# Den Europæiske Unions C 481/29.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 481 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 64. årgang29. november 2021 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 481

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

64. årgang29. november 2021

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2021/C 481/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2021/C 481/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2021/C 481/02 | Udtalelse 1/19: Domstolens udtalelse (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Europa-Parlamentet (Udtalelse afgivet i medfør af artikel 218, stk. 11, TEUF – konventionen til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen) – undertegnelse af Den Europæiske Union – udkast til afgørelse om Unionens indgåelse – begrebet påtænkt aftale som omhandlet i artikel 218, stk. 11, TEUF – Unionens eksterne kompetence – materielt retsgrundlag – artikel 78, stk. 2, TEUF – artikel 82, stk. 2, TEUF – artikel 83, stk. 1, TEUF – artikel 84 TEUF – artikel 336 TEUF – enekompetence eller delt kompetence — artikel 1-4a i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed – Irlands delvise deltagelse i Unionens indgåelse af Istanbulkonventionen – mulighed for at opdele en retsakt om indgåelse af en international aftale i to forskellige afgørelser efter det relevante retsgrundlag – praksis med fælles overenskomst – forenelighed med EU-traktaten og EUF-traktaten) | 2 |
| 2021/C 481/03 | Sag C-50/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Sigma Alimentos Exterior, SL mod Europa-Kommissionen (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling) | 3 |
| 2021/C 481/04 | Forenede sager C-51/19 P og C-64/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — World Duty Free Group SA, tidligere Autogrill España, SA (Sag C-51/19 P) og Kongeriget Spanien (sag C-64/19 P) mod Europa-Kommissionen, Forbundsrepublikken Tyskland og Irland (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling) | 3 |
| 2021/C 481/05 | Sag C-52/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Banco Santander og SA mod Europa-Kommissionen (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling) | 4 |
| 2021/C 481/06 | Forenede sager C-53/19 P og C-65/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (sag C-53/19 P), Royaume d’Espagne (sag C-65/19 P) mod Europa-Kommissionen, Forbundsrepublikken Tyskland og Irland (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling) | 5 |
| 2021/C 481/07 | Sag C-54/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Axa Mediterranean Holding, SA mod Eruopa-Kommissionen (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling) | 5 |
| 2021/C 481/08 | Sag C-55/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Prosegur Compañía de Seguridad, SA mod Europa-Kommissionen (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling) | 6 |
| 2021/C 481/09 | Sag C-130/19: Domstolens dom (plenum) af 30. september 2021 — Den Europæiske Revisionsret mod Karel Pinxten (Artikel 286, stk. 6, TEUF – tilsidesættelse af de forpligtelser, der følger med hvervet som medlem af Den Europæiske Revisionsret – fortabelse af retten til pension – ret til effektiv domstolsbeskyttelse – lovligheden af en undersøgelse foretaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) – intern procedure ved Revisionsretten – aktivitet, der er uforenelig med hvervet som medlem af Revisionsretten – udgifter til tjenesterejser og dagpenge – udgifter til receptioner og repræsentation – brug af tjenestekøretøj – brug af chaufførtjeneste – interessekonflikt – sanktionens forholdsmæssighed) | 6 |
| 2021/C 481/10 | Forenede sager C-174/19 P og C-175/19 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P) og Stena Line Scandinavia AB mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark og Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P) (Appel – annullationssøgsmål – statsstøtte – offentlig finansiering af den faste jernbane- og vejforbindelse over Femern Bælt – individuel støtte – anmeldt støtte, der er erklæret forenelig med det indre marked – gennemførelse af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse – afgørelse om ikke at gøre indsigelse – monopol – fordrejning af konkurrencevilkårene og påvirkning af samhandelen) | 7 |
| 2021/C 481/11 | Sag C-458/19 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — ClientEarth mod Europa-Kommissionen og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (Appel – annullationssøgsmål – Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2021) 3549 final – godkendelse af anvendelser af bis(2-ethylhexyl)phthalat (DEHP) – forordning (EF) nr. 1907/2006 – artikel 60 og 62 – forordning (EF) nr. 1367/2006 – anmodning om intern prøvelse – Kommissionens afgørelse C(2016) 8454 final – afslag på anmodningen) | 8 |
| 2021/C 481/12 | Sag C-487/19: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — procedure indledt af W.Ż. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – retsstat – effektiv retsbeskyttelse på de områder, der er omfattet af EU-retten – artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU – princippet om dommeres uafsættelighed og uafhængighed – forflyttelse af en dommer ved en almindelig domstol uden samtykke – søgsmål – afvisningskendelse afsagt af en dommer ved Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) (øverste domstol (afdelingen for ekstraordinær prøvelse og offentlige sager), Polen) – dommer udnævnt af præsidenten for Republikken Polen på grundlag af en afgørelse fra det nationale domstolsråd trods en retsafgørelse om udsættelse af fuldbyrdelsen af denne afgørelse, indtil der foreligger en præjudiciel afgørelse fra Domstolen – dommer, som ikke udgør en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov – EU-rettens forrang – mulighed for at anse en sådan kendelse for at være ugyldig) | 9 |
| 2021/C 481/13 | Sag C-538/19: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 6. oktober 2021 — TS, UT og VU mod Casa Naţională de Asigurări de Sănătate og Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Constanţa — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – social sikring – sygeforsikring – forordning (EF) nr. 883/2004 – artikel 20, stk. 1 og 2 – lægebehandlinger modtaget i en anden medlemsstat end den, hvor den forsikrede person har bopæl – forudgående tilladelse – betingelser – krav om en erklæring udfærdiget af en læge under den offentlige nationale sygeforsikringsordning, der foreskriver en behandling – attest, i form af en yderligere lægelig udtalelse (second opinion), udfærdiget i en anden medlemsstat end den, hvor forsikringstageren har bopæl, vedrørende en anden behandling, der har den fordel, at den ikke medfører handicap – fuld godtgørelse af lægeudgifter i forbindelse med denne anden behandling – fri udveksling af tjenesteydelser – artikel 56 TEUF) | 10 |
| 2021/C 481/14 | Sag C-544/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — ЕCOTEX BULGARIA EOOD mod Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite — Sofia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad — Blagoevgrad — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 63 TEUF – den frie bevægelighed for kapital – direktiv (EU) 2015/849 – anvendelsesområde – national lovgivning, hvorefter der er krav om, at betalinger over et vist beløb udelukkende gennemføres ved bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto – artikel 65 TEUF – begrundelse – bekæmpelse af skattesvig og skatteunddragelse – proportionalitet – administrative sanktioner af strafferetlig karakter – artikel 49 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet mellem lovovertrædelse og straf) | 10 |
| 2021/C 481/15 | Sag C-561/19: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Consorzio Italian Management og Catania Multiservizi SpA mod Rete Ferroviaria Italiana SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 267 TEUF – omfang af pligten for den nationale domstol, som træffer afgørelse i sidste instans, til at forelægge et præjudicielt spørgsmål – undtagelser til denne pligt – kriterier – spørgsmål om fortolkningen af EU-retten rejst af parterne i sagen for den nationale retsinstans, efter at Domstolen har truffet præjudiciel afgørelse i denne sag – ingen præcisering af de forhold, der begrunder behovet for en besvarelse af de præjudicielle spørgsmål – delvis afvisning af anmodningen om præjudiciel afgørelse) | 11 |
| 2021/C 481/16 | Sag C-598/19: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 6. oktober 2021 — Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee) mod Diputación Foral de Guipúzcoa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – indgåelse af offentlige kontrakter – direktiv 2014/24/EU – artikel 20 – reserverede kontrakter – national lovgivning, som begrænser muligheden for at deltage i visse offentlige udbudsprocedurer til særlige beskæftigelsescentre af social karakter – yderligere krav, der ikke fremgår af direktivet – ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet) | 12 |
| 2021/C 481/17 | Sag C-186/20: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 30. september 2021 — HYDINA SK s.r.o. mod Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovakiet) (Præjudiciel forelæggelse – administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift (moms) – forordning (EU) nr. 904/2010 – artikel 10-12 – udveksling af oplysninger – afgiftskontrol – frister – udsættelse af afgiftskontrollen ved udveksling af oplysninger – overskridelse af den frist, der er fastsat for meddelelse af oplysninger – indvirkning på lovligheden af afgiftskontrollens udsættelse) | 13 |
| 2021/C 481/18 | Sag C-285/20: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 30. september 2021 — K mod Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Centrale Raad van Beroep — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse – forordning (EF) nr. 883/2004 – artikel 65, stk. 2 og 5 – anvendelsesområde – fuldtidsledig arbejdstager – arbejdsløshedsydelser – arbejdstager, der er bosat og udøver lønnet beskæftigelse i den kompetente medlemsstat – flytning af arbejdstagerens bopæl til en anden medlemsstat – person, som ikke udøvede en faktisk lønnet beskæftigelse i den kompetente medlemsstat, inden vedkommende blev fuldtidsledig – person, der er sygemeldt, og som derfor modtager ydelser ved sygdom, der udbetales af den kompetente medlemsstat – udøvelse af lønnet beskæftigelse – sammenlignelige retlige situationer) | 13 |
| 2021/C 481/19 | Sag C-296/20: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 30. september 2021 — Commerzbank AG mod E.O. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland) [Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde på det civilretlige område – retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser – det civil- og handelsretlige område – Lugano II-konventionen – artikel 15, stk. 1, litra c) – kompetence i sager om forbrugeraftaler – flytning af forbrugerens bopæl til en anden konventionsstat] | 14 |
| 2021/C 481/20 | Sag C-299/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 30. september 2021 — Icade Promotion SAS, tilligere Icade Promotion Logement SAS mod Ministère de l’Action et des Comptes Publiques (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 392 – ordning med afgift af fortjenstmargenen – anvendelsesområde – levering af fast ejendom og byggegrunde købt med henblik på videresalg – afgiftspligtig person, der ikke har fradragsret i forbindelse med erhvervelsen af fast ejendom – momspligtigt videresalg – begrebet byggegrunde) | 15 |
| 2021/C 481/21 | Sag C-451/21 P: Appel iværksat den 21. juli 2021 af Storhertugdømmet Luxembourg til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 12. maj 2021 i de forenede sager T-516/10 og T-525/18, Storhertugdømmet Luxembourg og Engie Global LNG Holding m.fl. mod Kommissionen | 15 |
| 2021/C 481/22 | Sag C-489/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 6. august 2021 — Banka DSK EAD mod M.V. | 17 |
| 2021/C 481/23 | Sag C-491/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 10. august 2021 — WA mod Direcția pentru Evidența Persoanelor și Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne | 18 |
| 2021/C 481/24 | Sag C-572/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Högsta domstolen (Sverige) den 16. september 2021 — CC mod VO | 18 |
| 2021/C 481/25 | Sag C-574/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nejvyšší soud České republiky (Den Tjekkiske Republik) den 20. september 2021 — QT mod 02 Czech Republic a.s. | 19 |
| 2021/C 481/26 | Sag C-579/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Itä-Suomen hallinto-oikeus (Finland) den 22. september 2021 — J.M. | 19 |
| 2021/C 481/27 | Sag C-419/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 9. september 2021 — Irideos SpA mod Poste Italiane SpA med deltagelse af Fastweb SpA og Tim SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italien) | 20 |
| 2021/C 481/28 | Sag C-442/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 15. september 2021 — Stichting Brein mod News-Service Europe BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) | 20 |
| 2021/C 481/29 | Sag C-705/19: Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Tredje Afdeling den 9. september 2021 — Axpo Trading Ag mod Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE, procesdeltager: Fallimento Esperia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) | 21 |
| | Retten |
| 2021/C 481/30 | Sag T-518/19: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Sipcam Oxon mod Kommissionen (Plantebeskyttelsesmidler – aktivstoffet chlorothalonil – ingen fornyelse af optagelse i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 – procedure for vurderingen – ret til forsvar – forslag til klassificering af et aktivstof – retssikkerhed – proportionalitet – forsigtighedsprincippet) | 22 |
| 2021/C 481/31 | Sag T-254/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Kondyterska korporatsiia Roshen mod EUIPO — Krasnyj Octyabr (Gengivelse af en hummer) [EU-varemærke – ugyldighedssag – EU-figurmærke, der gengiver en hummer – absolutte registreringshindringer – fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] – manglende beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning 2017/1001] – ret til kontradiktion – artikel 94 i forordning 2017/1001] | 22 |
| 2021/C 481/32 | Sag T-342/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Indo European Foods modEUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice) (EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice – det ældre ikke-registrerede ordmærke BASMATI – aftale om Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen og Euratom – overgangsperiode – søgsmålsinteresse – relativ registreringshindring – artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning 2017/1001) – ordning for common law-søgsmål vedrørende utilbørlig udnyttelse (action for passing off) – risiko for vildledende præsentation – risiko for udvanding af det ældre renommerede varemærke) | 23 |
| 2021/C 481/33 | Sag T-371/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVEDERM) [EU-varemærker – fortabelsessag – EU-ordmærket JUVEDERM – reel brug af varemærket – brug for de varer, for hvilke varemærket er registreret – brug med indehaverens samtykke – artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001]] | 24 |
| 2021/C 481/34 | Sag T-397/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Allergan Holdings France mod EUIPO — Dermavita Company (JUVEDERM) [EU-varemærker – fortabelsessag – EU-ordmærket JUVEDERM – reel brug af varemærket – brug for de varer, for hvilke varemærket er registreret – brug med indehaverens samtykke – artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001]] | 24 |
| 2021/C 481/35 | Sag T-404/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Global Translation Solutions mod Kommissionen (Offentlige tjenesteydelseskontrakter – udbudsprocedure – oversættelsestjenester – afvisning af en tilbudsgivers bud – tildeling af kontrakten til en anden tilbudsgiver – tildelingskriterier – bedømmelsesmetode – åbenbart urigtigt skøn – ligebehandling – gennemsigtighed – begrundelsespligt – pligt til at udvise fornøden omhu – princippet om god forvaltningsskik) | 25 |
| 2021/C 481/36 | Sag T-417/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Esteves Lopes Granja mod EUIPO — IVDP (PORTWO GIN) [EU-varemærke – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket PORTWO GIN – ældre oprindelsesbetegnelse Porto – begreberne anvendelse og udnyttelse af en beskyttet oprindelsesbetegnelse – artikel 103, stk. 2, litra a), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1308/2013] | 26 |
| 2021/C 481/37 | Sag T-505/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Guo mod EUIPO — Sand Cph (sandriver) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-figurmærket sandriver – det ældre EU-ordmærke SAND – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF)) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]] | 26 |
| 2021/C 481/38 | Sag T-635/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE) [EU-varemærke – ugyldighedssag – EU-ordmærket JUVÉDERM VYBRANCE – for sen betaling af klagegebyret – afvisning af sagen ved appelkammeret – artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 – artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 – restitutio in integrum] | 27 |
| 2021/C 481/39 | Sag T-636/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket JUVÉDERM VOLUMA – for sen betaling af klagegebyret – afvisning af sagen ved appelkammeret – artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 – artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 – restitutio in integrum] | 27 |
| 2021/C 481/40 | Sag T-637/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket JUVÉDERM VOLITE – for sen betaling af klagegebyret – afvisning af sagen ved appelkammeret – artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 – artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 – restitutio in integrum] | 28 |
| 2021/C 481/41 | Sag T-3/21: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Power Horse Energy Drinks mod EUIPO — Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket UNSTOPPABLE – absolutte registreringshindringer – fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] – manglende beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning 2017/1001]] | 29 |
| 2021/C 481/42 | Sag T-511/21: Sag anlagt den 18. august 2021 — TB mod ENISA | 29 |
| 2021/C 481/43 | Sag T-560/21: Sag anlagt den 2. september 2021 — TB mod ENISA | 30 |
| 2021/C 481/44 | Sag T-585/21: Sag anlagt den 9. september 2021 — Zásilkovna mod Kommissionen | 31 |
| 2021/C 481/45 | Sag T-589/21: Sag anlagt den 16. september 2021 — Serrano Velázquez mod Parlamentet | 32 |
| 2021/C 481/46 | Sag T-600/21: Sag anlagt den 20. september 2021 — WS m.fl. mod Frontex | 32 |
| 2021/C 481/47 | Sag T-601/21: Sag anlagt den 20. september 2021 — Pharmadom mod EUIPO — Wellstat Therapeutics (WELLMONDE) | 33 |
| 2021/C 481/48 | Sag T-610/21: Sag anlagt den 22. september 2021 — L’Oréal mod EUIPO — Heinze (K K WATER) | 34 |
| 2021/C 481/49 | Sag T-614/21: Sag anlagt den 24. september 2021 — KPMG Advisory mod Kommissionen | 35 |
| 2021/C 481/50 | Sag T-624/21: Sag anlagt den 29. september 2021 — Primagran mod EUIPO — Primagaz (prımagran) | 36 |
| 2021/C 481/51 | Sag T-638/21: Sag anlagt den 4. oktober 2021 — Apart mod EUIPO — S. Tous (Gengivelse af konturen af en bjørn) | 37 |
| 2021/C 481/52 | Sag T-639/21: Sag anlagt den 4. oktober 2021 — CB mod EUIPO — China Construction Bank (CCB) | 38 |
| 2021/C 481/53 | Sag T-643/21: Sag anlagt den 5. oktober 2021 — Foodwatch mod Kommissionen | 38 |
| 2021/C 481/54 | Sag T-645/21: Sag anlagt den 6. oktober 2021 — Bloom mod Parlamentet og Rådet | 39 |
| 2021/C 481/55 | Sag T-647/21: Sag anlagt den 1. oktober 2021 — Sberbank Europe mod ECB | 40 |
| 2021/C 481/56 | Sag T-651/21: Sag anlagt den 7. oktober 2021 — Saure mod Kommissionen | 41 |
| 2021/C 481/57 | Sag T-652/21: Sag anlagt den 11. oktober 2021 — L. Oliva Torras mod EUIPO — Mecánica del Frío (Koblinger til køretøjer) | 42 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2021/C 481/02

Udtalelse 1/19: Domstolens udtalelse (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Europa-Parlamentet (Udtalelse afgivet i medfør af artikel 218, stk. 11, TEUF – konventionen til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen) – undertegnelse af Den Europæiske Union – udkast til afgørelse om Unionens indgåelse – begrebet påtænkt aftale som omhandlet i artikel 218, stk. 11, TEUF – Unionens eksterne kompetence – materielt retsgrundlag – artikel 78, stk. 2, TEUF – artikel 82, stk. 2, TEUF – artikel 83, stk. 1, TEUF – artikel 84 TEUF – artikel 336 TEUF – enekompetence eller delt kompetence — artikel 1-4a i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed – Irlands delvise deltagelse i Unionens indgåelse af Istanbulkonventionen – mulighed for at opdele en retsakt om indgåelse af en international aftale i to forskellige afgørelser efter det relevante retsgrundlag – praksis med fælles overenskomst – forenelighed med EU-traktaten og EUF-traktaten)

2

2021/C 481/03

Sag C-50/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Sigma Alimentos Exterior, SL mod Europa-Kommissionen (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling)

3

2021/C 481/04

Forenede sager C-51/19 P og C-64/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — World Duty Free Group SA, tidligere Autogrill España, SA (Sag C-51/19 P) og Kongeriget Spanien (sag C-64/19 P) mod Europa-Kommissionen, Forbundsrepublikken Tyskland og Irland (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling)

3

2021/C 481/05

Sag C-52/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Banco Santander og SA mod Europa-Kommissionen (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling)

4

2021/C 481/06

Forenede sager C-53/19 P og C-65/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (sag C-53/19 P), Royaume d’Espagne (sag C-65/19 P) mod Europa-Kommissionen, Forbundsrepublikken Tyskland og Irland (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling)

5

2021/C 481/07

Sag C-54/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Axa Mediterranean Holding, SA mod Eruopa-Kommissionen (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling)

5

2021/C 481/08

Sag C-55/19 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Prosegur Compañía de Seguridad, SA mod Europa-Kommissionen (Appel – statsstøtte – artikel 107, stk. 1, TEUF – skatteordning – bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat – begrebet statsstøtte – betingelsen om selektivitet – referencesystem – undtagelse – forskellig behandling – begrundelsen for den forskellige behandling)

6

2021/C 481/09

Sag C-130/19: Domstolens dom (plenum) af 30. september 2021 — Den Europæiske Revisionsret mod Karel Pinxten (Artikel 286, stk. 6, TEUF – tilsidesættelse af de forpligtelser, der følger med hvervet som medlem af Den Europæiske Revisionsret – fortabelse af retten til pension – ret til effektiv domstolsbeskyttelse – lovligheden af en undersøgelse foretaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) – intern procedure ved Revisionsretten – aktivitet, der er uforenelig med hvervet som medlem af Revisionsretten – udgifter til tjenesterejser og dagpenge – udgifter til receptioner og repræsentation – brug af tjenestekøretøj – brug af chaufførtjeneste – interessekonflikt – sanktionens forholdsmæssighed)

6

2021/C 481/10

Forenede sager C-174/19 P og C-175/19 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P) og Stena Line Scandinavia AB mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark og Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P) (Appel – annullationssøgsmål – statsstøtte – offentlig finansiering af den faste jernbane- og vejforbindelse over Femern Bælt – individuel støtte – anmeldt støtte, der er erklæret forenelig med det indre marked – gennemførelse af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse – afgørelse om ikke at gøre indsigelse – monopol – fordrejning af konkurrencevilkårene og påvirkning af samhandelen)

7

2021/C 481/11

Sag C-458/19 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — ClientEarth mod Europa-Kommissionen og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (Appel – annullationssøgsmål – Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2021) 3549 final – godkendelse af anvendelser af bis(2-ethylhexyl)phthalat (DEHP) – forordning (EF) nr. 1907/2006 – artikel 60 og 62 – forordning (EF) nr. 1367/2006 – anmodning om intern prøvelse – Kommissionens afgørelse C(2016) 8454 final – afslag på anmodningen)

8

2021/C 481/12

Sag C-487/19: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — procedure indledt af W.Ż. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – retsstat – effektiv retsbeskyttelse på de områder, der er omfattet af EU-retten – artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU – princippet om dommeres uafsættelighed og uafhængighed – forflyttelse af en dommer ved en almindelig domstol uden samtykke – søgsmål – afvisningskendelse afsagt af en dommer ved Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) (øverste domstol (afdelingen for ekstraordinær prøvelse og offentlige sager), Polen) – dommer udnævnt af præsidenten for Republikken Polen på grundlag af en afgørelse fra det nationale domstolsråd trods en retsafgørelse om udsættelse af fuldbyrdelsen af denne afgørelse, indtil der foreligger en præjudiciel afgørelse fra Domstolen – dommer, som ikke udgør en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov – EU-rettens forrang – mulighed for at anse en sådan kendelse for at være ugyldig)

9

2021/C 481/13

Sag C-538/19: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 6. oktober 2021 — TS, UT og VU mod Casa Naţională de Asigurări de Sănătate og Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Constanţa — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – social sikring – sygeforsikring – forordning (EF) nr. 883/2004 – artikel 20, stk. 1 og 2 – lægebehandlinger modtaget i en anden medlemsstat end den, hvor den forsikrede person har bopæl – forudgående tilladelse – betingelser – krav om en erklæring udfærdiget af en læge under den offentlige nationale sygeforsikringsordning, der foreskriver en behandling – attest, i form af en yderligere lægelig udtalelse (second opinion), udfærdiget i en anden medlemsstat end den, hvor forsikringstageren har bopæl, vedrørende en anden behandling, der har den fordel, at den ikke medfører handicap – fuld godtgørelse af lægeudgifter i forbindelse med denne anden behandling – fri udveksling af tjenesteydelser – artikel 56 TEUF)

10

2021/C 481/14

Sag C-544/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — ЕCOTEX BULGARIA EOOD mod Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite — Sofia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad — Blagoevgrad — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 63 TEUF – den frie bevægelighed for kapital – direktiv (EU) 2015/849 – anvendelsesområde – national lovgivning, hvorefter der er krav om, at betalinger over et vist beløb udelukkende gennemføres ved bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto – artikel 65 TEUF – begrundelse – bekæmpelse af skattesvig og skatteunddragelse – proportionalitet – administrative sanktioner af strafferetlig karakter – artikel 49 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet mellem lovovertrædelse og straf)

10

2021/C 481/15

Sag C-561/19: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Consorzio Italian Management og Catania Multiservizi SpA mod Rete Ferroviaria Italiana SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 267 TEUF – omfang af pligten for den nationale domstol, som træffer afgørelse i sidste instans, til at forelægge et præjudicielt spørgsmål – undtagelser til denne pligt – kriterier – spørgsmål om fortolkningen af EU-retten rejst af parterne i sagen for den nationale retsinstans, efter at Domstolen har truffet præjudiciel afgørelse i denne sag – ingen præcisering af de forhold, der begrunder behovet for en besvarelse af de præjudicielle spørgsmål – delvis afvisning af anmodningen om præjudiciel afgørelse)

11

2021/C 481/16

Sag C-598/19: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 6. oktober 2021 — Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee) mod Diputación Foral de Guipúzcoa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – indgåelse af offentlige kontrakter – direktiv 2014/24/EU – artikel 20 – reserverede kontrakter – national lovgivning, som begrænser muligheden for at deltage i visse offentlige udbudsprocedurer til særlige beskæftigelsescentre af social karakter – yderligere krav, der ikke fremgår af direktivet – ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet)

12

2021/C 481/17

Sag C-186/20: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 30. september 2021 — HYDINA SK s.r.o. mod Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovakiet) (Præjudiciel forelæggelse – administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift (moms) – forordning (EU) nr. 904/2010 – artikel 10-12 – udveksling af oplysninger – afgiftskontrol – frister – udsættelse af afgiftskontrollen ved udveksling af oplysninger – overskridelse af den frist, der er fastsat for meddelelse af oplysninger – indvirkning på lovligheden af afgiftskontrollens udsættelse)

13

2021/C 481/18

Sag C-285/20: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 30. september 2021 — K mod Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Centrale Raad van Beroep — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse – forordning (EF) nr. 883/2004 – artikel 65, stk. 2 og 5 – anvendelsesområde – fuldtidsledig arbejdstager – arbejdsløshedsydelser – arbejdstager, der er bosat og udøver lønnet beskæftigelse i den kompetente medlemsstat – flytning af arbejdstagerens bopæl til en anden medlemsstat – person, som ikke udøvede en faktisk lønnet beskæftigelse i den kompetente medlemsstat, inden vedkommende blev fuldtidsledig – person, der er sygemeldt, og som derfor modtager ydelser ved sygdom, der udbetales af den kompetente medlemsstat – udøvelse af lønnet beskæftigelse – sammenlignelige retlige situationer)

13

2021/C 481/19

Sag C-296/20: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 30. september 2021 — Commerzbank AG mod E.O. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland) [Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde på det civilretlige område – retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser – det civil- og handelsretlige område – Lugano II-konventionen – artikel 15, stk. 1, litra c) – kompetence i sager om forbrugeraftaler – flytning af forbrugerens bopæl til en anden konventionsstat]

14

2021/C 481/20

Sag C-299/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 30. september 2021 — Icade Promotion SAS, tilligere Icade Promotion Logement SAS mod Ministère de l’Action et des Comptes Publiques (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 392 – ordning med afgift af fortjenstmargenen – anvendelsesområde – levering af fast ejendom og byggegrunde købt med henblik på videresalg – afgiftspligtig person, der ikke har fradragsret i forbindelse med erhvervelsen af fast ejendom – momspligtigt videresalg – begrebet byggegrunde)

15

2021/C 481/21

Sag C-451/21 P: Appel iværksat den 21. juli 2021 af Storhertugdømmet Luxembourg til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 12. maj 2021 i de forenede sager T-516/10 og T-525/18, Storhertugdømmet Luxembourg og Engie Global LNG Holding m.fl. mod Kommissionen

15

2021/C 481/22

Sag C-489/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 6. august 2021 — Banka DSK EAD mod M.V.

17

2021/C 481/23

Sag C-491/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 10. august 2021 — WA mod Direcția pentru Evidența Persoanelor și Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

18

2021/C 481/24

Sag C-572/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Högsta domstolen (Sverige) den 16. september 2021 — CC mod VO

18

2021/C 481/25

Sag C-574/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nejvyšší soud České republiky (Den Tjekkiske Republik) den 20. september 2021 — QT mod 02 Czech Republic a.s.

19

2021/C 481/26

Sag C-579/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Itä-Suomen hallinto-oikeus (Finland) den 22. september 2021 — J.M.

19

2021/C 481/27

Sag C-419/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 9. september 2021 — Irideos SpA mod Poste Italiane SpA med deltagelse af Fastweb SpA og Tim SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italien)

20

2021/C 481/28

Sag C-442/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 15. september 2021 — Stichting Brein mod News-Service Europe BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

20

2021/C 481/29

Sag C-705/19: Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Tredje Afdeling den 9. september 2021 — Axpo Trading Ag mod Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE, procesdeltager: Fallimento Esperia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

21

Retten

2021/C 481/30

Sag T-518/19: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Sipcam Oxon mod Kommissionen (Plantebeskyttelsesmidler – aktivstoffet chlorothalonil – ingen fornyelse af optagelse i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 – procedure for vurderingen – ret til forsvar – forslag til klassificering af et aktivstof – retssikkerhed – proportionalitet – forsigtighedsprincippet)

22

2021/C 481/31

Sag T-254/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Kondyterska korporatsiia Roshen mod EUIPO — Krasnyj Octyabr (Gengivelse af en hummer) [EU-varemærke – ugyldighedssag – EU-figurmærke, der gengiver en hummer – absolutte registreringshindringer – fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] – manglende beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning 2017/1001] – ret til kontradiktion – artikel 94 i forordning 2017/1001]

22

2021/C 481/32

Sag T-342/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Indo European Foods modEUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice) (EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice – det ældre ikke-registrerede ordmærke BASMATI – aftale om Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen og Euratom – overgangsperiode – søgsmålsinteresse – relativ registreringshindring – artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning 2017/1001) – ordning for common law-søgsmål vedrørende utilbørlig udnyttelse (action for passing off) – risiko for vildledende præsentation – risiko for udvanding af det ældre renommerede varemærke)

23

2021/C 481/33

Sag T-371/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVEDERM) [EU-varemærker – fortabelsessag – EU-ordmærket JUVEDERM – reel brug af varemærket – brug for de varer, for hvilke varemærket er registreret – brug med indehaverens samtykke – artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001]]

24

2021/C 481/34

Sag T-397/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Allergan Holdings France mod EUIPO — Dermavita Company (JUVEDERM) [EU-varemærker – fortabelsessag – EU-ordmærket JUVEDERM – reel brug af varemærket – brug for de varer, for hvilke varemærket er registreret – brug med indehaverens samtykke – artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001]]

24

2021/C 481/35

Sag T-404/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Global Translation Solutions mod Kommissionen (Offentlige tjenesteydelseskontrakter – udbudsprocedure – oversættelsestjenester – afvisning af en tilbudsgivers bud – tildeling af kontrakten til en anden tilbudsgiver – tildelingskriterier – bedømmelsesmetode – åbenbart urigtigt skøn – ligebehandling – gennemsigtighed – begrundelsespligt – pligt til at udvise fornøden omhu – princippet om god forvaltningsskik)

25

2021/C 481/36

Sag T-417/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Esteves Lopes Granja mod EUIPO — IVDP (PORTWO GIN) [EU-varemærke – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket PORTWO GIN – ældre oprindelsesbetegnelse Porto – begreberne anvendelse og udnyttelse af en beskyttet oprindelsesbetegnelse – artikel 103, stk. 2, litra a), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1308/2013]

26

2021/C 481/37

Sag T-505/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Guo mod EUIPO — Sand Cph (sandriver) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-figurmærket sandriver – det ældre EU-ordmærke SAND – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF)) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]]

26

2021/C 481/38

Sag T-635/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE) [EU-varemærke – ugyldighedssag – EU-ordmærket JUVÉDERM VYBRANCE – for sen betaling af klagegebyret – afvisning af sagen ved appelkammeret – artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 – artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 – restitutio in integrum]

27

2021/C 481/39

Sag T-636/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket JUVÉDERM VOLUMA – for sen betaling af klagegebyret – afvisning af sagen ved appelkammeret – artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 – artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 – restitutio in integrum]

27

2021/C 481/40

Sag T-637/20: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket JUVÉDERM VOLITE – for sen betaling af klagegebyret – afvisning af sagen ved appelkammeret – artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 – artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 – restitutio in integrum]

28

2021/C 481/41

Sag T-3/21: Rettens dom af 6. oktober 2021 — Power Horse Energy Drinks mod EUIPO — Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket UNSTOPPABLE – absolutte registreringshindringer – fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] – manglende beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning 2017/1001]]

29

2021/C 481/42

Sag T-511/21: Sag anlagt den 18. august 2021 — TB mod ENISA

29

2021/C 481/43

Sag T-560/21: Sag anlagt den 2. september 2021 — TB mod ENISA

30

2021/C 481/44

Sag T-585/21: Sag anlagt den 9. september 2021 — Zásilkovna mod Kommissionen

31

2021/C 481/45

Sag T-589/21: Sag anlagt den 16. september 2021 — Serrano Velázquez mod Parlamentet

32

2021/C 481/46

Sag T-600/21: Sag anlagt den 20. september 2021 — WS m.fl. mod Frontex

32

2021/C 481/47

Sag T-601/21: Sag anlagt den 20. september 2021 — Pharmadom mod EUIPO — Wellstat Therapeutics (WELLMONDE)

33

2021/C 481/48

Sag T-610/21: Sag anlagt den 22. september 2021 — L’Oréal mod EUIPO — Heinze (K K WATER)

34

2021/C 481/49

Sag T-614/21: Sag anlagt den 24. september 2021 — KPMG Advisory mod Kommissionen

35

2021/C 481/50

Sag T-624/21: Sag anlagt den 29. september 2021 — Primagran mod EUIPO — Primagaz (prımagran)

36

2021/C 481/51

Sag T-638/21: Sag anlagt den 4. oktober 2021 — Apart mod EUIPO — S. Tous (Gengivelse af konturen af en bjørn)

37

2021/C 481/52

Sag T-639/21: Sag anlagt den 4. oktober 2021 — CB mod EUIPO — China Construction Bank (CCB)

38

2021/C 481/53

Sag T-643/21: Sag anlagt den 5. oktober 2021 — Foodwatch mod Kommissionen

38

2021/C 481/54

Sag T-645/21: Sag anlagt den 6. oktober 2021 — Bloom mod Parlamentet og Rådet

39

2021/C 481/55

Sag T-647/21: Sag anlagt den 1. oktober 2021 — Sberbank Europe mod ECB

40

2021/C 481/56

Sag T-651/21: Sag anlagt den 7. oktober 2021 — Saure mod Kommissionen

41

2021/C 481/57

Sag T-652/21: Sag anlagt den 11. oktober 2021 — L. Oliva Torras mod EUIPO — Mecánica del Frío (Koblinger til køretøjer)

42

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2021/C 481/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 471 af 22.11.2021

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 462 af 15.11.2021

EUT C 452 af 8.11.2021

EUT C 431 af 25.10.2021

EUT C 422 af 18.10.2021

EUT C 412 af 11.10.2021

EUT C 401 af 4.10.2021

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/2 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/2

---

Domstolens udtalelse (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Europa-Parlamentet

(Udtalelse 1/19) (1)

(Udtalelse afgivet i medfør af artikel 218, stk. 11, TEUF - konventionen til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen) - undertegnelse af Den Europæiske Union - udkast til afgørelse om Unionens indgåelse - begrebet »påtænkt aftale« som omhandlet i artikel 218, stk. 11, TEUF - Unionens eksterne kompetence - materielt retsgrundlag - artikel 78, stk. 2, TEUF - artikel 82, stk. 2, TEUF - artikel 83, stk. 1, TEUF - artikel 84 TEUF - artikel 336 TEUF - enekompetence eller delt kompetence — artikel 1-4a i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed - Irlands delvise deltagelse i Unionens indgåelse af Istanbulkonventionen - mulighed for at opdele en retsakt om indgåelse af en international aftale i to forskellige afgørelser efter det relevante retsgrundlag - praksis med »fælles overenskomst« - forenelighed med EU-traktaten og EUF-traktaten)

(2021/C 481/02)

Processprog: alle officielle sprog

Part, som anmoder om udtalelsen

Europa-Parlamentet (ved D. Warin, A. Neergaard og O. Hrstková Šolcová, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Med forbehold for, at de krav, der er fastsat i artikel 218, stk. 2, 6 og 8, TEUF til enhver tid er overholdt, er traktaterne ikke til hinder for, at Rådet for Den Europæiske Union, når det handler på en måde, som er forenelig med dets forretningsorden, før vedtagelse af afgørelsen om Den Europæiske Unions indgåelse af Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen) afventer, at der foreligger en »fælles overenskomst« mellem medlemsstaterne om at være bundet af denne konvention inden for de af konventionens områder, der henhører under deres kompetencer. Traktaterne er derimod til hinder for, at Rådet for Den Europæiske Union kan tilføje en yderligere fase til den procedure for indgåelse, der er fastsat i denne artikel, ved at gøre vedtagelsen af afgørelsen om indgåelse af den nævnte konvention betinget af, at der foretages en forudgående konstatering af, at der foreligger en sådan »fælles overenskomst«. |
| --- | --- |

1)

Med forbehold for, at de krav, der er fastsat i artikel 218, stk. 2, 6 og 8, TEUF til enhver tid er overholdt, er traktaterne ikke til hinder for, at Rådet for Den Europæiske Union, når det handler på en måde, som er forenelig med dets forretningsorden, før vedtagelse af afgørelsen om Den Europæiske Unions indgåelse af Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen) afventer, at der foreligger en »fælles overenskomst« mellem medlemsstaterne om at være bundet af denne konvention inden for de af konventionens områder, der henhører under deres kompetencer. Traktaterne er derimod til hinder for, at Rådet for Den Europæiske Union kan tilføje en yderligere fase til den procedure for indgåelse, der er fastsat i denne artikel, ved at gøre vedtagelsen af afgørelsen om indgåelse af den nævnte konvention betinget af, at der foretages en forudgående konstatering af, at der foreligger en sådan »fælles overenskomst«.

| 2) | Det korrekte materielle retsgrundlag for vedtagelse af Rådets retsakt om Unionens indgåelse af den del af Istanbulkonventionen, der er genstand for den påtænkte aftale som omhandlet i artikel 218, stk. 11, TEUF, udgøres af artikel 78, stk. 2, TEUF, artikel 82, stk. 2, TEUF samt artikel 84 TEUF og 336 TEUF. |
| --- | --- |

2)

Det korrekte materielle retsgrundlag for vedtagelse af Rådets retsakt om Unionens indgåelse af den del af Istanbulkonventionen, der er genstand for den påtænkte aftale som omhandlet i artikel 218, stk. 11, TEUF, udgøres af artikel 78, stk. 2, TEUF, artikel 82, stk. 2, TEUF samt artikel 84 TEUF og 336 TEUF.

| 3) | Protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til EU-traktaten og EUF-traktaten, og protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til EU-traktaten og EUF-traktaten, kan udelukkende begrunde, at Rådets retsakt om Unionens indgåelse af den del af Istanbulkonventionen, der er genstand for den påtænkte aftale, opdeles i to særskilte afgørelser, for så vidt som en sådan opdeling har til formål at tage hensyn til den omstændighed, at Irland eller Kongeriget Danmark ikke deltager i de foranstaltninger, som træffes i forbindelse med denne aftale, og som henhører under anvendelsesområdet for disse protokoller, når de betragtes i deres helhed. |
| --- | --- |

3)

Protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til EU-traktaten og EUF-traktaten, og protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til EU-traktaten og EUF-traktaten, kan udelukkende begrunde, at Rådets retsakt om Unionens indgåelse af den del af Istanbulkonventionen, der er genstand for den påtænkte aftale, opdeles i to særskilte afgørelser, for så vidt som en sådan opdeling har til formål at tage hensyn til den omstændighed, at Irland eller Kongeriget Danmark ikke deltager i de foranstaltninger, som træffes i forbindelse med denne aftale, og som henhører under anvendelsesområdet for disse protokoller, når de betragtes i deres helhed.

---

(1)  EUT C 413 af 9.12.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/3

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Sigma Alimentos Exterior, SL mod Europa-Kommissionen

(Sag C-50/19 P) (1)

(Appel - statsstøtte - artikel 107, stk. 1, TEUF - skatteordning - bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat - begrebet »statsstøtte« - betingelsen om selektivitet - referencesystem - undtagelse - forskellig behandling - begrundelsen for den forskellige behandling)

(2021/C 481/03)

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Sigma Alimentos Exterior SL (først ved abogados M. Linares-Gil og M. Muñoz Pérez, derefter ved abogado M. Muñoz Pérez)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes og P. Němečková, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Forbundsrepublikken Tyskland (ved R. Kanitz og J. Möller, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Sigma Alimentos Exterior SL betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Sigma Alimentos Exterior SL betaler sagsomkostningerne.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 112 af 25.3.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/3

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — World Duty Free Group SA, tidligere Autogrill España, SA (Sag C-51/19 P) og Kongeriget Spanien (sag C-64/19 P) mod Europa-Kommissionen, Forbundsrepublikken Tyskland og Irland

(Forenede sager C-51/19 P og C-64/19 P) (1)

(Appel - statsstøtte - artikel 107, stk. 1, TEUF - skatteordning - bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat - begrebet »statsstøtte« - betingelsen om selektivitet - referencesystem - undtagelse - forskellig behandling - begrundelsen for den forskellige behandling)

(2021/C 481/04)

Processprog: spansk

Parter

Appellanter: World Duty Free Group SA, tidligere Autogrill España SA (Madrid, Spanien) (ved abogados J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero og A. Lamadrid de Pablo) (sag C-51/19 P) og Kongeriget Spanien (først ved A. Rubio González og A. Sampol Pucurull, derefter ved S. Centeno Huerta og S. Jiménez García, som befuldmægtigede) (sag C-64/19 P)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes og P. Němečková, som befuldmægtigede), Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og R. Kanitz, som befuldmægtigede) og Irland

Konklusion

| 1) | Appellerne forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellerne forkastes.

| 2) | World Duty Free Group SA og Kongeriget Spanien bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

World Duty Free Group SA og Kongeriget Spanien bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 112 af 25.3.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/4

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Banco Santander og SA mod Europa-Kommissionen

(Sag C-52/19 P) (1)

(Appel - statsstøtte - artikel 107, stk. 1, TEUF - skatteordning - bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat - begrebet »statsstøtte« - betingelsen om selektivitet - referencesystem - undtagelse - forskellig behandling - begrundelsen for den forskellige behandling)

(2021/C 481/05)

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Banco Santander, SA (ved abogados J.L. Buendía Sierra, Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero og A. Lamadrid de Pablo)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes og P. Němečková, som befudmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Banco Santander SA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Banco Santander SA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 112 af 25.3.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/5

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (sag C-53/19 P), Royaume d’Espagne (sag C-65/19 P) mod Europa-Kommissionen, Forbundsrepublikken Tyskland og Irland

(Forenede sager C-53/19 P og C-65/19 P) (1)

(Appel - statsstøtte - artikel 107, stk. 1, TEUF - skatteordning - bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat - begrebet »statsstøtte« - betingelsen om selektivitet - referencesystem - undtagelse - forskellig behandling - begrundelsen for den forskellige behandling)

(2021/C 481/06)

Processprog: spansk

Parter

Appellanter: Banco Santander SA, Santusa Holding SL, (ved abogados J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero og A. Lamadrid de Pablo (sag C-53/19 P)), Kongeriget Spanien (først ved A. Rubio González og A. Sampol Pucurull, derefter ved S. Centeno Huerta og S. Jiménez García, som befuldmægtigede (sag C-65/19 P))

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes og P. Němečková, som befuldmægtigede), Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og R. Kanitz, som befuldmægtigede) og Irland

Konklusion

| 1) | Appellerne forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellerne forkastes.

| 2) | Banco Santander SA, Santusa Holding SL og Kongeriget Spanien bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Banco Santander SA, Santusa Holding SL og Kongeriget Spanien bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 112 af 25.3.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/5

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Axa Mediterranean Holding, SA mod Eruopa-Kommissionen

(Sag C-54/19 P) (1)

(Appel - statsstøtte - artikel 107, stk. 1, TEUF - skatteordning - bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat - begrebet »statsstøtte« - betingelsen om selektivitet - referencesystem - undtagelse - forskellig behandling - begrundelsen for den forskellige behandling)

(2021/C 481/07)

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Axa Mediterranean Holding SA (ved abogados J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero og A. Lamadrid de Pablo)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes og P. Němečková, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Axa Mediterranean Holding SA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Axa Mediterranean Holding SA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 112 af 25.3.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/6

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Prosegur Compañía de Seguridad, SA mod Europa-Kommissionen

(Sag C-55/19 P) (1)

(Appel - statsstøtte - artikel 107, stk. 1, TEUF - skatteordning - bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted uden for denne medlemsstat - begrebet »statsstøtte« - betingelsen om selektivitet - referencesystem - undtagelse - forskellig behandling - begrundelsen for den forskellige behandling)

(2021/C 481/08)

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Prosegur Compañía de Seguridad, SA (ved abogados J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero og A. Lamadrid de Pablo)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes og P. Němečková, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Prosegur Compañía de Seguridad SA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Prosegur Compañía de Seguridad SA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 112 af 25.3.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/6

---

Domstolens dom (plenum) af 30. september 2021 — Den Europæiske Revisionsret mod Karel Pinxten

(Sag C-130/19) (1)

(Artikel 286, stk. 6, TEUF - tilsidesættelse af de forpligtelser, der følger med hvervet som medlem af Den Europæiske Revisionsret - fortabelse af retten til pension - ret til effektiv domstolsbeskyttelse - lovligheden af en undersøgelse foretaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) - intern procedure ved Revisionsretten - aktivitet, der er uforenelig med hvervet som medlem af Revisionsretten - udgifter til tjenesterejser og dagpenge - udgifter til receptioner og repræsentation - brug af tjenestekøretøj - brug af chaufførtjeneste - interessekonflikt - sanktionens forholdsmæssighed)

(2021/C 481/09)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Den Europæiske Revisionsret (først ved C. Lesauvage, J. Vermer og É. von Bardeleben, derefter ved C. Lesauvage, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Karel Pinxten (ved avocate L. Levi)

Konklusion

| 1) | Karel Pinxtens anmodning om udsættelse af sagen indtil afslutningen af den straffesag, som de luxembourgske myndigheder indledte efter fremsendelsen til disse myndigheder af rapporten fra Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) vedrørende sag nr. OC/2016/0069/A, tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Karel Pinxtens anmodning om udsættelse af sagen indtil afslutningen af den straffesag, som de luxembourgske myndigheder indledte efter fremsendelsen til disse myndigheder af rapporten fra Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) vedrørende sag nr. OC/2016/0069/A, tages ikke til følge.

| 2) | Karel Pinxtens anmodning om, at Den Europæiske Revisionsret pålægges at fremlægge en intern revisionsrapport og oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet som følge af denne rapport, samt enhver form for dokumentation fra denne institution vedrørende eventulle indgreb i den interne revisors uafhængighed, tages ikke til følge. |
| --- | --- |

2)

Karel Pinxtens anmodning om, at Den Europæiske Revisionsret pålægges at fremlægge en intern revisionsrapport og oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet som følge af denne rapport, samt enhver form for dokumentation fra denne institution vedrørende eventulle indgreb i den interne revisors uafhængighed, tages ikke til følge.

| 3) | Den e-mail af 13. februar 2019, som formanden for Revisionsretten sendte til de andre medlemmer af og generalsekretæren for denne institution, og som Karel Pinxten har vedlagt som bilag B.10 til svarskriftet, udtages af sagsakterne. |
| --- | --- |

3)

Den e-mail af 13. februar 2019, som formanden for Revisionsretten sendte til de andre medlemmer af og generalsekretæren for denne institution, og som Karel Pinxten har vedlagt som bilag B.10 til svarskriftet, udtages af sagsakterne.

| 4) | Karel Pinxten har tilsidesat de forpligtelser, der følger med hvervet som medlem af Revisionsretten, som omhandlet i artikel 286, stk. 6, TEUF, for så vidt angår:






  — | den uanmeldte og ulovlige deltagelse i det ledende organ i et politisk parti |
| --- | --- | --- |

4)

Karel Pinxten har tilsidesat de forpligtelser, der følger med hvervet som medlem af Revisionsretten, som omhandlet i artikel 286, stk. 6, TEUF, for så vidt angår:

—

den uanmeldte og ulovlige deltagelse i det ledende organ i et politisk parti

| — | misbrug af Revisionsrettens ressourcer til at finansiere aktiviteter, der ikke har sammenhæng med hvervet som medlem af denne institution, i det omfang, det er fastslået i dommens præmis 387-799 |
| --- | --- |

—

misbrug af Revisionsrettens ressourcer til at finansiere aktiviteter, der ikke har sammenhæng med hvervet som medlem af denne institution, i det omfang, det er fastslået i dommens præmis 387-799

| — | brugen af et benzinkort til at købe brændstof til køretøjer, der tilhører tredjemand, og |
| --- | --- |

—

brugen af et benzinkort til at købe brændstof til køretøjer, der tilhører tredjemand, og

| — | skabelsen af en interessekonflikt i forhold til den ansvarlige for en revideret enhed. |
| --- | --- |

—

skabelsen af en interessekonflikt i forhold til den ansvarlige for en revideret enhed.

| 5) | Karel Pinxten frakendes to tredjedele af retten til pension fra tidspunktet for afsigelsen af denne dom. |
| --- | --- |

5)

Karel Pinxten frakendes to tredjedele af retten til pension fra tidspunktet for afsigelsen af denne dom.

| 6) | I øvrigt frifindes Karel Pinxten. |
| --- | --- |

6)

I øvrigt frifindes Karel Pinxten.

| 7) | Domstolen har ikke kompetence til at træffe afgørelse om den af Karel Pinxten nedlagte påstand om erstatning. |
| --- | --- |

7)

Domstolen har ikke kompetence til at træffe afgørelse om den af Karel Pinxten nedlagte påstand om erstatning.

| 8) | Karel Pinxten bærer sine egne omkostninger og betaler de af Revisionsretten afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

8)

Karel Pinxten bærer sine egne omkostninger og betaler de af Revisionsretten afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 148 af 29.4.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/7 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/7

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P) og Stena Line Scandinavia AB mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark og Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P)

(Forenede sager C-174/19 P og C-175/19 P) (1)

(Appel - annullationssøgsmål - statsstøtte - offentlig finansiering af den faste jernbane- og vejforbindelse over Femern Bælt - individuel støtte - anmeldt støtte, der er erklæret forenelig med det indre marked - gennemførelse af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse - afgørelse om ikke at gøre indsigelse - monopol - fordrejning af konkurrencevilkårene og påvirkning af samhandelen)

(2021/C 481/10)

Processprog: engelsk

Parter

(Sag C-174/19 P)

Appellanter: Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH (ved advokat L. Sandberg-Mørch)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka, S. Noë og L. Armati, som befuldmægtigede), Kongeriget Danmark (først ved J. Nymann-Lindegren, derefter ved V. Jørgensen som befuldmægtigede, bistået af advokat R. Holdgaard), Föreningen Svensk Sjöfart (ved abogado J.L. Buendía Sierra) og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (ved Rechtsanwalt T. Hohmuth og advokat L. Sandberg-Mørch)

Intervenienter til støtte for sagsøgerne: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (ved advokat L. Sandberg-Mørch og Rechtsanwalt W. Mecklenburg, Rederi Nordö-Link AB (ved advokaterne L. Sandberg-Mørch og A. Godsk Fallesen) og Trelleborg Hamn AB (ved advokat L. Sandberg-Mørch og abogado J.L. Buendía Sierra)

(Sag C-175/19 P)

Appellanter: Stena Line Scandinavia AB (ved advokat L. Sandberg-Mørch og solicitor P. Alexiadis)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka, S. Noë og L. Armati, som befuldmægtigede), Kongeriget Danmark (først ved J. Nymann-Lindegren, derefter ved V. Jørgensen som befuldmægtigede, bistået af advokat R. Holdgaard) og Föreningen Svensk Sjöfart (ved abogado J.L. Buendía Sierra)

Intervenienter til støtte for sagsøgerne: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (ved advokat L. Sandberg-Mørch og Rechtsanwalt W. Mecklenburg), Rederi Nordö-Link AB (ved advokaterne L. Sandberg-Mørch og A. Godsk Fallesen) og Trelleborg Hamn AB (ved advokat L. Sandberg-Mørch og abogado J.L. Buendía Sierra)

Konklusion

| 1) | Hovedappellerne og kontraappellerne forkastes. |
| --- | --- |

1)

Hovedappellerne og kontraappellerne forkastes.

| 2) | Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH samt Stena Line Scandinavia AB bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger vedrørende hovedappellerne. |
| --- | --- |

2)

Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH samt Stena Line Scandinavia AB bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger vedrørende hovedappellerne.

| 3) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger i forbindelse med kontraappellerne. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger i forbindelse med kontraappellerne.

| 4) | Kongeriget Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Kongeriget Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV bærer hver deres egne omkostninger.

| 5) | Rederi Nordö-Link AB, Trelleborg Hamn AB og Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

5)

Rederi Nordö-Link AB, Trelleborg Hamn AB og Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 148 af 29.4.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/8 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/8

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — ClientEarth mod Europa-Kommissionen og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

(Sag C-458/19 P) (1)

(Appel - annullationssøgsmål - Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2021) 3549 final - godkendelse af anvendelser af bis(2-ethylhexyl)phthalat (DEHP) - forordning (EF) nr. 1907/2006 - artikel 60 og 62 - forordning (EF) nr. 1367/2006 - anmodning om intern prøvelse - Kommissionens afgørelse C(2016) 8454 final - afslag på anmodningen)

(2021/C 481/11)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: ClientEarth (ved barrister A. Jones, og J. Stratford, BL)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved G. Gattinara, R. Lindenthal og K. Mifsud-Bonnici, som befuldmægtigede) og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (ved M. Heikkilä, W. Broere og F. Becker, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | ClientEarth bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

ClientEarth bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 263 af 5.8.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/9

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — procedure indledt af W.Ż. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen)

(Sag C-487/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - retsstat - effektiv retsbeskyttelse på de områder, der er omfattet af EU-retten - artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU - princippet om dommeres uafsættelighed og uafhængighed - forflyttelse af en dommer ved en almindelig domstol uden samtykke - søgsmål - afvisningskendelse afsagt af en dommer ved Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) (øverste domstol (afdelingen for ekstraordinær prøvelse og offentlige sager), Polen) - dommer udnævnt af præsidenten for Republikken Polen på grundlag af en afgørelse fra det nationale domstolsråd trods en retsafgørelse om udsættelse af fuldbyrdelsen af denne afgørelse, indtil der foreligger en præjudiciel afgørelse fra Domstolen - dommer, som ikke udgør en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov - EU-rettens forrang - mulighed for at anse en sådan kendelse for at være ugyldig)

(2021/C 481/12)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Najwyższy

Parter i hovedsagen

Sagsøger: W.Ż.

procesdeltager: Prokurator Generalny zastępowany przez Prokuraturę Krajową, tidligere Prokurator Prokuratury Krajowej Bożena Górecka og Rzecznik Praw Obywatelskich

Konklusion

Artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU og princippet om EU-rettens forrang skal fortolkes således, at en national ret, for hvilken der er rejst en inhabilitetsindsigelse i tilknytning til et søgsmål, hvorved en dommer ved en retsinstans, der kan fortolke og anvende EU-retten, anfægter en afgørelse, hvorved den pågældende er blevet forflyttet uden sit samtykke, skal anse en kendelse, hvorved en instans, der træffer afgørelse i sidste instans, beklædt med en enedommer, har afvist dette søgsmål, for at være ugyldig, når dette er absolut nødvendigt, henset til den omhandlede processuelle situation for at sikre EU-rettens forrang, såfremt det fremgår af samtlige de betingelser og omstændigheder, hvorunder processen for udnævnelse af denne enedommer er blevet afviklet, at udnævnelsen skete i åbenlys modstrid med de grundlæggende regler, der udgør en integrerende del af det pågældende retssystems indretning og funktion, og integriteten af resultatet af denne proces bringes i fare, idet der skabes rimelig tvivl i offentligheden om, hvorvidt den omhandlede dommer er uafhængig og upartisk, således at den nævnte kendelse ikke kan anses for at være afsagt af en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov, som omhandlet i artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU.

---

(1)  EUT C 337 af 7.10.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/10 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/10

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 6. oktober 2021 — TS, UT og VU mod Casa Naţională de Asigurări de Sănătate og Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Constanţa — Rumænien)

(Sag C-538/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - social sikring - sygeforsikring - forordning (EF) nr. 883/2004 - artikel 20, stk. 1 og 2 - lægebehandlinger modtaget i en anden medlemsstat end den, hvor den forsikrede person har bopæl - forudgående tilladelse - betingelser - krav om en erklæring udfærdiget af en læge under den offentlige nationale sygeforsikringsordning, der foreskriver en behandling - attest, i form af en yderligere lægelig udtalelse (second opinion), udfærdiget i en anden medlemsstat end den, hvor forsikringstageren har bopæl, vedrørende en anden behandling, der har den fordel, at den ikke medfører handicap - fuld godtgørelse af lægeudgifter i forbindelse med denne anden behandling - fri udveksling af tjenesteydelser - artikel 56 TEUF)

(2021/C 481/13)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Constanţa

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: TS, UT og VU

Sagsøgte: Casa Naţională de Asigurări de Sănătate og Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa

Konklusion

Artikel 20 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 988/2009 af 16. september 2009, sammenholdt med artikel 56 TEUF, skal fortolkes således, at en forsikret person, der i en anden medlemsstat end sin bopælsmedlemsstat har modtaget en behandling, som er opført under de ydelser, der er omfattet af bopælsmedlemsstatens lovgivning, har ret til fuld refusion af udgifterne til denne behandling på de betingelser, som er fastsat i denne forordning, når den pågældende person ikke har kunnet opnå en tilladelse fra den kompetente institution i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 20, stk. 1, med den begrundelse, at selv om diagnosen og behovet for en akut iværksættelse af behandling var blevet bekræftet af en læge, der er omfattet af sygeforsikringsordningen i bopælsmedlemsstaten, havde denne læge forskrevet en anden behandling end den, som den pågældende person valgte i overensstemmelse med en yderligere udtalelse fra en læge i en anden medlemsstat, og som til forskel fra den oprindelige behandling ikke ville medføre et handicap.

---

(1)  EUT C 357 af 21.10.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/10 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/10

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — »ЕCOTEX BULGARIA« EOOD mod Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite — Sofia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad — Blagoevgrad — Bulgarien)

(Sag C-544/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 63 TEUF - den frie bevægelighed for kapital - direktiv (EU) 2015/849 - anvendelsesområde - national lovgivning, hvorefter der er krav om, at betalinger over et vist beløb udelukkende gennemføres ved bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto - artikel 65 TEUF - begrundelse - bekæmpelse af skattesvig og skatteunddragelse - proportionalitet - administrative sanktioner af strafferetlig karakter - artikel 49 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet mellem lovovertrædelse og straf)

(2021/C 481/14)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad — Blagoevgrad

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»ЕCOTEX BULGARIA« EOOD

Sagsøgt: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite — Sofia

Procesdeltager: Prokuror ot Okrazhna prokuratura — Blagoevgrad

Konklusion

| 1) | En medlemsstats lovgivning, der — for betalinger på det nationale område af et beløb på en fastsat tærskel eller derover — forbyder fysiske eller juridiske personer at betale i kontanter og stiller krav om, at disse foretager en bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF. |
| --- | --- |

1)

En medlemsstats lovgivning, der — for betalinger på det nationale område af et beløb på en fastsat tærskel eller derover — forbyder fysiske eller juridiske personer at betale i kontanter og stiller krav om, at disse foretager en bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF.

| 2) | Artikel 63 TEUF, sammenholdt med artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der, med henblik på at bekæmpe skattesvig og skatteunddragelse, dels forbyder fysiske og juridiske personer på det nationale område at foretage kontantbetalinger, når disse er på den fastsatte tærskel eller derover, og som med henblik herpå kræver betaling via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, herunder når der er tale om et selskabs udlodning af udbytte, dels ved overtrædelse af dette forbud fastsætter en sanktionsordning, inden for rammerne af hvilken det bødebeløb, der kan pålægges, beregnes på grundlag af en fast procentdel af det samlede beløb for den betaling, der er blevet foretaget i strid med forbuddet, uden at denne bøde kan tilpasses i forhold til de konkrete omstændigheder i den pågældende sag, forudsat at denne lovgivning er egnet til at sikre opfyldelsen af de nævnte formål, og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dem. |
| --- | --- |

2)

Artikel 63 TEUF, sammenholdt med artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der, med henblik på at bekæmpe skattesvig og skatteunddragelse, dels forbyder fysiske og juridiske personer på det nationale område at foretage kontantbetalinger, når disse er på den fastsatte tærskel eller derover, og som med henblik herpå kræver betaling via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, herunder når der er tale om et selskabs udlodning af udbytte, dels ved overtrædelse af dette forbud fastsætter en sanktionsordning, inden for rammerne af hvilken det bødebeløb, der kan pålægges, beregnes på grundlag af en fast procentdel af det samlede beløb for den betaling, der er blevet foretaget i strid med forbuddet, uden at denne bøde kan tilpasses i forhold til de konkrete omstændigheder i den pågældende sag, forudsat at denne lovgivning er egnet til at sikre opfyldelsen af de nævnte formål, og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dem.

---

(1)  EUT C 357 af 21.10.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/11

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. oktober 2021 — Consorzio Italian Management og Catania Multiservizi SpA mod Rete Ferroviaria Italiana SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-561/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 267 TEUF - omfang af pligten for den nationale domstol, som træffer afgørelse i sidste instans, til at forelægge et præjudicielt spørgsmål - undtagelser til denne pligt - kriterier - spørgsmål om fortolkningen af EU-retten rejst af parterne i sagen for den nationale retsinstans, efter at Domstolen har truffet præjudiciel afgørelse i denne sag - ingen præcisering af de forhold, der begrunder behovet for en besvarelse af de præjudicielle spørgsmål - delvis afvisning af anmodningen om præjudiciel afgørelse)

(2021/C 481/15)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Consorzio Italian Management og Catania Multiservizi SpA

Sagsøgt: Rete Ferroviaria Italiana SpA

Konklusion

Artikel 267 TEUF skal fortolkes således, at en national domstol, hvis afgørelser i henhold til national ret ikke kan appelleres, skal efterkomme sin pligt til at forelægge Domstolen et spørgsmål om fortolkningen af EU-retten, som rejses for denne, medmindre den fastslår, at dette spørgsmål ikke er relevant, at den pågældende EU-bestemmelse allerede er blevet fortolket af Domstolen, eller at EU-rettens korrekte anvendelse fremgår med en sådan klarhed, at der ikke er plads for nogen rimelig tvivl.

Denne mulighed skal imidlertid vurderes i forhold dels til EU-rettens særegenheder, dels de særlige vanskeligheder, fortolkningen heraf frembyder, samt risikoen for afvigende retspraksis inden for Unionen.

En sådan retsinstans er ikke fritaget for nævnte pligt, alene fordi den allerede har forelagt Domstolen en anmodning præjudiciel afgørelse inden for rammerne af samme nationale sag. Denne retsinstans kan imidlertid undlade at forelægge et præjudicielt spørgsmål for Domstolen, når sagen skal afvises på grundlag af formalitetsregler, der er særlige for retsplejen ved denne ret, forudsat at ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet overholdes.

---

(1)  EUT C 357 af 21.10.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/12

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 6. oktober 2021 — Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee) mod Diputación Foral de Guipúzcoa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Spanien)

(Sag C-598/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - indgåelse af offentlige kontrakter - direktiv 2014/24/EU - artikel 20 - reserverede kontrakter - national lovgivning, som begrænser muligheden for at deltage i visse offentlige udbudsprocedurer til særlige beskæftigelsescentre af social karakter - yderligere krav, der ikke fremgår af direktivet - ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet)

(2021/C 481/16)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)

Sagsøgt: Diputación Foral de Guipúzcoa

Konklusion

Artikel 20, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke er til hinder for, at en medlemsstat fastsætter yderligere krav i forhold til dem, der er fastsat i denne bestemmelse, og af denne grund udelukker visse økonomiske aktører, som opfylder de i den nævnte bestemmelse fastsatte betingelser, fra offentlige udbudsprocedurer vedrørende reserverede kontrakter, forudsat at denne medlemsstat overholder ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet.

---

(1)  EUT C 363 af 28.10.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/13 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/13

---

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 30. september 2021 — HYDINA SK s.r.o. mod Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovakiet)

(Sag C-186/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift (moms) - forordning (EU) nr. 904/2010 - artikel 10-12 - udveksling af oplysninger - afgiftskontrol - frister - udsættelse af afgiftskontrollen ved udveksling af oplysninger - overskridelse af den frist, der er fastsat for meddelelse af oplysninger - indvirkning på lovligheden af afgiftskontrollens udsættelse)

(2021/C 481/17)

Processprog: slovakisk

Den forelæggende ret

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Parter i hovedsagen

Sagsøger: HYDINA SK s.r.o.

Sagsøgt: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

Konklusion

Artikel 10 i Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 af 7. oktober 2010 om administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift, sammenholdt med 25. betragtning hertil, skal fortolkes således, at den ikke fastsætter frister, hvis overskridelse kan påvirke lovligheden af udsættelsen af en afgiftskontrol, hvorom der er fastsat bestemmelse i den bistandssøgende medlemsstats nationale ret, indtil den bistandssøgte medlemsstat har meddelt de oplysninger, der er anmodet om inden for rammerne af den mekanisme for administrativt samarbejde, der er indført ved denne forordning.

---

(1)  EUT C 222 af 6.7.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/13 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/13

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 30. september 2021 — K mod Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Centrale Raad van Beroep — Nederlandene)

(Sag C-285/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - forordning (EF) nr. 883/2004 - artikel 65, stk. 2 og 5 - anvendelsesområde - fuldtidsledig arbejdstager - arbejdsløshedsydelser - arbejdstager, der er bosat og udøver lønnet beskæftigelse i den kompetente medlemsstat - flytning af arbejdstagerens bopæl til en anden medlemsstat - person, som ikke udøvede en faktisk lønnet beskæftigelse i den kompetente medlemsstat, inden vedkommende blev fuldtidsledig - person, der er sygemeldt, og som derfor modtager ydelser ved sygdom, der udbetales af den kompetente medlemsstat - udøvelse af lønnet beskæftigelse - sammenlignelige retlige situationer)

(2021/C 481/18)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Centrale Raad van Beroep

Parter i hovedsagen

Sagsøger: K

Sagsøgt: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

Konklusion

| 1) | Artikel 65, stk. 2 og 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 465/2012 af 22. maj 2012, skal fortolkes således, at bestemmelserne finder anvendelse på en situation, hvor den pågældende person, før han blev fuldtidsledig, var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente medlemsstat og ikke udøvede en faktisk lønnet beskæftigelse, men var sygemeldt og derfor modtog ydelser ved sygdom, der blev udbetalt af den kompetente medlemsstat, forudsat, at retten til sådanne ydelser i henhold til national ret i den kompetente medlemsstat sidestilles med udøvelse af lønnet beskæftigelse. |
| --- | --- |

1)

Artikel 65, stk. 2 og 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 465/2012 af 22. maj 2012, skal fortolkes således, at bestemmelserne finder anvendelse på en situation, hvor den pågældende person, før han blev fuldtidsledig, var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente medlemsstat og ikke udøvede en faktisk lønnet beskæftigelse, men var sygemeldt og derfor modtog ydelser ved sygdom, der blev udbetalt af den kompetente medlemsstat, forudsat, at retten til sådanne ydelser i henhold til national ret i den kompetente medlemsstat sidestilles med udøvelse af lønnet beskæftigelse.

| 2) | Artikel 65, stk. 2 og 5, i forordning nr. 883/2004, som ændret ved forordning nr. 465/2012, skal fortolkes således, at de grunde, heriblandt familiemæssige grunde, som har været medvirkende til, at den berørte person har flyttet sin bopæl til en anden medlemsstat end den kompetente medlemsstat, ikke skal tages i betragtning ved anvendelsen af denne bestemmelse. |
| --- | --- |

2)

Artikel 65, stk. 2 og 5, i forordning nr. 883/2004, som ændret ved forordning nr. 465/2012, skal fortolkes således, at de grunde, heriblandt familiemæssige grunde, som har været medvirkende til, at den berørte person har flyttet sin bopæl til en anden medlemsstat end den kompetente medlemsstat, ikke skal tages i betragtning ved anvendelsen af denne bestemmelse.

---

(1)  EUT C 313 af 21.9.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/14 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/14

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 30. september 2021 — Commerzbank AG mod E.O. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-296/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde på det civilretlige område - retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser - det civil- og handelsretlige område - Lugano II-konventionen - artikel 15, stk. 1, litra c) - kompetence i sager om forbrugeraftaler - flytning af forbrugerens bopæl til en anden konventionsstat)

(2021/C 481/19)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Commerzbank AG

Sagsøgt: E.O.

Konklusion

Artikel 15, stk. 1, litra c), i konventionen om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, der blev undertegnet den 30. oktober 2007, og hvis indgåelse blev godkendt på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2009/430/EF af 27. november 2008, skal fortolkes således, at bestemmelsen fastsætter kompetencen i den situation, hvor en erhvervsdrivende og en forbruger, der er parter i en forbrugeraftale, på tidspunktet for indgåelsen af denne aftale var hjemmehørende i samme konventionsstat, og hvor et grænseoverskridende element i retsforholdet først er opstået efter den nævnte indgåelse som følge af den efterfølgende flytning af forbrugerens bopæl til en anden konventionsstat.

---

(1)  EUT C 348 af 19.10.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/15 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/15

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 30. september 2021 — Icade Promotion SAS, tilligere Icade Promotion Logement SAS mod Ministère de l’Action et des Comptes Publiques (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig)

(Sag C-299/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 392 - ordning med afgift af fortjenstmargenen - anvendelsesområde - levering af fast ejendom og byggegrunde købt med henblik på videresalg - afgiftspligtig person, der ikke har fradragsret i forbindelse med erhvervelsen af fast ejendom - momspligtigt videresalg - begrebet »byggegrunde«)

(2021/C 481/20)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Icade Promotion SAS, tilligere Icade Promotion Logement SAS

Sagsøgt: Ministère de l’Action et des Comptes Publiques

Konklusion

| 1) | Artikel 392 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at bestemmelsen tillader, at ordningen med afgift af fortjenstmargenen anvendes på transaktioner med levering af byggegrunde, både når erhvervelsen af grundene har været pålagt merværdiafgift (moms), uden at den afgiftspligtige person, der videresælger dem, har haft ret til at fradrage denne afgift, og når erhvervelsen ikke har været pålagt moms, mens den pris, som den afgiftspligtige videreforhandler betalte ved købet af goderne, indeholdt et momsbeløb, som den oprindelige sælger havde betalt i tidligere led. Bortset fra dette tilfælde finder denne bestemmelse imidlertid ikke anvendelse på leveringer af byggegrunde, hvis første erhvervelse ikke har været pålagt moms, enten fordi denne erhvervelse ligger uden for momsens anvendelsesområde, eller fordi den er fritaget herfor. |
| --- | --- |

1)

Artikel 392 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at bestemmelsen tillader, at ordningen med afgift af fortjenstmargenen anvendes på transaktioner med levering af byggegrunde, både når erhvervelsen af grundene har været pålagt merværdiafgift (moms), uden at den afgiftspligtige person, der videresælger dem, har haft ret til at fradrage denne afgift, og når erhvervelsen ikke har været pålagt moms, mens den pris, som den afgiftspligtige videreforhandler betalte ved købet af goderne, indeholdt et momsbeløb, som den oprindelige sælger havde betalt i tidligere led. Bortset fra dette tilfælde finder denne bestemmelse imidlertid ikke anvendelse på leveringer af byggegrunde, hvis første erhvervelse ikke har været pålagt moms, enten fordi denne erhvervelse ligger uden for momsens anvendelsesområde, eller fordi den er fritaget herfor.

| 2) | Artikel 392 i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at denne bestemmelse udelukker anvendelse af ordningen med afgift af fortjenstmargenen på levering af byggegrunde, når disse grunde, som var ubebyggede ved erhvervelsen, mellem tidspunktet for erhvervelsen og tidspunktet for den afgiftspligtige persons videresalg heraf er blevet til byggegrunde, men at den ikke er til hinder for anvendelsen af denne ordning på levering af byggegrunde, når disse grunde mellem tidspunktet for erhvervelsen og tidspunktet for den afgiftspligtige persons videresalg heraf, har undergået ændringer, såsom f.eks. en opdeling i parceller eller udførelsen af byggemodningsarbejder, der muliggør installation af net til forsyning af disse grunde, herunder bl.a. installation af gas- eller elektricitetsnet. |
| --- | --- |

2)

Artikel 392 i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at denne bestemmelse udelukker anvendelse af ordningen med afgift af fortjenstmargenen på levering af byggegrunde, når disse grunde, som var ubebyggede ved erhvervelsen, mellem tidspunktet for erhvervelsen og tidspunktet for den afgiftspligtige persons videresalg heraf er blevet til byggegrunde, men at den ikke er til hinder for anvendelsen af denne ordning på levering af byggegrunde, når disse grunde mellem tidspunktet for erhvervelsen og tidspunktet for den afgiftspligtige persons videresalg heraf, har undergået ændringer, såsom f.eks. en opdeling i parceller eller udførelsen af byggemodningsarbejder, der muliggør installation af net til forsyning af disse grunde, herunder bl.a. installation af gas- eller elektricitetsnet.

---

(1)  EUT C 297 af 7.9.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/15 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/15

---

Appel iværksat den 21. juli 2021 af Storhertugdømmet Luxembourg til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 12. maj 2021 i de forenede sager T-516/10 og T-525/18, Storhertugdømmet Luxembourg og Engie Global LNG Holding m.fl. mod Kommissionen

(Sag C-451/21 P)

(2021/C 481/21)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Storhertugdømmet Luxembourg (ved A. Germeaux og T. Uri, som befuldmægtigede, og advokaterne D. Waelbroeck og J. Bracker)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen og Irland

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den Europæiske Unions Rets dom af 12. maj 2021 i de forenede sager T-516/18 og T-525/18, Luxembourg og Engie Global LNG Holding m.fl. mod Kommissionen ophæves. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Unions Rets dom af 12. maj 2021 i de forenede sager T-516/18 og T-525/18, Luxembourg og Engie Global LNG Holding m.fl. mod Kommissionen ophæves.

| — | Principalt træffes der endelig afgørelse vedrørende realiteten i henhold til artikel 61 i statutten for Domstolen, og der gives medhold i Storhertugdømmet Luxembourgs påstande i første instans, således at Kommissionens afgørelse (EU) 2019/421 af 20. juni 2018 om statsstøtte SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) iværksat af Luxembourg til fordel for Engie (EUT 2019, L 78, s. 1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Principalt træffes der endelig afgørelse vedrørende realiteten i henhold til artikel 61 i statutten for Domstolen, og der gives medhold i Storhertugdømmet Luxembourgs påstande i første instans, således at Kommissionens afgørelse (EU) 2019/421 af 20. juni 2018 om statsstøtte SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) iværksat af Luxembourg til fordel for Engie (EUT 2019, L 78, s. 1) annulleres.

| — | Subsidiært hjemvises sagen til Retten. |
| --- | --- |

—

Subsidiært hjemvises sagen til Retten.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale Storhertugdømmet Luxembourgs omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale Storhertugdømmet Luxembourgs omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Storhertugdømmet Luxembourg har til støtte for appellen fremsat fire anbringender.

Det første anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 107 TEUF, for så vidt som Retten stadfæstede, at de omhandlede to sæt forhåndstilsagn tildelte en »selektiv« fordel på baggrund af en »snæver« referenceramme, som blev anvendt af Kommissionen. (i) Retten begik ved at fastslå, at der forelå en »snæver« referenceramme (nemlig reglerne i det luxembourgske selskabsskattesystem vedrørende skattefritagelse for indtægter fra kapitalandele og beskatning af udloddet overskud) flere retlige fejl. Den tilsluttede sig ikke kun en ufuldstændig og kunstigt begrænset referenceramme, men gengav også luxembourgsk ret på fejlagtig vis ved at tiltræde en contra legem-fortolkning af de omhandlede bestemmelser. Endvidere tilsluttede den appellerede dom sig en forskelsbehandling af grænseoverskridende transaktioner og rent nationale transaktioner, for så vidt som den udelukkede luxembourgske selskaber, der besad kapitalandele i selskaber i andre medlemsstater, fra referencerammen. (ii) Konstateringen af, at der forelå en undtagelse til den »snævre« referenceramme, var fejlagtig. Denne hvilede på en omskrivning af national ret og var i strid med Domstolens praksis vedrørende analysen af selektiviteten og navnlig den retspraksis, der foreskriver, at der skal påvises en forskelsbehandling i forhold til virksomheder, der befinder sig i en sammenlignelig situation.

Med det andet anbringende gøres gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 107 TEUF, for så vidt som Retten stadfæstede, at der forelå en »selektiv« fordel som følge af den manglende anvendelighed af den luxembourgske bestemmelse på misbrug af rettigheder og subsidiært en tilsidesættelse af forordning (EU) 2015/1589 (1) og retten til et forsvar. (i) Rettens retlige kvalifikation af »selektivitet« som følge af den manglende anvendelighed af den luxembourgske bestemmelse om misbrug af rettigheder hvilede på en fejlagtig forudsætning og på en urigtig gengivelse af national ret. I modsætning til, hvad Retten fastslog, ville anvendelsen af et »direkte« ZORA-lån således kunne have ført til det samme skattepligtige overskud. (ii) Rettens argumentation vedrørende fastlæggelsen af en referenceramme var behæftet med en lang række retlige fejl og begrundelsesmangler. (iii) Rettens argumentation vedrørende, at der forelå en undtagelse, var fejlagtig. Konstateringen af, at de nødvendige kriterier vedrørende anvendeligheden af bestemmelsen om misbrug af rettigheder var opfyldt i det foreliggende tilfælde, var støttet på den fejlagtige forudsætning, at anvendelsen af et »direkte« ZORA-lån ikke ville have ført til samme skattepligtige overskud. Den appellerede dom er også i strid med artikel 107 TEUF, for så vidt som den lægger til grund, at der foreligger et misbrug af rettigheder, og særligt som der mangler andre begrundelser end skattetekniske. Retten tilsidesatte også sin begrundelsespligt og undlod at foretage en fuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, idet den så bort fra visse af disse, som bekræftede, at der ikke kunne fastslås et misbrug i henhold til luxembourgsk ret. Retten tilsidesatte endelig artikel 107 TEUF, for så vidt som den ikke godtgjorde, at der forelå en forskelsbehandling til fordel for Engie i forhold til andre virksomheder, der befandt sig i en sammenlignelig faktisk og retlig situation. (iv) Endelig subsidiært er den appellerede dom i strid med Storhertugdømmet Luxembourgs ret til forsvar.

Det tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 4 TEU og 5 TEU. Storhertugdømmet Luxembourg har gjort gældende, at den appellerede dom begrænsede de nationale skattemyndigheders autonomi inden for et område, der henhører under medlemsstaternes kompetence, hvorved artikel 4 TEU og 5 TEU og de principper, der regulerer fordelingen af kompetence mellem medlemsstaterne og Den Europæiske Union, således blev tilsidesat.

Det fjerde anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 296 TEUF, for så vidt som Retten ikke overholdt sin begrundelsespligt.

---

(1)  Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13.7.2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT 2015, L 248, s. 9).

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/17 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 6. august 2021 — »Banka DSK« EAD mod M.V.

(Sag C-489/21)

(2021/C 481/22)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Sofiyski rayonen sad

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»Banka DSK« EAD

Sagsøgt: M.V.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 3, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1), sammenholdt med nr. 1, litra e) og f), i bilaget til dette direktiv fortolkes således, at kontraktvilkår til trods for kravene om god tro bevirker en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser ifølge aftalen til skade for forbrugeren, hvis de forhøjer forbrugerens omkostninger i henhold til denne kontrakt betydeligt, medmindre forbrugeren hver måned overfører sin lønindtægt [til en konto] i den kreditgivende bank, når man tager hensyn til, at forbrugeren ifølge kontraktvilkårene er forpligtet til at give pant i sit løntilgodehavende, uanset hvorledes og i hvilken stat han modtager sin lønindtægt? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 3, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1), sammenholdt med nr. 1, litra e) og f), i bilaget til dette direktiv fortolkes således, at kontraktvilkår til trods for kravene om god tro bevirker en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser ifølge aftalen til skade for forbrugeren, hvis de forhøjer forbrugerens omkostninger i henhold til denne kontrakt betydeligt, medmindre forbrugeren hver måned overfører sin lønindtægt [til en konto] i den kreditgivende bank, når man tager hensyn til, at forbrugeren ifølge kontraktvilkårene er forpligtet til at give pant i sit løntilgodehavende, uanset hvorledes og i hvilken stat han modtager sin lønindtægt?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Skal artikel 3, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF sammenholdt med nr. 1, litra e) og f), i bilaget til dette direktiv fortolkes således, at kontraktvilkår til trods for kravene om god tro bevirker en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser ifølge aftalen til skade for forbrugeren, hvis de forpligter forbrugeren til ikke alene at overføre sin lønindtægt [til en konto] i den kreditgivende bank, men i praksis også til at benytte andre af den kreditgivende erhvervsdrivendes tjenesteydelser? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Skal artikel 3, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF sammenholdt med nr. 1, litra e) og f), i bilaget til dette direktiv fortolkes således, at kontraktvilkår til trods for kravene om god tro bevirker en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser ifølge aftalen til skade for forbrugeren, hvis de forpligter forbrugeren til ikke alene at overføre sin lønindtægt [til en konto] i den kreditgivende bank, men i praksis også til at benytte andre af den kreditgivende erhvervsdrivendes tjenesteydelser?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Hvilke kriterier skal den nationale domstol principielt rette sig efter ved bedømmelsen af, om der foreligger urimelige vilkår? Skal der navnlig tages hensyn til, i hvilken grad kreditaftalens genstand er knyttet til de accessoriske tjenesteydelser, som forbrugeren skal benytte, antallet af accessoriske tjenesteydelser og de nationale bestemmelser om begrænsning af kombinationssalg? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Hvilke kriterier skal den nationale domstol principielt rette sig efter ved bedømmelsen af, om der foreligger urimelige vilkår? Skal der navnlig tages hensyn til, i hvilken grad kreditaftalens genstand er knyttet til de accessoriske tjenesteydelser, som forbrugeren skal benytte, antallet af accessoriske tjenesteydelser og de nationale bestemmelser om begrænsning af kombinationssalg?

| 4) | Gælder princippet om overensstemmende fortolkning af national lovgivning, som blev fastlagt i præmis 26 i dommen i sag 14/83, von Colson, også ved fortolkningen af nationale bestemmelser, som regulerer andre retsområder end dem, der er indført i EU-retten (i det foreliggende tilfælde bestemmelser om illoyal konkurrence), som imidlertid er beslægtet med det retlige område for den EU-retlige retsakt, som den nationale domstol anvender i den verserende sag (i den foreliggende sag direktiv 93/13/EØF om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler), og finder standarderne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anvendelse ved en sådan fortolkning? |
| --- | --- |

4)

Gælder princippet om overensstemmende fortolkning af national lovgivning, som blev fastlagt i præmis 26 i dommen i sag 14/83, von Colson, også ved fortolkningen af nationale bestemmelser, som regulerer andre retsområder end dem, der er indført i EU-retten (i det foreliggende tilfælde bestemmelser om illoyal konkurrence), som imidlertid er beslægtet med det retlige område for den EU-retlige retsakt, som den nationale domstol anvender i den verserende sag (i den foreliggende sag direktiv 93/13/EØF om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler), og finder standarderne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anvendelse ved en sådan fortolkning?

| 5) | Skal artikel 7, stk. 2, sammenholdt med artikel 6, stk. 1, litra d), i direktiv 2005/29/EF (2) og artikel 10, stk. 2, litra f), i direktiv 2008/48 (3) fortolkes således, at det ifølge disse bestemmelser er forbudt at angive en lavere debitorrente i den primære kontrakt om en forbrugerkredit, hvis ydelse af kreditten til denne debitorrente gøres afhængig af betingelser, som er fastlagt i et bilag til kontrakten? Skal der ved prøvelsen af den måde, som betingelserne for nedsættelse af debitorrenten er formuleret på, foretages en bedømmelse af bortfaldet af en sådan nedsættelse samt de midler, der fører til en fornyet nedsættelse? |
| --- | --- |

5)

Skal artikel 7, stk. 2, sammenholdt med artikel 6, stk. 1, litra d), i direktiv 2005/29/EF (2) og artikel 10, stk. 2, litra f), i direktiv 2008/48 (3) fortolkes således, at det ifølge disse bestemmelser er forbudt at angive en lavere debitorrente i den primære kontrakt om en forbrugerkredit, hvis ydelse af kreditten til denne debitorrente gøres afhængig af betingelser, som er fastlagt i et bilag til kontrakten? Skal der ved prøvelsen af den måde, som betingelserne for nedsættelse af debitorrenten er formuleret på, foretages en bedømmelse af bortfaldet af en sådan nedsættelse samt de midler, der fører til en fornyet nedsættelse?

| 6) | Skal artikel 5, stk. 2, litra b), i direktiv 2005/29/EF fortolkes således, at der ved bedømmelsen af, om en handelspraksis kan forventes væsentligt at forvride den økonomiske adfærd i forhold til produktet hos gennemsnitsforbrugeren, skal tages hensyn til markedsandelen for en bank, der yder forbrugerkreditter, med hensyn til behovene hos de forbrugere, der benytter sådanne produkter? |
| --- | --- |

6)

Skal artikel 5, stk. 2, litra b), i direktiv 2005/29/EF fortolkes således, at der ved bedømmelsen af, om en handelspraksis kan forventes væsentligt at forvride den økonomiske adfærd i forhold til produktet hos gennemsnitsforbrugeren, skal tages hensyn til markedsandelen for en bank, der yder forbrugerkreditter, med hensyn til behovene hos de forbrugere, der benytter sådanne produkter?

| 7) | Skal artikel 3, litra g), i direktiv 2008/48/EF fortolkes således, at omkostninger i henhold til kontrakter i forbindelse med en forbrugerkreditaftale, ved hvis opfyldelse der ydes en renterabat i henhold til forbrugerkreditaftalen, udgør en del af de årlige omkostninger i procent for kreditten og skal indgå i beregningen af disse? |
| --- | --- |

7)

Skal artikel 3, litra g), i direktiv 2008/48/EF fortolkes således, at omkostninger i henhold til kontrakter i forbindelse med en forbrugerkreditaftale, ved hvis opfyldelse der ydes en renterabat i henhold til forbrugerkreditaftalen, udgør en del af de årlige omkostninger i procent for kreditten og skal indgå i beregningen af disse?

| 8) | Skal artikel 3, litra g), i direktiv 2008/48/EF sammenholdt med artikel 5 i direktiv 93/13/EØF fortolkes således, at de årlige omkostninger i procent i tilfælde af misligholdelse af kontrakter i forbindelse med kreditaftalen, som indebærer en forhøjelse af debitorrenten for kreditten, også skal beregnes i overensstemmelse med den højere debitorrente i tilfælde af misligholdelse? |
| --- | --- |

8)

Skal artikel 3, litra g), i direktiv 2008/48/EF sammenholdt med artikel 5 i direktiv 93/13/EØF fortolkes således, at de årlige omkostninger i procent i tilfælde af misligholdelse af kontrakter i forbindelse med kreditaftalen, som indebærer en forhøjelse af debitorrenten for kreditten, også skal beregnes i overensstemmelse med den højere debitorrente i tilfælde af misligholdelse?

| 9) | Skal artikel 10, stk. 2, litra g), i direktiv 2008/48/EF fortolkes således, at det skal lægges til grund, at ukorrekt oplysning af de årlige omkostninger i procent i en kreditaftale mellem en erhvervsdrivende og en forbruger som låntager udgør en manglende oplysning af de årlige omkostninger i procent i kreditaftalen, og den nationale domstol skal anvende de retsvirkninger, der i national ret er fastsat for manglende oplysning af de årlige omkostninger i procent? |
| --- | --- |

9)

Skal artikel 10, stk. 2, litra g), i direktiv 2008/48/EF fortolkes således, at det skal lægges til grund, at ukorrekt oplysning af de årlige omkostninger i procent i en kreditaftale mellem en erhvervsdrivende og en forbruger som låntager udgør en manglende oplysning af de årlige omkostninger i procent i kreditaftalen, og den nationale domstol skal anvende de retsvirkninger, der i national ret er fastsat for manglende oplysning af de årlige omkostninger i procent?

| 10) | Skal artikel 22, stk. 4, i direktiv 2008/48/EF fortolkes således, at en af den nationale lovgiver fastsat sanktion i form af forbrugerkreditaftalens ugyldighed, hvorefter kun det ydede kreditbeløb skal betales tilbage, er forholdsmæssig, hvis en forbrugerkreditaftale ikke indeholder en præcis angivelse af de årlige omkostninger i procent? |
| --- | --- |

10)

Skal artikel 22, stk. 4, i direktiv 2008/48/EF fortolkes således, at en af den nationale lovgiver fastsat sanktion i form af forbrugerkreditaftalens ugyldighed, hvorefter kun det ydede kreditbeløb skal betales tilbage, er forholdsmæssig, hvis en forbrugerkreditaftale ikke indeholder en præcis angivelse af de årlige omkostninger i procent?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT 1993, L 95, s. 29).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11.5.2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT 2005, L 149, s. 22).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23.4.2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF (EUT 2008, L 133, s. 66).

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 10. august 2021 — WA mod Direcția pentru Evidența Persoanelor și Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

(Sag C-491/21)

(2021/C 481/23)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Înalta Curte de Casație și Justiție

Parter i hovedsagen

Kassationsappellant: WA

Kassationsindstævnt: Direcția pentru Evidența Persoanelor și Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 26, stk. 2, TEUF, artikel 20, artikel 21, stk. 1, og artikel 45, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt artikel 4-6 i Europa-Parlamentets og rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (1) fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, hvorefter et identitetskort, der kan gælde som rejsedokument i EU, ikke kan udstedes til statsborgeren i en medlemsstat, fordi han har flyttet sin bopæl til en anden medlemsstat?

---

(1)  EFT 2004, L 158, s. 77.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Högsta domstolen (Sverige) den 16. september 2021 — CC mod VO

(Sag C-572/21)

(2021/C 481/24)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Högsta domstolen

Parter i hovedsagen

Appellant: CC

Appelindstævnt: VO

Præjudicielt spørgsmål

Bevarer en ret i en medlemsstat sin kompetence i henhold til Bruxelles II[a]-forordningens artikel 8, stk. 1 (1), hvis det af sagen berørte barn under retssagen ændrer sædvanligt opholdssted fra en medlemsstat til et tredjeland, som har tilsluttet sig Haagerkonventionen af 1996 (jf. forordningens artikel 61)?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27.11.2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT 2003, L 338, s. 1).

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/19 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nejvyšší soud České republiky (Den Tjekkiske Republik) den 20. september 2021 — QT mod 02 Czech Republic a.s.

(Sag C-574/21)

(2021/C 481/25)

Processprog: tjekkisk

Den forelæggende ret

Nejvyšší soud České republiky

Parter i hovedsagen

Sagsøger: QT

Sagsøgt: 02 Czech Republic a.s.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal udtrykket »tab af provision« som omhandlet i artikel 17, stk. 2, litra a), andet led, i Rådets direktiv 86/653/EØF (1) af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter fortolkes således, at en sådan provision også omfatter provision for indgåelse af kontrakter som handelsagenten ville have indgået, såfremt agenturkontrakten ikke var blevet opsagt, med kunder, som han har skaffet for agenturgiver, eller med hvilke den pågældende agent i et betydeligt omfang har øget forretningen? |
| --- | --- |

1)

Skal udtrykket »tab af provision« som omhandlet i artikel 17, stk. 2, litra a), andet led, i Rådets direktiv 86/653/EØF (1) af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter fortolkes således, at en sådan provision også omfatter provision for indgåelse af kontrakter som handelsagenten ville have indgået, såfremt agenturkontrakten ikke var blevet opsagt, med kunder, som han har skaffet for agenturgiver, eller med hvilke den pågældende agent i et betydeligt omfang har øget forretningen?

| 2) | Hvis dette er tilfældet, under hvilke betingelser gælder denne konklusion også for de såkaldte engangsprovisioner for indgåelse af en kontrakt? |
| --- | --- |

2)

Hvis dette er tilfældet, under hvilke betingelser gælder denne konklusion også for de såkaldte engangsprovisioner for indgåelse af en kontrakt?

---

(1)  EUT 1986, L 382, s 17.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/19 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Itä-Suomen hallinto-oikeus (Finland) den 22. september 2021 — J.M.

(Sag C-579/21)

(2021/C 481/26)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Itä-Suomen hallinto-oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: J.M.

Øvrige procesdeltagere: Den stedfortrædende repræsentant for datatilsynet og Pankki S

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Skal den ret til indsigt, som tilkommer den registrerede i henhold til databeskyttelsesforordningens (1) artikel 15, stk. 1, i forbindelse med »personoplysninger« som omhandlet i forordningens artikel 4, nr. 1), fortolkes således, at oplysninger, der er indsamlet af den dataansvarlige, og hvoraf det fremgår, hvem der har behandlet den registreredes personoplysninger hvornår og til hvilket formål, ikke udgør oplysninger, som den registrerede har ret til indsigt i, navnlig fordi der er tale om oplysninger om den dataansvarliges medarbejdere? |
| --- | --- |

1.

Skal den ret til indsigt, som tilkommer den registrerede i henhold til databeskyttelsesforordningens (1) artikel 15, stk. 1, i forbindelse med »personoplysninger« som omhandlet i forordningens artikel 4, nr. 1), fortolkes således, at oplysninger, der er indsamlet af den dataansvarlige, og hvoraf det fremgår, hvem der har behandlet den registreredes personoplysninger hvornår og til hvilket formål, ikke udgør oplysninger, som den registrerede har ret til indsigt i, navnlig fordi der er tale om oplysninger om den dataansvarliges medarbejdere?

| 2. | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og den registrerede i medfør af databeskyttelsesforordningens artikel 15, stk. 1, ikke har ret til indsigt i de i dette spørgsmål nævnte oplysninger, fordi de ikke udgør »personoplysninger« om den registrerede som omhandlet i databeskyttelsesforordningens artikel 4, nr. 1), skal der i den foreliggende sag da også tages hensyn til de oplysninger, som den registrerede har ret til indsigt i henhold til artikel 15, stk. 1, litra [a) — h)].






  a. | Hvordan skal formålet med behandlingen som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra a), fortolkes med hensyn til omfanget af den registreredes ret til indsigt, dvs. kan formålet med behandlingen begrunde en ret til indsigt i brugerprotokoldataene, som den dataansvarlige har indsamlet, som f.eks. oplysninger om behandlerens personoplysninger, tidspunktet for og formålet med behandlingen af personoplysningerne? |
| --- | --- | --- |

2.

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og den registrerede i medfør af databeskyttelsesforordningens artikel 15, stk. 1, ikke har ret til indsigt i de i dette spørgsmål nævnte oplysninger, fordi de ikke udgør »personoplysninger« om den registrerede som omhandlet i databeskyttelsesforordningens artikel 4, nr. 1), skal der i den foreliggende sag da også tages hensyn til de oplysninger, som den registrerede har ret til indsigt i henhold til artikel 15, stk. 1, litra [a) — h)].

a.

Hvordan skal formålet med behandlingen som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra a), fortolkes med hensyn til omfanget af den registreredes ret til indsigt, dvs. kan formålet med behandlingen begrunde en ret til indsigt i brugerprotokoldataene, som den dataansvarlige har indsamlet, som f.eks. oplysninger om behandlerens personoplysninger, tidspunktet for og formålet med behandlingen af personoplysningerne?

| b. | Kan de personer, der har behandlet J.M.’s kundeoplysninger, i denne forbindelse under visse kriterier anses for modtagere af personoplysningerne som omhandlet i databeskyttelsesforordningens artikel 15, stk. 1, litra c), som den registrerede har ret til at få oplysning om? |
| --- | --- |

b.

Kan de personer, der har behandlet J.M.’s kundeoplysninger, i denne forbindelse under visse kriterier anses for modtagere af personoplysningerne som omhandlet i databeskyttelsesforordningens artikel 15, stk. 1, litra c), som den registrerede har ret til at få oplysning om?

| 3. | Er det relevant for sagen, at der er tale om en bank, som udøver en reguleret aktivitet, eller at J.M. på samme tid både arbejdede for banken og var kunde i den? |
| --- | --- |

3.

Er det relevant for sagen, at der er tale om en bank, som udøver en reguleret aktivitet, eller at J.M. på samme tid både arbejdede for banken og var kunde i den?

| 4. | Er det relevant for bedømmelsen af ovenstående spørgsmål, at J.M.’s oplysninger blev behandlet før databeskyttelsesforordningens ikrafttrædelse? |
| --- | --- |

4.

Er det relevant for bedømmelsen af ovenstående spørgsmål, at J.M.’s oplysninger blev behandlet før databeskyttelsesforordningens ikrafttrædelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27.4.2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT 2016, L 119, s. 1).

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/20 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/20

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 9. september 2021 — Irideos SpA mod Poste Italiane SpA med deltagelse af Fastweb SpA og Tim SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italien)

(Sag C-419/19) (1)

(2021/C 481/27)

Processprog: italiensk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 328 af 30.9.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/20 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/20

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 15. september 2021 — Stichting Brein mod News-Service Europe BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-442/19) (1)

(2021/C 481/28)

Processprog: nederlandsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 357 af 21.10.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/21 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/21

---

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Tredje Afdeling den 9. september 2021 — Axpo Trading Ag mod Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE, procesdeltager: Fallimento Esperia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-705/19) (1)

(2021/C 481/29)

Processprog: italiensk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 432 af 23.12.2019.

---

Retten

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/22

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Sipcam Oxon mod Kommissionen

(Sag T-518/19) (1)

(Plantebeskyttelsesmidler - aktivstoffet chlorothalonil - ingen fornyelse af optagelse i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 - procedure for vurderingen - ret til forsvar - forslag til klassificering af et aktivstof - retssikkerhed - proportionalitet - forsigtighedsprincippet)

(2021/C 481/30)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Sipcam Oxon SpA (Milano, Italien) (ved advokaterne C. Mereu og P. Sellar)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Castilla Contreras, A. Dawes og I. Naglis, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/677 af 29. april 2019 om ikke at forny godkendelsen af aktivstoffet chlorothalonil, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT 2019, L 114, s. 15).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Sipcam Oxon SpA betaler sagsomkostningerne, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

2)

Sipcam Oxon SpA betaler sagsomkostningerne, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

---

(1)  EUT C 305 af 9.9.2019.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/22

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Kondyterska korporatsiia »Roshen« mod EUIPO — Krasnyj Octyabr (Gengivelse af en hummer)

(Sag T-254/20) (1)

(EU-varemærke - ugyldighedssag - EU-figurmærke, der gengiver en hummer - absolutte registreringshindringer - fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] - manglende beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning 2017/1001] - ret til kontradiktion - artikel 94 i forordning 2017/1001)

(2021/C 481/31)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia »Roshen« (Kiev, Ukraine) (ved advokat I. Lukauskienė)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: PAO Moscow Confectionery Factory »Krasnyj Octyabr« (Moskva, Rusland) (ved advokaterne M. Geitz og J. Stock)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 4. marts 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1916/2019-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia »Roshen« og PAO Moscow Confectionery Factory »Krasnyj Octyabr«.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia »Roshen« betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia »Roshen« betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 215 af 29.6.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/23 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/23

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Indo European Foods modEUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice)

(Sag T-342/20) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice - det ældre ikke-registrerede ordmærke BASMATI - aftale om Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen og Euratom - overgangsperiode - søgsmålsinteresse - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning 2017/1001) - ordning for common law-søgsmål vedrørende utilbørlig udnyttelse (action for passing off) - risiko for vildledende præsentation - risiko for udvanding af det ældre renommerede varemærke)

(2021/C 481/32)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Indo European Foods Ltd (Harrow, Det Forenede Kongerige) (ved barrister A. Norris og solicitor N. Welch)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved H. O’Neill og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Hamid Ahmad Chakari (Wien, Østrig)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 2. april 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1079/2019-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Indo European Foods og Hamid Ahmad Chakari.

Konklusion

| 1) | Afgørelsen truffet den 2. april 2020 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1079/2019-4) annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen truffet den 2. april 2020 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1079/2019-4) annulleres.

| 2) | I øvrigt frifindes EUIPO. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes EUIPO.

| 3) | EUIPO betaler sagsomkostningerne, herunder de nødvendige omkostninger, som Indo European Food Ltd har afholdt i forbindelse med sagen for appelkammeret ved EUIPO. |
| --- | --- |

3)

EUIPO betaler sagsomkostningerne, herunder de nødvendige omkostninger, som Indo European Food Ltd har afholdt i forbindelse med sagen for appelkammeret ved EUIPO.

---

(1)  EUT C 262 af 10.8.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/24

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVEDERM)

(Sag T-371/20) (1)

(EU-varemærker - fortabelsessag - EU-ordmærket JUVEDERM - reel brug af varemærket - brug for de varer, for hvilke varemærket er registreret - brug med indehaverens samtykke - artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001])

(2021/C 481/33)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Dermavita Company S.a.r.l. (Beirut, Libanon) (ved advokat D. Todorov)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved K. Zajfert, J. Crespo Carrillo og V.J. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Frankrig) (ved solicitor J. Day og advokat T. de Haan)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. april 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 877/2019 4) vedrørende en fortabelsessag mellem Dermavita Company og Allergan Holdings France.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Dermavita Company S.a.r.l. betaler omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

2)

Dermavita Company S.a.r.l. betaler omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling for Retten.

---

(1)  EUT C 262 af 10.8.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/24

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Allergan Holdings France mod EUIPO — Dermavita Company (JUVEDERM)

(Sag T-397/20) (1)

(EU-varemærker - fortabelsessag - EU-ordmærket JUVEDERM - reel brug af varemærket - brug for de varer, for hvilke varemærket er registreret - brug med indehaverens samtykke - artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001])

(2021/C 481/34)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Frankrig) (ved solicitor J. Day og advokat T. de Haan)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved K. Zajfert og V.J. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Dermavita Company S.a.r.l. (Beirut, Libanon) (ved advokat D. Todorov)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. april 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 877/2019-4) vedrørende en fortabelsessag mellem Dermavita Company og Allergan Holdings France.

Konklusion

| 1) | Formalitetsindsigelsen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Formalitetsindsigelsen forkastes.

| 2) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

2)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 3) | Allergan Holdings France SAS bærer sine egen omkostninger og betaler de af EUIPO afholdte omkostninger samt to tredjedele af de af Dermavita Company S.a.r.l. afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

3)

Allergan Holdings France SAS bærer sine egen omkostninger og betaler de af EUIPO afholdte omkostninger samt to tredjedele af de af Dermavita Company S.a.r.l. afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten.

| 4) | Dermavita Company S.a.r.l. bærer sine egne omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

4)

Dermavita Company S.a.r.l. bærer sine egne omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten.

---

(1)  EUT C 279 af 24.8.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/25 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/25

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Global Translation Solutions mod Kommissionen

(Sag T-404/20) (1)

(Offentlige tjenesteydelseskontrakter - udbudsprocedure - oversættelsestjenester - afvisning af en tilbudsgivers bud - tildeling af kontrakten til en anden tilbudsgiver - tildelingskriterier - bedømmelsesmetode - åbenbart urigtigt skøn - ligebehandling - gennemsigtighed - begrundelsespligt - pligt til at udvise fornøden omhu - princippet om god forvaltningsskik)

(2021/C 481/35)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Global Translation Solutions ltd. (Valletta, Malta) (ved advokat C. Mifsud-Bonnici)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Katsimerou, L. André og M. Ilkova, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse, der var indeholdt i skrivelsen af 17. april 2020, om afvisning af sagsøgerens bud på del 22 (EN>MT) i forbindelse med udbudsprocedure TRAD 19 og om tildeling af denne del til en anden tilbudsgiver samt af »alle hermed forbundne afgørelser«.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Global Translation Solutions ltd. betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Global Translation Solutions ltd. betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 297 af 7.9.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/26 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/26

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Esteves Lopes Granja mod EUIPO — IVDP (PORTWO GIN)

(Sag T-417/20) (1)

(EU-varemærke - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket PORTWO GIN - ældre oprindelsesbetegnelse »Porto« - begreberne anvendelse og udnyttelse af en beskyttet oprindelsesbetegnelse - artikel 103, stk. 2, litra a), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1308/2013)

(2021/C 481/36)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Joaquim José Esteves Lopes Granja (Vila Nova de Gaia, Portugal) (ved advokat O. Santos Costa)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP (IVDP) (Peso da Régua, Portugal) (ved advokat P. Sousa e Silva)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 21. april 2020 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 993/2019-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP og Joaquim Jósé Esteves Lopes Granja.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Joaquim José Esteves Lopes Granja betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Joaquim José Esteves Lopes Granja betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 279 af 24.8.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/26 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/26

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Guo mod EUIPO — Sand Cph (sandriver)

(Sag T-505/20) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-figurmærket sandriver - det ældre EU-ordmærke SAND - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF)) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001])

(2021/C 481/37)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Xiuling Guo (Shanghai, Kina) (ved advokat L. Le Stanc)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved J. Mrozowski, A. Folliard Monguiral og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Sand Cph A/S (København, Danmark)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 2. juni 2020 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2019/2019-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem Sand Cph og Xiuling Guo.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Xiuling Guo betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Xiuling Guo betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 320 af 28.9.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/27

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)

(Sag T-635/20) (1)

(EU-varemærke - ugyldighedssag - EU-ordmærket JUVÉDERM VYBRANCE - for sen betaling af klagegebyret - afvisning af sagen ved appelkammeret - artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 - artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 - restitutio in integrum)

(2021/C 481/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Dermavita Company S.a.r.l. (Beirut, Libanon) (ved advokat D. Todorov)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved E. Markakis og V. Ruze, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Frankrig)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 24. august 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1014/2020-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Dermavita Company og Allergan Holdings France.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Dermavita Company S.a.r.l. betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Dermavita Company S.a.r.l. betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 443 af 21.12.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/27

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)

(Sag T-636/20) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket JUVÉDERM VOLUMA - for sen betaling af klagegebyret - afvisning af sagen ved appelkammeret - artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 - artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 - restitutio in integrum)

(2021/C 481/39)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Dermavita Company S.a.r.l. (Beirut, Libanon) (ved advokat D. Todorov)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved E. Markakis og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Frankrig)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 24. august 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2016/2020-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Dermavita Company og Allergan Holdings France.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Dermavita Company S.a.r.l. betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Dermavita Company S.a.r.l. betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 443 af 21.12.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/28 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/28

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)

(Sag T-637/20) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket JUVÉDERM VOLITE - for sen betaling af klagegebyret - afvisning af sagen ved appelkammeret - artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001 - artikel 106, stk. 1, litra b), i forordning 2017/1001 - restitutio in integrum)

(2021/C 481/40)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Dermavita Company S.a.r.l. (Beirut, Libanon) (ved advokat D. Todorov)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved: E. Markakis og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Frankrig)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 21. august 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1015/2020-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Dermavita Company og Allergan Holdings France.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Dermavita Company S.a.r.l. betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Dermavita Company S.a.r.l. betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 443 af 21.12.2020.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/29

---

Rettens dom af 6. oktober 2021 — Power Horse Energy Drinks mod EUIPO — Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE)

(Sag T-3/21) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket UNSTOPPABLE - absolutte registreringshindringer - fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] - manglende beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning 2017/1001])

(2021/C 481/41)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Power Horse Energy Drinks GmbH (Linz, Østrig) (ved advokat M. Woller)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved: E. Markakis, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Robot Energy Europe (Mijas, Spanien)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 6. oktober 2020 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 232/2020-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem Power Horse Energy Drinks og Robot Energy Europe.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Power Horse Energy Drinks GmbH betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Power Horse Energy Drinks GmbH betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 62 af 22.2.2021.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/29

---

Sag anlagt den 18. august 2021 — TB mod ENISA

(Sag T-511/21)

(2021/C 481/42)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: TB (ved advokaterne L. Levi og N. Flandin)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Agentur for Cybersikkerhed (ENISA)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af ENISA’s afgørelse om at forlænge sagsøgerens ansættelseskontrakt, for så vidt som sagsøgeren overflyttes til en stilling uden ledelsesfunktioner, idet denne afgørelse blev formaliseret ved den underskrevne version af det dokument, som ENISA fremsendte den 13. oktober 2020 og præsenterede som en ændring af hendes kontrakt, og ved både sagsøgerens og ENISA’s underskrivelse af dette dokument den 26. oktober 2020. |
| --- | --- |

—

Annullation af ENISA’s afgørelse om at forlænge sagsøgerens ansættelseskontrakt, for så vidt som sagsøgeren overflyttes til en stilling uden ledelsesfunktioner, idet denne afgørelse blev formaliseret ved den underskrevne version af det dokument, som ENISA fremsendte den 13. oktober 2020 og præsenterede som en ændring af hendes kontrakt, og ved både sagsøgerens og ENISA’s underskrivelse af dette dokument den 26. oktober 2020.

| — | Om fornødent annullation af sagsøgtes afgørelse af 12. maj 2021 om afslag på den klage, som sagsøgeren havde indgivet i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, over afgørelsen om forlængelse. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annullation af sagsøgtes afgørelse af 12. maj 2021 om afslag på den klage, som sagsøgeren havde indgivet i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, over afgørelsen om forlængelse.

| — | Sagsøgte tilpligtes at erstatte det af sagsøgeren lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at erstatte det af sagsøgeren lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at afgørelsen om forlængelse er ulovlig, for så vidt som den er resultatet af den omstruktureringsproces, der blev iværksat af ENISA, og som angiveligt ikke er blevet gennemført i tjenestens interesse — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 7, stk. 1, tilsidesættelse af princippet om gennemsigtighed og af princippet om forbud mod forskelsbehandling, og tilsidesættelse af artikel 18, stk. 1, og artikel 20, stk. 2, litra a), i bestyrelsens afgørelse MB/2018/14.






  — | Omstruktureringsprocessen er behæftet med manglende klarhed og gennemsigtighed, tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, anlæggelsen af et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesættelse af princip 6 i afgørelse MB/2020/5. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om, at afgørelsen om forlængelse er ulovlig, for så vidt som den er resultatet af den omstruktureringsproces, der blev iværksat af ENISA, og som angiveligt ikke er blevet gennemført i tjenestens interesse — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 7, stk. 1, tilsidesættelse af princippet om gennemsigtighed og af princippet om forbud mod forskelsbehandling, og tilsidesættelse af artikel 18, stk. 1, og artikel 20, stk. 2, litra a), i bestyrelsens afgørelse MB/2018/14.

—

Omstruktureringsprocessen er behæftet med manglende klarhed og gennemsigtighed, tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, anlæggelsen af et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesættelse af princip 6 i afgørelse MB/2020/5.

| — | Omstruktureringsprocesen er behæftet med manglende begrundelse. |
| --- | --- |

—

Omstruktureringsprocesen er behæftet med manglende begrundelse.

| — | Omstruktureringsprocessen er sket i strid med bilag 1 i Meddelelse fra Administrationen. |
| --- | --- |

—

Omstruktureringsprocessen er sket i strid med bilag 1 i Meddelelse fra Administrationen.

| — | Omstruktureringsprocessen er sket i strid med princip 7 og 8 i afgørelse MB/2020/5, princippet om god forvaltning, artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder og omsorgspligten. |
| --- | --- |

—

Omstruktureringsprocessen er sket i strid med princip 7 og 8 i afgørelse MB/2020/5, princippet om god forvaltning, artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder og omsorgspligten.

| 2. | Andet anbringende om, at afgørelsen om forlængelse er ulovlig, for så vidt som sagsøgerens kontrakt ikke blev forlænget ved en gennemsigtig og retfærdig proces — tilsidesættelse af artikel 1 i ED afgørelse 38/2017 og af punkt 5.1 i standardproceduren og tilsidesættelse af pligten til god forvaltning. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at afgørelsen om forlængelse er ulovlig, for så vidt som sagsøgerens kontrakt ikke blev forlænget ved en gennemsigtig og retfærdig proces — tilsidesættelse af artikel 1 i ED afgørelse 38/2017 og af punkt 5.1 i standardproceduren og tilsidesættelse af pligten til god forvaltning.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/30 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/30

---

Sag anlagt den 2. september 2021 — TB mod ENISA

(Sag T-560/21)

(2021/C 481/43)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: TB (ved advokaterne L. Levi og N. Flandin)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Agentur for Cybersikkerhed (ENISA)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen truffet af ENISA’s bestyrelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over beståede ansøgere til stillingen som Head of Unit for Executive Director Office (TA/AD 9) — Ref. ENISA-TA-70-AD- 2020-04. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen truffet af ENISA’s bestyrelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over beståede ansøgere til stillingen som Head of Unit for Executive Director Office (TA/AD 9) — Ref. ENISA-TA-70-AD- 2020-04.

| — | Annullation af afgørelsen truffet af ENISA’s udvælgelseskomité om ikke at opføre sagsøgeren på listen over beståede ansøgere til stillingen som Head of Unit for Corporate Support Services (TA/AD 9) — Ref. ENISA- TA71-AD-2020-05. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen truffet af ENISA’s udvælgelseskomité om ikke at opføre sagsøgeren på listen over beståede ansøgere til stillingen som Head of Unit for Corporate Support Services (TA/AD 9) — Ref. ENISA- TA71-AD-2020-05.

| — | Om fornødent også annullation af sagsøgtes afgørelse af 8. juni 2021 om afslag på den klage, som sagsøgeren indgav i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, over de førnævnte afgørelser. |
| --- | --- |

—

Om fornødent også annullation af sagsøgtes afgørelse af 8. juni 2021 om afslag på den klage, som sagsøgeren indgav i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, over de førnævnte afgørelser.

| — | Sagsøgte tilpligtes at erstatte det af sagsøgeren lidte ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at erstatte det af sagsøgeren lidte ikke-økonomiske tab.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at afgørelsen truffet af Executive Director Office (EDO) og afgørelsen truffet af Corporate Support Services (CSS) er ulovlige, for så vidt som de følger af afgørelsen af 5. august 2020 vedrørende offentliggørelse af to stillingsopslag til stillingerne som Head of Unit for EDO og Head of Unit for CSS, som også er ulovlig. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at afgørelsen truffet af Executive Director Office (EDO) og afgørelsen truffet af Corporate Support Services (CSS) er ulovlige, for så vidt som de følger af afgørelsen af 5. august 2020 vedrørende offentliggørelse af to stillingsopslag til stillingerne som Head of Unit for EDO og Head of Unit for CSS, som også er ulovlig.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og om manglende begrundelse af EDO-afgørelsen og af CSS-afgørelsen. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og om manglende begrundelse af EDO-afgørelsen og af CSS-afgørelsen.

| 3. | Tredje anbringende om, at EDO-afgørelsen er behæftet med manglende upartiskhed hos udvælgelseskomitéen og ulovlighed — tilsidesættelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og tilsidesættelse af artikel 14 i ENISA’s bestyrelses afgørelse MB/2013/6. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at EDO-afgørelsen er behæftet med manglende upartiskhed hos udvælgelseskomitéen og ulovlighed — tilsidesættelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og tilsidesættelse af artikel 14 i ENISA’s bestyrelses afgørelse MB/2013/6.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/31 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/31

---

Sag anlagt den 9. september 2021 — Zásilkovna mod Kommissionen

(Sag T-585/21)

(2021/C 481/44)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Zásilkovna s. r. o (Prag, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat R. Kubáč,)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse i sag SA.55208 (2020/C) — kompensation til det tjekkiske postvæsen for opfyldelse af befordringspligten for perioden 2018-2022, i form af skrivelse af (i) 9. juli 2021 og (ii) 31. august 2021, hvormed sagsøgerens klage af 8. november 2019 blev delvist afvist for så vidt angår krydssubsidiering til det tjekkiske postvæsen med hensyn til dennes kommercielle aktiviteter, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse i sag SA.55208 (2020/C) — kompensation til det tjekkiske postvæsen for opfyldelse af befordringspligten for perioden 2018-2022, i form af skrivelse af (i) 9. juli 2021 og (ii) 31. august 2021, hvormed sagsøgerens klage af 8. november 2019 blev delvist afvist for så vidt angår krydssubsidiering til det tjekkiske postvæsen med hensyn til dennes kommercielle aktiviteter, annulleres.

| — | Kommissionens tilpligtes at bære sine egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionens tilpligtes at bære sine egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen begik en åbenbar fejl, idet den konkluderede, at det tjekkiske postvæsens krydssubsidiering ikke udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, TEUF.






  — | Det gøres navnlig gældende, at det tjekkiske postvæsens krydssubsidiering udgør selvstændig statsstøtte, der i henhold til artikel 107, stk. 1, TEUF er uforenelig med det indre marked, som allerede er udbetalt i det mindste i perioden 2013-2017 (men formodentligt endnu tidligere), og som Kommissionen derfor burde have undersøgt omhyggeligt i en særskilt administrativ procedure og ikke som et bispørgsmål i sag SA.55208 (2020/C), begrænset til perioden 2018-2022. Dette støttes af Kommissionens tidligere afgørelsespraksis. Kommissionen konkluderede imidlertid ukorrekt, at denne krydssubsidiering slet ikke udgør statsstøtte. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen begik en åbenbar fejl, idet den konkluderede, at det tjekkiske postvæsens krydssubsidiering ikke udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, TEUF.

—

Det gøres navnlig gældende, at det tjekkiske postvæsens krydssubsidiering udgør selvstændig statsstøtte, der i henhold til artikel 107, stk. 1, TEUF er uforenelig med det indre marked, som allerede er udbetalt i det mindste i perioden 2013-2017 (men formodentligt endnu tidligere), og som Kommissionen derfor burde have undersøgt omhyggeligt i en særskilt administrativ procedure og ikke som et bispørgsmål i sag SA.55208 (2020/C), begrænset til perioden 2018-2022. Dette støttes af Kommissionens tidligere afgørelsespraksis. Kommissionen konkluderede imidlertid ukorrekt, at denne krydssubsidiering slet ikke udgør statsstøtte.

| 2. | Andet anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte en væsentlig formforskrift, idet dens afgørelse om ikke at anse det tjekkiske postvæsens krydssubsidiering for selvstændig statsstøtte ikke er tilstrækkeligt begrundet.






  — | Navnlig undlod Kommissionen at angive en tilstrækkelig begrundelse i den anfægtede afgørelse. Kommissionen tilsidesatte derfor en af sagsøgerens væsentlige proceduremæssige rettigheder, eftersom alle EU-institutioner er forpligtede til at begrunde en foranstaltning for at sikre, at den kan prøves ved retsinstanserne. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte en væsentlig formforskrift, idet dens afgørelse om ikke at anse det tjekkiske postvæsens krydssubsidiering for selvstændig statsstøtte ikke er tilstrækkeligt begrundet.

—

Navnlig undlod Kommissionen at angive en tilstrækkelig begrundelse i den anfægtede afgørelse. Kommissionen tilsidesatte derfor en af sagsøgerens væsentlige proceduremæssige rettigheder, eftersom alle EU-institutioner er forpligtede til at begrunde en foranstaltning for at sikre, at den kan prøves ved retsinstanserne.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/32

---

Sag anlagt den 16. september 2021 — Serrano Velázquez mod Parlamentet

(Sag T-589/21)

(2021/C 481/45)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: María Teresa Serrano Velázquez (Sevilla, Spanien) (ved advokat F. Vázquez Sánchez)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstand

| — | Afgørelsen fra Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender vedrørende andragende nr. 0242/21, indgivet af María Teresa Serrano Velázquez, annulleres, og sagens omstændigheder undersøges videre. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen fra Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender vedrørende andragende nr. 0242/21, indgivet af María Teresa Serrano Velázquez, annulleres, og sagens omstændigheder undersøges videre.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat ét eneste anbringende om, at den afgørelse, der er truffet, ikke er begrundet på korrekt vis i overensstemmelse med artikel 296 TEUF.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/32

---

Sag anlagt den 20. september 2021 — WS m.fl. mod Frontex

(Sag T-600/21)

(2021/C 481/46)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: WS og 35 andre sagsøgere (ved advokaterne A. van Eik og L.-M. Komp)

Sagsøgt: Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (Frontex)

Sagsøgernes påstande

| — | Det fastslås, at agenturet i henhold til artikel 268 TEUF og artikel 340, stk. 2, TEUF er ansvarlig for det tab, agenturet har forvoldt sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at agenturet i henhold til artikel 268 TEUF og artikel 340, stk. 2, TEUF er ansvarlig for det tab, agenturet har forvoldt sagsøgerne.

| — | Det fastslås, at der foreligger en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af agenturets forpligtelser i henhold til artikel 16, 22, 26, 28, 34 og 72 i forordning nr. 2016/1624, af trin 1-5 i Standard Operation Procedures (standardprocedurer), og af artikel 4 i Code of Conduct (adfærdskodeks), der tillægger sagsøgerne rettigheder som fastsat i artikel 1, 4, 18, 19, 24, 41 og 47 i EU’s charter og at der foreligger en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af sagsøgernes grundlæggende rettigheder som fastsat i artikel 1, 4, 18, 19, 24, 41 og 47 i EU’s charter, begået af agenturet, som direkte har forvoldt det af sagsøgerne lidte tab. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at der foreligger en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af agenturets forpligtelser i henhold til artikel 16, 22, 26, 28, 34 og 72 i forordning nr. 2016/1624, af trin 1-5 i Standard Operation Procedures (standardprocedurer), og af artikel 4 i Code of Conduct (adfærdskodeks), der tillægger sagsøgerne rettigheder som fastsat i artikel 1, 4, 18, 19, 24, 41 og 47 i EU’s charter og at der foreligger en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af sagsøgernes grundlæggende rettigheder som fastsat i artikel 1, 4, 18, 19, 24, 41 og 47 i EU’s charter, begået af agenturet, som direkte har forvoldt det af sagsøgerne lidte tab.

| — | Agenturet tilpligtes fuldt ud at erstatte de tab, som sagsøgerne har lidt som en direkte konsekvens af agenturets ulovlige adfærd, idet disse beløber sig til et økonomisk tab på 96 212,55 EUR i september 2021 med tillæg af renter til betaling sker, og et ikke-økonomisk tab på 40 000 EUR med tillæg af renter til betaling sker, jf. ovenfor, eller at betale en delvis erstatning som fastsat af Retten. |
| --- | --- |

—

Agenturet tilpligtes fuldt ud at erstatte de tab, som sagsøgerne har lidt som en direkte konsekvens af agenturets ulovlige adfærd, idet disse beløber sig til et økonomisk tab på 96 212,55 EUR i september 2021 med tillæg af renter til betaling sker, og et ikke-økonomisk tab på 40 000 EUR med tillæg af renter til betaling sker, jf. ovenfor, eller at betale en delvis erstatning som fastsat af Retten.

| — | Agenturet tilpligtes at betale sagsøgernes sagsomkostninger i denne sag, med tillæg af renter. |
| --- | --- |

—

Agenturet tilpligtes at betale sagsøgernes sagsomkostninger i denne sag, med tillæg af renter.

| — | Alle betalinger skal finde sted to uger efter domsafsigelsen, med tillæg af renter for hver dags forsinkelse. |
| --- | --- |

—

Alle betalinger skal finde sted to uger efter domsafsigelsen, med tillæg af renter for hver dags forsinkelse.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført otte anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at agenturet ikke foretog en risikovurdering som krævet i henhold til artikel 34 i forordning nr. 2016/1624 (1), artikel 18 og 19 i EU’s charter, og trin 1 og 2 i Standard Operation Procedures (2)
  . |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at agenturet ikke foretog en risikovurdering som krævet i henhold til artikel 34 i forordning nr. 2016/1624 (1), artikel 18 og 19 i EU’s charter, og trin 1 og 2 i Standard Operation Procedures (2)
  .

| 2. | Andet anbringende om, at agenturet undlod at træffe foranstaltninger, som med rimelighed kunne forventes at begrænse alvorlige risici vedrørende grundlæggende rettigheder som krævet i artikel 34 i forordning nr. 2016/1624, artikel 18 og 19 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og trin 1, stk. 2, i Standard Operating Procedures. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at agenturet undlod at træffe foranstaltninger, som med rimelighed kunne forventes at begrænse alvorlige risici vedrørende grundlæggende rettigheder som krævet i artikel 34 i forordning nr. 2016/1624, artikel 18 og 19 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og trin 1, stk. 2, i Standard Operating Procedures.

| 3. | Tredje anbringende om, at agenturet undlod at udarbejde en (tilstrækkelig detaljeret) operativ plan som krævet i artikel 16 og 34 i forordning nr. 2016/1624, artikel 18 og 19 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og trin 2 i Standard Operating Procedures. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at agenturet undlod at udarbejde en (tilstrækkelig detaljeret) operativ plan som krævet i artikel 16 og 34 i forordning nr. 2016/1624, artikel 18 og 19 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og trin 2 i Standard Operating Procedures.

| 4. | Fjerde anbringende om, at agenturet gennemførte tilbagesendelsesoperationen på en sådan måde, at tilsidesættelser af grundlæggende rettigheder ikke kunne noteres eller signaleres i strid med artikel 22, 25, 28 og 34 i forordning nr. 2016/1624, artikel 18 og 19 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, trin 3 i Standard Operating Procedures og artikel 4, stk. 3, litra a), i Code of Conduct (3). |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at agenturet gennemførte tilbagesendelsesoperationen på en sådan måde, at tilsidesættelser af grundlæggende rettigheder ikke kunne noteres eller signaleres i strid med artikel 22, 25, 28 og 34 i forordning nr. 2016/1624, artikel 18 og 19 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, trin 3 i Standard Operating Procedures og artikel 4, stk. 3, litra a), i Code of Conduct (3).

| 5. | Femte anbringende om, at agenturet ikke traf nogen foranstaltninger som svar på klare overtrædelser af artikel 1 og 24 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, i strid med artikel 22 og 34 i forordning nr. 2016/1624 og artikel 4 i Code of Conduct. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at agenturet ikke traf nogen foranstaltninger som svar på klare overtrædelser af artikel 1 og 24 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, i strid med artikel 22 og 34 i forordning nr. 2016/1624 og artikel 4 i Code of Conduct.

| 6. | Sjette anbringende om, at agenturet undlod at sikre effektiv overvågning af den fælles tilbagesendelsesoperation som krævet i artikel 28 og 34 i forordning nr. 2016/1624. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at agenturet undlod at sikre effektiv overvågning af den fælles tilbagesendelsesoperation som krævet i artikel 28 og 34 i forordning nr. 2016/1624.

| 7. | Syvende anbringende om, at agenturet undlod at evaluere tilbagesendelsesoperationen som krævet i artikel 26 og 28 i forordning nr. 2016/1624 og trin 4 of 5 i Standard Operating Procedures. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om, at agenturet undlod at evaluere tilbagesendelsesoperationen som krævet i artikel 26 og 28 i forordning nr. 2016/1624 og trin 4 of 5 i Standard Operating Procedures.

| 8. | Ottende anbringende om, at agenturet undlod at tage behørigt hensyn til sagsøgernes klage i henhold til den individuelle klagemekanisme som krævet i artikel 34 og 72 i forordning nr. 2016/1624, artikel 10 i reglerne for klagemekanismen (4) og artikel 41 og 47 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

8.

Ottende anbringende om, at agenturet undlod at tage behørigt hensyn til sagsøgernes klage i henhold til den individuelle klagemekanisme som krævet i artikel 34 og 72 i forordning nr. 2016/1624, artikel 10 i reglerne for klagemekanismen (4) og artikel 41 og 47 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624 af 14.9.2016 om den europæiske grænse- og kystvagt og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 863/2007 Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004, og Rådets beslutning 2005/267/EF (EUT 2016, L 251, s. 1).

(2)  Den administrerende direktørs beslutning nr. 2012/87 om vedtagelse af Frontex’ standardprocedurer til sikring af overholdelsen af grundlæggende rettigheder i Frontex fælles operationer og pilotprojekter af 19.7.2012.

(3)  Den administrerende direktørs beslutning nr. 2013/67 om adfærdskodeks for fælles tilbagesendelsesoperationer koordineret af Frontex af 7.10.2013.

(4)  Den administrerende direktørs beslutning nr. R-ED-2016-106 om klagemekanismen af 6.10.2016.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/33 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/33

---

Sag anlagt den 20. september 2021 — Pharmadom mod EUIPO — Wellstat Therapeutics (WELLMONDE)

(Sag T-601/21)

(2021/C 481/47)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Frankrig) (ved advokat M.-P. Dauquaire)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Wellstat Therapeutics Corp. (Rockville, Maryland, De Forenede Stater)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Wellstat Therapeutics Corp.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket WELLMONDE — registreringsansøgning nr. 16 152 803

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. juni 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1776/2020-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/34

---

Sag anlagt den 22. september 2021 — L’Oréal mod EUIPO — Heinze (K K WATER)

(Sag T-610/21)

(2021/C 481/48)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: L’Oréal (Paris, Frankrig) (ved advokat T. de Haan)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Arne-Patrik Heinze (Hamburg, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: L’Oréal

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket K K WATER — registreringsansøgning nr. 18 092 777

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 21. juni 2021 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2327/2020-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO og intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de omkostninger, der opstod for sagsøgeren i forbindelse med sagen for Andet Appelkammer ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

EUIPO og intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de omkostninger, der opstod for sagsøgeren i forbindelse med sagen for Andet Appelkammer ved EUIPO.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk.1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk.1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/35 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/35

---

Sag anlagt den 24. september 2021 — KPMG Advisory mod Kommissionen

(Sag T-614/21)

(2021/C 481/49)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: KPMG Advisory SpA (Milano, Italien) (ved advokaterne G. Roberti, I. Perego og R. Fragale)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| – | (i) I henhold til artikel 263, stk. 4, TEUF annulleres afgørelsen af 13. juli 2021 om udelukkelse af KPMG Advisory S.p.A. fra deltagelsen i tildelingsprocedurer under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 eller fra at blive valgt til at gennemføre EU-midler (Ref. Ares(2021)4544873), meddelt den 14. juli 2021(»den anfægtede afgørelse«), helt eller delvist. |
| --- | --- |

–

(i) I henhold til artikel 263, stk. 4, TEUF annulleres afgørelsen af 13. juli 2021 om udelukkelse af KPMG Advisory S.p.A. fra deltagelsen i tildelingsprocedurer under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 eller fra at blive valgt til at gennemføre EU-midler (Ref. Ares(2021)4544873), meddelt den 14. juli 2021(»den anfægtede afgørelse«), helt eller delvist.

| – | (ii) Subsidiært, i henhold til artikel 261 TEUF og artikel 143, stk. 9, i finansforordningen fra 2018, annulleres eller reduceres den ved den anfægtede afgørelse pålagte sanktion om udelukkelse, og/eller den ved denne afgørelse pålagte sanktion med offentliggørelse annulleres. |
| --- | --- |

–

(ii) Subsidiært, i henhold til artikel 261 TEUF og artikel 143, stk. 9, i finansforordningen fra 2018, annulleres eller reduceres den ved den anfægtede afgørelse pålagte sanktion om udelukkelse, og/eller den ved denne afgørelse pålagte sanktion med offentliggørelse annulleres.

| – | (iii) om nødvendigt fastslås det, at artikel 73, stk. 3, i forordning 2018/1046 (1) og/eller artikel 146, stk. 6, i forordning 2018/1046 er ulovlige. |
| --- | --- |

–

(iii) om nødvendigt fastslås det, at artikel 73, stk. 3, i forordning 2018/1046 (1) og/eller artikel 146, stk. 6, i forordning 2018/1046 er ulovlige.

| – | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

–

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

| 1. | Det første anbringende om en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter og kollegialitetsprincippet






  — | Det gøres i denne henseende gældende, at afgørelsen er behæftet med en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter og kollegialitetsprincippet, eftersom den i strid med bestemmelserne om delegering i artikel 1 og 14 i Kommissionens forretningsorden blev vedtaget af generaldirektøren og ikke af Kommissionen. |
| --- | --- | --- |

1.

Det første anbringende om en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter og kollegialitetsprincippet

—

Det gøres i denne henseende gældende, at afgørelsen er behæftet med en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter og kollegialitetsprincippet, eftersom den i strid med bestemmelserne om delegering i artikel 1 og 14 i Kommissionens forretningsorden blev vedtaget af generaldirektøren og ikke af Kommissionen.

| — | Der fremsættes i denne forbindelse en ulovlighedsindsigelse i forhold til artikel 73, stk. 3, i forordning 2018/1046. |
| --- | --- |

—

Der fremsættes i denne forbindelse en ulovlighedsindsigelse i forhold til artikel 73, stk. 3, i forordning 2018/1046.

| 2. | Det andet anbringende om en tilsidesættelse af retten til forsvar og af den grundlæggende ret til god forvaltning






  — | Det gøres i denne henseende gældende, at afgørelsen er behæftet med en fejl, for så vidt som sagsøgeren ikke fik lejlighed til i fuldt omfang at udøve sin ret til kontradiktion, navnlig for den anvisningsberettigede med ansvar for vedtagelsen af afgørelsen. |
| --- | --- | --- |

2.

Det andet anbringende om en tilsidesættelse af retten til forsvar og af den grundlæggende ret til god forvaltning

—

Det gøres i denne henseende gældende, at afgørelsen er behæftet med en fejl, for så vidt som sagsøgeren ikke fik lejlighed til i fuldt omfang at udøve sin ret til kontradiktion, navnlig for den anvisningsberettigede med ansvar for vedtagelsen af afgørelsen.

| — | Det gøres desuden gældende, at der er sket en tilsidesættelse af pligten til at foretage en upartisk og omhyggelig undersøgelse som fastsat i chartrets artikel 41. |
| --- | --- |

—

Det gøres desuden gældende, at der er sket en tilsidesættelse af pligten til at foretage en upartisk og omhyggelig undersøgelse som fastsat i chartrets artikel 41.

| — | Der fremsættes endvidere en ulovlighedsindsigelse i forhold til artikel 136, stk. 6, i forordning 2018/1046. |
| --- | --- |

—

Der fremsættes endvidere en ulovlighedsindsigelse i forhold til artikel 136, stk. 6, i forordning 2018/1046.

| 3. | Det tredje anbringende om en tilsidesættelse af artikel 106, stk. 1, i finansforordningen af 2015 (2) og artikel 136, stk. 2, i forordning 2018/1046 — urigtige skøn og begrundelsesmangel






  — | Det gøres i denne henseende gældende, at afgørelsen er behæftet med en fejl, for så vidt som den anvisningsberettigede i afgørelsen skulle have efterprøvet, vurderet og begrundet den eventuelle eksistens af en alvorlig forsømmelse i lyset af alle relevante elementer. |
| --- | --- | --- |

3.

Det tredje anbringende om en tilsidesættelse af artikel 106, stk. 1, i finansforordningen af 2015 (2) og artikel 136, stk. 2, i forordning 2018/1046 — urigtige skøn og begrundelsesmangel

—

Det gøres i denne henseende gældende, at afgørelsen er behæftet med en fejl, for så vidt som den anvisningsberettigede i afgørelsen skulle have efterprøvet, vurderet og begrundet den eventuelle eksistens af en alvorlig forsømmelse i lyset af alle relevante elementer.

| 4. | Det fjerde anbringende om en tilsidesættelse af artikel 136, stk. 6 og 7, i forordning 2018/1046 — urigtige skøn og begrundelsesmangel






  — | Det gøres i denne henseende gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en fejl, for så vidt som den anvisningsberettigede efter en mangelfuld sagsoplysning og urigtige skøn fandt, at de korrigerende foranstaltninger, der blev vedtaget i forhold til sagsøgeren i henhold til artikel 136, stk. 6 og 7, i forordning 2018/1046, var uegnede. |
| --- | --- | --- |

4.

Det fjerde anbringende om en tilsidesættelse af artikel 136, stk. 6 og 7, i forordning 2018/1046 — urigtige skøn og begrundelsesmangel

—

Det gøres i denne henseende gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en fejl, for så vidt som den anvisningsberettigede efter en mangelfuld sagsoplysning og urigtige skøn fandt, at de korrigerende foranstaltninger, der blev vedtaget i forhold til sagsøgeren i henhold til artikel 136, stk. 6 og 7, i forordning 2018/1046, var uegnede.

| 5. | Det femte anbringende om en indsigelse om forældelse af beføjelsen til at udelukke en økonomisk aktør i henhold til artikel 136 i forordning 2018/1046 og en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet






  — | Det gøres i denne henseende gældende, at der fremsættes indsigelse om forældelse af den anvisningsberettigedes beføjelse til at udelukke sagsøgeren og foreskrive offentliggørelse af udelukkelsen. |
| --- | --- | --- |

5.

Det femte anbringende om en indsigelse om forældelse af beføjelsen til at udelukke en økonomisk aktør i henhold til artikel 136 i forordning 2018/1046 og en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet

—

Det gøres i denne henseende gældende, at der fremsættes indsigelse om forældelse af den anvisningsberettigedes beføjelse til at udelukke sagsøgeren og foreskrive offentliggørelse af udelukkelsen.

| — | Udelukkelsen og offentliggørelsen heraf er i strid med proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

—

Udelukkelsen og offentliggørelsen heraf er i strid med proportionalitetsprincippet.

---

(1)  4. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT 2018, L 193, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2015/1929 af 28.10.2015 om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT 2015, L 286, s. 1).

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/36 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/36

---

Sag anlagt den 29. september 2021 — Primagran mod EUIPO — Primagaz (prımagran)

(Sag T-624/21)

(2021/C 481/50)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Primagran sp. z o.o. (Stegna, Polen) (ved advokat E. Jaroszyńska-Kozłowska)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Compagnie des gaz de pétrole Primagaz (Paris, Frankrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Primagran sp. z o.o.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket prımagran — registreringsansøgning nr. 18 051 750

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 28. juli 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2486/2020-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som sagsøgerens klage R 2486/2020-4 over afgørelse truffet af indsigelsesafdelingen ved EUIPO den 30. oktober 2020 vedrørende EU-varemærkeansøgning nr. 18 051 750 herved blev forkastet, og hver part blev pålagt at bære sine egne omkostninger i forbindelse med indsigelsessagen og klagesagen. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som sagsøgerens klage R 2486/2020-4 over afgørelse truffet af indsigelsesafdelingen ved EUIPO den 30. oktober 2020 vedrørende EU-varemærkeansøgning nr. 18 051 750 herved blev forkastet, og hver part blev pålagt at bære sine egne omkostninger i forbindelse med indsigelsessagen og klagesagen.

| — | EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 27, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625 og artikel 95, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 27, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625 og artikel 95, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af princippet om forbud mod reformatio in pejus |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af princippet om forbud mod reformatio in pejus

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/37

---

Sag anlagt den 4. oktober 2021 — Apart mod EUIPO — S. Tous (Gengivelse af konturen af en bjørn)

(Sag T-638/21)

(2021/C 481/51)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Apart sp. z o.o. (Suchy Las, Polen) (ved advokat J. Gwiazdowska)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: S. Tous, SL (Manresa, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: S. Tous, SL

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der gengiver konturen af en bjørn — EU-varemærkeregistrering nr. 8 127 144

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 30. juli 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1437/2020-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres i sin helhed, og afgørelsen ændres således, at det omtvistede varemærke erklæres fortabt. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres i sin helhed, og afgørelsen ændres således, at det omtvistede varemærke erklæres fortabt.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse i sin helhed, og sagen hjemvises til appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse i sin helhed, og sagen hjemvises til appelkammeret.

| — | EUIPO og S. TOUS, S.L. tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret og for Retten. |
| --- | --- |

—

EUIPO og S. TOUS, S.L. tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret og for Retten.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 15, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 15, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, og 95, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 på grund af manglende begrundelse for antagelserne vedrørende det anfægtede varemærkes karakter |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, og 95, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 på grund af manglende begrundelse for antagelserne vedrørende det anfægtede varemærkes karakter

| — | Tilsidesættelse af artikel 20 og artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, litra a) og c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig retten til at blive hørt, pligten for forvaltningen til at begrunde sine afgørelser, princippet om god forvaltning, retssikkerhedsprincippet og ligebehandlingsprincippet. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 20 og artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, litra a) og c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig retten til at blive hørt, pligten for forvaltningen til at begrunde sine afgørelser, princippet om god forvaltning, retssikkerhedsprincippet og ligebehandlingsprincippet.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/38

---

Sag anlagt den 4. oktober 2021 — CB mod EUIPO — China Construction Bank (CCB)

(Sag T-639/21)

(2021/C 481/52)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Groupement des cartes bancaires (CB) (Paris, Frankrig) (ved advokat C. Herissay-Ducamp)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: China Construction Bank Corp. (Beijing, Kina)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: China Construction Bank Corp.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket CCB — registreringsansøgning nr. 13 359 609

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 30. juli 2021 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 1305/2020-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, indsigelsen tages til følge og der meddeles afslag på varemærkeansøgning nr. 13 359 609. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, indsigelsen tages til følge og der meddeles afslag på varemærkeansøgning nr. 13 359 609.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 94 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 94 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/38

---

Sag anlagt den 5. oktober 2021 — Foodwatch mod Kommissionen

(Sag T-643/21)

(2021/C 481/53)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Foodwatch eV (Berlin, Tyskland) (ved advokaterne R. Klinger, C. Douhaire og S. Ernst)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 5. august 2021 [C(2021)5963 final] i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001, hvormed sagsøgerens genfremsatte begæring af 6. maj 2021 om udvidet adgang til dokumentet »Briefing for the EU RCF co-chair for the Regulatory Cooperation Forum meeting on 3-4 February 2020« [Ares(2021)1264866] blev afslået, annulleres, for så vidt som afslaget var støttet på den begrundelse for afslag, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 5. august 2021 [C(2021)5963 final] i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001, hvormed sagsøgerens genfremsatte begæring af 6. maj 2021 om udvidet adgang til dokumentet »Briefing for the EU RCF co-chair for the Regulatory Cooperation Forum meeting on 3-4 February 2020« [Ares(2021)1264866] blev afslået, annulleres, for så vidt som afslaget var støttet på den begrundelse for afslag, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de af sagsøgeren afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de af sagsøgeren afholdte omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet til prøvelse af Kommissionens afgørelse C(2021)5963 final af 5. august 2021, hvormed sagsøgeren fik afslag på ubegrænset aktindsigt i et dokument vedrørende forberedelsen af et møde i Forum for Reguleringssamarbejde (RCF) om den samlede økonomi- og handelsaftale EU-Canada (CETA), har sagsøgeren fremsat følgende anbringender:

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led, i forordning nr. 1049/2001 (1) som følge af en forkert retsanvendelse.






  — | Den antagelse, at internationale forbindelser ville lide skade som omhandlet i denne bestemmelse med den begrundelse, at videregivelse af interne strategiske overvejelser kunne bringe det gunstige udfald af de igangværende udvekslinger i forbindelse med gennemførelsen af aftalen i fare, er fejlagtig. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led, i forordning nr. 1049/2001 (1) som følge af en forkert retsanvendelse.

—

Den antagelse, at internationale forbindelser ville lide skade som omhandlet i denne bestemmelse med den begrundelse, at videregivelse af interne strategiske overvejelser kunne bringe det gunstige udfald af de igangværende udvekslinger i forbindelse med gennemførelsen af aftalen i fare, er fejlagtig.

| — | Den antagelse, at internationale forbindelser ville lide skade som omhandlet i denne bestemmelse med den begrundelse, at de anvendte oplysninger kan anvendes af tredjelande mod EU, er fejlagtig. |
| --- | --- |

—

Den antagelse, at internationale forbindelser ville lide skade som omhandlet i denne bestemmelse med den begrundelse, at de anvendte oplysninger kan anvendes af tredjelande mod EU, er fejlagtig.

| — | Den antagelse, at internationale forbindelser ville lide skade som omhandlet i denne bestemmelse med den begrundelse, at samarbejdet med Canada ellers kunne blive truet, at også fejlagtig. |
| --- | --- |

—

Den antagelse, at internationale forbindelser ville lide skade som omhandlet i denne bestemmelse med den begrundelse, at samarbejdet med Canada ellers kunne blive truet, at også fejlagtig.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1049/2001 som følge af den fejlagtige afgørelse om kun at videregive dele af det omhandlede dokument. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1049/2001 som følge af den fejlagtige afgørelse om kun at videregive dele af det omhandlede dokument.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 7, i forordning nr. 1049/2001, da afslaget på aktindsigt ikke er blevet tidsmæssigt begrænset |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 7, i forordning nr. 1049/2001, da afslaget på aktindsigt ikke er blevet tidsmæssigt begrænset

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF og artikel 41, stk. 2, litra c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF og artikel 41, stk. 2, litra c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/39 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/39

---

Sag anlagt den 6. oktober 2021 — Bloom mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-645/21)

(2021/C 481/54)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Bloom (Paris, Frankrig) (ved advokaterne C. Saynac og L. Chovet-Ballester)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1139 af 7. juli 2021 om oprettelse af Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond og om ændring af forordning (EU) 2017/1004 (EUT 2021, L 247, s. 1), særligt artikel 17, 18 og 19, annulleres delvist på grundlag af artikel 256 TEUF og 263 TEUF. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1139 af 7. juli 2021 om oprettelse af Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond og om ændring af forordning (EU) 2017/1004 (EUT 2021, L 247, s. 1), særligt artikel 17, 18 og 19, annulleres delvist på grundlag af artikel 256 TEUF og 263 TEUF.

| — | Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af målsætningerne om et højt miljøbeskyttelsesniveau og bæredygtig udvikling. Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 17, 18 og 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1139 af 7. juli 2021 om oprettelse af Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond og om ændring af forordning (EU) 2017/1004 (herefter »EHFAF-forordningen«) genindfører tilskud, som er skadelige for havmiljøet, hvilket er i strid med målsætningerne om et højt miljøbeskyttelsesniveau og bæredygtig udvikling, som er blevet genbekræftet af EU-retsakterne. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af målsætningerne om et højt miljøbeskyttelsesniveau og bæredygtig udvikling. Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 17, 18 og 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1139 af 7. juli 2021 om oprettelse af Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond og om ændring af forordning (EU) 2017/1004 (herefter »EHFAF-forordningen«) genindfører tilskud, som er skadelige for havmiljøet, hvilket er i strid med målsætningerne om et højt miljøbeskyttelsesniveau og bæredygtig udvikling, som er blevet genbekræftet af EU-retsakterne.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af de almindelige EU-retlige principper om forsigtighed og proportionalitet. Artikel 17, 18 og 19 i EHFAF-forordningen er efter sagsøgerens opfattelse i strid med forsigtighedsprincippet, der er fastsat i artikel 191, stk. 2, TEUF. Desuden er virkningerne af de ovennævnte artikler i strid med det proportionalitetsprincip, der finder anvendelse på fiskeri. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af de almindelige EU-retlige principper om forsigtighed og proportionalitet. Artikel 17, 18 og 19 i EHFAF-forordningen er efter sagsøgerens opfattelse i strid med forsigtighedsprincippet, der er fastsat i artikel 191, stk. 2, TEUF. Desuden er virkningerne af de ovennævnte artikler i strid med det proportionalitetsprincip, der finder anvendelse på fiskeri.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982, af konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder af 9. juli 2004 og af princippet om loyal opfyldelse af aftaler. Sagsøgeren har anført, at artikel 17, 18 og 19 i EHFAF-forordningen er i strid med de i ovennævnte konventioner fastsatte forpligtelser på området for bekæmpelse af overfiskning og bevaring af marine ressourcer. Parlamentet og Rådet har tilsidesat princippet om opfyldelse af aftaler i god tro ved at vedtage de anfægtede artikler. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982, af konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder af 9. juli 2004 og af princippet om loyal opfyldelse af aftaler. Sagsøgeren har anført, at artikel 17, 18 og 19 i EHFAF-forordningen er i strid med de i ovennævnte konventioner fastsatte forpligtelser på området for bekæmpelse af overfiskning og bevaring af marine ressourcer. Parlamentet og Rådet har tilsidesat princippet om opfyldelse af aftaler i god tro ved at vedtage de anfægtede artikler.

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/40 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/40

---

Sag anlagt den 1. oktober 2021 — Sberbank Europe mod ECB

(Sag T-647/21)

(2021/C 481/55)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Sberbank Europe AG (Wien, Østrig) (ved advokat M. Fellner)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)

Sagsøgerens påstande

| — | Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 2. august 2021 annulleres (1). |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 2. august 2021 annulleres (1).

| — | Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tolv anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at ECB har tilsidesat princippet om retten til ikke at blive straffet to gange som fastsat i artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og artikel 4 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention (herefter »EMRK«). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at ECB har tilsidesat princippet om retten til ikke at blive straffet to gange som fastsat i artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og artikel 4 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention (herefter »EMRK«).

| 2. | Andet anbringende om, at ECB har tilsidesat chartrets artikel 49 og artikel 7 i EMRK ved at pålægge en sanktion, der overskrider de beløbsgrænser, som er fastsat i artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1024/2013 (2). |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at ECB har tilsidesat chartrets artikel 49 og artikel 7 i EMRK ved at pålægge en sanktion, der overskrider de beløbsgrænser, som er fastsat i artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1024/2013 (2).

| 3. | Tredje anbringende om, at ECB har tilsidesat chartrets artikel 17 og artikel 1 i den første tillægsprotokol til EMRK. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at ECB har tilsidesat chartrets artikel 17 og artikel 1 i den første tillægsprotokol til EMRK.

| 4. | Fjerde anbringende om, af ECB har tilsidesat princippet om god tro, eftersom ECB har tilsidesat den korrekte metode til at pålægge bøder i henhold til artikel 18, stk. 1 og 7, i forordning (EU) nr. 1024/2013. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, af ECB har tilsidesat princippet om god tro, eftersom ECB har tilsidesat den korrekte metode til at pålægge bøder i henhold til artikel 18, stk. 1 og 7, i forordning (EU) nr. 1024/2013.

| 5. | Femte anbringende om, at ECB har tilsidesat artikel 6 i EMRK. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at ECB har tilsidesat artikel 6 i EMRK.

| 6. | Sjette anbringende om, at ECB har overskredet grænsen for sanktioner i medfør af artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1024/2013. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at ECB har overskredet grænsen for sanktioner i medfør af artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1024/2013.

| 7. | Syvende anbringende om, at artikel 97 i den østrigske banklov (herefter »BWG«) ikke finder anvendelse, hvis der ikke er opnået en fordel eller hvis et tab ikke har været undgået ved at overskride grænsen for store eksponeringer. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om, at artikel 97 i den østrigske banklov (herefter »BWG«) ikke finder anvendelse, hvis der ikke er opnået en fordel eller hvis et tab ikke har været undgået ved at overskride grænsen for store eksponeringer.

| 8. | Ottende anbringende om, at ECB’s mulighed for at pålægge udligningsrenter over for sagsøgeren er tidsbegrænset i medfør af artikel 97 i BWG, sammenholdt med artikel 395 i forordning (EU) nr. 575/2013. |
| --- | --- |

8.

Ottende anbringende om, at ECB’s mulighed for at pålægge udligningsrenter over for sagsøgeren er tidsbegrænset i medfør af artikel 97 i BWG, sammenholdt med artikel 395 i forordning (EU) nr. 575/2013.

| 9. | Niende anbringende om, at ECB har anvendt artikel 97, stk. 1, i BWG, sammenholdt med artikel 30a i BWG og artikel 395, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, forkert. |
| --- | --- |

9.

Niende anbringende om, at ECB har anvendt artikel 97, stk. 1, i BWG, sammenholdt med artikel 30a i BWG og artikel 395, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, forkert.

| 10. | Tiende anbringende om, at Sberbank Europe AG ikke har haft til hensigt at overskride de begrænsninger for store eksponeringer, der er omhandlet i artikel 395 af forordning (EU) nr. 575/2013 (3). |
| --- | --- |

10.

Tiende anbringende om, at Sberbank Europe AG ikke har haft til hensigt at overskride de begrænsninger for store eksponeringer, der er omhandlet i artikel 395 af forordning (EU) nr. 575/2013 (3).

| 11. | Ellevte anbringende om, at Sberbank Europe AG ikke har opnået en fordel eller undgået et tab, som ville være blevet udlignet ved at overskride begrænsningerne for store eksponeringer i den anfægtede periode. |
| --- | --- |

11.

Ellevte anbringende om, at Sberbank Europe AG ikke har opnået en fordel eller undgået et tab, som ville være blevet udlignet ved at overskride begrænsningerne for store eksponeringer i den anfægtede periode.

| 12. | Tolvte anbringende om, at ECB har udøvet sine skønsbeføjelser fejlagtigt ved ikke, i Sberbank Europe AG’s tilfælde, at anvende undtagelsen i artikel 396, stk. 1 i forordning (EU) nr. 575/2013. |
| --- | --- |

12.

Tolvte anbringende om, at ECB har udøvet sine skønsbeføjelser fejlagtigt ved ikke, i Sberbank Europe AG’s tilfælde, at anvende undtagelsen i artikel 396, stk. 1 i forordning (EU) nr. 575/2013.

---

(1)  Nr. ECB-SSM-2021-ATSBE-7 — ESA-2020-00000051.

(2)  Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15.10.2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT 2013, L 287, s. 63-89).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26.6.2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT 2013, L 176, s. 1-337).

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/41

---

Sag anlagt den 7. oktober 2021 — Saure mod Kommissionen

(Sag T-651/21)

(2021/C 481/56)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Tyskland) (ved advokat C. Partsch)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse om afslag på den af sagsøgeren fremsatte begæring om aktindsigt i Kommissionens dokumenter af 2. juni 2021 og Kommissionens afgørelse om afslag på den af sagsøgeren fremsatte begæring om aktindsigt i Kommissionens dokumenter af 11. august 2021 ved udstedelse af kopier af Kommissionens samlede kommunikation






  a) | med firmaet BioNTech SE |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse om afslag på den af sagsøgeren fremsatte begæring om aktindsigt i Kommissionens dokumenter af 2. juni 2021 og Kommissionens afgørelse om afslag på den af sagsøgeren fremsatte begæring om aktindsigt i Kommissionens dokumenter af 11. august 2021 ved udstedelse af kopier af Kommissionens samlede kommunikation

a)

med firmaet BioNTech SE

| b) | med Bundeskanzleramt Deutschland vedrørende firmaet BioNTech SE og dets produkter |
| --- | --- |

b)

med Bundeskanzleramt Deutschland vedrørende firmaet BioNTech SE og dets produkter

| c) | med Bundesministerium der Gesundheit vedrørende indkøbet af vacciner til bekæmpelse af covid-19-pandemien, |
| --- | --- |

c)

med Bundesministerium der Gesundheit vedrørende indkøbet af vacciner til bekæmpelse af covid-19-pandemien,

fra den 1. april 2020 og navnlig vedrørende mængden af de af BioNTech tilbudte vacciner og leveringstiden herfor annulleres, for så vidt som sagsøgeren fik afslag eller delvist afslag på aktindsigt.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at sagsøgeren har ret til aktindsigt i de i sagen omtvistede dokumenter fra Europa-Kommissionen i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at sagsøgeren har ret til aktindsigt i de i sagen omtvistede dokumenter fra Europa-Kommissionen i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1).

| 2. | Andet anbringende om, at artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er til hinder for, at der gives aktindsigt i de i sagen omtvistede oplysninger. De begærede oplysninger er nødvendige for den nationale sikkerhed, den offentlige ro og orden, landets økonomiske velfærd, forebyggelse af uro og beskyttelse af sundheden. Derfor er et eventuelt indgreb i privatlivets fred og i den enkeltes integritet tilladt. Endelig er udbredelsen af de oplysninger, der er begæret aktindsigt i, af signifikant offentlig interesse. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er til hinder for, at der gives aktindsigt i de i sagen omtvistede oplysninger. De begærede oplysninger er nødvendige for den nationale sikkerhed, den offentlige ro og orden, landets økonomiske velfærd, forebyggelse af uro og beskyttelse af sundheden. Derfor er et eventuelt indgreb i privatlivets fred og i den enkeltes integritet tilladt. Endelig er udbredelsen af de oplysninger, der er begæret aktindsigt i, af signifikant offentlig interesse.

| 3. | Tredje anbringende om, at artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er til hinder for, at der gives aktindsigt i de i sagen omtvistede oplysninger. Der foreligger ingen udelukkelsesgrund i henhold til denne bestemmelse, da den fastsætter en udelukkelsesgrund, som er tidsmæssigt begrænset og som kun vedrører igangværende drøftelser. Sagsøgerens begæring om oplysninger vedrører derimod udelukkende de afsluttede transaktioner. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er til hinder for, at der gives aktindsigt i de i sagen omtvistede oplysninger. Der foreligger ingen udelukkelsesgrund i henhold til denne bestemmelse, da den fastsætter en udelukkelsesgrund, som er tidsmæssigt begrænset og som kun vedrører igangværende drøftelser. Sagsøgerens begæring om oplysninger vedrører derimod udelukkende de afsluttede transaktioner.

| 4. | Fjerde anbringende om, at artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er til hinder for, at der gives aktindsigt i de i sagen omtvistede oplysninger. Ved denne bestemmelse er det kun den igangværende beslutningsproces, der beskyttes. Genstanden for sagsøgerens begæring om aktindsigt er imidlertid dokumenter om sagsøgtes forhandlinger om vaccineleveringer. Disse forhandlinger er allerede afsluttet. I øvrigt er der en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af de i sagen omtvistede oplysninger, da der i de seneste uger i hele Europa er blevet diskuteret og rapporteret om EU’s anskaffelse af vacciner. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er til hinder for, at der gives aktindsigt i de i sagen omtvistede oplysninger. Ved denne bestemmelse er det kun den igangværende beslutningsproces, der beskyttes. Genstanden for sagsøgerens begæring om aktindsigt er imidlertid dokumenter om sagsøgtes forhandlinger om vaccineleveringer. Disse forhandlinger er allerede afsluttet. I øvrigt er der en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af de i sagen omtvistede oplysninger, da der i de seneste uger i hele Europa er blevet diskuteret og rapporteret om EU’s anskaffelse af vacciner.

| 5. | Femte anbringende om, at artikel 4, stk. 2, første led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er til hinder for, at der gives aktindsigt i de i sagen omtvistede oplysninger. Udbredelsen af oplysningerne ville ikke skade en fysisk eller juridisk persons forretningsmæssige interesser. De oplysninger, som der er begæret aktindsigt i, indeholdt ingen forretningshemmeligheder som omhandlet i direktiv (EU) 2016/943 (2). |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at artikel 4, stk. 2, første led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke er til hinder for, at der gives aktindsigt i de i sagen omtvistede oplysninger. Udbredelsen af oplysningerne ville ikke skade en fysisk eller juridisk persons forretningsmæssige interesser. De oplysninger, som der er begæret aktindsigt i, indeholdt ingen forretningshemmeligheder som omhandlet i direktiv (EU) 2016/943 (2).

| 6. | Sjette anbringende om, at der er en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af de dokumenter, der er begæret aktindsigt i. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at der er en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af de dokumenter, der er begæret aktindsigt i.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/943 af 8.6.2016 om beskyttelse af fortrolig knowhow og fortrolige forretningsoplysninger (forretningshemmeligheder) mod ulovlig erhvervelse, brug og videregivelse (EUT 2016, L 157, s. 1).

---

| 29.11.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 481/42 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 481/42

---

Sag anlagt den 11. oktober 2021 — L. Oliva Torras mod EUIPO — Mecánica del Frío (Koblinger til køretøjer)

(Sag T-652/21)

(2021/C 481/57)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Spanien) (ved advokat E. Sugrañes Coca)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Mecánica del Frío, SL (Cornellá de Llobregat, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: Mecánica del Frío, SL

Det omtvistede design: EF-design (Koblinger til køretøjer) — EF-design nr. 002217588-0001

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 27. august 2021 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 1306/2020-3)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Subsidiært ændres den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Subsidiært ændres den anfægtede afgørelse.

| — | Den tabende part pålægges at betale sagsomkostningerne, hvis der er nedlagt påstand herom. |
| --- | --- |

—

Den tabende part pålægges at betale sagsomkostningerne, hvis der er nedlagt påstand herom.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2 og 3, og af artikel 8, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2 og 3, og af artikel 8, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002

| — | Tilsidesættelse af artikel 5, 6 og 7 i forordning nr. 6/2002. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 5, 6 og 7 i forordning nr. 6/2002.

---