jāīsteno konvencijas, tomēr ir vēlams to interpretēt saskaņā ar konvencijām. Savienībai sava kompetence ir jāīsteno, ievērojot starptautiskās tiesības; no tā izriet, ka Savienības sekundārie tiesību akti principā ir jāinterpretē, ievērojot tās starptautiskās saistības.”).

(8)  Dažādiem tiesību aktiem var būt atšķirīgi mērķi, kas savukārt varētu ietekmēt tajos ietverto projektu klasifikāciju un definīciju piemērošanas jomu un nozīmi. Tādējādi noteikta projektu klasifikācija vienā direktīvā ne vienmēr precīzi nosaka, kā tāds pats projektu veids ir jāinterpretē citas direktīvas kontekstā. Kā norādījusi Tiesa (sk., piemēram, lietu C-227/01 Komisija/Spānija), ES norma ir interpretējama, pamatojoties uz tiesību akta, kurā tā ietverta, vispārējo sistēmu un mērķi.

(9)  https://unece.org/sites/default/files/2021-02/Guidance_on_Conventions%20applicability_to_LTE%20of%20NPPs_As%20endorsed%20and%20edited.pdf.

(10)  Šajā saistībā sk. lietas C-486/04 Komisija/Itālija 45. punktu un lietas C-255/05 Komisija/Itālija 52. punktu.

(11)  Sk. lietu C-435/09 Komisija/Beļģija, 86. un 88. punktu.

(12)  Lietas C-72/95 Kraaijeveld u. c., 50. punkts; C-2/07 Abraham u. c., 37. punkts; C-75/08 Mellor, 50. punkts; C-427/07 Komisija/Īrija, 41. punkts.

(13)  Lieta C-2/07 Abraham u. c., 23. punkts; lieta C-275/09 Brussels Hoofdstedelijk Gewest u. c., 24. punkts; lieta C-121/11 Pro-Brain u. c., 31. punkts.

(14)  Pēc analoģijas ar lietas C-275/09 Brussels Hoofdstedelijk Gewest u. c. 24. punktu; lietas C-121/11 Pro-Brain u. c. 32. punktu.

(15)  Lietas C-287/98 Linster, 52. punkts; C-486/04 Komisija/Itālija, 36. punkts; C-215/06 Komisija/Īrija, 49. punkts; C-329/17 Prenninger u. c., 35. punkts.

(16)  Direktīvā netiek prasīta “piekrišana” papildus minētajai “attīstības piekrišanai”; sk. lietu C-332/04 Komisija/Spānija, 53. punktu.

(17)  Lieta C-290/03 Barker – Crystal Palace, 40.–41. punkts.

(18)  Lieta C-50/09 Komisija/Īrija, 73.–75. punkts: “[2. panta 2. punkts] nozīmē, ka dalībvalstīm atstātā rīcības brīvība attiecas uz procesuālo noteikumu un attiecīgās atļaujas izsniegšanas nosacījumu noteikšanu. Tomēr šo brīvību var izmantot vienīgi direktīvas noteiktajās robežās un tiktāl, ciktāl ar dalībvalstu izdarīto izvēli tiek nodrošināta tajā noteikto mērķu pilnīga ievērošana.”

(19)  Sīkāku informāciju skatiet Komisijas norādījumu dokumenta par IVN direktīvā paredzēto atbrīvojumu piemērošanu 4. iedaļā (EUR-Lex - 52019XC1114(02) - LV - EUR-Lex (europa.eu)).

(20)  Sk. Doel lietu, 103.–114. punktu.

(21)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/75/ES (2010. gada 24. novembris) par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (OV L 334, 17.12.2010. , 17. lpp) 3. panta 7. punkts: ““atļauja” ir rakstisks pilnvarojums, ar kuru tiek dota atļauja ekspluatēt iekārtu vai tās daļu, vai sadedzināšanas iekārtu, atkritumu sadedzināšanas iekārtu vai atkritumu līdzsadedzināšanas iekārtu.”

(22)  Padomes Direktīva 1999/31/EK (1999. gada 26. aprīlis) par atkritumu poligoniem (OV L 182, 16.7.1999. , 1. lpp).

(23)  Atļaujas kvalificēšana par “attīstības piekrišanu” direktīvas 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē nav atkarīga no nosaukuma (piemēram, valstīs tiek izmantoti tādi termini kā “būvatļauja”, “zonējuma atļauja”, “zemes izmantošanas atļauja”, “(integrētā) vides atļauja”, “plānošanas atļauja”, “atrašanās vietas atļauja”), bet gan no tā, vai ir izpildīti direktīvā paredzētie nosacījumi.

(24)  Papildus Rūpniecisko emisiju direktīvai citas atļauju izdošanas procedūras ir aprakstītas, piemēram, atkritumu apsaimniekošanas tiesību aktos — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem vai Padomes Direktīvā 1999/31/EK (1999. gada 26. aprīlis) par atkritumu poligoniem. Licencēšanas sistēmas piemērs ir atrodams, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/30/ES (2013. gada 12. jūnijs) par to darbību drošumu, kas saistītas ar naftas un gāzes nozares darbībām jūrā, un ar kuru groza Direktīvu 2004/35/EK.

(25)  Lieta C-275/09 Brussels Hoofdstedelijk Gewest u. c.

(26)  Šajā iedaļā aprakstītais princips attiecas arī uz jauniem projektiem.

(27)  Lieta C-201/02 Wells, 52.–53. punkts, rezolutīvās daļas 1. sadaļa.

(28)  Lieta C-201/02 Wells; lieta C-508/03 Komisija/Apvienotā Karaliste; lieta C-290/03 Barker.

(29)  Lieta C-201/02 Wells un lieta C-2/07 Abraham u. c.

(30)  Sk. Doel nolēmuma 88. punktu: “88. No minētā izriet, ka, lai gan šo pasākumu īstenošanai sarežģītā un kontrolētā procedūrā ir jāpieņem turpmākie tiesību akti, kuru mērķis ir tostarp nodrošināt, lai tiek ievēroti drošuma un drošības standarti, kurus piemēro šai elektroenerģijas rūpnieciskas ražošanas kodolreaktorā darbībai, un minētajiem pasākumiem, kā izriet no 2015. gada 28. jūnija likuma pamatojuma, it īpaši ir nepieciešama AFCN iepriekšēja apstiprināšana, tomēr šie pasākumi, tiklīdz tos ir pieņēmis valsts likumdevējs, nosaka būtiskās projekta iezīmes un a priori vairs nevar tikt apspriesti vai apšaubīti.”

(31)  Lietā C-50/09 Tiesa secināja: “Lai izpildītu tai ar šo 3. pantu uzlikto pienākumu, kompetentā vides aizsardzības iestāde nevar aprobežoties vienīgi ar projekta tiešās vai netiešās ietekmes uz noteiktiem faktoriem aprakstīšanu, bet tai tie arī pienācīgi ir jānovērtē katrā atsevišķā gadījumā.” (37. punkts). Sk. arī lietu C-508/03 Komisija/Apvienotā Karaliste, 103.–106. punktu.

(32)  Lieta C-2/07 Abraham u. c. — Ljēžas lidosta, 42.–43. punkts; lieta C-142/07 Ecologistas en Acción-CODA, 39. punkts.

(33)  Lieta C-205/08 Umweltanwalt von Kärnten, 51. punkts.

(34)  Lietas C-392/96 Komisija/Īrija, 76. un 82. punkts; C-142/07 Ecologistas en Acción-CODA, 44. punkts; C-205/08 Umweltanwalt von Kärnten, 53. punkts; C-2/07 Abraham u. c. — Ljēžas lidosta, 27. punkts; C-275/09 Brussels Hoofdstedelijk Gewest u. c., 36. punkts; C-244/12 Salzburger Flughafen, 37. punkts.

(35)  Lieta C-2/07 Abraham u. c. — Ljēžas lidosta, 42. punkts.

(36)  Lieta C-227/01 Komisija/Spānija, 53. punkts.

(37)  Lieta C-244/12 Salzburger Flughafen, 37. punkts. Šajā lietā attiecīgie projekti bija saistīti ar lidostas palīgtelpu (glabātavu) būvniecību un automašīnu un lidmašīnu stāvvietu paplašināšanu, kas bija jāskata kopā ar citiem, iepriekš apstiprinātiem projektiem (papildu termināļa izbūvi).

(38)  Sk. Direktīvas 2014/52/ES II.A pielikuma 1. punkta a) apakšpunktu, III pielikuma 1. punkta a) apakšpunktu un IV pielikuma 1. punkta b) apakšpunktu, kā arī 22. apsvērumu (“Lai nodrošinātu vides un cilvēku veselības augsta līmeņa aizsardzību, sākotnējās novērtēšanas procedūrās un ietekmes uz vidi novērtējumā būtu jāņem vērā visa attiecīgā projekta ietekme, tostarp attiecīgā gadījumā tā pazemes un apakšzemes ietekme būvniecības fāzē, darbības fāze un attiecīgā gadījumā nojaukšanas fāze.”).

(39)  Lietas C-287/98 Linster, 52. punkts; C-486/04 Komisija/Itālija, 36. punkts; C-215/06 Komisija/Īrija, 49. punkts.

(40)  Lieta C-215/06 Komisija/Īrija, 51. punkts: “(..) neizbēgami jāsaprot, ka minētās direktīvas 2. panta 1. punkts nozīmē, ka gadījumā, ja pieprasītājs nav pieprasījis un vēlāk ieguvis nepieciešamo atļauju, nepieciešamības gadījumā pirms tam veicot pētījumu par ietekmi uz vidi, viņš nevar uzsākt ar projektu saistītus darbus, jo pretējā gadījumā netiktu ievērotas grozītās Direktīvas 85/337 prasības.”

(41)  Turklāt, ja nav ticis veikts ietekmes uz vidi novērtējums vai sākotnējā pārbaude, tas, vai ir izpildītas tiesībām uz atlīdzību piemērojamās Savienības tiesību prasības, īpaši, vai pastāv tieša cēloņsakarība starp apgalvoto pārkāpumu un ciestajiem zaudējumiem, ir jāpārbauda valstu tiesām (lieta C-420/11 Leth, 48. punkts).

(42)  Lieta C-201/02 Wells, 66.–70. punkts.

(43)  Lieta C-215/06 Komisija/Īrija, 59. punkts: “(..) Tādējādi kompetentajām valsts iestādēm ir pienākums veikt visus nepieciešamos pasākumus dalībvalsts procesuālās autonomijas ietvaros, lai labotu šāda novērtējuma neveikšanu, piemēram, atsaucot vai apturot jau sniegtu atļauju, lai veiktu ietekmes uz vidi novērtējumu.”

(44)  Lietas C-215/06 Komisija/Īrija, 57. punkts; C-416/10 Križan u. c., 87. punkts; C-348/15 Stadt WienerNeustadt, 36. punkts; C-411/17 Inter-Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen, 174. punkts.

(45)  Lietas C-196/16 un C-197/16 Comune di Corridonia, 35.–41. punkts un 43. punkts; C-117/17 Castelbellino, 30. punkts; C-411/17 Inter-Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen, 175. punkts.

(46)  C-215/06 Komisija/Īrija, 57. punkts; C-416/10 Križan u. c., 87. punkts; C-348/15 Stadt WienerNeustadt, 36. punkts.

(47)  Padomes direktīva 85/337/EEK (1985. gada 27. jūnijs) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 5.7.1985., 40. lpp.)

(48)  Padomes Direktīva 97/11/EK (1997. gada 3. marts), ar kuru groza Direktīvu 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 73, 14.3.1997., 5. lpp.)

(49)  Pirms II pielikuma 13. punkta a) apakšpunktā minētās projektu kategorijas iekļaušanas direktīvas tekstā Tiesa lietā C-72/95 Kraaijeveld u. c. lēma, ka direktīva attiecas arī uz projektu izmaiņām. Tiesa konstatēja, ka Direktīvas 85/337/EEK II pielikuma 10. punkta e) apakšpunktā (pirms grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 97/11/EK) minētais jēdziens “kanalizācijas un plūdu novēršanas darbi” būtu jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver ne tikai jauna dambja būvniecību, bet arī esoša dambja pārveidošanu, kas ietver tā pārvietošanu, nostiprināšanu vai paplašināšanu un dambja aizstāšanu, būvējot jaunu dambi tā vietā, neatkarīgi no tā, vai jaunais dambis ir stiprāks vai platāks nekā iepriekšējais, vai arī šādu darbu kombināciju (42. punkts).

(50)  Eiropas Parlamenta un padomes Direktīva 2003/35/EK (2003. gada 26. maijs), ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK (OV L 156, 25.6.2003., 17. lpp.)

(51)  Uz tādām izmaiņām/paplašinājumiem I pielikumā minētajos projektos, kas nesasniedz robežvērtību, bet rada būtisku negatīvu ietekmi uz vidi, attiecas II pielikuma 13. punkta a) apakšpunkts.

(52)  Lieta C-411/17, 79.–80. punkts.

(53)  Par atjaunošanas apjomu liecināja šīm atomelektrostacijām paredzētais ieguldījumu budžets 700 miljonu EUR apmērā (lieta C-411/17, 64. punkts).

(54)  Turpat, 78. punkts.

(55)  Turklāt saskaņā ar I pielikuma 24. punktu IVN ir jāveic “[visām] šajā pielikumā uzskaitīto projektu [izmaiņām] vai [paplašināšanai], ja šīs izmaiņas vai paplašinājums pats atbilst robežvērtībām, ja tādas ir noteiktas šajā pielikumā”.

(56)  Ierosinātais projekts paredzēja pārveidot lidostas infrastruktūru, uzbūvēt kontroles torni, jaunus pievedceļus skrejceļu nobrauktuvēm un stāvvietu zonas, kā arī veikt darbus, lai iekārtotu un paplašinātu pamata skrejceļus, nemainot to garumu.

(57)  Šī pieeja tika apstiprināta arī lietā C-275/09 Brussels Hoofdstedelijk Gewest u. c. un lietā C-244/12 Salzburger Flughafen.

(58)  Pēc analoģijas ar lietas C-411/17 Doel 78. punktu.

(59)  https://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/EIA_guidance_Scoping_final.pdf (šis dokuments neatspoguļo Komisijas oficiālo viedokli, tas nav Komisijai saistošs un netiek apstiprināts ar šo paziņojumu).

(60)  https://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/EIA_guidance_EIA_report_final.pdf (šis dokuments neatspoguļo Komisijas oficiālo viedokli, tas nav Komisijai saistošs un netiek apstiprināts ar šo paziņojumu).

(61)  Lietas C-287/98 Linster, 52. punkts; C-486/04 Komisija/Itālija, 36. punkts; C-215/06 Komisija/Īrija, 49. punkts.

(62)  Šajā kategorijā ietilpst gan tādi projekti, kam ir robežvērtības, gan tādi, kuriem to nav.

(63)  Lieta C-411/17 Doel, 79. punkts.

(64)  Lieta C-570/13, 44. un 50. punkts.

(65)  Šajos norādījumos termins “atomelektrostacijas” ir ekvivalents terminam “kodolelektrostacijas”.

(66)  https://unece.org/sites/default/files/2021-02/Guidance_on_Conventions%20applicability_to_LTE%20of%20NPPs_As%20endorsed%20and%20edited.pdf.

(67)  Kodolelektrostacijas ilgtermiņa ekspluatācija ir tās ekspluatācija, kas ir ilgāka par paredzēto laiku, kuru nosaka licences termiņš, stacijas sākotnējais projekts, attiecīgi standarti vai valsts noteikumi. (SAEA īpašā drošības rokasgrāmata SSG-48 “Ageing Management and development of a Programme for Long Term Operation of Nuclear Power Plants”, SAEA, 2018).

(68)  Sk. 32. punktu 2020. gada 22. septembra spriedumā lietā C-594/18 P Austrija/Komisija (ECLI:EU:C:2020:742).

(69)  Sk. 41. un 43. punktu 2020. gada 22. septembra spriedumā lietā C-594/18 P Austrija/Komisija (ECLI:EU:C:2020:742).

(70)  Sk. cita starpā Euratom līguma 3. nodaļu “Veselības aizsardzība un darba drošība”, kā arī 40.–41. un 43. punktu 2020. gada 22. septembra spriedumā lietā C-594/18 P Austrija/Komisija (ECLI:EU:C:2020:742).

(71)  Šāda iejaukšanās ne vienmēr ir saistīta ar ilgtermiņa ekspluatācijas (IE) procesu, pat ja bez komponentu nomaiņas nebūtu iespējams pagarināt ekspluatācijas laiku (piemēram, lēmums pagarināt kodolelektrostacijas ekspluatācijas laiku pēc tās projektētā 40 gadu darbmūža beigām varētu nebūt iespējams, ja pēc 30 gadu darbības nebūtu nomainīti tvaika ģeneratori).

(72)  Direktīva 2009/71/Euratom (2009. gada 25. jūnijs) (OV L 172, 2.7.2009., 18. lpp.), grozīta ar Direktīvu 2014/87/Euratom (2014. gada 8. jūlijs) (OV L 219, 25.7.2014., 42. lpp.), ar ko izveido Kopienas kodoliekārtu kodoldrošības pamatstruktūru. Pastāvīgas uzlabošanas prasības vispārējais princips ir tāds, ka operators valsts drošības iestāžu uzraudzībā pastāvīgi īsteno visus konstatētos pamatotos drošuma uzlabojumus. Šo pieeju papildina inspekcija, īpaša regulāra drošuma analīze (piemēram, noturības testi, cilvēku iejaukšanās u. c.) vai periodiska drošuma pārbaude, kuru ietvaros tiek padziļināti pārbaudīts drošums konkrētajos gadījumos.

(73)  Parasti kodolelektrostacijas tika sākotnēji projektētas konkrētam ekspluatācijas laikam (piemēram, tā dēvētās “otrās paaudzes” kodolelektrostacijas, kas darbojas šobrīd, ir projektētas 30–40 gadiem, un daudzas no tām tuvojas sākotnēji paredzētā ekspluatācijas laika beigām vai jau ir to pārsniegušas). Šo sākotnējo ekspluatācijas laiku var ietekmēt daudzi faktori (piemēram, pastāvīga apkope un komponentu nomaiņa), un bieži stacijas ekspluatāciju turpina arī pēc šā sākotnēji paredzētā ekspluatācijas laika, pamatojoties uz sistemātisku un visaptverošu apliecinājumu, ka tas ir droši.

(74)  Padomes Direktīva 2009/71/Euratom (2009. gada 25. jūnijs), ar ko izveido Kopienas kodoliekārtu kodoldrošības pamatstruktūru (OV L 172, 2.7.2009., 18. lpp.), grozīta ar Padomes Direktīvu 2014/87/Euratom (2014. gada 8. jūlijs) (OV L 219, 25.7.2014., 42. lpp.).

(75)  Saskaņā ar Beļģijas tiesību aktiem atomelektrostacijas bija jāslēdz 40 gadus pēc to rūpnieciskās izmantošanas sākuma dienas.

(76)  Attiecībā uz iesaistītajām summām jāatgādina, ka Doel lietā bija runa par ieguldījumiem aptuveni 700 miljonu EUR apmērā. Turklāt Tiesa ir uzsvērusi, ka noteicošs ir darbu apjoms vai veids.

(77)  Lieta C-411/17 Inter-Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen, EU:C:2019:622, 94. punkts.

(78)  Turpat, 66. punkts: “(..) atomelektrostaciju Doel 1 un Doel 2 kupolu modernizāciju, izstrādātās degvielas uzglabāšanas rezervuāru atjaunošanu, jaunas sūkņu stacijas izveidošanu un pamatu pielāgošanu, lai šīs atomelektrostacijas tiktu labāk pasargātas no plūdiem; (..) pasākumi ietver ne tikai uzlabojumus attiecībā uz esošām struktūrām, bet arī trīs ēku būvniecību, no kurām divas ir paredzētas ventilācijas sistēmu izvietošanai un trešā — ugunsdrošības sistēmai.”

(79)  Turpat, 71. punkts.

(80)  Norādījumi par Espo konvenciju, II pielikums.

(81)  Norādījumi par Espo konvenciju, C daļa “Lifetime extension as a major activity”.

(82)  Ietekme uz iedzīvotājiem, cilvēka veselību, biodaudzveidību, zemi, augsni, ūdeni, gaisu, klimatu, materiālajām vērtībām, kultūras mantojumu, ainavu, kā arī mijiedarbība starp minētajiem faktoriem.

(83)  Jāņem vērā, ka par kodolelektrostacijā plānotām izmaiņām vai paplašināšanu, kas var palielināt radioloģiskās emisijas, ir jāpaziņo Eiropas Komisijai saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu, kurā noteikts, ka katra dalībvalsts sniedz Komisijai šādus vispārīgus datus par visiem plāniem attiecībā uz radioaktīvo atkritumu apglabāšanu jebkādā formā, lai būtu iespējams noteikt, vai šādu plānu īstenošana varētu radīt ūdens, augsnes vai gaisa telpas radioaktīvu piesārņojumu citā dalībvalstī.

(84)  Ūdens ķīmiskā sastāva kontrole ir ļoti svarīga kodolelektrostacijas drošai ekspluatācijai, un to var izmantot, lai samazinātu ķīmisko vielu, ķīmisko vielu piemaisījumu un korozijas kaitīgo ietekmi uz stacijas konstrukcijām un komponentiem tās pagarinātajā ekspluatācijas laikā.

(85)  Padomes Direktīva 2009/71/Euratom (2009. gada 25. jūnijs), ar ko izveido Kopienas kodoliekārtu kodoldrošības pamatstruktūru (OV L 172, 2.7.2009., 18. lpp.), grozīta ar Direktīvu 2014/87/Euratom (2014. gada 8. jūlijs) (OV L 219, 25.7.2014., 42. lpp.).

---

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/20

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.10247 – CVC / COOPER)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2021/C 486/02)

Komisija 2021. gada 22. oktobrī nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai angļu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32021M10247. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32021M10247. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/21

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.10449 – KIA / ALMAVIVA)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2021/C 486/03)

Komisija 2021. gada 19. novembrī nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai angļu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32021M10449. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32021M10449. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Padome

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/22 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/22

---

Paziņojums to personu ievērībai, kurām piemēro ierobežojošos pasākumus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2012/642/KĀDP, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2021/2125, un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2006, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2021/2124 par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju

(2021/C 486/04)

Šeit sniegtā informācija ir paredzēta to personu ievērībai, kas ir minētas pielikumā Padomes Lēmumam 2012/642/KĀDP (1), kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2021/2125 (2), un I pielikumā Padomes Regulai (EK) Nr. 765/2006 (3), kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2021/2124 (4) par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju.

Eiropas Savienības Padome ir nolēmusi, ka minētās personas būtu jāiekļauj tādu personu sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus, kas paredzēti Lēmumā 2012/642/KĀDP un Regulā (EK) Nr. 765/2006. Pamatojums minēto personu iekļaušanai sarakstā ir norādīts minēto pielikumu attiecīgajos ierakstos.

Attiecīgo personu uzmanība tiek vērsta uz to, ka pastāv iespēja iesniegt pieteikumu attiecīgās(-o) dalībvalsts(-u) kompetentajām iestādēm, kas norādītas Regulas (EK) Nr. 765/2006 II pielikumā minētajās tīmekļa vietnēs, lai iegūtu atļauju izmantot iesaldētos līdzekļus pamatvajadzību nodrošināšanai vai konkrētiem maksājumiem (sk. regulas 3. pantu).

Attiecīgās personas pirms 2021. gada 31. decembra var Padomei iesniegt lūgumu pārskatīt lēmumu par viņu iekļaušanu minētajā sarakstā, lūgumam pievienojot apliecinošus dokumentus un to nosūtot uz šādu adresi:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-pasts: sanctions@consilium.europa.eu

Visi saņemtie komentāri tiks ņemti vērā personu un vienību saraksta regulārajā pārskatīšanā, ko Padome veic, ievērojot Lēmuma 2012/642/KĀDP 8. panta 2. punktu un Regulas (EK) Nr. 765/2006 8.a panta 4. punktu.

---

(1)  OV L 285, 17.10.2012., 1. lpp.

(2)  OV L 430 I, 2.12.2021., 16. lpp.

(3)  OV L 134, 20.5.2006., 1. lpp.

(4)  OV L 430 I, 2.12.2021., 1. lpp.

---

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/23 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/23

---

Paziņojums to datu subjektu ievērībai, kuriem piemēro ierobežojošos pasākumus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2012/642/KĀDP un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju

(2021/C 486/05)

Datu subjektu uzmanība tiek vērsta uz šādu informāciju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2018/1725 (1) 16. pantu.

Šīs apstrādes darbības juridiskais pamats ir Padomes Lēmums 2012/642/KĀDP (2), kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2021/2125 (3), un Padomes Regula (EK) Nr. 765/2006 (4), kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2021/2124 (5).

Šīs apstrādes darbības pārzinis ir Eiropas Savienības Padome, ko pārstāv Padomes Ģenerālsekretariāta RELEX (Ārējās attiecības) ģenerāldirektors, un struktūrvienība, kurai uzticēta apstrādes darbība, ir RELEX.1.C nodaļa, ar kuru var sazināties, izmantojot šādu adresi:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-pasts: sanctions@consilium.europa.eu

Ar PĢS datu aizsardzības speciālistu var sazināties, izmantojot šādu adresi:

Datu aizsardzības speciālists

data.protection@consilium.europa.eu

Apstrādes darbības mērķis ir izveidot un atjaunināt tādu personu sarakstu, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi saskaņā ar Lēmumu 2012/642/KĀDP, kuru īsteno ar Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2021/2124, un Regulu (EK) Nr. 765/2006, kuru īsteno ar Īstenošanas regulu (ES) 2021/2125.

Datu subjekti ir fiziskas personas, kuras atbilst Lēmumā 2012/642/KĀDP un Regulā (EK) Nr. 765/2006 izklāstītajiem kritērijiem iekļaušanai sarakstā.

Savāktajos personas datos ir arī dati, kas vajadzīgi, lai pareizi identificētu attiecīgo personu, pamatojums iekļaušanai sarakstā un jebkādi citi ar to saistītie dati.

Savāktos personas datus vajadzības gadījumā var sniegt arī Eiropas Ārējās darbības dienestam un Komisijai.

Neskarot ierobežojumus, kas noteikti, ievērojot Regulas (ES) 2018/1725 25. pantu, atbilde datu subjektiem par viņu tiesību īstenošanu, piemēram, piekļuves tiesībām, kā arī tiesībām veikt labojumus vai izteikt iebildumus, tiks sniegta saskaņā ar Regulu (ES) 2018/1725.

Personas datus glabās piecus gadus no brīža, kad datu subjektu svītro no to personu saraksta, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi, vai kad beidzas pasākuma termiņš, vai uz tiesvedības laiku, ja tāda ir sākta.

Neskarot tiesību aizsardzību tiesā, administratīvā vai ārpustiesas kārtā, datu subjekti var iesniegt sūdzību Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam saskaņā ar Regulu (ES) 2018/1725 (edps@edps.europa.eu).

---

(1)  OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.

(2)  OV L 285, 17.10.2012., 1. lpp.

(3)  OV L 430 I, 2.12.2021., 16. lpp.

(4)  OV L 134, 20.5.2006., 1. lpp.

(5)  OV L 430 I, 2.12.2021., 1. lpp.

---

Eiropas Komisija

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/25 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/25

---

Euro maiņas kurss (1)

2021. gada 2. decembris

(2021/C 486/06)

1 euro =

| | Valūta | Maiņas kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | ASV dolārs | 1,1339 |
| JPY | Japānas jena | 127,94 |
| DKK | Dānijas krona | 7,4362 |
| GBP | Lielbritānijas mārciņa | 0,85135 |
| SEK | Zviedrijas krona | 10,2658 |
| CHF | Šveices franks | 1,0414 |
| ISK | Islandes krona | 146,80 |
| NOK | Norvēģijas krona | 10,2962 |
| BGN | Bulgārijas leva | 1,9558 |
| CZK | Čehijas krona | 25,420 |
| HUF | Ungārijas forints | 362,44 |
| PLN | Polijas zlots | 4,5953 |
| RON | Rumānijas leja | 4,9488 |
| TRY | Turcijas lira | 15,2937 |
| AUD | Austrālijas dolārs | 1,5975 |
| CAD | Kanādas dolārs | 1,4526 |
| HKD | Hongkongas dolārs | 8,8375 |
| NZD | Jaunzēlandes dolārs | 1,6662 |
| SGD | Singapūras dolārs | 1,5501 |
| KRW | Dienvidkorejas vona | 1 333,57 |
| ZAR | Dienvidāfrikas rands | 17,9652 |
| CNY | Ķīnas juaņa renminbi | 7,2297 |
| HRK | Horvātijas kuna | 7,5245 |
| IDR | Indonēzijas rūpija | 16 342,16 |
| MYR | Malaizijas ringits | 4,7964 |
| PHP | Filipīnu peso | 57,320 |
| RUB | Krievijas rublis | 83,5138 |
| THB | Taizemes bāts | 38,413 |
| BRL | Brazīlijas reāls | 6,3935 |
| MXN | Meksikas peso | 24,1963 |
| INR | Indijas rūpija | 85,0520 |

Valūta

Maiņas kurss

USD

ASV dolārs

1,1339

JPY

Japānas jena

127,94

DKK

Dānijas krona

7,4362

GBP

Lielbritānijas mārciņa

0,85135

SEK

Zviedrijas krona

10,2658

CHF

Šveices franks

1,0414

ISK

Islandes krona

146,80

NOK

Norvēģijas krona

10,2962

BGN

Bulgārijas leva

1,9558

CZK

Čehijas krona

25,420

HUF

Ungārijas forints

362,44

PLN

Polijas zlots

4,5953

RON

Rumānijas leja

4,9488

TRY

Turcijas lira

15,2937

AUD

Austrālijas dolārs

1,5975

CAD

Kanādas dolārs

1,4526

HKD

Hongkongas dolārs

8,8375

NZD

Jaunzēlandes dolārs

1,6662

SGD

Singapūras dolārs

1,5501

KRW

Dienvidkorejas vona

1 333,57

ZAR

Dienvidāfrikas rands

17,9652

CNY

Ķīnas juaņa renminbi

7,2297

HRK

Horvātijas kuna

7,5245

IDR

Indonēzijas rūpija

16 342,16

MYR

Malaizijas ringits

4,7964

PHP

Filipīnu peso

57,320

RUB

Krievijas rublis

83,5138

THB

Taizemes bāts

38,413

BRL

Brazīlijas reāls

6,3935

MXN

Meksikas peso

24,1963

INR

Indijas rūpija

85,0520

---

(1)  Datu avots: atsauces maiņas kursu publicējusi ECB.

---

DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/26

---

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 6. panta 4. punktā minēto atsauces summu, kuras nepieciešamas, lai šķērsotu ārējās robežas, saraksta atjaunināšana

(2021/C 486/07)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta Regulas (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 6. panta 4. punktā minēto atsauces summu, kuras nepieciešamas, lai šķērsotu ārējās robežas, publicēšana pamatojas uz informāciju, ko dalībvalstis paziņo Komisijai saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 39. pantu.

Papildus publikācijai Oficiālajā Vēstnesī ikmēneša atjauninājums ir pieejams Iekšlietu ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē.

VALSTU IESTĀŽU NOTEIKTĀS ATSAUCES SUMMAS, KAS VAJADZĪGAS, ŠĶĒRSOJOT ĀRĒJĀS ROBEŽAS

SPĀNIJA

OV C 102, 24.3.2021., 8. lpp. publicētās informācijas aizstāšana ar citu informāciju

Saskaņā ar 1. pantu 2007. gada 10. maija rīkojumā PRE/1282/2007 par finanšu līdzekļiem, kas ārzemniekiem jāpierāda, lai varētu ieceļot Spānijā, “pierādāmai summai euro ir jāatbilst 10 % no starpprofesionālā minimuma bruto algas vai tās ekvivalentam ārvalstu valūtā, kas reizināta ar dienu skaitu, kādu ārvalstnieks plāno uzturēties Spānijā, un apgādājamo personu skaitu, kuras ceļo ar to kopā”.

Karaļa 2021. gada 28. septembra Dekrētā Nr. 817/2021, ar ko nosaka minimālo starpprofesionālo algu, kurš publicēts 2021. gada 29. septembra Valsts oficiālajā vēstnesī Nr. 233, ir noteikta minimālā starpprofesiju darba alga, kas ir spēkā no 2021. gada 1. septembra un kas atbilst 32,17 EUR dienā vai 965 EUR mēnesī, atkarībā no tā, vai alga ir noteikta dienās vai mēnešos.

Saskaņā ar 2021. gada 28. septembra Karaļa dekrētu 817/2021 noteiktās minimālās starpnozaru atlīdzības apmēra atjauninājumu ārzemniekiem, kuri plāno ieceļot valsts teritorijā, ir joprojām jāpierāda, ka to rīcībā ir minimālā summa 96,50 EUR dienā uz vienu personu, kas plāno uzturēties Spānijā, un vismaz 868,50 EUR vai juridiski pielīdzināma summa ārvalstu valūtā, ja to pieprasa amatpersonas, kuras ir atbildīgas par ieceļošanas kontroli Spānijas teritorijā, un saskaņā ar minētājā rīkojumā paredzētajiem nosacījumiem.

Iepriekšējo publikāciju saraksts

OV C 247, 13.10.2006., 19. lpp.

OV C 77, 5.4.2007., 11. lpp.

OV C 153, 6.7.2007., 22. lpp.

OV C 164, 18.7.2007., 45. lpp.

OV C 182, 4.8. 2007., 18. lpp.

OV C 57, 1.3.2008., 38. lpp.

OV C 134, 31.5.2008., 19. lpp.

OV C 331, 31.12.2008., 13. lpp.

OV C 33, 10.2.2009., 1. lpp.

OV C 36, 13.2.2009., 100. lpp.

OV C 37, 14.2.2009., 8. lpp.

OV C 98, 29.4.2009., 11. lpp.

OV C 35, 12.2.2010., 7. lpp.

OV C 304, 10.11.2010., 5. lpp.

OV C 24, 26.1.2011., 6. lpp.

OV C 157, 27.5.2011., 8. lpp.

OV C 203, 9.7.2011., 16. lpp.

OV C 11, 13.1.2012., 13. lpp.

OV C 72, 10.3.2012., 44. lpp.

OV C 199, 7.7.2012., 8. lpp.

OV C 298, 4.10.2012., 3. lpp.

OV C 56, 26.2.2013., 13. lpp.

OV C 98, 5.4.2013., 3. lpp.

OV C 269, 18.9.2013., 2. lpp.

OV C 57, 28.2.2014., 2. lpp.

OV C 152, 20.5.2014., 25. lpp.

OV C 224, 15.7.2014., 31. lpp.

OV C 434, 4.12.2014., 3. lpp.

OV C 447, 13.12.2014., 32. lpp.

OV C 38, 4.2.2015., 20. lpp.

OV C 96, 11.3.2016., 7. lpp.

OV C 146, 26.4.2016., 12. lpp.

OV C 248, 8.7.2016., 12. lpp.

OV C 111, 8.4.2017., 11. lpp.

OV C 21, 20.1.2018., 3. lpp.

OV C 93, 12.3.2018., 4. lpp.

OV C 153, 2.5.2018., 8. lpp.

OV C 186, 31.5.2018., 10. lpp.

OV C 264, 26.7.2018., 6. lpp.

OV C 366, 10.10.2018., 12. lpp.

OV C 459, 20.12.2018., 38. lpp.

OV C 140, 16.4.2019., 7. lpp.

OV C 178, 28.5.2020., 3. lpp.

OV C 102, 24.3.2021., 8. lpp.

---

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/28

---

Komisijas informatīvais paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā

Sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību atcelšana regulārajiem gaisa pārvadājumiem

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2021/C 486/08)

| Dalībvalsts | Itālija |
| --- | --- |
| Attiecīgie maršruti | Comiso–Roma Fiumicino un pretējā virzienā

  Comiso–Milano Linate un pretējā virzienā
  (sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību piemērošana maršrutos Comiso–Milano Malpensa un pretējā virzienā, kā arī Comiso–Bergamo Orio al Serio un pretējā virzienā ir beigusies) |
| Sākotnējais datums, kad stājās spēkā sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības | OV C 69, 3.3.2020.

  OV C 204, 18.6.2020. |
| Atcelšanas datums | 2021. gada 18. oktobris |
| Adrese, kurā var saņemt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību tekstu un visu attiecīgo informāciju un/vai dokumentus | Ministry of Sustainable Infrastructures and Mobility
  Department of Sustainable Mobility





  Directorate-General for Airports, Air Transport and Satellite Services |
| Via Giuseppe Caraci, 36 |
| 00157 Roma |
| ITALIA |

Dalībvalsts

Itālija

Attiecīgie maršruti

Comiso–Roma Fiumicino un pretējā virzienā

Comiso–Milano Linate un pretējā virzienā

(sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību piemērošana maršrutos Comiso–Milano Malpensa un pretējā virzienā, kā arī Comiso–Bergamo Orio al Serio un pretējā virzienā ir beigusies)

Sākotnējais datums, kad stājās spēkā sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības

OV C 69, 3.3.2020.

OV C 204, 18.6.2020.

Atcelšanas datums

2021. gada 18. oktobris

Adrese, kurā var saņemt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību tekstu un visu attiecīgo informāciju un/vai dokumentus

Ministry of Sustainable Infrastructures and Mobility

Department of Sustainable Mobility

Directorate-General for Airports, Air Transport and Satellite Services

Via Giuseppe Caraci, 36

00157 Roma

ITALIA

Tel. +39 0644127190

E-pasts: dg.ta@pec.mit.gov.it

Vietne: http://www.mit.gov.it

---

V Atzinumi

CITI TIESĪBU AKTI

Eiropas Komisija

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/29 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/29

---

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2021/C 486/09)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU, AR KO GROZA VIENOTO DOKUMENTU

“Murfatlar”

PDO-RO-A0030-AM01

Paziņojuma datums: 2021. gada 14. septembrī.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1.   Jaunu vīna vīnogu šķirņu kā galveno ražošanas šķirņu ieviešana

Specifikācija ir grozīta, lai iekļautu šādas vīna vīnogu šķirnes: “Traminer roz” baltvīniem un “Mamaia” sarkanvīniem.

Pateicoties ar ACVN “Murfatlar” apzīmētā produkta apgabala augsnes un klimatiskajiem apstākļiem, kurus nosaka augsnes kvalitāte un bagātīgais saules starojums, šķirnes “Traminer roz” vīnogas uzkrāj lielu daudzumu cukuru, kas uzlabo šai šķirnei raksturīgo aromātu kvalitāti.

Vīns ir sevišķi aromātisks un liek domāt par rožu ziedlapiņu aromātu, tas ir krēmīgs un samtains, ar nedaudz pikantu garšu, kas atgādina dažādas garšvielas. Labi līdzsvarots, ar skaidri izteiktu mineralitāti, un vīna nokrāsa var būt no dzeltenīgi baltas līdz rozā.

Šķirnei “Mamaia”, kas ir jaunāka vīnogu šķirne, kura apstiprināta 1991. gadā SCDVV Murfatlar, raksturīga augsta cukuru satura uzkrāšanās (210–230 g/l), vidējs skābuma līmenis un laba krāsas intensitāte.

Temperatūras / mitruma / saules starojuma un reljefa/augsnes (karbonātu melnzemes uz lesa pagulslāņiem) mijiedarbības ietekmē no šķirnes “Mamaia” var iegūt aromātisku, samtainu, pilnīgu vīnu ar nedaudz pikantu garšu, kas atgādina dažādas garšvielas.

Abu šķirņu ieviešana Murfatlar apgabalā paplašina produktu klāstu, dažādo tādu vīnu produkciju, kas šajā apgabalā iegūti no vietējām vīndarības šķirnēm, kuras ir labi pielāgotas klimatam, un nostiprina Murfatlar apgabala reputāciju.

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas IV iedaļu un vienotā dokumenta 5.2. un 7. punktu.

2.   Izmaiņas ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā, atbilstība administratīvajai organizācijai

Lūdzam ar ACVN “Murfatlar” apzīmēto vīnu iegūšanai noteikto apgabalu papildināt ar Cobadin pašvaldības teritoriju un Viișoara ciematu, kas abi atrodas Konstancas [Constanța] žudecā.

Cobadin pašvaldības teritorija un Viișoara ciemats ziemeļos robežojas ar apdzīvotām vietām Peștera un Ciocârlia, bet dienvidos — ar apdzīvotu vietu Chirnogeni (šīs apdzīvotās vietas pieder pie Murfatlar apgabala).

Cobadin un Viișoara klimatiskie apstākļi: jūras, sāls, saules starojuma un gaismas enerģijas (galvenais organisko vielu sintēzes avots) ietekmē vīnogās un tādējādi arī misā veidojas augsta cukuru koncentrācija, kas ļauj iegūt nedzirkstošus vīnus, kuri ir pilnīgi un bagātīgi, bet vienlaikus arī svaigi, noapaļoti un samtaini, ar daudzveidīgu aromātu un tādām organoleptiskajām īpašībām, kas ir līdzīgas ar ACVN “Murfatlar” apzīmētajiem nedzirkstošajiem vīniem piemītošajām īpašībām.

Vīndārzi atrodas atklātās vietās, galvenokārt nogāzēs, un saņem ļoti daudz saules gaismas, kas ieskauj vīnogas.

Augsnes un klimatiskie apstākļi apdzīvotajās vietās Cobadin un Viișoara ir identiski apstākļiem ar ACVN “Murfatlar” apzīmētā produkta noteiktajā apgabalā, un tie raksturīgi tādu svaigu nedzirkstošu vīnu ražošanai, kuriem piemīt dažādi aromāti un kuri ir augļaini vai ziedaini, pilnmiesīgi un ar aromātiskajām šķirnēm raksturīgām niansēm.

Saistībā ar noteikto ģeogrāfisko apgabalu būtu jāveic labojums attiecībā uz Cuza Vodă ciematu, kas pieder pie Cuza Vodă pašvaldības teritorijas, nevis Castelu pašvaldības teritorijas. Labojums nepieciešams tāpēc, ka pēc reģionālo apgabalu administratīvās reorganizācijas Cuza Vodă ciemats patlaban pieder pie pašvaldības teritorijas, kurai ir tāds pats nosaukums un kura sastāv tikai no šā viena ciemata.

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas III iedaļu un vienotā dokumenta 6. punktu.

3.   Papildu informācija par produkta saikni ar ģeogrāfisko apgabalu

Produkta specifikācija ir papildināta ar informāciju par saikni ar ģeogrāfisko apgabalu. Bija jāpievieno sīkāka informācija par apgabalu, produktu un cēlonisko saikni starp produktu un apgabalu, lai šī informācija būtu izklāstīta pienācīgi.

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas II iedaļu un vienotā dokumenta 8. punktu.

4.   Jauna iegūstamā vīna veida — ledus vīna — ieviešana

Produkta specifikācija ir papildināta ar jaunu vīna veidu — ledus vīnu —, kas tiks ražots ar ACVN “Murfatlar”. Tas ir nedzirkstošs vīns, ko iegūst no tādu šķirņu vīnogām, kurām piemīt izteikts aromātiskais profils un kuras novāc vēlīni, kad tajās ir uzkrājies liels daudzums cukuru, jo apgabala klimatiskie apstākļi (mitrums, pārgatavošanās) labvēlīgi ietekmē cukuru uzkrāšanos vēlīnas ražas novākšanas periodā.

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas V, VI, X un XI iedaļu, bet vienotajā dokumentā izmaiņas nav veiktas.

5.   Ledus vīna analītisko/organoleptisko īpašību norādīšana

Līdztekus šā veida nedzirkstošā vīna iekļaušanai produkta specifikācijā ir norādītas arī tā analītiskās un organoleptiskās īpašības, lai nodrošinātu atbilstību tiesību aktiem attiecībā uz ACVN.

Grozīta produkta specifikācijas XI iedaļa.

6.   Īpašu tehnoloģisko metožu pievienošana attiecībā uz noteiktiem vīniem

Produkta specifikācijā ir iekļauti nosacījumi, kas attiecas uz noteiktām tehnoloģiskām procedūrām (metodēm), kuras izmanto šādu vīnu ražošanai: sārtvīni, no baltajām vīnogām gatavoti oranžie vīni, macerācijas ceļā iegūti baltvīni, baltvīna vinifikācijas ceļā iegūti sarkanvīni un ledus vīns.

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas X iedaļu, bet vienotajā dokumentā izmaiņas nav veiktas.

7.   Dažu tirdzniecības nosacījumu aspektu precizēšana

Lai nodrošinātu atbilstību tiesību aktiem, ir sistematizēti/precizēti konkrēti produkta specifikācijas aspekti attiecībā uz vīna marķēšanas un pudelēs pildīšanas nosacījumiem (vīnogu audzēšanai apgabalā).

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas XII iedaļu, bet vienotajā dokumentā izmaiņas nav veiktas.

8.   Skaidra norāde par ražošanas apstākļiem neatbilstības gadījumā

Produkta specifikācija ir grozīta attiecībā uz tādiem vīna ražošanas nosacījumiem, kas varētu būt neatbilstīgi. Ir skaidri norādītas situācijas, kurās var piešķirt atbilstošu klasifikāciju.

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas XIV iedaļu, bet vienotajā dokumentā izmaiņas nav veiktas.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1.   Nosaukums vai nosaukumi

Murfatlar

2.   Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3.   Vīnkopības produktu kategorijas

| 1. | Vīns |
| --- | --- |

1.

Vīns

4.   Vīna(-u) apraksts

1.   Analītiskās un organoleptiskās īpašības — baltvīni/sārtvīni

ĪSS APRAKSTS

Nedzirkstoši Murfatlar vīni ir pilnmiesīgi un krēmīgi; no aromātiskām un pusaromātiskām baltogu šķirnēm iegūtiem vīniem piemīt izteiktas šķirnēm raksturīgās īpašības, savukārt sarkanvīni satur samtainus tanīnus, kas mazina šķirnēm raksturīgo spīvumu un savelkošo sajūtu.

Patīkami vīni, ar bagātīgu nogatavojušos (dzelteno vai sarkano) augļu aromātu, blīvi un miesīgi, ļoti izteiksmīgi, gandrīz “ekshibicionistiski”, ar labi integrētu skābumu un glicerīna spirta daudzumu, kas vīnam piešķir nedaudz saldenas vēsmas.

Nedzirkstošu baltvīnu krāsa ir no dzeltenzaļganas līdz zeltaini dzeltenai, un to smaržai piemīt eksotisko augļu, citrusaugļu, vīnogulāju ziedu, pļauta siena, jasmīna un baltās robīnijas aromāts. Šo vīnu garša ir svaiga, augļaina un samtaina, un izturēšanas laikā dažu šķirņu aromāts pārtop daudzveidīgā buķetē.

Nedzirkstoši sārtvīni ir rozā krāsā (gaišākā vai intensīvā), ar eksotisko augļu un citrusaugļu aromātiem, ar svaigu un uzmundrinošu garšu, līdzsvaroti, ar augļainu pēcgaršu.

VISPĀRĪGĀS ANALĪTISKĀS ĪPAŠĪBAS

Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %):

15,00

Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %):

11,00

Minimālais kopējais skābums:

3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē)

Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru):

18

Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru):

350

2.   Analītiskās un organoleptiskās īpašības — sarkanvīni

ĪSS APRAKSTS

Nedzirkstoši sarkanvīni ir samtaini, daudzveidīgi, to krāsa ir no rubīnsarkanas līdz spilgti sarkanai. Tajos var noteikt gatavu sarkano augļu, žāvētu plūmju un melno meža ogu aromātus, tiem ir pilnmiesīga garša, tie ir bagātīgi, ar labi integrētu skābumu un tanīniem. Izturēšanas laikā vīni iegūst garšvielu un šokolādes aromāta nianses.

VISPĀRĪGĀS ANALĪTISKĀS ĪPAŠĪBAS

Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %):

15,00

Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %):

11,00

Minimālais kopējais skābums:

3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē)

Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru):

20

Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru):

200

3.   Analītiskās un organoleptiskās īpašības — ledus vīns

ĪSS APRAKSTS

Ledus baltvīns ir dzidrs, ar kristālisku spīdumu, zeltaini dzeltenā krāsā, tam raksturīga svaiga, pārgatavu un sulīgu augļu ar baltu mīkstumu smarža un krēmīga apelsīnu, aprikožu, iecukurotu eksotisko augļu un ananasu garša.

Ledus sārtvīns ir dzidrs, ar spilgtu kristālisku spīdumu, rozā krāsā, tam raksturīga svaiga ogu un pārgatavu ābolu smarža un krēmīga garša.

Ledus sarkanvīns ir dzidrs, ar kristālisku spīdumu, sārti violetā krāsā, tam raksturīga gatavu meža ogu smarža un pilnīga un krēmīga garša.

VISPĀRĪGĀS ANALĪTISKĀS ĪPAŠĪBAS

Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %):

15,00

Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %):

11,00

Minimālais kopējais skābums:

4,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē)

Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru):

20

Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru):

350

5.   Vīndarības metodes

5.1.   Īpašās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

Baltvīnu ražošana no sarkanogu šķirnēm

Tehnoloģiju dažādošana. Baltvīnu iegūšana no sarkanajām vīnogām — rezultāts tiek dēvēts par “blanc de noirs” — ir tehnoloģija, ar ko baltvīnu ražo vinifikācijas procesā no sarkanajām vīnogām, izmantojot sarkano vīnogu šķirņu potenciālu un iegūstot pilnmiesīgus vīnus, kuriem raksturīga izsmalcināta, nedaudz augus atgādinoša, eleganta garša ar ziedu un augļu niansēm. Vīnu skābums izceļ to svaigumu, un minerālais tonis padara tos daudzveidīgākus.

Macerācijas ceļā ražoti nedzirkstoši baltvīni; sārtvīni no baltajām vīnogām.

“Pinot Gris” un “Traminer Roz” vīnogas, kuru mizas ir sārti violetā, sārti violeti pelēkā un pelēcīgi zilā (“Pinot Gris”), kā arī pērļu rozā un pelēcīgi rozā (“Traminer Roz”) nokrāsā, rada kristāliska izskata nedzirkstošus vīnus ar dzeltenīgi baltu, salmu dzeltenu līdz rozā nokrāsu. Atkarībā no vīndara izvēles var tikt iegūti gan nedzirkstoši baltvīni, gan sārtvīni.

Nedzirkstošs oranžais vīns no baltajām vīnogām: pievilcīgās krāsās — no dzelteni oranžas līdz dzintarkrāsai —, ar daudzveidīgu struktūru, svaigu un izteiksmīgu aromātu buķeti, ar valriekstu, medus un medus šūnu akcentiem, daudz bagātāks ar tanīniem nekā nedzirkstoši baltvīni.

Šo vīnu iegūšanas tehnoloģija atšķiras no ierastās nedzirkstošu baltvīnu iegūšanas tehnoloģijas ar to, ka balto vīnogu misa tiek macerēta uz mizām un macerācijas periods ir atkarīgs no tā, cik intensīvu vīna krāsu vīndaris vēlas.

Īpašā vīndarības metode

Ledus vīns

Apgabala augsnes un klimatiskie apstākļi (liels saules starojuma daudzums, temperatūras atšķirība dienā un naktī, vēlīna migla, liels mitrums) izraisa augsta cukuru satura uzkrāšanos vīnogās un pat to pārgatavošanos, un ir optimāli ledus vīna ražošanai. Vīns tiek ražots bez piedevām, no veselīgām vīnogām, kuras nav skārušas slimības vai dižciltīgā puve un kuras atstātas uz vīnogulājiem, lai vairākas dienas pēc kārtas sasaltu, un novāktas novembra/decembra beigās.

Ja klimatisko apstākļu dēļ vīnogas nevar dabiski sasalt uz vīnogulājiem, jo tad tās skars sēnīte, tās var novākt ar rokām redeļu kastēs un turēt zemā temperatūrā saldētavā.

“Chardonnay”, “Pinot Gris”, “Riesling Italian”, “Muscat Ottonel”, “Tămâioasă Românească”, “Traminer Roz” vīnogas un sarkanās “Pinot Noir” vīnogas ar ACVN “Murfatlar” apzīmētā produkta apgabalā ir zināmas ar augstu cukuru satura uzkrāšanos un aromātisko profilu, tāpēc tās var izmantot ledus vīna iegūšanai.

Vīnogu dehidratācijas, sasalšanas un atkušanas rezultātā (dabiski uz vīnogulāja vai mākslīgi saldētavā) tiek zaudēts ūdens un palielinās cukuru koncentrācija. Vīnogām sasalstot un atkūstot, tās iegūst ābolu, aprikožu, mango, citrusaugļu, vīģu, aveņu un ogu aromātu un uzkrāj vairāk salduma, kas saglabājas, ja tās izspiež sasalušas.

5.2.   Maksimālais ražas iznākums

1.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Sauvignon”, “Riesling italian”, “Riesling de Rhin”, “Fetească regală”, “Fetească albă”

15 000 kilogramu vīnogu no hektāra

2.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Tămâioasă românească”, “Crâmpoșie”, “Columna”, “Traminer roz”

15 000 kilogramu vīnogu no hektāra

3.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Muscat Ottonel”, “Pinoit noir”, “Syrah”, “Burgund mare”

14 300 kilogramu vīnogu no hektāra

4.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Chardonnay”, “Pinot gris”

13 600 kilogramu vīnogu no hektāra

5.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Cabernet Sauvignon”

12 900 kilogramu vīnogu no hektāra

6.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Mamaia”

12 000 kilogramu vīnogu no hektāra

7.   Ledus vīns

6 000 kilogramu vīnogu no hektāra

8.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Sauvignon”, “Riesling Italian”, “Riesling de Rhin”, “Fetească regală”, “Fetească albă”

105 hektolitri no hektāra

9.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Tămâioasă românească”, “Crâmpoșie”, “Columna”, “Traminer roz”

105 hektolitri no hektāra

10.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Merlot”, “Fetească neagră”

105 hektolitri no hektāra

11.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Muscat Ottonel”, “Pinot noir”, “Syrah”, “Burgund mare”

100 hektolitru no hektāra

12.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Chardonnay”, “Pinot gris”

95 hektolitri no hektāra

13.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Cabernet Sauvignon”

90 hektolitru no hektāra

14.   Pilngatavībā ražas novākšanas laikā — “Mamaia”

84 hektolitri no hektāra

15.   Ledus vīns

18 hektolitru no hektāra

6.   Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Murfatlar” apzīmēto vīnu vīnogu audzēšanas, vīnu apstrādes un pildīšanas pudelēs noteiktais apgabals sastāv no šādām apdzīvotām vietām Konstancas žudecā:

kontrolēts cilmes vietas nosaukums “Murfatlar”:

| — | Murfatlar pilsēta — ciemati Murfatlar un Siminoc, |
| --- | --- |

—

Murfatlar pilsēta — ciemati Murfatlar un Siminoc,

| — | Valu lui Traian pašvaldības teritorija — Valu lui Traian ciemats, |
| --- | --- |

—

Valu lui Traian pašvaldības teritorija — Valu lui Traian ciemats,

| — | Poarta Albă pašvaldības teritorija — ciemati Poarta Albă un Nazarcea, |
| --- | --- |

—

Poarta Albă pašvaldības teritorija — ciemati Poarta Albă un Nazarcea,

| — | Ovidiu pilsēta — Ovidiu pašvaldības teritorija, Poiana ciemats, |
| --- | --- |

—

Ovidiu pilsēta — Ovidiu pašvaldības teritorija, Poiana ciemats,

| — | Ciocârlia pašvaldības teritorija — Ciocârlia ciemats, |
| --- | --- |

—

Ciocârlia pašvaldības teritorija — Ciocârlia ciemats,

| — | Cobadin pašvaldības teritorija — Viișoara ciemats; |
| --- | --- |

—

Cobadin pašvaldības teritorija — Viișoara ciemats;

cilmes vietas apakšnosaukums “Medgidia”, ko var pievienot kontrolētajam cilmes vietas nosaukumam:

| — | Medgidia pilsēta — apdzīvotas vietas Medgidia, Remus Opreanu un Valea Dacilor, |
| --- | --- |

—

Medgidia pilsēta — apdzīvotas vietas Medgidia, Remus Opreanu un Valea Dacilor,

| — | Castelu pašvaldības teritorija — ciemati Castelu un Nisipari, |
| --- | --- |

—

Castelu pašvaldības teritorija — ciemati Castelu un Nisipari,

| — | Cuza Vodă pašvaldības teritorija — Cuza Vodă ciemats, |
| --- | --- |

—

Cuza Vodă pašvaldības teritorija — Cuza Vodă ciemats,

| — | Siliştea pašvaldības teritorija — Siliştea ciemats, |
| --- | --- |

—

Siliştea pašvaldības teritorija — Siliştea ciemats,

| — | Tortoman pašvaldības teritorija — Tortoman ciemats, |
| --- | --- |

—

Tortoman pašvaldības teritorija — Tortoman ciemats,

| — | Peștera pašvaldības teritorija — ciemati Peștera un Ivrinezu Mic, |
| --- | --- |

—

Peștera pašvaldības teritorija — ciemati Peștera un Ivrinezu Mic,

| — | Mircea Vodă pašvaldības teritorija — ciemati Mircea Vodă, Satu Nou, Ţibrinu un Gherghina, |
| --- | --- |

—

Mircea Vodă pašvaldības teritorija — ciemati Mircea Vodă, Satu Nou, Ţibrinu un Gherghina,

| — | Saligny pašvaldības teritorija — ciemati Saligny un Ștefan Cel Mare; |
| --- | --- |

—

Saligny pašvaldības teritorija — ciemati Saligny un Ștefan Cel Mare;

cilmes vietas apakšnosaukums “Cernavodă”, ko var pievienot kontrolētajam cilmes vietas nosaukumam:

| — | Cernavodă pilsēta — Cernavodă pašvaldības teritorija, |
| --- | --- |

—

Cernavodă pilsēta — Cernavodă pašvaldības teritorija,

| — | Seimeni pašvaldības teritorija — ciemati Seimeni un Seimenii Mici, |
| --- | --- |

—

Seimeni pašvaldības teritorija — ciemati Seimeni un Seimenii Mici,

| — | Rasova pašvaldības teritorija — Rasova un Cochirleni. |
| --- | --- |

—

Rasova pašvaldības teritorija — Rasova un Cochirleni.

7.   Galvenā(-s) vīna vīnogu šķirne(-s)

“Burgund Mare N” — “Grosser burgunder”, “Grossburgunder”, “Blaufrankisch”, “Kekfrankos”, “Frankovka”, “Limberger”

“Cabernet Sauvignon N” — “Petit Vidure”, “Burdeos tinto”

“Chardonnay B” — “Gentil blanc”, “Pinot blanc Chardonnay”

“Columna B”

“Crâmpoșie B”

“Fetească albă B” — “Păsărească albă”, “Poama fetei”, “Mädchentraube”, “Leanyka”, “Leanka”

“Fetească neagră N” — “Schwarze Mädchentraube”, “Poama fetei neagră”, “Păsărească neagră”, “Coada rândunicii”

“Fetească regală B” — “Königliche Mädchentraube”, “Königsast”, “Kiralyleanka”, “Dănășană”, “Galbenă de Ardeal”

“Mamaia N”

“Merlot N” — “Bigney rouge”

“Muscat Ottonel B” — “Muscat Ottonel blanc”

“Pinot Gris G” — “Affumé”, “Grauer Burgunder”, “Grauburgunder”, “Grauer Mönch”, “Pinot cendré”, “Pinot Grigio”, “Ruländer”

“Pinot Noir N” — “Blauer Spätburgunder”, “Burgund mic”, “Burgunder roter”, “Klävner Morillon Noir”

“Riesling de Rhin B” — “Weisser Riesling”, “White Riesling”

“Riesling italian B” — “Olasz Riesling”, “Olaszriesling”, “Welschriesling”

“Sauvignon B” — “Green sauvignon”

“Syrah N” — “Shiraz”, “Petit Syrah”

“Traminer Rose Rs” — “Rosetraminer”, “Savagnin Rose”, “Gewürztraminer”

“Tămâioasă românească B” — “Rumänische Weihrauchtraube”, “Tamianka”

8.   Saiknes vai saikņu apraksts

8.1.   Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Murfatlar apgabals atrodas Dienviddobrudžas plakankalnē, abās Carasu ielejas un 44o15’ ziemeļu paralēles pusēs. Ģeogrāfiski Murfatlar noteiktais ģeogrāfiskais apgabals atrodas Rumānijas dienvidaustrumos, starp Donavu un Melno jūru, Dobrudžas plakankalnes centrā.

Apgabalā ir daudz saules starojuma un bagātīgi heliotermālie resursi, savukārt vidējais nokrišņu daudzums ir zemākais valstī. Augsne, kas galvenokārt sastāv no gliemežkaļķakmens un ir bagāta ar kalcija karbonātu, ir svarīgs vīnu kvalitāti noteicošais faktors.

Visi dabiskās vides nodrošinātie apstākļi, jo īpaši augsnes un klimatiskie, kā arī heliotermālie apstākļi, ir ļoti labvēlīgi vīnkopībai un augstas kvalitātes produktu ražošanai. Mitruma trūkumu var novērst, izmantojot labi organizētu apūdeņošanas sistēmu.

Ģeoloģisko pagulslāni veido less un lesa nogulumi, kas klāj Dienviddobrudžas platformas mezozoja un terciāro kaļķakmeni un kaļķaino smilšakmeni, un diluviālie-koluviālie materiāli.

Reljefs ir kārtaini strukturāls, ar 100–130 m absolūto augstumu, un to veido galvenokārt krīta perioda un sarmata kaļķakmens, kas atrodas uz pirmskembrija pamatnes un ir klāts ar 400 metrus biezu kvartāra lesa slāni, un to sadrumstalo ielejas ar ļoti stāvām (15–30°) cuesta tipa nogāzēm (asimetriskās Carasu ielejas kreisās puses nogāze) vai samērā simetriskas kanjonu tipa ielejas, un to ietekmē intensīvi procesi nogāzēs, ko šajā teritorijā izraisa terašu veidošana u. c. cilvēku veiktie erozijas novēršanas pasākumi, kuri vērsti uz lauksaimniecības (jo īpaši — vīnkopības) attīstību.

Klimats ir kontinentāls, ar svelmainām un sausām vasarām, mērenām ziemām, agriem pavasariem un vēlīniem rudeņiem, un tas ir ideāli piemērots tam, lai vīnogas nobriestu un pārgatavotos. Saules siltuma potenciāls ir viens no augstākajiem Rumānijā; uz to norāda 130 kcal/cm2 saules starojums, 2 220–2 300 saules stundu un pozitīvās temperatūras — 4 200 °C gadā.

Apakšklimatu galvenokārt ietekmē Donavas un Melnās jūras kanāls, kas vīndārzu šķērso rietumu-austrumu virzienā un atstaro saulesgaismu, un termiskā inerce, kura tiek pārnesta uz blakus esošajiem apgabaliem. Donavas un Melnās jūras kanāla nogāzes un temperatūras atšķirības augsnē un ūdens masā rada gaisa plūsmas, kas pārklājas ar vēju kustību no Centrālās Dobrudžas. Gada vidējā dienas maksimālā temperatūra ir tuvu 0 °C ziemā un aptuveni 28 °C vasarā.

Raksturīgās augsnes ir stepju melnzemes (karbonātu melnzemes, tipiskas melnzemes) uz lesa pagulslāņiem, tipiskas un iežu drumslu rendzīnas, regosoli un erodisoli nogāzēs, kas ir ļoti degradētas dabiskā ceļā vai cilvēku un dzīvnieku darbības rezultātā.

8.2.   Informācija par produktu

Atkarībā no šķirnes, īpašajiem vīna gada apstākļiem un vīnogu ražas novākšanas brīža var iegūt dažādus ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Murfatlar” apzīmētus vīnus — no sausajiem līdz saldajiem —, kas sniedz priekšstatu par kvalitatīvās vīna produkcijas daudzveidību. Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Murfatlar” apzīmētie vīni var būt baltvīni, sarkanvīni vai sārtvīni.

Baltvīni ir dzidri, spīdīgi, to krāsa — no zaļgani dzeltenas līdz zeltaini dzeltenai. Tiem ir samtaina garša, un šo vīnu smarža ir raksturīga šķirnēm, no kurām tie ražoti.

Sarkanvīni ir dzidri un spīdīgi, to krāsa — no rubīnsarkanas līdz intensīvi violetai. Tiem ir pilnmiesīga garša, un šo vīnu smarža ir raksturīga šķirnēm, no kurām tie ražoti. Atkarībā no cukuru satura vīnogu ražas novākšanas laikā vīniem var izmantot tiesību aktos atļautos tradicionālos apzīmējumus (pilngatavībā novākta raža, vēlīnā raža, raža novākta, kad vīnogām bija dižciltīgā puve).

Ar ACVN “Murfatlar” apzīmētā vīna specifiku nosaka tās vīnogu misas īpašības, no kuras tas izgatavots. Šīs īpašības ir saistītas ar vīnogulāju šķirnēm, kuras labvēlīgi ietekmē ilgstoši saulesgaismas periodi, ar tādiem heliotermālajiem resursiem, kas ir vieni no augstākajiem valstī, un ar zemu nokrišņu daudzumu. Šie faktori veicina vīnogu labāku nogatavošanos, kā rezultātā tiek iegūta cukuriem bagāta misa. Šajā apgabalā jūtama jūras ietekme. Īpaši labvēlīga ietekme jūrai ir rudenī, jo tā darbojas kā siltuma regulators. Arī Donava ietekmē Cernavodă, jo īpaši blakus esošos stādījumus. Augsne, kas ir bagāta ar kalcija karbonātu, ir svarīgs vīnu kvalitāti noteicošais faktors.

8.3.   Cēloniskā mijiedarbība

Ar ACVN “Murfatlar” apzīmētā produkta apgabalā šķirnes tiek rūpīgi izraudzītas, lai iegūtu augstas kvalitātes vīnus. Audzēšanas metožu mērķis ir maksimāli izmantot saules gaismu, retinot ķekarus, un efektīvi pārvaldīt ražas kvalitāti, pārbaudot cukuru, skābuma un aromāta līmeni. Izmantotās vīndarības metodes un vīndaru prasmes, kā arī augsne un klimats sniedz iespēju ražot kvalitatīvus vīnus. Iegūtie vīni ir pilnīgi, augļaini un viegli atpazīstami, jo īpaši baltvīni, kuriem piemīt gatavu augļu un svaigu citrusaugļu aromāts, gaiši rozā sārtvīni un sarkanvīni ar to maigajiem tanīniem.

Klimata (svaigums un nogatavošanās), augsnes (karbonātu melnzemes un tipiskas melnzemes uz lesa pagulslāņiem, kas nodrošina labu barības vielu līdzsvaru), audzēšanas (šķirņu izraudzīšanās, vīnogulāju biezība, lapotnes veidošana, lēmumi par ražas novākšanu), vīndarības metožu un vīndaru prasmju apvienojums nodrošina svaigumu, pilnīgumu un augļainu aromātu baltvīniem un sārtvīniem un maigus tanīnus un pilnīgu, samtainu aromātu sarkanvīniem.

Sausas augsnes, kuru pamatā ir kaļķakmens (kas daudzviet redzams), izteikti kontinentāls klimats ar ļoti karstām vasarām, gariem rudeņiem, retiem un nevienmērīgi sadalītiem nokrišņiem (līst pavasarī un vēlu rudenī), bet galvenokārt ar sauli, kura izstaro daudz siltuma un gaismas, padara šo apgabalu par ideāli piemērotu izkoptu vīnogulāju šķirņu audzēšanai. Dažos gados šo apstākļu ietekmē vīnogas pat pārgatavojas un tās var skart dižciltīgā puve (Botrytis cinerea).

8.4.   Iesaistītie cilvēkfaktori

Rakstiskus dokumentus par Murfatlar vīna ražošanas tradīcijām atstāja slavenais romiešu dzejnieks Pūblijs Ovidijs Nāsons, kurš no 9. līdz 17. gadam mūsu ērā dzīvoja izsūtījumā Tomis pilsētā.

Vasile Pârvan norādīja, ka “(..) uz vairākiem šajā apgabalā atrastajiem laicīgajiem un reliģiskajiem pieminekļiem ir redzamas mītiskas figūras ar jauno dzinumu un vīnogu vainagiem, kas liecina, ka tika pielūgts Dionīss (Bakhs)”.

Viduslaikos vīndārzi Rumānijas valstīs joprojām bija liela un neizmērojama vērtība un, kā aprakstīts tālaika dokumentos, vīnkopji un pagrabu pārziņi tika uzskatīti par augstākās šķiras lauksaimniekiem. Tas izskaidro īpašo uzmanību, ko galmi veltīja vīnogulājiem un vīna gatavošanai, sodot vīnkopjus, kuri vīndārzus atstāja neapstrādātus.

Vīnogulāju atkārtota iestādīšana Viișoara ciematā uzskatāma par atlīdzību tiem labajiem vietējiem cilvēkiem, kuri atzinīgi izteicās par cēlo vīnkopja profesiju, ko tie nebija aizmirsuši un kas attīstījās pirms komunisma perioda. Tāpēc Viișoara atkal kļuva tieši tāds, kāds tas bija senāk — ciemats starp vīnogulājiem. Ciemats tika nodēvēts par Viișoara 1926. gadā. Līdz tam to sauca par Valea Caceamac — nosaukumā, kas radies laikā, kad Dobrudžā valdīja osmaņi. Šim nosaukumam ir divi iespējami tulkojumi turku valodā atkarībā no dialekta.

Pēc Pirmā pasaules kara Rumānijas valsts lika atjaunot ceļus visā valstī, bet jo īpaši Dobrudžā, kas bija izpostīta un kurā joprojām bija redzamas kara vardarbības atstātās asiņainās rētas. Atjaunošanas laikā tika atjaunots arī romiešu ceļš, kas ved no Tomis (tagadējās Konstancas) pilsētas uz Tropaeum Traiani (atrodas Adamklisi). Jaunā ceļa dēļ Caceamac ciemata iedzīvotāji pārcēlās divus kilometrus tālāk uz austrumiem, romiešu ceļa abās pusēs. Kādu laiku šis ciemats bija pazīstams arī ar nosaukumu Satul dintre Vii (ciemats starp vīnogulājiem), no kura cēlies jaunais nosaukums Viișoara, un ciemata iedzīvotāju galvenā nodarbošanās bija vīnogulāju audzēšana.

Murfatlar reģionā 1907. gadā pēc divu rumāņu vīna ražotāju — Gheorghe Nicoleanu un Vasile Brezeanu — iniciatīvas eksperimentālos nolūkos tika iestādītas vairākas vīnogulāju šķirnes, piemēram, “Chardonnay”, “Pinot Gris”, “Pinot Noir” un “Muscat Ottonel”. Rezultāti bija iespaidīgi.

Turklāt vēlāk, kad eksperimentālās pētniecības institūti no Rumānijas šķirņu potzariem bija atlasījuši un izveidojuši spēcīgus hibrīdus ar augstas kvalitātes potenciālu, vīndārzos tika iestādītas arī vietējās Rumānijas šķirnes (piemēram, “Fetească Regală” un “Fetească Neagră”). Šī kļuva par optimālu vietu, kur šķirnēm attīstīties, — ar mazāku nokrišņu daudzumu un saulainākām dienām, kas nodrošināja labāku cukuru un aromātu uzkrāšanos. Pēc Murfatlar Vīna pētniecības un attīstības stacijas izveides 1927. gadā šķirņu klāsts tika ievērojami paplašināts, tam pievienojot “Sauvignon”, “Muscat Ottonel”, “Traminer Rose”, “Riesling Italian”, “Cabernet Sauvignon” un “Merlot”.

9.   Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tirdzniecības nosacījumi

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību aktos.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi attiecībā uz marķējumu.

Nosacījuma apraksts:

atkarībā no ražotāju vēlmēm aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam “Murfatlar” var pievienot kādu no šādiem atsevišķu vīndārzu nosaukumiem:

| a) | kontrolētam cilmes vietas nosaukumam “Murfatlar”: BASARABI, VALUL ROMAN, BISERICA VECHE, POARTA ALBĂ, SIMINOC, CIOCÂRLIA, PIATRA ROŞIE, NAZARCEA; |
| --- | --- |

a)

kontrolētam cilmes vietas nosaukumam “Murfatlar”: BASARABI, VALUL ROMAN, BISERICA VECHE, POARTA ALBĂ, SIMINOC, CIOCÂRLIA, PIATRA ROŞIE, NAZARCEA;

| b) | cilmes vietas apakšnosaukumam “Medgidia”: VALEA DACILOR, CETATE, MIRCEA VODĂ, SATU NOU, CUZA VODĂ, TORTOMAN, SILIŞTEA, ŢIBRINU; |
| --- | --- |

b)

cilmes vietas apakšnosaukumam “Medgidia”: VALEA DACILOR, CETATE, MIRCEA VODĂ, SATU NOU, CUZA VODĂ, TORTOMAN, SILIŞTEA, ŢIBRINU;

| c) | cilmes vietas apakšnosaukumam “Cernavodă”: DEALU VIFORUL, DEALU HINOG, COCHIRLENI, RASOVA, SEIMENI. |
| --- | --- |

c)

cilmes vietas apakšnosaukumam “Cernavodă”: DEALU VIFORUL, DEALU HINOG, COCHIRLENI, RASOVA, SEIMENI.

Saite uz produkta specifikāciju

https://www.onvpv.ro/sites/default/files/caiet_de_sarcini_doc_murfatlar_modif_cf_cererii_683_19.04.2021_no_track_changes_4.pdf

---

(1)  OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.

---

| 3.12.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 486/39 |
| --- | --- | --- | --- |

3.12.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 486/39

---

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2021/C 486/10)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU, AR KO GROZA VIENOTO DOKUMENTU

“Côtes de Duras”

PDO-FR-A0165-AM01

Paziņojuma datums: 2021. gada 1. oktobrī.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1.   Oficiālais administratīvi teritoriālo vienību klasifikators

Ģeogrāfiskajā apgabalā un tiešās apkaimes apgabalā esošo pašvaldību saraksts ir atjaunināts saskaņā ar oficiālā administratīvi teritoriālo vienību klasifikatora datiem.

Ģeogrāfiskā apgabala robežas nav mainītas.

Vienotais dokuments ir grozīts 6. un 9. punktā.

2.   Sārtvīni

Sārtvīnu ražošanai atļauto blakusšķirņu sarakstā ir iekļautas šķirnes “Semillon B”, “Sauvignon B”, “Sauvignon Gris G” un “Muscadelle B”.

Blakusšķirnēm noteikts izmantošanas ierobežojums līdz 20 %.

Visu blakusšķirņu īpatsvars šķirņu maisījumā nepārsniedz 20 %, no kuriem ne vairāk kā 10 % ir “Sauvignon B” un “Sauvignon Gris G” šķirņu salikums un 10 % – “Muscadelle B”.

Balto vīnogu šķirņu izmantošana sārtvīnos ļauj saglabāt svaigumu un organoleptiskās īpašības, kurām var kaitēt nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi (jo īpaši temperatūras svārstības pēc nogatavošanās laika).

Šis papildinājums neietekmē produkta kvalitāti.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

3.   Viena zemes gabala maksimālā vidējā noslodze

Lai atvieglotu pārbaudes darbības, sauso baltvīnu zemes gabalu maksimālā vidējā noslodze uz ir samazināta, lai tā atbilstu sarkanvīnu un sārtvīnu līmenim.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

4.   Vīndarības ogles

Iepriekš aizliegto ogļu izmantošana tiek ieviesta ierobežotā un kontrolētā veidā: “Sārtvīnu gatavošanā atļauts izmantot vīndarības ogles, tās pievienojot misām, nepārsniedzot 20 % no sārtvīnu tilpuma, kurus attiecīgais vīndaris gatavo no konkrētās ražas. ” Mērķis ir vērst to izmantošanu uz vīna partijām ar zemāku organoleptisko vai analītisko kvalitāti (aromāta izmaiņas, galvenokārt saistībā ar oksidācijas procesiem), nemainot produkta raksturīgās īpašības.

Šā grozījuma dēļ grozīts vienotā dokumenta 5.1. punkts.

5.   Atsauce uz pārbaudes struktūru

Atsauce uz pārbaudes struktūru ir pārskatīta, lai to saskaņotu ar citu cilmes vietas nosaukumu specifikācijām. Šis grozījums ir tikai redakcionāls.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1.   Nosaukums

Côtes de Duras

2.   Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids:

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3.   Vīnkopības produktu kategorijas

| 1. | Vīns |
| --- | --- |

1.

Vīns

4.   Vīna vai vīnu apraksts

1.   Sarkanvīni un sārtvīni

ĪSS TEKSTUĀLS APRAKSTS

Sarkanvīni un sārtvīni ir nedzirkstoši sausie vīni. Sarkanvīniem iepakošanas posmā ābolskābes saturs nepārsniedz 0,4 g/l. Sarkanvīniem un sārtvīniem fermentējamā cukura (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz 3 g/l.

Pēc bagātināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija sarkanvīnos un sārtvīnos nepārsniedz 13 %. Gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir noteikts Kopienas noteikumos. Minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija sarkanvīnos un sārtvīnos nepārsniedz 10,5 %. Sarkanvīniem parasti raksturīga “Merlot N” un arī “Cot N” vīnogu šķirnes maigā tekstūra un noapaļotā garša apvienojumā ar “Cabernet Franc N” un “Cabernet Sauvignon N” vīnogu šķirņu tanīna spēku. Lai ierobežotu to dabisko skābumu, pirms iepakošanas jāveic malolaktiskā fermentācija.

Sārtvīni, kas parasti tiek gatavoti no maisījumiem, ir sausi un ar patīkamu augļu aromātu un savdabīgu svaigu garšu. Lai pasargātu vīnogas pirms vinifikācijas vai izvairītos no savelkošu tanīnu ekstrakcijas, ir aizliegts izmantot noteiktus materiālus.

VISPĀRĪGĀS ANALĪTISKĀS ĪPAŠĪBAS

| Vispārīgās analītiskās īpašības |
| --- |
| Maksimālā kopējā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) | |
| Minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) | |
| Minimālais kopējais skābums | |
| Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) | |
| Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) | |

Vispārīgās analītiskās īpašības

Maksimālā kopējā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %)

Minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %)

Minimālais kopējais skābums

Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru)

Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

2.   Baltvīni

ĪSS TEKSTUĀLS APRAKSTS

Nedzirkstošie baltvīni ir iedalāmi sausajos, pussaldajos vai saldajos.

Sausajiem baltvīniem fermentējamā cukura saturs nepārsniedz 3 g/l. Pārējiem baltvīniem fermentējamā cukura saturs pārsniedz 12 g/l un faktiskā spirta tilpumkoncentrācija ir vismaz 10,5 %. Sausajiem baltvīniem faktiskā spirta tilpumkoncentrācija pēc bagātināšanas nepārsniedz 13 %, bet pārējiem baltvīniem – 14 %.

Minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija sausajiem baltvīniem ir 10,5 % un citiem baltvīniem – 11,5 %.

Gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir noteikts Kopienas noteikumos.

Attiecībā uz sausajiem baltvīniem vīnogu šķirņu daudzveidība un sajaukšanas noteikumi veicina divu veidu vīna ražošanu: sauso baltvīnu ar augļainu un svaigu garšu un dominējošu bukša vai upeņu pumpuru aromātu, ko parasti iegūst no “Sauvignon B” šķirnes vīnogām, un niansētāku, bagātīgāku sauso baltvīnu ražošanu, kurā tādu šķirņu kā “Muscadelle B” un “Sémillon B” vīnogas piešķirs noapaļotāku un niansētāku garšu. Šiem diviem vīna veidiem norāde “sec” (sausais) uz etiķetes ir obligāta.

Pussaldie baltvīni galvenokārt tiek ražoti no “Semillon B” un arī no “Muscadelle B” šķirnes vīnogām. Tie parasti ir ar pilnīgu un ne pārmērīgi koncentrētu garšu, un tiem ir nogatavojušos un dažreiz cukurotu augļu aromāts. Pārējās vīnogu šķirnes rada svaigu pēcgaršu un tādējādi labāku izturību pret novecošanos.

VISPĀRĪGĀS ANALĪTISKĀS ĪPAŠĪBAS

| Vispārīgās analītiskās īpašības |
| --- |
| Maksimālā kopējā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) | |
| Minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) | |
| Minimālais kopējais skābums | |
| Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) | |
| Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) | |

Vispārīgās analītiskās īpašības

Maksimālā kopējā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %)

Minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %)

Minimālais kopējais skābums

Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru)

Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5.   Vīndarības metodes

5.1.   Īpašās vīndarības metodes

1.   Īpašā vīndarības metode

Sarkanvīnu bagātināšanai ir atļauts izmantot iztvaicēšanas paņēmienus, maksimālajam koncentrācijas līmenim nepārsniedzot 10 %. Dabiskā spirta tilpumkoncentrācijas palielinājums apstrādājamai partijai nepārsniedz 1 % tilp. Sārtvīnu gatavošanā atļauts izmantot vīndarības ogles, tās pievienojot misām, nepārsniedzot 20 % no sārtvīnu tilpuma, kurus attiecīgais vīndaris gatavo no konkrētās ražas. Pēc bagātināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija sarkanvīnos, sārtvīnos un sausajos baltvīnos nepārsniedz 13 %, bet pārējos baltvīnos – 14 %. Papildus iepriekš minētajiem noteikumiem attiecībā uz vīndarības metodēm vīniem jāatbilst Kopienas līmenī un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā paredzētajiem noteikumiem.

2.   Audzēšanas metode

Minimālais vīnkoku stādījumu blīvums ir 4 000 vīnkoku uz hektāru. Rindstarpu platums nedrīkst pārsniegt 2,50 metrus. Maksimālais laukums uz katru vīnkoku ir 2,50 kvadrātmetri. Šo laukumu iegūst, reizinot attālumus starp rindām ar attālumiem starp vienas rindas vīnkokiem. Šo stādījumu blīvumu var samazināt līdz 3 300 vīnkokiem uz hektāru vīnkoku stādījumiem, kas paredzēti sausā baltvīna ražošanai. Šajā gadījumā rindstarpu platums nedrīkst pārsniegt 3 metrus, un atstatums starp vienā rindā esošu vīnkoku stumbriem nedrīkst būt mazāks par 0,85 metriem.

Vīnkokus apgriež saskaņā ar šādām metodēm:

| — | vienkāršā Gijo (Guyot) vai divkāršā Gijo formā; |
| --- | --- |

—

vienkāršā Gijo (Guyot) vai divkāršā Gijo formā;

| — | īsā apgriešana (“à cots” jeb “augļzaru-”) Ruajā (Royat) kordona formā vai kausveidā; |
| --- | --- |

—

īsā apgriešana (“à cots” jeb “augļzaru-”) Ruajā (Royat) kordona formā vai kausveidā;

| — | garā apgriešana (“à astes” jeb “garkoku-”). |
| --- | --- |

—

garā apgriešana (“à astes” jeb “garkoku-”).

Uz katra vīnkoka pēc atpumpurošanas ir ne vairāk par 15 vīnstīgu pumpuriem šķirnei “Sauvignon B” un “Sauvignon Gris G”, bet pārējām šķirnēm – 13 vīnstīgu pumpuri.

Vīnkokiem, kuru stādījumu blīvums ir mazāks par 4 000 vīnkoku uz hektāru, pēc atpumpurošanas uz katra vīnkoka ir ne vairāk par 18 vīnstīgu pumpuriem šķirnei “Sauvignon B” un “Sauvignon Gris G”, bet pārējām šķirnēm – 15 vīnstīgu pumpuri.

Apūdeņošana ir aizliegta.

5.2.   Maksimālās ražas

1.   Sarkanvīni un sārtvīni

66 hektolitri no hektāra

2.   Sausie baltvīni

72 hektolitri no hektāra

3.   Baltvīni, kas nav sausie baltvīni

66 hektolitri no hektāra

6.   Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu ražas novākšanu, vinifikāciju un vīnu gatavošanu veic šādās Lo un Garonnas [Lot-et-Garonne ] departamenta pašvaldību teritorijās (pamatojoties uz 2020. gada 26. februāra oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru): Auriac-sur-Dropt, Baleyssagues, Duras, Esclottes, Loubès-Bernac, Moustier, Pardaillan, Saint-Astier, Saint-Jean-de-Duras, Saint-Sernin, Sainte-Colombe-de-Duras, Sauvetat-du-Dropt (La), Savignac-de-Duras, Soumensac un Villeneuve-de-Duras.

7.   Galvenās vīna vīnogu šķirnes

| | “Cabernet Franc N” |
| --- | --- |

“Cabernet Franc N”

| | “Cabernet-Sauvignon N” |
| --- | --- |

“Cabernet-Sauvignon N”

| | “Chenin B” |
| --- | --- |

“Chenin B”

| | “Colombard B” |
| --- | --- |

“Colombard B”

| | “Mauzac B” |
| --- | --- |

“Mauzac B”

| | “Merlot N” |
| --- | --- |

“Merlot N”

| | “Muscadelle B” |
| --- | --- |

“Muscadelle B”

| | “Ondenc B” |
| --- | --- |

“Ondenc B”

| | “Semillon B” |
| --- | --- |

“Semillon B”

| | “Ugni Blanc B” |
| --- | --- |

“Ugni Blanc B”

8.   Saiknes vai saikņu apraksts

8.1.   Saikni veidojošo dabas faktoru apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals, ko dienvidos norobežo Dro [Dropt] ieleja, ir L’Entre-Deux-Mers plakankalnes turpinājums, kas atrodas 70 kilometrus uz austrumiem no Bordo un pusceļā starp Garonnas un Dordoņas ielejām. Ģeogrāfiskā apgabala ziemeļu daļa iezīmē ūdensšķirtni starp Dordoņas un Garonnas upju baseiniem. Uz dienvidiem vērsto plakankalni veidojusi upju sistēma, kurā ietilpst Dousset strauti rietumos, Dourdèze strauti centrālajā daļā un Malromé un Escourrou strauti austrumos. Ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst 15 Duras kantona pašvaldības.

Ainavai raksturīgi viens aiz otra esoši vairāk vai mazāk norobežoti pakalni un ielejas. Nestabilā topogrāfija ir saistīta ar iežu atsegumu melases irdeno raksturu un reljefā esošā kaļķakmens karstifikāciju. Nogāzes vidusdaļā un arī pauguru augstākajā daļā cietie kaļķakmens atsegumi veido nelielas, ainavā skaidri saskatāmas klintis.

Visnestabilākie ģeoloģiskie veidojumi ir “fronsadais” molases kalnu nogāžu lejasdaļā un “agenais” molases grēdu noapaļoto virsotņu daļā. Vidusdaļā atsedzas “Castillon” kaļķakmens, kas ir balts, krītains un vairāk vai mazāk saplaisājis. “Agenais” molašu virspusē izceļas baltais “agenais” kaļķakmens. Šis cietais un kavernozais baltais kaļķakmens visvairāk koncentrējies plakankalnēs Loubès-Bernac un Soumensac pašvaldību teritorijās un veido kaļķi saturošu mālu. “Fronsadais” atsegumi ir veidojuši brūnas mālainas, vietām mālaini grantainas, augsnes, kuras vīnkopībā izmanto tikai tajos Dro ielejas apgabalos, kuros nav zemu temperatūru. “Castillon” kaļķakmens atsegumā ir plāns trūdzemes slānis, uz kura vīnogulājus ir grūti audzēt. Uz tā galvenokārt aug kadiķu virsājs. Kad augsnes slānis kļūst nedaudz biezāks, to kā liesu un labi drenētu augsni var izmantot vīnkokiem. “Agenais” molasēs augsnes ir atkaļķotas un bieži vien ļoti izskalotas. Vēja sapūstu sanesu pārklājums ļauj veidoties skābām lesivētām augsnēm (ko sauc par “boulbènes”). Noteiktā zemes gabala platība, kas ir 9 871 ha, aizņem nepilnu pusi no ģeogrāfiskā apgabala.

Okeāna piekrastes klimats visa gada garumā nodrošina vienmērīgu nokrišņu daudzumu, kas maksimālo līmeni sasniedz ziemas periodā un maija mēnesī. Maigā gaisa temperatūra pavasarī ļauj agri uzsākt vīnkoku audzēšanu. Vēlā rudens sezona ir saulaina, dažreiz ar ekvinokcijas lietus periodu. Akvitānijas tradicionālās vīnogu šķirnes, pielāgojoties vides apstākļiem, ir dabiski attīstījušās šajā reģionā.

8.2.   Saiknes veidošanā ietilpstošo cilvēkfaktoru apraksts

Angļu valdīšanas periodā Gijēnas provincē 11.–14. gadsimtā Duras reģiona vīnkopības ekonomika piedzīvoja zināmu uzplaukumu, pateicoties “Haut-Pays” izcelsmes vīnu eksportam uz Angliju. “Haut-Pays” apzīmējums iekļāva visus vīna dārzus augšpus Bordo, un tirdzniecība notika pa Garonnas un Dordoņas upju ūdensceļiem. Vecā režīma laikā Bordo ieviestais protekcionisms paredzēja zināmus atvieglojumus. Piemēram, “Haut-Pays” vīniem bija “dubultā marķējuma” tiesības, bet Duras reģiona vīniem tikai “pusmarķējuma tiesības”. 17. gadsimtā Duras hercogs pat saņēma atļauju saņemt 1 000“Duras” vīna mucu īpašās Bordo reģiona mucās.

20. gadsimta sākumā “Côtes de Duras” galvenokārt ražoja pussaldos baltvīnus, piemēram, “Bergerac”, kas iecienīts Parīzes reģionā. Taču pēc Otrā pasaules kara patērētāju neapmierinātība ar šāda veida produkciju mudināja kopienu attīstīt ražošanu.

1924. gadā tika izveidota Duras kantona vīnu aizsardzības apvienība ar mērķi atzīt cilmes vietas nosaukumu “Vin du canton de Duras” [Duras kantona vīns]. Pēc šī nosaukuma apstrīdēšanas, ko veica starpnieks, 1927. gada 28. jūnijā tika izskatīta lieta Agen civiltiesā. Spriedumā teikts, ka: “Ja arī Duras kantona nogāzēs ražotajiem vīniem nav īpašās augstas klases vīnogu (Grand Cru) garšas buķetes, tad tur tomēr ir iespējams radīt pirmklasīgu vīnu, ko vienprātīgi novērtē patērētāji”. Tiesnesis “Duras” vīnus raksturo kā “vīnus ar augļainu un pilnvērtīgu garšu, kas atklāj to izcelsmi”. Kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Côtes de Duras” baltvīniem un sarkanvīniem atzīts 1937. gada 16. februārī. Sešdesmito gadu sākumā Bordo notika pāreja uz sarkano vīnogu šķirņu un “Sauvignon B” šķirnes audzēšanu, un, saskaroties ar strauji augošām ekonomikas perspektīvām, Duras reģions sekoja šim piemēram. Pēc 1970. gada “Sauvignon B” šķirnes sausie baltvīni kļuva par reģiona vadošajiem produktiem. Vinifikācijas cikla temperatūras kontroles attīstība, jo īpaši pateicoties kooperatīvajiem ieguldījumiem, ļauj izstrādāt “Sauvignon B” šķirnes vīnus ar raksturīgajiem un patērētājiem viegli atpazīstamajiem aromātiem.

Duras kooperatīvā vīna darītava tika izveidota šajā laikā, bet kaimiņos esošais Žirondas kooperatīvs jau ražoja 20 % vīnu ar kontrolētu cilmes vietas nosaukumu. 1985. gadā starpnozaru organizācija vīnus popularizēja, un 1998. gadā abas vīna darītavas apvienojās. Tajā pašā laikā Bordo vīndaru sarkanvīna darīšanas meistarība palīdz kaimiņos esošajiem Duras reģiona uzņēmējiem, un dabiski attīstās sārtvīnu ražošana.

2009. gadā vidējais saražotā sarkanvīna daudzums bija 65 000 hektolitru, bet sārtvīna daudzums – 5 000 hektolitru. Sauso baltvīnu ražošanas apjoms ir 40 000 hektolitru, bet pussaldo baltvīnu ražošanas apjoms ir mazāks par 2 000 hektolitru, un tos pārdod tiešā tirdzniecībā, pildītus pudelēs. Attiecībā uz sausajiem baltvīniem vīnogu šķirņu daudzveidība, vīnkoku dārzu platības un sajaukšanas noteikumi veicina divu veidu vīna ražošanu: sauso baltvīnu ar augļainu un svaigu garšu un dominējošu bukša vai upeņu pumpuru aromātu, ko parasti iegūst no vienas “Sauvignon B” šķirnes vīnogām, un niansētāku, bagātīgāku sauso baltvīnu ražošanu, kurā tādu šķirņu kā “Muscadelle B” un “Sémillon B” vīnogas piešķir noapaļotāku un niansētāku garšu. Šiem diviem vīna veidiem norāde “sec” [sausais] uz etiķetes ir obligāta.

Pussaldie baltvīni galvenokārt tiek ražoti no “Semillon B” un arī no “Muscadelle B” šķirnes vīnogām. Tie parasti ir ar pilnīgu un ne pārmērīgi koncentrētu garšu, un tiem ir nogatavojušos un dažreiz cukurotu augļu aromāts. Pārējās vīnogu šķirnes sajaukumā rada svaigu pēcgaršu un tādējādi labāku izturību pret novecošanos.

Sarkanvīniem parasti raksturīga “Merlot N” un arī “Cot N” vīnogu šķirnes maigā tekstūra un noapaļotā garša apvienojumā ar “Cabernet Franc N” un “Cabernet Sauvignon N” vīnogu šķirņu tanīna spēku. Lai ierobežotu to dabisko skābumu, pirms iepakošanas jāveic ābolskābā un pienskābā rūgšana.

8.3.   Faktori

Sārtvīni, kas parasti tiek gatavoti no maisījumiem, ir sausi un ar patīkamu augļu aromātu un savdabīgu svaigu garšu. Lai pasargātu vīnogas pirms vinifikācijas vai izvairītos no savelkošu tanīnu ekstrakcijas, ir aizliegts izmantot noteiktus materiālus. Dro un tās pieteku ielejās ir izveidojušās grēdas ar labām viegli pieejamām nogāzēm. Tādējādi noteiktajā zemes gabala platībā tiek ņemti vērā arī topogrāfiskie kritēriji, un labākajos zemes gabalos bieži vien notiek arī augļkopība. Pussaldā baltvīna ražošanas pamatā ir “Semillon B” šķirnes audzēšana okeāna piekrastes klimatā, kura rudens rītu mitrums un saulainās pēcpusdienas veicina vīnogu pārmērīgu nobriešanu un iespējamu pelējuma sēnītes (cēlās puves) veidošanos botrytis cinerea ietekmē.

Dažādie vairāk vai mazāk izskaloto iežu atsegumi un mainīgais māla saturs augsnes slāņos ir labvēlīgs “Sauvignon B” šķirnes audzēšanai, kas šeit iegūst savu izteiksmīgo sauso baltvīnu ražošanai nepieciešamo aromātu buķeti.

Kaļķi saturošie māli un labvēlīgie apstākļi saulainajā vēlā rudens sezonā veicina tumšo vīnogu šķirņu nobriešanu, tādējādi nodrošinot labu tanīna bāzi sarkanvīniem.

Ražotāji ir pratuši izmantot savas teritorijas potenciālu, izvēloties vīnogulāju audzēšanai vispiemērotākos zemes gabalus un izstrādājot metodes baltvīnu fermentācijas temperatūras kontrolei un sarkanvīnu tanīna ekstrakcijai.

16. gadsimta sākumā vīni, kas pazīstami kā “Bordeaux” vīni, ietvēra gan “Graves”, “Médoc”, “Blayais” u. c. vīnus, gan arī jauno pakļauto teritoriju [pays de nouvelle conquête] vīnus. Šī “pakļaušana” saistīta ar piespiedu pievēršanu ticībai, kas notika vairākās draudzēs un ietekmīgās jurisdikcijās, piemēram, Montravel, Sainte-Foy vai Duras grāfistē. Fransuā I veicināja vīnkoku dārzu stādīšanu Duras reģiona kalnu nogāzēs, un Valuā galmā tas tika baudīts kā “nektārs”.

Krīzes periodi nav saudzējuši Duras reģionu (kari, tirdzniecības šķēršļi, filoksēra, izslēgšana no “Haut-Pays”), taču vīnkopības nozare ir izturējusi un pielāgojusies. Ražošana gandrīz vienādās proporcijās notiek kooperatīvos un neatkarīgās vīna darītavās. Lauku tūrisma attīstība ļāvusi tiešajai tirdzniecībai kļūt par dominējošo tirdzniecības veidu, jo tā veido 60 % no pārdotā apjoma. Tā kā 15 % no pārdotā apjoma nonāk Ziemeļeiropā, labā slava krietni pārsniedz Akvitānijas un Ildefransas reģionālo sistēmu, uz kuras pamata tika veidota kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Duras” vīnu reputācija.

9.   Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

Papildu noteikumi attiecībā uz marķējumu

Nosacījuma apraksts:

Termins “sec” [sausais] jānorāda uz to baltvīnu etiķetēm, kuros fermentējamā cukura (glikozes + fruktozes) saturs nepārsniedz 3 g/l.

To vīnu marķējumā, kuriem izmanto kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Côtes de Duras”, var izmantot norādi uz lielāku ģeogrāfisko vienību “Sud-Ouest”. Šo norādi uz lielāku ģeogrāfisko vienību var norādīt arī visos prospektos vai uz konteineriem. Šīs lielākās ģeogrāfiskās vienības nosaukumā izmantotās rakstzīmes ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielākas par rakstzīmēm, kādas izmantotas, atveidojot kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

Atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Nosacījuma apraksts:

Tiešās apkaimes apgabalu, kas noteikts, paredzot atkāpi attiecībā uz vinifikāciju un vīna gatavošanu (pamatojoties uz 2020. gada 26. februāra oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru), veido šādas teritorijas:

| — | Dordoņas [Dordogne] departamentā: |
| --- | --- |

—

Dordoņas [Dordogne] departamentā:

pašvaldību visas teritorijas: Sadillac, Thénac;

pašvaldību daļējas teritorijas: Saint-Julien-Innocence-Eulalie attiecībā uz kādreizējās Sainte-Eulalie-d’Eymet pašvaldības vienoto teritoriju, kura 2019. gada 1. janvārī kļuva par Saint-Julien-Innocence-Eulalie pilnvaroto pašvaldību.

| — | Žirondas [Gironde] departamentā: Dieulivol, Landerrouat, Lèves-et-Thoumeyragues (Les), Margueron, Monségur, Pellegrue, Riocaud, Saint-Avit-Saint-Nazaire. |
| --- | --- |

—

Žirondas [Gironde] departamentā: Dieulivol, Landerrouat, Lèves-et-Thoumeyragues (Les), Margueron, Monségur, Pellegrue, Riocaud, Saint-Avit-Saint-Nazaire.

| — | Lo un Garonnas [Lot-et-Garonne] departamentā: Lévignac-de-Guyenne, Mauvezin-sur-Gupie, Monteton, Roumagne. |
| --- | --- |

—

Lo un Garonnas [Lot-et-Garonne] departamentā: Lévignac-de-Guyenne, Mauvezin-sur-Gupie, Monteton, Roumagne.

Saite uz produkta specifikāciju

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-918e1e36-8c05-4755-8ea3-a2acdf360f18

---

(1)  OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.

---