----

----

I Retsakter, hvis offentliggørelse er obligatorisk

----

RÅDETS FORORDNING (EF, EURATOM) Nr. 2028/2004

af 16. november 2004

om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 279, stk. 2,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 183,

under henvisning til Rådets afgørelse 2000/597/EF, Euratom af 29. september 2000 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (1), særlig artikel 8, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (3), og

ud fra følgende betragtninger:

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 foretages følgende ændringer:

Artikel 2

De øvrige bestemmelser i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 forbliver i kraft, medmindre de udtrykkeligt ændres ved denne forordning.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2004.

På Rådets vegne

G. ZALM

Formand

----

(1)EFT L 253 af 7.10.2000, s. 42.

(2)  Udtalelse afgivet den 26.2.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3)EUT C 318 af 30.12.2003, s. 1.

(4)EFT L 310 af 30.11.1996, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1267/2003 (EUT L 180 af 18.7.2003, s. 1).

(5)EUT L 181 af 19.7.2003, s. 1.

(6)EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1.

(7)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1).«

(8)EFT L 253 af 7.10.2000, s. 42.«

(9)  Ophævet beslutning, erstattet af forordning (EF) nr. 2040/2000 (EFT L 244 af 29.9.2000, s. 27).«

(10)EUT L 181 af 19.7.2003, s. 1.«

(11)EUT L 352 af 27.11.2004, s. 1.«

----

----

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2029/2004

af 26. november 2004

om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 3223/94 af 21. december 1994 om gennemførelsesbestemmelser til importordningen for frugt og grøntsager (1), særlig artikel 4, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 3223/94, fastsættes som anført i tabellen i bilaget.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 27. november 2004.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2004.

På Kommissionens vegne

J. M. SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikterne

----

(1)EFT L 337 af 24.12.1994, s. 66. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1947/2002 (EFT L 299 af 1.11.2002, s. 17).

----

BILAG

til Kommissionens forordning af 26. november 2004 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

----

(1)  Den statistiske landefortegnelse, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2081/2003 (EUT L 313 af 28.11.2003, s. 11). Koden »999« repræsenterer »anden oprindelse«.

----

II Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

Kommissionen

----

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 30. marts 2004

om Italiens støtteordning til hasteforanstaltninger til fremme af beskæftigelsen

(meddelt under nummer K(2004) 930)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2004/800/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

2.   BESKRIVELSE AF STØTTEN

3.   BEGRUNDELSE FOR AT INDLEDE PROCEDUREN

4.   DE ITALIENSKE MYNDIGHEDERS BEMÆRKNINGER

5.   VURDERING AF STØTTEN

5.1.   Støttens tilstedeværelse

5.2.   Støttens lovlighed

5.3.   Vurdering af støttens forenelighed

5.4.   Vurdering på baggrund af rammebestemmelserne for redning og omstrukturering

5.5.   Vurdering på grundlag af forordning (EF) nr. 2204/2002

5.6.   Vurdering på grundlag af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte

6.   KONKLUSION

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte til hasteforanstaltninger til fremme af beskæftigelsen, som Italien har gennemført ved lovdekret nr. 23 af 14. februar 2003, ophøjet til lov nr. 81 af 17. april 2003, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

Italien ophæver den støtteordning, der er nævnt i artikel 1, hvis den fortsat har virkninger.

Artikel 3

1.   Italien træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtagerne.

2.   Italien indstiller udbetalingen af enhver form for støtte fra og med datoen for denne beslutning.

3.   Tilbagesøgningen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt.

4.   Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt.

5.   Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte på den dato, hvor støtten blev udbetalt til modtageren.

6.   Den rentesats, der er nævnt i punkt 5, anvendes med renters rente for hele den periode, der er nævnt i punkt 4.

Artikel 4

Italien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 2004.

På Kommissionens vegne

Mario MONTI

Medlem af Kommissionen

----

(1)EUT C 308 af 18.12.2003, s. 5.

(2)  Se fodnote 1.

(3)EFT C 288 af 9.10.1999.

(4)EFT L 337 af 13.12.2002, s. 3.

(5)EFT C 74 af 10.3.1998.

(6)  Dom af 13. juli 1988, sag 102/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 4067.

(7)  I forbindelse med salget af Ocean SpA til Brandt Italia har de italienske myndigheder ikke fremlagt oplysninger om størrelsen af den overtagende virksomhed, Brandt Italia. Den købte virksomhed, Ocean SpA, havde over 1 000 beskæftigede.

(8)EFT C 74 af 10.3.1998.

----

BILAG

Oplysninger om gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2004/800/EF

1.   Samlet antal støttemodtagere og samlet støttebeløb, der skal tilbagebetales

2.   Forholdsregler, der er planlagt eller allerede gennemført for at geninddrive støtten

3.   Oplysninger om de enkelte støttemodtagere

I nedenstående tabel anføres oplysninger om hver af de støttemodtagere, som skal tilbagebetale ulovligt udbetalt støtte i henhold til ordningen.

----

(1)  Dato(er), hvor støtten (eller en del heraf) blev stillet til rådighed for modtageren.

(2)  Støttebeløb stillet til rådighed for modtageren (bruttosubventionsækvivalent, priser pr. ...).

----

----

AFGØRELSE Nr. 801/2004 TRUFFET AF DET BLANDEDE UDVALG EF-SCHWEIZ

den 28. april 2004

om ændring af protokol 3 til overenskomsten om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og om ordninger for administrativt samarbejde

(2004/801/EF)

DET BLANDEDE UDVALG HAR —

under henvisning til overenskomsten mellem De Europæiske Fællesskaber på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side (1), i det følgende benævnt »aftalen«, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, særlig artikel 38 i protokol 3, og

ud fra følgende betragtninger:

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Protokol 3 til overenskomsten om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og om ordninger for administrativt samarbejde erstattes med vedlagte tekst sammen med de relevante fælleserklæringer.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Den anvendes fra den 1. juli 2002.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. april 2004.

På vegne af Det Blandede Udvalg

Dante MARTINELLI

Formand

----

(1)EFT L 300 af 31.12.1972, s. 189.

----

PROTOKOL 3

om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde

INDHOLD

BILAG

Fælleserklæringer

Fælleserklæring om Fyrstendømmet Andorra

Fælleserklæring om Republikken San Marino

Fælleserklæring om fornyet behandling af ændringer af oprindelsesreglerne som følge af ændringer af det harmoniserede system

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Definitioner

I denne protokol forstås ved:

AFSNIT II

DEFINITION AF BEGREBET »PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS«

Artikel 2

Almindelige betingelser

1.   Med henblik på anvendelsen af aftalen anses følgende produkter som produkter med oprindelse i Fællesskabet:

2.   Med henblik på anvendelsen af aftalen anses følgende produkter som produkter med oprindelse i Schweiz:

Artikel 3

Kumulation i Fællesskabet

1.   Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, anses produkter som produkter med oprindelse i Fællesskabet, når de er fremstillet af materialer med oprindelse i Bulgarien, Schweiz (herunder Liechtenstein) (1), Den Tjekkiske Republik, Estland, Ungarn, Island, Litauen, Letland, Norge, Polen, Rumænien, Slovenien, Slovakiet, Tyrkiet (2) eller i Fællesskabet i henhold til bestemmelserne i protokollen om oprindelsesregler, der er vedlagt som bilag til aftalerne mellem Fællesskabet og hvert af disse lande, forudsat at disse materialer har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet end dem, der er omhandlet i artikel 7. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.

2.   Når den bearbejdning eller forarbejdning, der er foregået i Fællesskabet, ikke er mere vidtgående end dem, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Fællesskabet, hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de i stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Fællesskabet.

3.   Produkter med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i stk. 1, som ikke undergår nogen bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af disse lande.

4.   Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes på de materialer og produkter, som har erhvervet deres oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler, der er identiske med oprindelsesreglerne i denne protokol.

Fællesskabet meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Schweiz de nærmere detaljer om aftaler og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de andre i stk. 1 omhandlede lande. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende, serie C, fra hvilken dato den i denne artikel omhandlede kumulation kan anvendes af de i stk. 1 omhandlede lande, der har opfyldt de nødvendige betingelser.

Artikel 4

Kumulation i Schweiz

1.   Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, anses produkter som produkter med oprindelse i Schweiz, når de er fremstillet af materialer med oprindelse i Bulgarien, Schweiz (herunder Liechtenstein) (1), Den Tjekkiske Republik, Estland, Ungarn, Island, Litauen, Letland, Norge, Polen, Rumænien, Slovenien, Slovakiet, Tyrkiet (2) eller i Fællesskabet i henhold til bestemmelserne i protokollen om oprindelsesregler, der er vedlagt som bilag til aftalerne mellem Schweiz og hvert af disse lande, forudsat at disse materialer har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning i Schweiz end dem, der er omhandlet i artikel 7. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.

2.   Når den bearbejdning eller forarbejdning, der er foregået i Schweiz, ikke er mere vidtgående end dem, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Schweiz, hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de i stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Schweiz.

3.   Produkter med oprindelse i et af de lande, der er omhandlet i stk. 1, som ikke undergår nogen bearbejdning eller forarbejdning i Schweiz, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af disse lande.

4.   Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes på de materialer og produkter, som har erhvervet deres oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler, der er identiske med oprindelsesreglerne i denne protokol.

Schweiz meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Fællesskabet de nærmere detaljer om aftaler og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de andre i stk. 1 omhandlede lande. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende, serie C, fra hvilken dato den i denne artikel omhandlede kumulation kan anvendes af de i stk. 1 omhandlede lande, der har opfyldt de nødvendige betingelser.

Artikel 5

Fuldt ud fremstillede produkter

1.   Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller Schweiz, anses følgende:

2.   Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe:

Artikel 6

Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter

1.   Ved anvendelsen af artikel 2 anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne på listen i bilag II er opfyldt.

Ovennævnte betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af aftalen, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse materialer. Det følger heraf, at hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betingelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.

2.   Uanset stk. 1 kan materialer uden oprindelsesstatus, som efter listens betingelser ikke bør anvendes ved fremstillingen af det pågældende produkt, dog anvendes, forudsat:

Dette stykke finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.

3.   Stk. 1 og 2 gælder med forbehold af bestemmelserne i artikel 7.

Artikel 7

Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger

1.   Med forbehold af stk. 2 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelse, uanset om betingelserne i artikel 6 er opfyldt:

2.   Alle arbejdsprocesser, der udføres enten i Fællesskabet eller i Schweiz på et givet produkt, skal tages i betragtning samlet, når det bestemmes, om bearbejdningen eller forarbejdningen af det pågældende produkt skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.

Artikel 8

Kvalificerende enhed

1.   Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol er det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur. Heraf følger:

2.   Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.

Artikel 9

Tilbehør, reservedele og værktøj

Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.

Artikel 10

Sæt

Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.

Artikel 11

Neutrale elementer

Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:

AFSNIT III

TERRITORIALE BETINGELSER

Artikel 12

Territorialitetsprincip

1.   Betingelserne i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i Fællesskabet eller Schweiz, jf. dog undtagelserne i artikel 2, stk. 1, litra c), artikel 3 og 4, og stk. 3 i nærværende artikel.

2.   Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er udført fra Fællesskabet eller Schweiz til et andet land, genindføres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog bestemmelserne i artikel 3 og 4, medmindre det over for toldmyndighederne kan godtgøres:

3.   Erhvervelse af oprindelsesstatus under de vilkår, der er anført under afsnit II, påvirkes ikke gennem en bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget uden for Fællesskabet eller Schweiz på materialer, der er udført fra Fællesskabet eller Schweiz og senere genindført, forudsat at:

4.   Med henblik på anvendelse af stk. 3 finder de betingelser, der er anført i afsnit II vedrørende erhvervelse af oprindelsesstatus, ikke anvendelse på bearbejdning eller forarbejdning foretaget uden for Fællesskabet eller Schweiz. Når der på listen i bilag II anvendes en regel om fastsættelse af en maksimal værdi for alle anvendte materialer uden oprindelsesstatus til bestemmelse af det pågældende færdige produkts oprindelsesstatus, må den samlede værdi af de materialer uden oprindelsesstatus, der benyttes i det pågældende parti, og den samlede merværdi, der er opnået uden for Fællesskabet eller Schweiz under anvendelse af nærværende artikel, ikke overstige den anførte procentdel.

5.   Med henblik på anvendelse af stk. 3 og 4 forstås ved »samlet merværdi« samtlige de omkostninger, der er påløbet uden for Fællesskabet eller Schweiz, herunder værdien af de materialer, der er tilføjet dér.

6.   Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på produkter, som ikke opfylder betingelserne i listen i bilag II, og som kun kan anses for at være tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede under anvendelse af den generelle tolerance i artikel 6, stk. 2.

7.   Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.

8.   En bearbejdning eller forarbejdning, der foretages uden for Fællesskabet eller Schweiz, og som fremgår af nærværende artikel, foregår inden for rammerne af proceduren for passiv forædling eller en tilsvarende ordning.

Artikel 13

Direkte transport

1.   Den præferencebehandling, der er fastsat i henhold til aftalen, gælder kun for produkter, der opfylder betingelserne i denne protokol, og som transporteres direkte mellem Fællesskabet og Schweiz eller gennem de andre i artikel 3 og 4 omhandlede landes territorier. Dog kan produkter, som udgør en enkelt sending, transporteres gennem andre territorier, eventuelt med omladning eller midlertidig oplagring i disse territorier, såfremt produkterne er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og dér ikke har undergået anden behandling end losning og lastning eller enhver behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes.

Produkter med oprindelsesstatus kan transporteres i rørledninger gennem andre territorier end Fællesskabets eller Schweiz' territorier.

2.   Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1 er opfyldt, skal der for toldmyndighederne i indførselslandet fremlægges:

Artikel 14

Udstillinger

1.   Produkter med oprindelsesstatus, der afsendes til en udstilling i et andet land end dem, der er omhandlet i artikel 3 og 4, og som efter udstillingen sælges til indførsel i Fællesskabet eller Schweiz, opnår ved indførslen de fordele, som følger af aftalens bestemmelser, forudsat at det over for toldmyndighederne kan godtgøres:

2.   Der skal udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i henhold til bestemmelserne i afsnit V, og dette bevis skal fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for de omstændigheder, under hvilke produkterne har været udstillet.

3.   Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer eller tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter.

AFSNIT IV

GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE

Artikel 15

Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse

2.   Det i stk. 1 omhandlede forbud gælder for alle ordninger med delvis eller fuldstændig godtgørelse eller tilbagebetaling af eller fritagelse for told eller afgifter med tilsvarende virkning, der finder anvendelse i Fællesskabet eller Schweiz på materialer, der anvendes ved fremstillingen, og på de i stk. 1, litra b), omhandlede produkter, når sådan godtgørelse, tilbagebetaling eller fritagelse udtrykkeligt eller i praksis finder anvendelse, når produkter, som er fremstillet af de nævnte materialer, udføres, men ikke når de forbliver dér til indenlandsk forbrug.

3.   Eksportører af produkter, der er omfattet af et oprindelsesbevis, skal på begæring af toldmyndighederne til enhver tid kunne fremlægge relevant dokumentation for, at der ikke er opnået godtgørelse for materialer uden oprindelsesstatus, som er anvendt til fremstilling af det pågældende produkt, og at al told og alle afgifter med tilsvarende virkning, der pålægges sådanne materialer, faktisk er betalt.

4.   Stk. 1, 2 og 3 gælder også for emballager i den i artikel 8, stk. 2, fastlagte betydning, for tilbehør, reservedele og værktøj i den i artikel 9 fastlagte betydning og for produkter i sæt i den i artikel 10 fastlagte betydning, når sådanne produkter ikke har oprindelsesstatus.

5.   Stk. 1 til 4 finder kun anvendelse på materialer af den art, som aftalen gælder for. Desuden er de ikke til hinder for anvendelsen af en eksportrestitutionsordning, der gælder for udførsel af landbrugsprodukter i henhold til aftalens bestemmelser.

AFSNIT V

BEVIS FOR OPRINDELSE

Artikel 16

Almindelige betingelser

1.   Produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet er ved indførsel i Schweiz, og produkter med oprindelsesstatus i Schweiz er ved indførsel i Fællesskabet omfattet af de fordele, der er fastsat i aftalen, såfremt der fremlægges enten:

2.   Uanset stk. 1 er produkter med oprindelsesstatus i den i denne protokol fastlagte betydning i de i artikel 26 omhandlede tilfælde omfattet af fordelene i aftalen, uden at der skal fremlægges nogen af de ovennævnte dokumenter.

Artikel 17

Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1

1.   Udførselslandets toldmyndigheder udsteder et varecertifikat EUR.1 efter skriftlig anmodning fra eksportøren eller, på eksportørens ansvar, fra dennes befuldmægtigede repræsentant.

2.   I dette øjemed udfylder eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant både varecertifikat EUR.1 og anmodningsformularen, der er vist i bilag III. Disse formularer skal udfyldes på et af de sprog, som aftalen er affattet på, i overensstemmelse med bestemmelserne i udførselslandets lovgivning. Hvis de udfyldes i hånden, skal det være med blæk og med blokbogstaver. Varebeskrivelsen skal anføres i den relevante rubrik uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt, skal der trækkes en vandret streg under varebeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del skal overstreges.

3.   En eksportør, der anmoder om at få udstedt et varecertifikat EUR.1, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet, hvor varecertifikatet er udstedt, kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.

4.   Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne i en af Fællesskabets medlemsstater eller i Schweiz, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Schweiz eller et af de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige i denne protokol fastsatte betingelser.

5.   De toldmyndigheder, der udsteder et varecertifikat EUR.1, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at efterprøve, at produkterne har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig. De påser desuden, at de i stk. 2 omhandlede formularer er udfyldt korrekt. De skal navnlig kontrollere, at den rubrik, der er beregnet til varebeskrivelsen, er udfyldt på en sådan måde, at det ikke er muligt at foretage svigagtige tilføjelser.

6.   Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 skal anføres i certifikatets rubrik 11.

7.   Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne og stilles til rådighed for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret.

Artikel 18

Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1

1.   Uanset artikel 17, stk. 7, kan et varecertifikat EUR.1 undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de produkter, det vedrører, såfremt:

2.   Ved anvendelsen af stk. 1 skal eksportøren i anmodningen anføre sted og dato for udførslen af de produkter, som varecertifikat EUR.1 vedrører, og årsagerne til sin anmodning.

3.   Toldmyndighederne må kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende dokumenter.

4.   På varecertifikater EUR.1, der udstedes efterfølgende, skal anføres en af følgende påtegninger:

5.   Den påtegning, der er omhandlet i stk. 4, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.

Artikel 19

Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1

1.   I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportøren henvende sig til de toldmyndigheder, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndighederne beroende udførselsdokumenter.

2.   På duplikateksemplaret, der udstedes på denne måde, skal anføres en af følgende påtegninger:

3.   Den påtegning, der er omhandlet i stk. 2, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.

4.   Duplikateksemplaret, der skal påføres samme udstedelsesdato som det originale varecertifikat EUR.1, får virkning fra denne dato.

Artikel 20

Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis

Når produkter med oprindelsesstatus er under et toldsteds kontrol i Fællesskabet eller Schweiz, skal det være muligt at erstatte det originale varecertifikat EUR.1 med et andet eller flere andre certifikater, når det skal benyttes til at sende alle eller nogle af disse produkter til et andet sted i Fællesskabet eller Schweiz. Erstatningscertifikat(er) EUR.1 udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne er undergivet.

Artikel 20a

Regnskabsmæssig adskillelse

1.   I de tilfælde, hvor der er betydelige omkostninger eller materielle vanskeligheder forbundet med at opretholde særskilte lagre af materialer med og uden oprindelse, som er identiske og indbyrdes ombyttelige, kan toldmyndighederne efter skriftlig anmodning fra de pågældende give tilladelse til, at metoden med såkaldt »regnskabsmæssig adskillelse« benyttes til styringen af sådanne lagre.

2.   Det skal under denne metode kunne sikres, at antallet af fremstillede produkter, som kan anses som produkter med oprindelse, i en given referenceperiode er det samme som det antal, der ville være fremstillet, hvis der var opretholdt en fysisk adskillelse af lagrene.

3.   Toldmyndighederne kan give en sådan tilladelse på de betingelser, de anser for at være hensigtsmæssige.

4.   Denne metode registreres og anvendes i overensstemmelse med de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, der gælder for det land, hvor produktet blev fremstillet.

5.   Indehaveren af denne tilladelse kan alt efter omstændighederne udstede eller anmode om oprindelsesbeviser for den mængde produkter, der kan anses som produkter med oprindelse. Efter anmodning fra toldmyndighederne skal indehaveren af tilladelsen fremlægge en redegørelse for, hvordan mængderne er styret.

6.   Toldmyndighederne overvåger brugen af tilladelsen og kan til enhver tid tilbagekalde den, såfremt indehaveren af tilladelsen på nogen som helst måde benytter tilladelsen på ukorrekt vis eller ikke opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.

Artikel 21

Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring

1.   En fakturaerklæring som omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra b), kan udfærdiges:

2.   Der kan udfærdiges en fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Schweiz eller et af de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.

3.   En eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.

4.   Eksportøren skal udfærdige en fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag IV, på fakturaen, følgesedlen eller et andet handelsdokument ved anvendelse af en af de sproglige udgaver, der er vist i dette bilag, i overensstemmelse med udførselslandets lovgivning. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver.

5.   Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 22 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne i udførselslandet tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift.

6.   Eksportøren kan udfærdige en fakturaerklæring ved udførslen af de produkter den vedrører, eller efterfølgende, forudsat at erklæringen forelægges i indførselslandet senest to år efter indførslen af de produkter, den vedrører.

Artikel 22

Godkendte eksportører

1.   Udførselslandets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, i det følgende benævnt »godkendt eksportør«, der hyppigt forsender produkter i henhold til denne aftale, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer uanset de pågældende produkters værdi. En eksportør, der ansøger om en sådan tilladelse, skal til toldmyndighedernes tilfredshed give alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.

2.   Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige.

3.   Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et toldtilladelsesnummer, som skal angives på fakturaerklæringen.

4.   Toldmyndighederne kontrollerer den brug, den godkendte eksportør gør af tilladelsen.

5.   Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre dette, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller på anden måde gør ukorrekt brug af tilladelsen.

Artikel 23

Gyldigheden af beviset for oprindelse

1.   Et oprindelsesbevis er gyldigt i fire måneder fra den dato, hvor det blev udstedt i udførselslandet, og skal inden for samme periode fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder.

2.   Oprindelsesbeviser, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte sidste frist, kan godtages som grundlag for præferencebehandling, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder.

3.   I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets toldmyndigheder godtage oprindelsesbeviser, når produkterne frembydes for dem inden udløbet af den nævnte frist.

Artikel 24

Fremlæggelse af bevis for oprindelse

Et oprindelsesbevis fremlægges for toldmyndighederne i indførselslandet i overensstemmelse med de procedurer, der gælder i det pågældende land. Disse myndigheder kan forlange en oversættelse af oprindelsesbeviset; de kan desuden kræve, at indførselsangivelsen suppleres med importørens erklæring om, at produkterne opfylder de betingelser, der kræves for anvendelse af aftalen.

Artikel 25

Indførsel i form af delforsendelser

Når produkter henhørende under afsnit XVI og XVII eller pos. 7308 og 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselslandets toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første delforsendelse fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.

Artikel 26

Undtagelser fra bevis for oprindelse

1.   Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus, uden at det er nødvendigt at fremlægge et bevis for oprindelse, forudsat at der er tale om indførsel uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i denne protokol, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed. For så vidt angår produkter sendt pr. post, kan denne erklæring afgives på toldangivelse CN22/CN23 eller på et ark papir, der vedlægges det nævnte dokument.

2.   Som indførsel helt uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.

3.   Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 500 EUR, når der er tale om småforsendelser, eller 1 200 EUR, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage.

Artikel 27

Støttedokumenter

De i artikel 17, stk. 3, og artikel 21, stk. 3, omhandlede dokumenter, der benyttes som bevis for, at produkter, der er omfattet af et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring, kan betragtes som produkter med oprindelse i Fællesskabet, Schweiz eller et af de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, kan bl.a. omfatte følgende:

Artikel 28

Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter

1.   En eksportør, der anmoder om udstedelse af et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare de i artikel 17, stk. 3, omhandlede dokumenter.

2.   En eksportør, der udfærdiger en fakturaerklæring, skal i mindst tre år opbevare en genpart af denne fakturaerklæring samt de i artikel 21, stk. 3, omhandlede dokumenter.

3.   De toldmyndigheder i udførselslandet, som udsteder et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare den i artikel 17, stk. 2, omhandlede anmodningsformular.

4.   Indførselslandets toldmyndigheder skal i mindst tre år opbevare de varecertifikater EUR.1 og de fakturaerklæringer, der fremlægges for dem.

Artikel 29

Uoverensstemmelser og formelle fejl

1.   Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i et oprindelsesbevis og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldstedet med henblik på opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med produkternes indførsel, medfører dette ikke i sig selv, at et oprindelsesbevis er ugyldigt, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de frembudte produkter.

2.   Klare formelle fejl som maskinskrivningsfejl på et oprindelsesbevis bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet.

Artikel 30

Beløb udtrykt i euro

1.   Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i artikel 21, stk. 1, litra b), og artikel 26, stk. 3, og når produkterne er faktureret i en anden valuta end euro, fastsættes modværdien i Fællesskabets medlemsstaters, Schweiz' og de i artikel 3 og 4 omhandlede landes nationale valutaer af de beløb, der er udtrykt i euro, årligt af hver af de pågældende lande.

2.   Sendinger er omfattet af bestemmelserne i artikel 21, stk. 1, litra b), og artikel 26, stk. 3, med udgangspunkt i den valuta, som fakturaen er udstedt i, og ud fra det beløb, som det pågældende land har fastsat.

3.   De beløb, der skal benyttes i en given national valuta, er modværdien i den pågældende nationale valuta af de i euro udtrykte beløb på den første hverdag i oktober. Beløbene meddeles Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber inden den 15. oktober og anvendes fra den 1. januar det efterfølgende år. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber underretter alle de berørte lande om de pågældende beløb.

4.   Et land kan afrunde — opad eller nedad — det beløb, der fremkommer ved omregning til dets nationale valuta af et beløb udtrykt i euro. Beløbet kan efter afrunding højst afvige fra det beløb, der fremkommer ved omregningen, med 5 %. Et land kan bibeholde modværdien i national valuta af et beløb udtrykt i euro uændret, hvis omregningen af dette beløb ved den årlige tilpasning i henhold til stk. 3 fører til en stigning af den i national valuta udtrykte modværdi på mindre end 15 %, inden ovennævnte afrunding foretages. Modværdien i national valuta kan bibeholdes uændret, hvis omregningen fører til en lavere modværdi.

5.   De i euro udtrykte beløb undersøges af Det Blandede Udvalg efter anmodning fra Fællesskabet eller Schweiz. Som led i denne undersøgelse overvejer Det Blandede Udvalg, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik herpå kan det træffe beslutning om at ændre de i euro udtrykte beløb.

AFSNIT VI

ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE

Artikel 31

Gensidig bistand

1.   Toldmyndighederne i Fællesskabets medlemsstater og Schweiz skal gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber forsyne hinanden med aftryk af de stempler, der anvendes på toldstederne ved udstedelsen af varecertifikater EUR.1, og med adresserne på de toldmyndigheder, der er ansvarlige for udstedelsen af varecertifikater EUR.1 og for kontrollen af disse og fakturaerklæringer.

2.   For at sikre en korrekt anvendelse af denne protokol yder Fællesskabet og Schweiz gennem de kompetente toldmyndigheder hinanden gensidig bistand ved kontrollen med ægtheden af varecertifikater EUR.1 eller fakturaerklæringer og med rigtigheden af de oplysninger, der afgives i disse dokumenter.

Artikel 32

Kontrol af beviser for oprindelse

1.   Efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviser foretages ved stikprøver, og i øvrigt når indførselslandets toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumenternes ægthed, de pågældende produkters oprindelsesstatus eller opfyldelsen af de øvrige betingelser i denne protokol.

2.   Med henblik på gennemførelse af bestemmelserne i stk. 1 tilbagesender indførselslandets toldmyndigheder varecertifikatet EUR.1 og fakturaen, hvis den er blevet forelagt, fakturaerklæringen eller en kopi af disse dokumenter til udførselslandets toldmyndigheder, i givet fald med angivelse af årsagerne til, at der anmodes om kontrol. Samtlige dokumenter og oplysninger, som de er kommet i besiddelse af, og som tyder på, at angivelserne i oprindelsesbeviset er ukorrekte, fremsendes til støtte for anmodningen om kontrol.

3.   Kontrollen gennemføres af udførselslandets toldmyndigheder. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig.

4.   Hvis indførselslandets toldmyndigheder træffer afgørelse om at suspendere præferencebehandlingen af de pågældende produkter, medens de afventer resultatet af kontrollen, skal de tilbyde at frigive produkterne til importøren med forbehold af de sikkerhedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige.

5.   De toldmyndigheder, der har anmodet om kontrol, skal snarest muligt underrettes om resultaterne af denne kontrol. Det skal klart fremgå af disse resultater, om dokumenterne er ægte, og om de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelsesstatus i Fællesskabet, i Schweiz eller i et af de andre i artikel 3 og 4 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.

6.   Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger svar inden ti måneder regnet fra datoen for anmodningen om kontrol, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå de pågældende dokumenters ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, afslår de anmodende toldmyndigheder at indrømme præferencebehandling, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder.

Artikel 33

Bilæggelse af tvister

Hvis der i forbindelse med den i artikel 32 fastsatte kontrolprocedure opstår tvister, der ikke kan bilægges mellem de toldmyndigheder, der anmoder om kontrol, og de toldmyndigheder, der er ansvarlige for dens gennemførelse, eller hvis der opstår tvister om fortolkningen af denne protokol, forelægges de for Det Blandede Udvalg.

Under alle omstændigheder bilægges tvister mellem importøren og indførselslandets toldmyndigheder i henhold til indførselslandets lovgivning.

Artikel 34

Sanktioner

Der iværksættes sanktioner mod enhver person, der udfærdiger eller lader udfærdige et dokument med urigtige oplysninger for at opnå præferencebehandling for produkter.

Artikel 35

Frizoner

1.   Fællesskabet og Schweiz træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produkter, der udføres på grundlag af et oprindelsesbevis, og som under transporten indføres i en frizone beliggende på deres territorium, ikke ombyttes med andre varer, og at de ikke dér undergår andre behandlinger end sådanne, der er bestemt til at sikre, at deres tilstand ikke forringes.

2.   Som undtagelse fra stk. 1 skal de berørte myndigheder på eksportørens anmodning udstede et nyt varecertifikat EUR.1 for produkter med oprindelse i Fællesskabet eller i Schweiz, der er indført i en frizone på grundlag af et oprindelsesbevis, og som underkastes behandling eller forarbejdning, såfremt den behandling eller forarbejdning, produkterne underkastes, er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol.

AFSNIT VII

CEUTA OG MELILLA

Artikel 36

Anvendelse af protokollen

1.   Udtrykket »Fællesskabet« i artikel 2 omfatter ikke Ceuta og Melilla.

2.   Når produkter med oprindelse i Schweiz indføres til Ceuta og Melilla, skal der gives dem den samme toldbehandling, som der gives produkter med oprindelse i Fællesskabets toldområde i henhold til protokol nr. 2 til akten vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber. Schweiz skal ved indførsel af produkter, der er omfattet af aftalen, og som har oprindelse i Ceuta og Melilla, give dem den samme toldbehandling, som der gives produkter, der indføres fra og har oprindelse i Fællesskabet.

3.   Ved anvendelsen af stk. 2 vedrørende produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla finder denne protokol tilsvarende anvendelse, jf. dog de særlige betingelser i artikel 37.

Artikel 37

Særlige betingelser

1.   Forudsat at følgende produkter er transporteret direkte i overensstemmelse med artikel 13, anses:

2.   Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt territorium.

3.   Eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant skal anføre »Schweiz« og »Ceuta og Melilla« i rubrik 2 i varecertifikatet EUR.1 eller fakturaerklæringen. Hvad angår produkter med oprindelsesstatus i Ceuta og Melilla, skal denne oprindelse endvidere angives i rubrik 4 i varecertifikat EUR.1 eller i fakturaerklæringen.

4.   Det påhviler de spanske toldmyndigheder at sikre anvendelsen af denne protokol i Ceuta og Melilla.

AFSNIT VIII

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 38

Ændringer til protokollen

Det Blandede Udvalg kan træffe afgørelse om at ændre bestemmelserne i denne protokol.

----

(1)  Fyrstendømmet Liechtenstein er i toldunion med Schweiz og er kontraherende part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

(2)  Kumulation i henhold til denne artikel findes ikke anvendelse på materialer med oprindelse i Tyrkiet, som er anført i listen i bilag V.

BILAG I

INDLEDENDE NOTER TIL LISTEN I BILAG II

Note 1:

Listen indeholder de betingelser alle produkter skal opfylde, for at de kan anses for at være tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede i henhold til protokollens artikel 6.

Note 2:

Note 3:

Note 4:

Note 5:

Note 6:

Note 7:

BILAG II

Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus

De på listen anførte produkter er ikke alle omfattet af aftalen. Det er derfor nødvendigt at konsultere aftalens andre dele.

----

(1)  De specifikke behandlinger er beskrevet i note 7.1 og 7.3.

(2)  De specifikke behandlinger er beskrevet i note 7.2.

(3)  Efter bestemmelse 3 til kapitel 32 drejer det sig om præparater på basis af farvestoffer af den art, der anvendes til farvning af ethvert materiale, eller som er bestemt til at indgå som bestanddele ved fremstilling af farvevarer, forudsat at de ikke henhører under en anden position i kapitel 32.

(4)  Ved »gruppe« forstås enhver anden del af positionen, som er adskilt fra resten af positionsteksten ved semikolon.

(5)  For varer, der består af materialer, som henhører under både pos. 3901 til 3906 på den ene side og pos. 3907 til 3911 på den anden side, finder denne begrænsning kun anvendelse på den gruppe af materialer, der beregnet efter vægt er den fremherskende for den pågældende vare.

(6)  Følgende bånd betragtes som særdeles transparente: bånd, hvis uklarhedsfaktor — målt efter ASTM-D 1003-16 med Gardners nefelometer (uklarhedsfaktor) — er på under 2 %.

(7)  Angående de særlige betingelser, der gælder for varer fremstillet af blandinger af tekstilmaterialer, se note 5.

(8)  Dette produkt anvendes kun til fremstilling af vævet stof af den art, der anvendes til papirmaskiner.

(9)  Se note 6.

(10)  Angående artikler af trikotage, ikke elastisk eller gummieret, fremstillet ved sammensyning eller samling på anden måde af stykker, der er tilskåret eller direkte fremstillet, se indledende note 6.

(11)  SEMII — Semiconductor Equipment and Materials Institute Incorporated.

(12)  Denne regel gælder indtil 31.12.2005.

BILAG III

Varecertifikat EUR.1 og anmodning om varecertifikat EUR.1

Trykningsinstruks

BILAG IV

FAKTURAERKLÆRING

Fakturaerklæringen, hvis tekst er angivet i det følgende, udfærdiges i overensstemmelse med fodnoterne. Det er dog ikke nødvendigt at gengive fodnoterne.

Dansk

Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. ... (1)) erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i ... (2).

Spansk

El exportador de los productos incluidos en el presente documento [autorización aduanera no ... (1)] declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial ... (2).

Tysk

Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. ... (1)), der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte ... (2) Ursprungswaren sind.

Græsk

Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο [άδεια τελωνείου υπ' αριθ. ... (1)] δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής ... (2).

Engelsk

The exporter of the products covered by this document (customs authorization No ... (1) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of ... (2) preferential origin.

Fransk

L'exportateur des produits couverts par le présent document [autorisation douanière no... (1)] déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle ... (2).

Italiensk

L'esportatore delle merci contemplate nel presente documento [autorizzazione doganale n. ... (1)] dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale ... (2).

Nederlandsk

De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. ... (1)) verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële ... oorsprong zijn (2).

Portugisisk

O abaixo assinado, exportador dos produtos cobertos pelo presente documento [autorização aduaneira n°. ... (1)] declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial ... (2).

Finsk

Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa N:o ... (1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja ... alkuperätuotteita (2).

Svensk

Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr ... (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande ... ursprung (2).

...... (3)

(Sted og dato)

...... (4)

(Eksportørens underskrift; endvidere skal navnet på den person, der underskriver erklæringen, angives letlæseligt)

----

(1)  Hvis fakturaerklæringen udfærdiges af en godkendt eksportør, skal den godkendte eksportør anføre nummeret på toldmyndighedernes tilladelse her. Hvis fakturaerklæringen ikke udfærdiges af en godkendt eksportør, kan ordlyden i parentes udelades, eller eksportøren kan undlade at udfylde feltet.

(2)  Her angives præferenceoprindelsen. Hvis fakturaerklæringen helt eller delvis vedrører produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla, skal eksportøren tydeligt angive dem ved hjælp af mærket »CM« i det dokument, hvorpå erklæringen udfærdiges.

(3)  Disse angivelser kan udelades, hvis oplysningerne fremgår af selve dokumentet.

(4)  Hvis det ikke er nødvendigt, at eksportøren skriver under, er han også fritaget for at angive sit navn.

BILAG V

Liste over materialer med oprindelse i Tyrkiet, på hvilke bestemmelserne i artikel 3 og 4 ikke finder anvendelse for hvert kapitel og hver position i Det Harmoniserede System (HS)

Såfremt ændringer af de i henhold til afgørelse nr. 0000/2004 indførte oprindelsesregler som følge af ændringer af nomenklaturen ændrer indholdet af en regel, der fandtes, før afgørelse nr. 0000/2004 blev truffet, og det viser sig, at en sådan ændring skader de pågældende sektorers interesser, skal Det Blandede Udvalg som et hasteanliggende undersøge, om det er nødvendigt at retablere den pågældende regels indhold, som det var, før afgørelse nr. 0000/2004 blev truffet, hvis en af de kontraherende parter anmoder om en sådan undersøgelse i perioden frem til og med den 31. december 2004.

Under alle omstændigheder skal Det Blandede Udvalg afgøre, om den pågældende regels indhold skal retableres eller ej, inden tre måneder, efter at det er blevet anmodet herom af en af aftalens parter.

Hvis den pågældende regels indhold retableres, skal aftalens parter også sørge for de lovgivningsrammer, der kræves for at sikre, at told, der måtte være betalt på de pågældende varer indført efter den 1. januar 2002, kan refunderes.

----

----

AFGØRELSENr. 1/2004 TRUFFET AF DET BLANDEDE UDVALG EU-SCHWEIZ

den 30. april 2004

om ændring af bilag III (gensidig anerkendelse af faglige kvalifikationer) til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer

(2004/802/EF)

DET BLANDEDE UDVALG HAR —

under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer, særlig artikel 14 og 18, og

ud fra følgende betragtninger:

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilag III til aftalen ændres som anført i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens vedtagelse af Det Blandede Udvalg EU-Schweiz.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 2004.

På vegne af Det Blandede Udvalg

Dieter GROSSEN

Formand

----

(1)EFT L 201 af 31.7.1999, s. 77.

(2)EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1.

----

BILAG

»BILAG III

GENSIDIG ANERKENDELSE AF FAGLIGE KVALIFIKATIONER

AFSNIT A

Retsakter, hvortil der henvises

A.   Generel ordning

1.   389 L 0048: Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16), ændret ved:

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

2.   392 L 0051: Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209 af 24.7.1992, s. 25), ændret ved:

—   394 L 0038: Kommissionens direktiv 94/38/EF af 26. juli 1994 om ændring af bilag C og D til Rådets direktiv 92/51/EØF om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 217 af 23.8.1994, s. 8)

—   395 L 0043: Kommissionens direktiv 95/43/EF af 20. juli 1995 om ændring af bilag C og D til Rådets direktiv 92/51/EØF om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 184 af 3.8.1995, s. 21)

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   397 L 0038: Kommissionens direktiv 97/38/EF af 20. juni 1997 om ændring af bilag C til Rådets direktiv 92/51/EØF om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af Rådets direktiv 89/48/EØF (EFT L 184 af 3.8.1997, s. 31)

—   32000 L 0005: Kommissionens direktiv 2000/5/EF af 25. februar 2000 om ændring af bilag C og D til Rådets direktiv 92/51/EØF om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 54 af 26.2.2000, s. 42)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

3.   399 L 0042: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/42/EF af 7. juni 1999 indførelse af en ordning for anerkendelse af eksamensbeviser for de former for erhvervsvirksomhed, der er omfattet af direktiverne om liberalisering og om overgangsforanstaltninger, og til supplering af den generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser (EFT L 201 af 31.7.1999, s. 77, med berigtigelse 31999L0042R (01) offentliggjort i EFT L 23 af 25.1.2002, s. 48).

B.   Juridiske erhverv

4.   377 L 0249: Rådets direktiv 77/249/EØF af 22. marts 1977 om lettelser med henblik på den faktiske gennemførelse af advokaters fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 78 af 26.3.1977, s. 17), ændret ved:

—   1 79 H: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Hellenske Republiks tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 91)

—   1 85 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 160)

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1).

Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:

I artikel 1, stk. 2, indsættes følgende:

»Schweiz:

Avocat

Advokat, Rechtsanwalt, Anwalt, Fürsprecher, Fürsprech

Avvocato«.

—   398 L 0005: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/5/EF af 16. februar 1998 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået (EFT L 77 af 14.3.1998, s. 36).

Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:

I artikel 1, stk. 2, litra a), indsættes følgende:

»Schweiz:

Avocat

Advokat, Rechtsanwalt, Anwalt, Fürsprecher, Fürsprech

Avvocato«.

C.   Erhverv inden for sundhedssektoren

6.   381 L 1057: Rådets direktiv 81/1057/EØF af 14. december 1981 om supplering af direktiv 75/362/EØF, 77/452/EØF, 78/686/EØF og 78/1026/EØF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for henholdsvis læger, sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger og dyrlæger, for så vidt angår erhvervede rettigheder (EFT L 385 af 31.12.1981, s. 25).

Læger

7.   393 L 0016: Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser (EFT L 165 af 7.7.1993, s. 1), ændret ved:

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   398 L 0021: Kommissionens direktiv 98/21/EF af 8. april 1998 om ændring af Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser (EFT L 119 af 22.4.1998, s. 15)

—   398 L 0063: Kommissionens direktiv 98/63/EF af 3. september 1998 om ændring af Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser (EFT L 253 af 15.9.1998, s. 24)

—   399 L 0046: Kommissionens direktiv 1999/46/EF af 21. maj 1999 om ændring af Rådets direktiv 93/16/EØF om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser (EFT L 139 af 2.6.1999, s. 25)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1)

—   52002 XC 0316 (02): Meddelelse — Notifikation af benævnelser for speciallæger

—   52002 XC 1128 (01): Notifikation af benævnelser for speciallæger.

»BILAG A

Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for læger

»BILAG B

Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for speciallæger

»BILAG C

Benævnelser for speciallægeuddannelser

8.   96/C/216/03: Liste over de officielle benævnelser på eksamensbeviser, certifikater eller andre kvalifikationsbeviser samt erhvervsmæssige titler, der indehaves af alment praktiserende læger, jf. artikel 41 i direktiv 93/16/EØF:

Sygeplejersker

9.   377 L 0452: Rådets direktiv 77/452/EØF af 27. juni 1977 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 176 af 15.7.1977, s. 1), ændret ved:

—   1 79 H: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasninger af traktaterne — Den Hellenske Republiks tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 91)

—   1 85 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 160)

—   389 L 0594: Rådets direktiv 89/594/EØF af 30. oktober 1989 (EFT L 341 af 23.11.1989, s. 19)

—   389 L 0595: Rådets direktiv 89/595/EØF af 30. oktober 1989 (EFT L 341 af 23.11.1989, s. 30)

—   390 L 0658: Rådets direktiv 90/658/EØF af 4. december 1990 (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 73)

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:

»i Schweiz:

»BILAG

Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje

10.   377 L 0453: Rådets direktiv 77/453/EØF af 27. juni 1977 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje (EFT L 176 af 15.7.1977, s. 8), ændret ved:

—   389 L 0595: Rådets direktiv 89/595/EØF af 30. oktober 1989 (EFT L 341 af 23.11.1989, s. 30)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Tandlæger

11.   378 L 0686: Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 233 af 24.8.1978, s. 1), ændret ved:

—   1 79 H: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Hellenske Republiks tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 91)

—   1 85 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasninger af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 160)

—   389 L 0594: Rådets direktiv 89/594/EØF af 30. oktober 1989 (EFT L 341 af 23.11.1989, s. 19)

—   390 L 0658: Rådets direktiv 90/658/EØF af 4. december 1990 (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 73)

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:

»i Schweiz:

»BILAG A

Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger

»BILAG B

Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for specialtandlæger

a)   Ortodonti

b)   Mundkirurgi

12.   378 L 0687: Rådets direktiv 78/687/EØF af 25. juli 1978 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som tandlæge (EFT L 233 af 24.8.1978, s. 10), ændret ved:

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Dyrlæger

13.   378 L 1026: Rådets direktiv 78/1026/EØF af 18. december 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlæger, omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 362 af 23.12.1978, s. 1), ændret ved:

—   1 79 H: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasninger af traktaterne — Den Hellenske Republiks tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 92)

—   1 85 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 160)

—   389 L 0594: Rådets direktiv 89/594/EØF af 30. oktober 1989 (EFT L 341 af 23.11.1989, s. 19)

—   390 L 0658: Rådets direktiv 90/658/EØF af 4. december 1990 (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 73)

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Artikel 3 erstattes af bilaget om eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlæger, hvori følgende indsættes:

»BILAG

14.   378 L 1027: Rådets direktiv 78/1027/EØF af 18. december 1978 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som dyrlæge (EFT L 362 af 23.12.1978, s. 7), ændret ved:

—   389 L 0594: Rådets direktiv 89/594/EØF af 30. oktober 1989 (EFT L 341 af 23.11.1989, s. 19)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Jordemødre

15.   380 L 0154: Rådets direktiv 80/154/EØF af 21. januar 1980 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for jordemødre og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 33 af 11.2.1980, s. 1), ændret ved:

—   380 L 1273: Rådets direktiv 80/1273/EØF af 22. december 1980 (EFT L 375 af 31.12.1980, s. 74)

—   1 85 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 161)

—   389 L 0594: Rådets direktiv 89/594/EØF af 30. oktober 1989 (EFT L 341 af 23.11.1989, s. 19)

—   390 L 0658: Rådets direktiv 90/658/EØF af 4. december 1990 (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 73)

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:

»i Schweiz:

»BILAG

Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for jordemødre

16.   380 L 0155: Rådets direktiv 80/155/EØF af 21. januar 1980 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udøvelse af virksomhed som jordemoder (EFT L 33 af 11.2.1980, s. 8), ændret ved:

—   389 L 0594: Rådets direktiv 89/594/EØF af 30. oktober 1989 (EFT L 341 af 23.11.1989, s. 19)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Farmaceuter

17.   385 L 0432: Rådets direktiv 85/432/EØF af 16. september 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse former for virksomhed på det farmaceutiske område (EFT L 253 af 24.9.1985, s. 34), ændret ved:

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

18.   385 L 0433: Rådets direktiv 85/433/EØF af 16. september 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i farmaci samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten i forbindelse med visse former for virksomhed på det farmaceutiske område (EFT L 253 af 24.9.1985, s. 37), ændret ved:

—   385 L 0584: Rådets direktiv 85/584/EØF af 20. december 1985 (EFT L 372 af 31.12.1985, s. 42)

—   390 L 0658: Rådets direktiv 90/658/EØF af 4. december 1990 (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 73)

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:

Artikel 4 erstattes af bilaget om eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i farmaci, hvori følgende indsættes:

»BILAG

D.   Arkitekter

19.   385 L 0384: Rådets direktiv 85/384/EØF af 10. juni 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 223 af 21.8.1985, s. 15), ændret ved:

—   385 L 0614: Rådets direktiv 85/614/EØF af 20. december 1985 (EFT L 376 af 31.12.1985, s. 1)

—   386 L 0017: Rådets direktiv 86/17/EØF af 27. januar 1986 (EFT L 27 af 1.2.1986, s. 71)

—   390 L 0658: Rådets direktiv 90/658/EØF af 4. december 1990 (EFT L 353 af 17.12.1990, s. 73)

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1)

—   32001 L 0019: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

»i Schweiz:

20.   98/C/217: Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet, som anerkendes af alle medlemsstater (ajourføring af meddelelse 96/C 205 af 16. juli 1996) (EFT C 217 af 11.7.1998) (ajourføring af meddelelse 99/C/351/10 af 4. december 1999, EFT C 351 af 4.12.1999, meddelelse 2001/C/333/02 af 28. november 2001, EFT C 333 af 28.11.2001, meddelelse 2002/C/214/03 af 10. september 2002, med berigtigelse i EFT C 79 af 2.4.2003).

I ajourføringen 2003/C 294/02 af 4. december 2003, EFT C 294 af 4.12.2003 (med berigtigelse i EFT C 297 af 9.12.2003), indsættes i forbindelse med aftalen følgende:

»i Schweiz:

eksamensbeviser udstedt af l'Accademia di Architettura dell'Università della Svizzera Italiana: diploma di architettura (arch. dipl. USI)«.

E.   Handel og formidlervirksomhed

Handel med og distribution af giftige stoffer

22.   374 L 0556: Rådets direktiv 74/556/EØF af 4. juni 1974 om gennemførelse af etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig virksomhed og formidlervirksomhed inden for handel med og distribution af giftige stoffer (EFT L 307 af 18.11.1974, s. 1).

22a.   374 L 0557: Rådets direktiv 74/557/EØF af 4. juni 1974 om gennemførelse af etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig virksomhed og formidlervirksomhed inden for handel med og distribution af giftige stoffer (EFT L 307 af 18.11.1974, s. 5), ændret ved:

—   95/1/EF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1).

Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning:

»i Schweiz:

Alle giftige stoffer, der er omtalt i artikel 2 i loven om giftstoffer (RS 813.0), og navnlig de stoffer, der opført på listen over giftige stoffer 1, 2 og 3 i overensstemmelse med artikel 3 i anordningen om giftige stoffer (RS 813.01).«

Selvstændige handelsagenter

23.   386 L 0653: Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter (EFT L 382 af 31.12.1986, s. 17).

F.   Industri og håndværk

G.   Hjælpeerhverv i forbindelse med transport

H.   Filmindustri

I.   Andre sektorer

J.   Landbrug

K.   Forskelligt

29.   385 D 0368: Rådets beslutning 85/368/EØF af 16. juli 1985 om sammenlignelighed af de ved erhvervsuddannelse i medlemsstaterne opnåede kvalifikationer (EFT L 199 af 31.7.1985, s. 56).

AFSNIT B

Akter, som de kontraherende parter tager til efterretning

De kontraherende parter tager følgende akter til efterretning:

Generelt

30.   374 Y 0820(01): Rådets resolution af 6. juni 1974 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser (EFT C 98 af 20.8.1974, s. 1).

Generel ordning

31.   389 L 0048: Rådets og Kommissionens erklæring om Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (EFT L 19 af 24.1.1989, s. 23).

Læger

32.   375 X 0366: Rådets henstilling 73/366/EØF af 16. juni 1975 om statsborgere i Storhertugdømmet Luxembourg, der er indehavere af et eksamensbevis for læger udstedt i et tredjeland (EFT L 167 af 30.6.1975, s. 20).

33.   375 X 0367: Rådets henstilling 73/367/EØF af 16. juni 1975 om den kliniske lægeuddannelse (EFT L 167 af 30.6.1975, s. 21).

34.   375 Y 0701(01): Rådets erklæringer i forbindelse med vedtagelsen af teksterne vedrørende den frie ret til etablering og frie udveksling af tjenesteydelser for læger i Fællesskabet (EFT C 146 af 1.7.1975, s. 1).

35.   386 X 0458: Rådets henstilling 86/458/EØF af 15. september 1986 om statsborgere i storhertugdømmet Luxembourg, der er indehavere af et eksamensbevis for alment praktiserende læger, udstedt i et tredjeland (EFT L 267 af 19.9.1986, s. 30).

36.   389 X 0601: Rådets henstilling 89/601/EØF af 8. november 1989 om uddannelse af sundhedspersonale i kræftsygdomme (EFT L 346 af 27.11.1989, s. 1).

Tandlæger

37.   378 Y 0824(01): Erklæring vedrørende direktivet om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som tandlæge (EFT C 202 af 24.8.1978, s. 1).

Dyrlæger

38.   378 X 1029: Rådets henstilling 78/1029/EØF af 18. december 1978 vedrørende statsborgere i Storhertugdømmet Luxembourg, der er indehavere af et eksamensbevis for dyrlæger udstedt i et tredjeland (EFT L 362 af 23.12.1978, s. 12).

39.   378 Y 1223(01): Rådets erklæringer vedrørende direktivet om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlæger omfattende foranstaltninger, der skal lette den faktiske gennemførelse af etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser (EFT C 308 af 23.12.1978, s. 1).

Farmaceuter

40.   385 X 0435: Rådets henstilling 85/435/EØF af 16. september 1985 om statsborgere i Storhertugdømmet Luxembourg, der er indehavere af et eksamensbevis for farmaceuter, udstedt i et tredjeland (EFT L 253 af 24.9.1985, s. 45).

Arkitekter

41.   385 X 0386: Rådets henstilling 85/386/EØF af 10. juni 1985 om indehavere af et eksamensbevis på arkitekturområdet udstedt i et tredjeland (EFT L 223 af 21.8.1985, s. 28).«

----

----

1. november 2004 — EUR-Lex: den nye version!

europa.eu.int/eur-lex/lex/

Det nye netsted inkorporerer Celex og giver gratis og let adgang på 20 sprog til den største dokumentdatabase om EU-ret.

----