# Euroopan unionin L 197/2013

| | ISSN 1977-0812
  doi:10.3000/19770812.L_2013.197.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 197 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 56. vuosikerta20. heinäkuu 2013 |

ISSN 1977-0812

doi:10.3000/19770812.L_2013.197.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 197

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

56. vuosikerta20. heinäkuu 2013

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Komission asetus (EU) N:o 691/2013, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013, asetuksen (EY) N:o 152/2009 muuttamisesta näytteenotto- ja määritysmenetelmien osalta (
  1
  ) | 1 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 692/2013, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 13 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 693/2013, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013, asetuksella (EY) N:o 616/2007 avatuissa tariffikiintiöissä heinäkuun 2013 ensimmäisten seitsemän päivän aikana haettujen siipikarjanlihaa koskevien tuontitodistusten myöntämisestä ja tuontioikeuksien myöntämisestä | 15 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 694/2013, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013, jakokertoimen vahvistamisesta 1 päivän ja 7 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana haettujen sokerialan tuotteiden tuontitodistusten myöntämiseksi eräissä tariffikiintiöissä sekä tällaisten hakemusten jättämisen keskeyttämisestä | 17 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

ASETUKSET

*

Komission asetus (EU) N:o 691/2013, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013, asetuksen (EY) N:o 152/2009 muuttamisesta näytteenotto- ja määritysmenetelmien osalta (
  1
  )

1

1

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 692/2013, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

13

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 693/2013, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013, asetuksella (EY) N:o 616/2007 avatuissa tariffikiintiöissä heinäkuun 2013 ensimmäisten seitsemän päivän aikana haettujen siipikarjanlihaa koskevien tuontitodistusten myöntämisestä ja tuontioikeuksien myöntämisestä

15

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 694/2013, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013, jakokertoimen vahvistamisesta 1 päivän ja 7 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana haettujen sokerialan tuotteiden tuontitodistusten myöntämiseksi eräissä tariffikiintiöissä sekä tällaisten hakemusten jättämisen keskeyttämisestä

17

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Huomautus lukijalle – Neuvoston asetus (EU) N:o 216/2013, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin virallisen lehden sähköisestä julkaisemisesta (katso kansilehden kolmas sivu) | s3 |

*

Huomautus lukijalle – Neuvoston asetus (EU) N:o 216/2013, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin virallisen lehden sähköisestä julkaisemisesta (katso kansilehden kolmas sivu)

Huomautus lukijalle – Neuvoston asetus (EU) N:o 216/2013, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin virallisen lehden

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 20.7.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 197/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.7.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 197/1

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 691/2013,

annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013,

asetuksen (EY) N:o 152/2009 muuttamisesta näytteenotto- ja määritysmenetelmien osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Näytteenotto- ja määritysmenetelmistä rehujen virallista valvontaa varten 27 päivänä tammikuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 152/2009 (2) tunnustetaan tarve päivittää näytteenottoa koskevia säännöksiä, jotta viimeaikainen kehitys rehujen valmistus-, varastointi-, kuljetus- ja markkinointitavoissa voidaan ottaa huomioon. |
| --- | --- |

(1)

Näytteenotto- ja määritysmenetelmistä rehujen virallista valvontaa varten 27 päivänä tammikuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 152/2009 (2) tunnustetaan tarve päivittää näytteenottoa koskevia säännöksiä, jotta viimeaikainen kehitys rehujen valmistus-, varastointi-, kuljetus- ja markkinointitavoissa voidaan ottaa huomioon.

| (2) | Näytteenotto kasvi- ja eläinperäisessä rehussa tai sen pinnalla olevien torjunta-ainejäämien virallista valvontaa varten on suoritettava yhteisön näytteenottomenettelyistä kasvi- ja eläinperäisten tuotteiden torjunta-ainejäämien virallisessa tarkastuksessa ja direktiivin 79/700/ETY kumoamisesta 11 päivänä heinäkuuta 2002 annetun komission direktiivin 2002/63/EY (3) mukaisesti. Direktiivissä 2002/63/EY säädetyt näytteenottovaatimukset ovat vähimmäisvaatimuksia ja tässä asetuksessa säädetyt näytteenottovaatimukset ovat yleensä vähintään yhtä tiukkoja tai tiukempia kuin kyseiset vähimmäisvaatimukset, lukuun ottamatta lopullisen näytteen kokoa tiettyjen tuotteiden osalta. Koska tämä asetus sisältää lopullisen näytteen kokoa koskevia säännöksiä torjunta-ainejäämien valvontaa varten, tässä säädettyjä näytteenottomenetelmiä voidaan soveltaa myös torjunta-ainejäämien valvonnassa. |
| --- | --- |

(2)

Näytteenotto kasvi- ja eläinperäisessä rehussa tai sen pinnalla olevien torjunta-ainejäämien virallista valvontaa varten on suoritettava yhteisön näytteenottomenettelyistä kasvi- ja eläinperäisten tuotteiden torjunta-ainejäämien virallisessa tarkastuksessa ja direktiivin 79/700/ETY kumoamisesta 11 päivänä heinäkuuta 2002 annetun komission direktiivin 2002/63/EY (3) mukaisesti. Direktiivissä 2002/63/EY säädetyt näytteenottovaatimukset ovat vähimmäisvaatimuksia ja tässä asetuksessa säädetyt näytteenottovaatimukset ovat yleensä vähintään yhtä tiukkoja tai tiukempia kuin kyseiset vähimmäisvaatimukset, lukuun ottamatta lopullisen näytteen kokoa tiettyjen tuotteiden osalta. Koska tämä asetus sisältää lopullisen näytteen kokoa koskevia säännöksiä torjunta-ainejäämien valvontaa varten, tässä säädettyjä näytteenottomenetelmiä voidaan soveltaa myös torjunta-ainejäämien valvonnassa.

| (3) | Komission asetuksessa (EU) N:o 619/2011 (4) säädetään rehun virallisessa valvonnassa käytettävistä näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tutkittaessa sellaisen muuntogeenisen aineksen esiintymistä, jota koskeva lupamenettely on kesken tai jonka lupa ei ole enää voimassa. Näytteenoton osalta asetuksessa (EU) N:o 619/2011 viitataan asetuksen (EY) N:o 152/2009 säännöksiin, joilla vahvistetaan näytteen kokoa koskevat erityissäännökset. Tällä asetuksella käyttöön otettavat muutokset sisältävät näytteiden kokoa koskevia erityissäännöksiä; sen vuoksi asetuksella (EY) N:o 152/2009, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, säädettyjä näytteenottomenetelmiä olisi sovellettava myös valvottaessa asetuksen (EU) N:o 619/2011 noudattamista. |
| --- | --- |

(3)

Komission asetuksessa (EU) N:o 619/2011 (4) säädetään rehun virallisessa valvonnassa käytettävistä näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tutkittaessa sellaisen muuntogeenisen aineksen esiintymistä, jota koskeva lupamenettely on kesken tai jonka lupa ei ole enää voimassa. Näytteenoton osalta asetuksessa (EU) N:o 619/2011 viitataan asetuksen (EY) N:o 152/2009 säännöksiin, joilla vahvistetaan näytteen kokoa koskevat erityissäännökset. Tällä asetuksella käyttöön otettavat muutokset sisältävät näytteiden kokoa koskevia erityissäännöksiä; sen vuoksi asetuksella (EY) N:o 152/2009, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, säädettyjä näytteenottomenetelmiä olisi sovellettava myös valvottaessa asetuksen (EU) N:o 619/2011 noudattamista.

| (4) | Uuden näytteenottomenetelmän käyttöön ottamiseksi tarvitaan tietty aika. |
| --- | --- |

(4)

Uuden näytteenottomenetelmän käyttöön ottamiseksi tarvitaan tietty aika.

| (5) | Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 152/2009 olisi muutettava. |
| --- | --- |

(5)

Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 152/2009 olisi muutettava.

| (6) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eikä Euroopan parlamentti tai neuvosto ole vastustanut niitä, |
| --- | --- |

(6)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eikä Euroopan parlamentti tai neuvosto ole vastustanut niitä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 152/2009 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 1 artikla seuraavasti:
  ”1 artikla
  Rehujen virallisessa valvonnassa suoritettava näytteenotto, erityisesti rehun sisältämien ainesosien, mukaan lukien ainekset, jotka sisältävät muuntogeenisiä organismeja (GMO) tai koostuvat tai on valmistettu niistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1831/2003 (5) määriteltyjen rehun lisäaineiden ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/32/EY (6) määriteltyjen haitallisten aineiden määrittämiseksi, on suoritettava liitteessä I vahvistettujen menetelmien mukaisesti.
  Liitteessä I vahvistettua näytteenottomenetelmää sovelletaan rehun valvonnassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 396/2005 (7) määriteltyjen torjunta-ainejäämien määrittämiseksi sekä asetuksen (EU) N:o 619/2011 noudattamisen valvonnassa. |
| --- | --- |

1)

Korvataan 1 artikla seuraavasti:

”1 artikla

Rehujen virallisessa valvonnassa suoritettava näytteenotto, erityisesti rehun sisältämien ainesosien, mukaan lukien ainekset, jotka sisältävät muuntogeenisiä organismeja (GMO) tai koostuvat tai on valmistettu niistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1831/2003 (5) määriteltyjen rehun lisäaineiden ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/32/EY (6) määriteltyjen haitallisten aineiden määrittämiseksi, on suoritettava liitteessä I vahvistettujen menetelmien mukaisesti.

Liitteessä I vahvistettua näytteenottomenetelmää sovelletaan rehun valvonnassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 396/2005 (7) määriteltyjen torjunta-ainejäämien määrittämiseksi sekä asetuksen (EU) N:o 619/2011 noudattamisen valvonnassa.

| 2) | Korvataan liite I tämän asetuksen liitteessä I olevalla tekstillä. |
| --- | --- |

2)

Korvataan liite I tämän asetuksen liitteessä I olevalla tekstillä.

| 3) | Korvataan liite II tämän asetuksen liitteessä II olevalla tekstillä. |
| --- | --- |

3)

Korvataan liite II tämän asetuksen liitteessä II olevalla tekstillä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 2013.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  EUVL L 54, 26.2.2009, s. 1.

2

(3)  EYVL L 187, 16.7.2002, s. 30.

3

(4)  EUVL L 166, 25.6.2011, s. 9.

4

(5)  EUVL L 268, 18.10.2003, s. 29.

5

(6)  EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10.

6

(7)  EUVL L 70, 16.3.2005, s. 1.”

7

---

LIITE I

”LIITE I

NÄYTTEENOTTOMENETELMÄT

1.   TARKOITUS JA SOVELTAMISALA

Rehujen virallisessa valvonnassa käytettävät näytteet on otettava seuraavassa esitettyjen menetelmien mukaisesti. Näin saatujen näytteiden katsotaan edustavan koko tutkittavaa erää.

Edustavan näytteenoton tarkoituksena on ottaa erästä pieni osaerä siten, että osaerästä määritettävä tekijä edustaa keskimääräisesti koko tutkittavaa rehuerää. Erästä tulee ottaa osanäytteitä kauttaaltaan useista kohdista erää. Nämä osanäytteet yhdistetään sekoittamalla kokoomanäytteeksi, josta muodostetaan edustavan jakomenettelyn avulla erää edustavat lopulliset näytteet.

Jos rehuerän visuaalisessa tarkastuksessa todetaan, että näytteenoton kohteena oleva rehuerän osa eroaa laadultaan muusta rehusta niin se käsitellään erillisenä osaeränä. Jos rehua ei ole mahdollista jakaa erillisiin osaeriin, sitä käsitellään yhtenä eränä. Tällöin asia mainitaan näytteenottoraportissa.

Jos todetaan, että rehu, josta on otettu näytteet tämän asetuksen säännösten mukaisesti, ei täytä EU:n vaatimuksia ja kyseinen rehu on osa samaan luokkaan kuuluvaa tai samaa kuvausta vastaavaa rehuerää, on oletettava, että tämä säädöstenvastaisuus koskee koko rehuerää, ellei yksityiskohtaisesta arvioinnista ilmene, että ei ole mitään näyttöä siitä, että loppuosa erästä ei täyttäisi EU:n vaatimuksia.

2.   MÄÄRITELMÄT

—   Erä: tunnistettava määrä rehua, jolla on määritetty olevan yhteisiä ominaisuuksia kuten alkuperä, lajike, pakkaustapa, pakkaaja, lähettäjä tai pakkausmerkinnät, jos kyse on tuotantoprosessista, yksittäisessä laitoksessa samoja tuotantoparametreja käyttäen tuotettu tuotantoerä tai useita tällaisia tuotantoeriä, jos ne on tuotettu yhtäjaksoisesti ja varastoidaan yhdessä.

—   Tutkittava erä: erä tai tunnistettava osa erästä tai osaerästä.

—   Sinetöity näyte: näyte, joka on sinetöity siten, ettei näytteeseen pääse käsiksi rikkomatta tai poistamatta sinettiä.

—   Osanäyte: määrä, joka on otettu tutkittavan erän yhdestä kohdasta.

—   Kokoomanäyte: tutkittavan erän eri kohdista otetuista osanäytteistä muodostettu yhteisnäyte.

—   Supistettu näyte: kokoomanäytteen osa, joka on saatu kokoomanäytteestä edustavasti supistamalla.

—   Lopullinen näyte: supistetun näytteen osa tai homogenisoidun kokoomanäytteen osa.

—   Laboratorionäyte: laboratoriolle tarkoitettu näyte (laboratorion vastaanottama näyte), joka voi olla lopullinen näyte, supistettu näyte tai kokoomanäyte.

3.   YLEISET SÄÄNNÖKSET

| — | Näytteenottajat: näytteitä ottavat toimivaltaisen viranomaisen tähän tehtävään valtuuttamat henkilöt. |
| --- | --- |

—

Näytteenottajat: näytteitä ottavat toimivaltaisen viranomaisen tähän tehtävään valtuuttamat henkilöt.

| — | Näyte on sinetöitävä siten, ettei näytteeseen pääse käsiksi rikkomatta tai poistamatta sinettiä. Sinetin merkin olisi oltava selvästi tunnistettavissa ja selvästi näkyvillä. Vaihtoehtoisesti näyte voidaan panna astiaan, joka voidaan sulkea siten, ettei sitä voi avata ilman, että astia tai säiliö rikkoutuu pysyvästi; näin estetään astian tai säiliön käyttö uudelleen. |
| --- | --- |

—

Näyte on sinetöitävä siten, ettei näytteeseen pääse käsiksi rikkomatta tai poistamatta sinettiä. Sinetin merkin olisi oltava selvästi tunnistettavissa ja selvästi näkyvillä. Vaihtoehtoisesti näyte voidaan panna astiaan, joka voidaan sulkea siten, ettei sitä voi avata ilman, että astia tai säiliö rikkoutuu pysyvästi; näin estetään astian tai säiliön käyttö uudelleen.

| — | Näytteen tunnistaminen: näyte on merkittävä pysyvästi ja siten, että yhteys näytteenottopöytäkirjaan on selvä. |
| --- | --- |

—

Näytteen tunnistaminen: näyte on merkittävä pysyvästi ja siten, että yhteys näytteenottopöytäkirjaan on selvä.

| — | Kustakin kokoomanäytteestä otetaan vähintään kaksi lopullista näytettä: vähintään yksi valvontaa (valvontatoimenpiteitä) varten ja yksi rehualan toimijaa (oikeusturvaa) varten. Yksi lopullinen näyte voidaan ottaa myös vertailunäytteeksi. Jos kokoomanäyte homogenisoidaan kokonaisuudessaan, niin lopulliset näytteet otetaan homogenisoidusta kokoomanäytteestä edellyttäen, että tällainen menettely on jäsenvaltiossa noudatettavien rehualan toimijoiden oikeuksia koskevien sääntöjen mukainen. |
| --- | --- |

—

Kustakin kokoomanäytteestä otetaan vähintään kaksi lopullista näytettä: vähintään yksi valvontaa (valvontatoimenpiteitä) varten ja yksi rehualan toimijaa (oikeusturvaa) varten. Yksi lopullinen näyte voidaan ottaa myös vertailunäytteeksi. Jos kokoomanäyte homogenisoidaan kokonaisuudessaan, niin lopulliset näytteet otetaan homogenisoidusta kokoomanäytteestä edellyttäen, että tällainen menettely on jäsenvaltiossa noudatettavien rehualan toimijoiden oikeuksia koskevien sääntöjen mukainen.

4.   VÄLINEISTÖ

4.1   Näytteenottovälineiden on oltava valmistettu materiaaleista, jotka eivät aiheuta kontaminaatiota tuotteista otettuihin näytteisiin. Laitteistojen, joita käytetään useita kertoja, tulee olla ristiinkontaminaation välttämiseksi helppoja puhdistaa.

4.2   Kiinteiden rehujen näytteenottoon suositellut välineet

4.2.1   Manuaalinen näytteenotto

4.2.1.1   Tasapohjainen kauha, jossa on pystysuorat sivuseinämät.

4.2.1.2   Näytteenottokaira, jossa on pitkä ura tai osastoja. Kairan mittojen on oltava oikeassa suhteessa tutkittavaan erään (esim. säiliön syvyys, säkin mitat) sekä rehun raekokoon.

Jos näytteenottokairassa on useita aukkoja, tulee aukkojen olla kairassa osastoittain jaettuna tai aueta eriaikaisesti, jotta voidaan varmistaa, että näytettä saadaan kerättyä koko kairan pituudelta.

4.2.2   Mekaaninen näytteenotto

Asianmukaista mekaanista laitetta voidaan käyttää otettaessa näytteitä liikkeessä olevasta rehuerästä. Asianmukaisella tarkoitetaan sitä, että näytettä otetaan ainakin liikkeessä olevan rehun koko kerrostumasta.

Rehun ollessa liikkeessä (voimakkaasti virtaavana) rehuerän näytteenotossa voidaan käyttää automaattisia näytteenkerääjiä.

4.2.3   Näytteenjakolaite

Supistettujen näytteiden valmistukseen edustavasti olisi käytettävä laitetta, joka on suunniteltu jakamaan näyte suunnilleen yhtä suuriin osiin, jos se on mahdollista ja asianmukaista.

5.   OSANÄYTTEIDEN LUKUMÄÄRÄÄ KOSKEVAT MÄÄRÄLLISET VAATIMUKSET

| — | Osanäytteiden lukumäärää koskevia 5.1 ja 5.2 kohdan määrällisiä vaatimuksia sovelletaan tutkittaviin eriin, joiden koko on enintään 500 tonnia ja joista voidaan ottaa näyte edustavasti. Kuvattu näytteenottomenettely pätee myös rehumäärille, jotka ovat suurempia kuin tutkittavalle erälle määrätty enimmäiskoko edellyttäen, että jäljempänä olevissa taulukoissa esitetty osanäytteiden enimmäismäärä jätetään huomiotta ja osanäytteiden lukumäärä määritetään menettelyn asianomaisessa osassa (katso 5.3 kohta) annetulla neliöjuurikaavalla ja kokoomanäytteen vähimmäiskokoa korotetaan suhteessa tarkastettavaan rehumäärään. Tämä ei estä suuren rehuerän jakamista pienempiin osaeriin, joista kustakin otetaan näytteet 5.1 ja 5.2 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti. |
| --- | --- |

—

Osanäytteiden lukumäärää koskevia 5.1 ja 5.2 kohdan määrällisiä vaatimuksia sovelletaan tutkittaviin eriin, joiden koko on enintään 500 tonnia ja joista voidaan ottaa näyte edustavasti. Kuvattu näytteenottomenettely pätee myös rehumäärille, jotka ovat suurempia kuin tutkittavalle erälle määrätty enimmäiskoko edellyttäen, että jäljempänä olevissa taulukoissa esitetty osanäytteiden enimmäismäärä jätetään huomiotta ja osanäytteiden lukumäärä määritetään menettelyn asianomaisessa osassa (katso 5.3 kohta) annetulla neliöjuurikaavalla ja kokoomanäytteen vähimmäiskokoa korotetaan suhteessa tarkastettavaan rehumäärään. Tämä ei estä suuren rehuerän jakamista pienempiin osaeriin, joista kustakin otetaan näytteet 5.1 ja 5.2 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti.

| — | Tutkittavan erän on oltava sen kokoinen, että näyte voidaan ottaa kaikista erän kohdista. |
| --- | --- |

—

Tutkittavan erän on oltava sen kokoinen, että näyte voidaan ottaa kaikista erän kohdista.

| — | Hyvin suuriin eriin tai osaeriin (> 500 tonnia) sekä eriin, jotka kuljetetaan tai varastoidaan siten, että näytteenottoa ei voida suorittaa tämän luvun 5.1 ja 5.2 kohdassa esitetyn näytteenottomenetelmän mukaisesti, sovelletaan 5.3 kohdan mukaista näytteenottomenetelmää. |
| --- | --- |

—

Hyvin suuriin eriin tai osaeriin (> 500 tonnia) sekä eriin, jotka kuljetetaan tai varastoidaan siten, että näytteenottoa ei voida suorittaa tämän luvun 5.1 ja 5.2 kohdassa esitetyn näytteenottomenetelmän mukaisesti, sovelletaan 5.3 kohdan mukaista näytteenottomenetelmää.

| — | Jos lainsäädännössä edellytetään, että rehualan toimija noudattaa tätä asetusta pakollisen laadunvarmistusmenettelynsä puitteissa, rehualan toimija voi toiminnallisia ominaisuuksia huomioon ottaakseen poiketa tässä luvussa säädetyistä määrällisistä vaatimuksista, jos rehualan toimija on toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla osoittanut näytteenottomenettelyn vastaavuuden edustavuuden osalta ja jos toimivaltainen viranomainen on antanut siihen luvan. |
| --- | --- |

—

Jos lainsäädännössä edellytetään, että rehualan toimija noudattaa tätä asetusta pakollisen laadunvarmistusmenettelynsä puitteissa, rehualan toimija voi toiminnallisia ominaisuuksia huomioon ottaakseen poiketa tässä luvussa säädetyistä määrällisistä vaatimuksista, jos rehualan toimija on toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla osoittanut näytteenottomenettelyn vastaavuuden edustavuuden osalta ja jos toimivaltainen viranomainen on antanut siihen luvan.

| — | Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei poikkeustapauksissa ole mahdollista määrällisten vaatimusten osalta soveltaa ilman erälle aiheutuvaa kaupallista vahinkoa (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetus- tai varastointitapojen vuoksi), joka ei ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava sekä tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. |
| --- | --- |

—

Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei poikkeustapauksissa ole mahdollista määrällisten vaatimusten osalta soveltaa ilman erälle aiheutuvaa kaupallista vahinkoa (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetus- tai varastointitapojen vuoksi), joka ei ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava sekä tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.

5.1   Osanäytteitä koskevat määrälliset vaatimukset sellaisten ainesosien tai tuotteiden valvonnan osalta, jotka ovat tasaisesti jakautuneina rehussa

5.1.1   Kiinteä irtorehu

| Tutkittavan erän koko | Pienin vaadittu osanäytteiden lukumäärä: |
| --- | --- |
| ≤ 2,5 tonnia | 7 |
| > 2,5 tonnia | √ 20 x tutkittavan erän tonnimäärä (1), kuitenkin enintään 40 osanäytettä |

Tutkittavan erän koko

Pienin vaadittu osanäytteiden lukumäärä:

≤ 2,5 tonnia

7

> 2,5 tonnia

√ 20 x tutkittavan erän tonnimäärä (1), kuitenkin enintään 40 osanäytettä

5.1.2   Nestemäinen irtorehu

| Tutkittavan erän koko | Pienin vaadittu osanäytteiden lukumäärä: |
| --- | --- |
| ≤ 2,5 tonnia tai ≤ 2 500 litraa | 4 (2) |
| > 2,5 tonnia tai > 2 500 litraa | 7 (2) |

Tutkittavan erän koko

Pienin vaadittu osanäytteiden lukumäärä:

≤ 2,5 tonnia tai ≤ 2 500 litraa

4 (2)

> 2,5 tonnia tai > 2 500 litraa

7 (2)

5.1.3   Pakattu rehu

Rehu (kiinteä ja nestemäinen) voidaan pakata pusseihin, säkkeihin, tölkkeihin, tynnyreihin jne., joihin viitataan taulukossa yksikköinä. Näytteet suurista yksiköistä (≥ 500 kiloa tai litraa) on otettava irtorehua koskevien säännösten mukaisesti (katso 5.1.1 ja 5.1.2. kohta).

| Tutkittavan erän koko | Pienin vaadittu yksiköiden lukumäärä, joista on otettava (vähintään) yksi osanäyte (3) |
| --- | --- |
| 1–20 yksikköä | 1 yksikkö (4) |
| 21–150 yksikköä | 3 yksikköä (4) |
| 151–400 yksikköä | 5 yksikköä (4) |
| > 400 yksikköä | 1⁄4 sellaisten yksiköiden √ lukumäärästä, joista tutkittava erä koostuu (5), kuitenkin enintään 40 yksikköä |

Tutkittavan erän koko

Pienin vaadittu yksiköiden lukumäärä, joista on otettava (vähintään) yksi osanäyte (3)

1–20 yksikköä

1 yksikkö (4)

21–150 yksikköä

3 yksikköä (4)

151–400 yksikköä

5 yksikköä (4)

> 400 yksikköä

1⁄4 sellaisten yksiköiden √ lukumäärästä, joista tutkittava erä koostuu (5), kuitenkin enintään 40 yksikköä

5.1.4   Rehukakut ja nuolukivet

Näyte on otettava vähintään yhdestä rehukakusta tai yhdestä nuolukivestä tutkittavan erän jokaista 25 yksikköä kohti, kuitenkin enintään 4 rehukakusta tai nuolukivestä.

Jos rehukakun tai nuolukiven paino on enintään yksi kilo, osanäyte on yhden rehukakun tai yhden nuolukiven sisältö.

5.1.5   Karkearehu/nurmirehu

| Tutkittavan erän koko | Pienin vaadittu osanäytteiden lukumäärä (6) |
| --- | --- |
| ≤ 5 tonnia | 5 |
| > 5 tonnia | √ 5 x tutkittavan erän tonnimäärä (7), kuitenkin enintään 40 osanäytettä |

Tutkittavan erän koko

Pienin vaadittu osanäytteiden lukumäärä (6)

≤ 5 tonnia

5

> 5 tonnia

√ 5 x tutkittavan erän tonnimäärä (7), kuitenkin enintään 40 osanäytettä

5.2   Osanäytteitä koskevat määrälliset vaatimukset sellaisten ainesosien tai tuotteiden valvonnan osalta, jotka todennäköisesti ovat epätasaisesti jakautuneina rehussa

Näitä osanäytteitä koskevia määrällisiä vaatimuksia käytetään seuraavissa tilanteissa:

| — | rehuaineiden sisältämien aflatoksiinien, torajyvän, muiden mykotoksiinien ja haitallisten kasviperäisten epäpuhtauksien valvonta |
| --- | --- |

—

rehuaineiden sisältämien aflatoksiinien, torajyvän, muiden mykotoksiinien ja haitallisten kasviperäisten epäpuhtauksien valvonta

| — | ainesosan, mukaan lukien muuntogeeninen aines, tai sellaisen aineen, jonka odotetaan olevan epätasaisesti jakautuneena rehussa, ristikontaminaation valvonta. |
| --- | --- |

—

ainesosan, mukaan lukien muuntogeeninen aines, tai sellaisen aineen, jonka odotetaan olevan epätasaisesti jakautuneena rehussa, ristikontaminaation valvonta.

Jos valvontaviranomaisella on vahva epäilys siitä, että tällaista epätasaista jakautumista tapahtuu myös rehuseoksen sisältämän ainesosan tai aineen ristikontaminaatiotapauksessa, voidaan soveltaa jäljempänä olevassa taulukossa olevia määrällisiä vaatimuksia.

| Tutkittavan erän koko | Pienin vaadittu osanäytteiden lukumäärä: |
| --- | --- |
| < 80 tonnia | Katso 5.1 kohdan määrälliset vaatimukset. Otettavien osanäytteiden lukumäärä on kerrottava 2,5:llä. |
| ≥ 80 tonnia | 100 |

Tutkittavan erän koko

Pienin vaadittu osanäytteiden lukumäärä:

< 80 tonnia

Katso 5.1 kohdan määrälliset vaatimukset. Otettavien osanäytteiden lukumäärä on kerrottava 2,5:llä.

≥ 80 tonnia

100

5.3   Osanäytteitä koskevat määrälliset vaatimukset hyvin suurten erien osalta

Jos kyseessä ovat suuret tutkittavat erät (tutkittavat erät > 500 tonnia), otettavien osanäytteiden lukumäärä = 40 osanäytettä + √ tonnia sellaisten aineiden tai tuotteiden valvonnan osalta, jotka ovat tasaisesti jakautuneina rehussa tai 100 osanäytettä + √ tonnia sellaisten ainesosien tai aineiden valvonnan osalta, jotka ovat todennäköisesti epätasaisesti jakautuneina rehuaineissa.

6.   KOKOOMANÄYTETTÄ KOSKEVAT MÄÄRÄLLISET VAATIMUKSET

| Tutkittavaa erää kohti riittää yksi kokoomanäyte. |
| --- |
| | Rehujen tyyppi | Kokoomanäytteen vähimmäiskoko (8)
   (9) |
| 6.1 | Irtorehu | 4 kg |
| 6.2 | Pakattu rehu | 4 kg (10) |
| 6.3 | Nestemäinen tai puolijuokseva rehu | 4 litraa |
| 6.4 | Rehukakut ja nuolukivet: |
| 6.4.1 | yksikköpaino yli 1 kg | 4 kg |
| 6.4.2 | yksikköpaino enintään 1 kg | neljän alkuperäisen rehukakun tai nuolukiven paino |
| 6.5 | Karkearehu/nurmirehu | 4 kg (11) |

Tutkittavaa erää kohti riittää yksi kokoomanäyte.

Rehujen tyyppi

Kokoomanäytteen vähimmäiskoko (8)
   (9)

6.1

Irtorehu

4 kg

6.2

Pakattu rehu

4 kg (10)

6.3

Nestemäinen tai puolijuokseva rehu

4 litraa

6.4

Rehukakut ja nuolukivet:

6.4.1

yksikköpaino yli 1 kg

4 kg

6.4.2

yksikköpaino enintään 1 kg

neljän alkuperäisen rehukakun tai nuolukiven paino

6.5

Karkearehu/nurmirehu

4 kg (11)

7.   LOPULLISIA NÄYTTEITÄ KOSKEVAT MÄÄRÄLLISET VAATIMUKSET

Lopulliset näytteet

Analyysi tehdään vähintään yhdestä lopullisesta näytteestä. Analyysia varten valmistetun lopullisen näytteen määrän on oltava vähintään:

| Kiinteä rehu | 500 g (12)
   (13)
   (14) |
| --- | --- |
| Nestemäinen tai puolijuokseva rehu | 500 ml (12) |

Kiinteä rehu

500 g (12)
   (13)
   (14)

Nestemäinen tai puolijuokseva rehu

500 ml (12)

8.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ ERITTÄIN SUURIA ERIÄ TAI SELLAISIA ERIÄ VARTEN, JOTKA VARASTOIDAAN TAI KULJETETAAN SITEN, ETTÄ NÄYTTEENOTTO KOKO ERÄSTÄ EI OLE TOTEUTETTAVISSA

8.1   Yleiset periaatteet

Jos erän kuljetus- tai varastointitapa on sellainen, ettei osanäytettä voida ottaa koko erästä, suositetaan näytteenotto tehtäväksi silloin kuin rehuerä on liikkeessä.

Jos kyse on suurista rehun varastointiin tarkoitetuista varastoista, toimijoita olisi rohkaistava asentamaan varastoon sellaiset laitteet, joilla on mahdollista ottaa näytteet (koneellinen näytteenottolaite) koko varastoidusta erästä.

Jos sovelletaan tässä 8 luvussa säädettyjä näytteenottomenetelmiä, rehualan toimijalle tai sen edustajalle on ilmoitettava näytteenottomenetelmästä. Jos rehualan toimija tai sen edustaja kyseenalaistaa tämän näytteenottomenetelmän, rehualan toimijan tai sen edustajan on annettava toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisuus ottaa näytteet koko erästä rehualan toimijan tai sen edustajan kustannuksella.

8.2   Laivalla kuljetettavat suuret erät

8.2.1   Dynaaminen näytteenotto laivalla kuljetettavista suurista eristä

Näytteenotto laivalla kuljetettavista suurista eristä suoritetaan mieluiten silloin, kun rehuerä on liikkeessä (dynaaminen näytteenotto).

Näytteenotto suoritetaan lastiruumakohtaisesti (yksikkö, joka voidaan erottaa fyysisesti). Lastiruumat tyhjennetään kuitenkin osittain yksi toisensa jälkeen siten, että alkuperäinen fyysinen erottelu ei enää varastotiloihin siirron jälkeen ole voimassa. Näytteenotto voidaan sen vuoksi suorittaa alkuperäisen fyysisen erottamisen mukaan tai varastotiloihin siirron jälkeisen erottamisen mukaan.

Laivan lastin purku voi kestää useita päiviä. Näytteenotto on yleensä suoritettava säännöllisin väliajoin koko purkamisen keston ajan. Virallisen tarkastajan läsnäolo näytteenotossa koko purkamisen keston ajan ei kuitenkaan välttämättä aina ole toteutettavissa tai tarkoituksenmukaista. Näytteet voidaan sen vuoksi ottaa koko erän (tutkittava erä) osasta. Osanäytteiden lukumäärä määritetään tutkittavan erän koon mukaan.

Jos näyte otetaan osasta samaan luokkaan kuuluvaa tai samaa kuvausta vastaavaa rehuerää ja on todettu, että kyseinen erän osa ei täytä EU:n vaatimuksia, on oletettava, että sama koskee koko rehuerää, ellei yksityiskohtaisesta arvioinnista ilmene, että ei ole mitään näyttöä siitä, että loppuosa erästä ei täyttäisi EU:n vaatimuksia.

Vaikka virallinen näyte otetaan automaattisesti, tarkastajan läsnäolo on tarpeen. Jos automaattisessa näytteenotossa käytetään kuitenkin ennalta asetettuja parametreja, joita ei voida muuttaa näytteenoton aikana ja jos osanäytteet kerätään sinetöityyn astiaan, joka estää mahdolliset väärinkäytökset, tarkastajan läsnäolo vaaditaan ainoastaan näytteenoton alussa, aina kun astia on tarpeen vaihtaa ja näytteenoton lopussa.

8.2.2   Staattinen näytteenotto laivalla kuljetettavista eristä

Jos näytteenotossa käytetään staattista tapaa, on sovellettava samaa menetelmää kuin ylhäältä käsin päästävien varastointitilojen (siilot) ollessa kyseessä (katso 8.4.1 kohta).

Näytteenotto on suoritettava erän/lastiruuman siitä osasta, johon on pääsy (yläpuolelta). Osanäytteiden lukumäärä määritetään tutkittavan erän koon mukaan. Jos näyte otetaan osasta samaan luokkaan kuuluvaa tai samaa kuvausta vastaavaa rehuerää ja on todettu, että kyseinen erän osa ei täytä EU:n vaatimuksia, on oletettava, että sama koskee koko rehuerää, ellei yksityiskohtaisesta arvioinnista ilmene, että ei ole mitään näyttöä siitä, että loppuosa erästä ei täyttäisi EU:n vaatimuksia.

8.3   Näytteenotto varastoihin sijoitetuista suurista eristä

Näytteenotto on suoritettava erän siitä osasta, johon on pääsy. Osanäytteiden lukumäärä määritetään tutkittavan erän koon mukaan. Jos näyte otetaan osasta samaan luokkaan kuuluvaa tai samaa kuvausta vastaavaa rehuerää ja on todettu, että kyseinen erän osa ei täytä EU:n vaatimuksia, on oletettava, että sama koskee koko rehuerää, ellei yksityiskohtaisesta arvioinnista ilmene, että ei ole mitään näyttöä siitä, että loppuosa erästä ei täyttäisi EU:n vaatimuksia.

8.4   Näytteenotto varastotiloista (siilot)

8.4.1   Näytteenotto siiloista, joihin on (helppo) pääsy yläpuolelta

Näytteenotto on suoritettava erän siitä osasta, johon on pääsy. Osanäytteiden lukumäärä määritetään tutkittavan erän koon mukaan. Jos näyte otetaan osasta samaan luokkaan kuuluvaa tai samaa kuvausta vastaavaa rehuerää ja on todettu, että kyseinen erän osa ei täytä EU:n vaatimuksia, on oletettava, että sama koskee koko rehuerää, ellei yksityiskohtaisesta arvioinnista ilmene, että ei ole mitään näyttöä siitä, että loppuosa erästä ei täyttäisi EU:n vaatimuksia.

8.4.2   Näytteenotto siiloista, joihin ei ole pääsyä yläpuolelta (suljetut siilot)

8.4.2.1   Siilot, joihin ei ole pääsyä yläpuolelta (suljetut siilot) ja joiden koko on > 100 tonnia

Tällaisiin siiloihin varastoiduista rehuista ei voida ottaa näytteitä staattisesti. Jos siilossa olevasta rehusta on otettava näyte, eikä lähetystä ole mahdollista siirtää, on sovittava toimijan kanssa siitä, että toimija ilmoittaa tarkastajalle, milloin siilo tyhjennetään, jotta näytteenotto voidaan suorittaa liikkuvasta rehusta.

8.4.2.2   Siilot, joihin ei ole pääsyä yläpuolelta (suljetut siilot) ja joiden koko on < 100 tonnia

Menettelyssä näyte otetaan kaatamalla 50–100 kilon suuruinen määrä astiaan, josta näyte otetaan. Kokoomanäytteen koko vastaa koko erää ja osanäytteiden lukumäärä liittyy siilosta astiaan näytteenottoa varten kaadettuun määrään. Jos näyte otetaan osasta samaan luokkaan kuuluvaa tai samaa kuvausta vastaavaa rehuerää ja on todettu, että kyseinen erän osa ei täytä EU:n vaatimuksia, on oletettava, että sama koskee koko rehuerää, ellei yksityiskohtaisesta arvioinnista ilmene, että ei ole mitään näyttöä siitä, että loppuosa erästä ei täyttäisi EU:n vaatimuksia.

8.5   Näytteenotto suurissa suljetuissa säiliöissä olevasta irtorehusta

Tällaisista eristä voidaan usein ottaa näytteet vain purkamisen yhteydessä. Joissakin tapauksissa, kun rehuerän purkua ei ole mahdollista suorittaa tuonti- ja tarkastuspaikassa, olisi näytteet otettava tällaisten säiliöiden purun yhteydessä.

9.   NÄYTTEIDEN OTTAMISTA, VALMISTAMISTA JA PAKKAAMISTA KOSKEVAT OHJEET

9.1   Yleistä

Näytteet on otettava ja valmistettava viipymättä noudattaen varotoimenpiteitä, joilla varmistetaan, ettei tuote muutu tai saastu. Kaikkien näytteiden kanssa kosketuksiin joutuvien välineiden sekä pintojen ja säiliöiden on oltava puhtaita ja kuivia.

9.2   Osanäytteet

Osanäytteet on otettava satunnaisesti koko tutkittavasta erästä, ja niiden on oltava suunnilleen samansuuruisia.

Osanäytteen koon on oltava vähintään 100 grammaa tai karkearehun/nurmirehun tapauksessa vähintään 25 grammaa johtuen tällaisen rehun pienestä ominaispainosta.

Jos 8 kohdassa vahvistetun näytteenottomenetelmän sääntöjen mukaisesti on otettava alle 40 osanäytettä, niin osanäytteiden koon on oltava suhteessa vaadittuun kokoomanäytteen vähimmäiskokoon (katso 6 kohta).

Jos kyse on pakattujen rehujen näytteenotosta pienistä eristä, jolloin määrällisten vaatimusten mukaan on otettava rajallinen määrä osanäytteitä, osanäyte on yhden alkuperäisen yksikön sisältö, joka ei ylitä yhtä kiloa tai yhtä litraa.

Jos kyse on pakattujen rehujen näytteenotosta pienistä yksiköistä (esim. < 250 g), niin osanäytteen koko riippuu yksikön koosta.

9.2.1   Irtorehu

Näytteenotto voidaan tarvittaessa tehdä rehuerää siirrettäessä (lastauksen tai purkamisen yhteydessä).

9.2.2   Pakattu rehu

Kun 5 luvun mukainen lukumäärä yksiköitä on valittu näytteenottoa varten, kunkin yksikön sisällöstä otetaan osa kairaa tai kauhaa käyttäen. Tarvittaessa näytteet otetaan vasta, kun yksiköt on erikseen tyhjennetty.

9.2.3   Homogeeniset ja homogenoituvat nestemäiset tai puolijuoksevat rehut

Kun 5 luvun mukainen lukumäärä yksiköitä on valittu näytteenottoa varten, sisältö on tarvittaessa homogenoitava ja vaadittava määrä näytettä otettava kustakin yksiköstä.

Osanäytteet voidaan ottaa myös sisältöä tyhjennettäessä.

9.2.4   Nestemäiset tai puolijuoksevat rehut, joita ei voi homogenoida

Kun 5 luvun mukainen lukumäärä yksiköitä on valittu näytteenottoa varten, on näytettä otettava rehun eri kerroksista.

Osanäytteet voidaan ottaa myös sisältöä tyhjennettäessä, kuitenkin siten, että ensimmäisiä fraktioita ei oteta talteen.

Kummassakin tapauksessa näytteen kokonaismäärän on oltava vähintään 10 litraa.

9.2.5   Rehukakut ja nuolukivet

Kun 5 luvun mukainen lukumäärä rehukakkuja tai nuolukiviä on valittu näytteenottoa varten, niin jokaisesta kakusta tai kivestä voidaan ottaa pala. Jos epäillään, että rehukakku tai nuolukivi on epähomogeeninen, näytteeksi voidaan ottaa koko rehukakku tai nuolukivi.

Jos rehukakun tai nuolukiven paino on enintään yksi kilo, niin osanäyte on yhden rehukakun tai yhden nuolukiven sisältö.

9.3   Kokoomanäytteen koostaminen

Kokoomanäyte muodostetaan sekoittamalla osanäytteet keskenään.

9.4   Lopullisen näytteen valmistaminen

Kokoomanäytteen sisältämä näytemateriaali on sekoitettava huolellisesti (15).

| — | Kukin näyte laitetaan asianmukaiseen säiliöön/astiaan. On toteutettava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet, jotta vältetään näytteen koostumuksen muuttuminen, saastuminen tai turmeltuminen kuljetuksen tai varastoinnin aikana. |
| --- | --- |

—

Kukin näyte laitetaan asianmukaiseen säiliöön/astiaan. On toteutettava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet, jotta vältetään näytteen koostumuksen muuttuminen, saastuminen tai turmeltuminen kuljetuksen tai varastoinnin aikana.

| — | Jos kyse on rehuun tasaisesti jakautuneiden ainesosien tai aineiden valvonnasta, kokoomanäyte voidaan edustavasti supistaa vähintään 2,0 kiloon tai 2,0 litraan (supistettu näyte) (16) ensisijaisesti käyttämällä joko koneellista tai automaattista näytteenjakolaitetta. Jos valvotaan torjunta-ainejäämien esiintymistä palkokasveissa, viljanjyvissä ja pähkinöissä, supistetun näytteen vähimmäiskoko on 3 kiloa. Jos rehutyyppi on sellaista, että näytteenjakolaitetta ei voida käyttää tai laitetta ei ole käytettävissä, näyte voidaan supistaa neljännesmenetelmällä. Supistetuista näytteistä valmistetaan sen jälkeen lähes sama lukumäärä lopullisia näytteitä (valvontatoimenpiteitä, oikeusturvaa ja vertailua varten), jotka täyttävät 7 luvussa vahvistetut määrälliset vaatimukset. Jos kyse on sellaisten ainesosien, muuntogeeninen aines mukaan lukien, tai aineiden valvonnasta, jotka ovat todennäköisesti epätasaisesti jakautuneina rehuaineissa, kokoomanäytteen on oltava:






  — | täydellisesti homogenoitu ja jaettu jälkeenpäin lopullisiksi näytteiksi tai |
| --- | --- | --- |

—

Jos kyse on rehuun tasaisesti jakautuneiden ainesosien tai aineiden valvonnasta, kokoomanäyte voidaan edustavasti supistaa vähintään 2,0 kiloon tai 2,0 litraan (supistettu näyte) (16) ensisijaisesti käyttämällä joko koneellista tai automaattista näytteenjakolaitetta. Jos valvotaan torjunta-ainejäämien esiintymistä palkokasveissa, viljanjyvissä ja pähkinöissä, supistetun näytteen vähimmäiskoko on 3 kiloa. Jos rehutyyppi on sellaista, että näytteenjakolaitetta ei voida käyttää tai laitetta ei ole käytettävissä, näyte voidaan supistaa neljännesmenetelmällä. Supistetuista näytteistä valmistetaan sen jälkeen lähes sama lukumäärä lopullisia näytteitä (valvontatoimenpiteitä, oikeusturvaa ja vertailua varten), jotka täyttävät 7 luvussa vahvistetut määrälliset vaatimukset. Jos kyse on sellaisten ainesosien, muuntogeeninen aines mukaan lukien, tai aineiden valvonnasta, jotka ovat todennäköisesti epätasaisesti jakautuneina rehuaineissa, kokoomanäytteen on oltava:

—

täydellisesti homogenoitu ja jaettu jälkeenpäin lopullisiksi näytteiksi tai

| — | supistettu vähintään 2 kiloksi tai 2 litraksi (17) käyttämällä mekaanista tai automaattista näytteenjakolaitetta. Vain siinä tapauksessa, että rehutyyppi on sellainen, ettei näytteenjakolaitetta voida käyttää, näyte voidaan tarvittaessa supistaa neljännesmenetelmällä. Asetuksen (EU) N:o 619/2011 puitteissa suoritettavan muuntogeenisen aineksen esiintymisen valvontaa varten supistetussa näytteessä on oltava vähintään 35 000 siementä/jyvää, jotta olisi mahdollista ottaa vähintään 10 000 siemenen/jyvän lopulliset näytteet valvontatoimenpiteitä, puolustautumista ja vertailua varten (katso 6 luvun alaviite (**) ja 7 luvun alaviite (*). |
| --- | --- |

—

supistettu vähintään 2 kiloksi tai 2 litraksi (17) käyttämällä mekaanista tai automaattista näytteenjakolaitetta. Vain siinä tapauksessa, että rehutyyppi on sellainen, ettei näytteenjakolaitetta voida käyttää, näyte voidaan tarvittaessa supistaa neljännesmenetelmällä. Asetuksen (EU) N:o 619/2011 puitteissa suoritettavan muuntogeenisen aineksen esiintymisen valvontaa varten supistetussa näytteessä on oltava vähintään 35 000 siementä/jyvää, jotta olisi mahdollista ottaa vähintään 10 000 siemenen/jyvän lopulliset näytteet valvontatoimenpiteitä, puolustautumista ja vertailua varten (katso 6 luvun alaviite (**) ja 7 luvun alaviite (*).

9.5   Näytteiden pakkaaminen

Säiliöt tai pakkaukset sinetöidään ja varustetaan etiketillä siten, ettei niitä voi avata vahingoittamatta sinettiä. Koko etiketin on oltava suljettu sinetillä.

9.6   Näytteiden toimittaminen laboratorioon

Näyte lähetetään viipymättä nimettyyn viralliseen laboratorioon yhdessä analyysin suorittajan tarvitsemien tietojen kanssa.

10.   NÄYTTEENOTTOPÖYTÄKIRJA

Jokaisesta näytteenotosta on laadittava näytteenottopöytäkirja, josta jokainen tutkittava erä ja sen määrä voidaan yksiselitteisesti tunnistaa.

Näytteenottopöytäkirjassa on mainittava myös mahdolliset poikkeamat tässä asetuksessa säädetystä näytteenottomenettelystä.

Sen lisäksi, että näytteenottopöytäkirja toimitetaan virallisen tutkimuslaboratorion saataville, se toimitetaan rehualan toimijan saataville ja/tai rehualan toimijan nimeämän laboratorion saataville.”

---

(1)  Jos saatu luku ei ole kokonaisluku, se pyöristetään ylöspäin lähimpään kokonaislukuun.

1

(2)  Jos nestettä ei saada homogeeniseksi, osanäytteiden lukumäärää on korotettava.

2

(3)  Jos yksikön avaaminen saattaa vaikuttaa analyysiin (esim. herkästi pilaantuvat kosteat rehut), osanäyte on avaamaton yksikkö.

3

(4)  Jos yksikön sisällön paino on enintään 1 kilo tai yksi litra, osanäyte on yhden alkuperäisyksikön sisältö.

4

(5)  Jos saatu luku ei ole kokonaisluku, se pyöristetään ylöspäin lähimpään kokonaislukuun.

5

(6)  Jos vaadittuja osanäytteitä ei ole mahdollista ottaa tietyissä tilanteissa (esim. säilörehu) aiheuttamatta sellaista vahinkoa erälle, jota ei voida hyväksyä, niin näissä tapauksissa voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää. Ohjeet tällaisten erien näytteenottoa varten laaditaan ennen tämän asetuksen soveltamisen voimaantuloa.

6

(7)  Jos saatu luku ei ole kokonaisluku, se pyöristetään ylöspäin lähimpään kokonaislukuun.

7

(8)  Jos näytteenoton kohteena oleva rehu on arvokasta, kokoomanäytteen määrä voi olla pienempi, jos asia kuvataan ja dokumentoidaan näytteenottopöytäkirjassa.

8

(9)  Rehun virallisessa valvonnassa käytettävistä näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tutkittaessa sellaisen muuntogeenisen aineksen esiintymistä, jota koskeva lupamenettely on kesken tai jonka lupa ei ole enää voimassa, 24 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 619/2011 (EUVL L 166, 25.6.2011, s. 9) säännösten mukaisesti muuntogeenisen aineksen esiintymisen valvomiseksi otetussa kokoomanäytteessä on oltava vähintään 35 000 siementä/jyvää. Näin ollen maissin osalta kokoomanäytteen koon on oltava vähintään 10,5 kg ja soijapavun osalta 7 kg. Muiden siementen ja jyvien, kuten ohran, hirssin, kauran, riisin, rukiin ja vehnän sekä rapsinsiementen osalta 4 kg:n kokoinen kokoomanäyte vastaa yli 35 000:ta siementä.

9

(10)  Pakatun rehun osalta kokoomanäytteen 4 kg:n kokoa ei ehkä ole mahdollista saavuttaa johtuen yksittäisten yksiköiden koosta.

10

(11)  Jos kyse on karkearehusta tai nurmirehusta, jonka ominaispaino on pieni (esim. heinä, olki), kokoomanäytteen koon on oltava vähintään 1 kg.

11

(12)  Asetuksen (EU) N:o 619/2011 säännösten mukaisesti muuntogeenisen aineksen esiintymisen valvomiseksi otetussa lopullisessa näytteessä on oltava vähintään 10 000 siementä/jyvää. Näin ollen maissin osalta lopullisen näytteen koon on oltava vähintään 3 000 g ja soijapavun osalta 2 000 g. Muiden siementen ja jyvien, kuten ohran, hirssin, kauran, riisin, rukiin ja vehnän sekä rapsinsiementen osalta 500 g:n kokoinen lopullinen näyte vastaa yli 10 000:ta siementä.

12

(13)  Jos kokoomanäytteen koko on huomattavasti pienempi kuin 4 kiloa tai litraa (ks. alaviitteet, 6 kohta), lopullinen näyte voi olla myös pienempi, jos asia kuvataan ja dokumentoidaan näytteenottopöytäkirjassa.

13

(14)  Jos näytteet otetaan palkokasveista, viljanjyvistä ja pähkinöistä torjunta-ainejäämien määrittelemiseksi, lopullisen näytteen on oltava vähintään 1 kg komission direktiivin 2002/63/EY säännösten mukaisesti (EYVL L 187, 16.7.2002, s. 30).

14

(15)  Kaikki kokkareet on hienonnettava (tarvittaessa ottamalla ne erilleen näytteestä ja panemalla ne hienonnettuna näytteeseen takaisin).

15

(16)  Paitsi jos kyse on karkearehusta tai nurmirehusta, jonka ominaispaino on pieni.

16

(17)  Paitsi jos kyse on karkearehusta tai nurmirehusta, jonka ominaispaino on pieni.

17

---

LIITE II

”LIITE II

REHUJEN MÄÄRITYSMENETELMIÄ KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖKSET

A.   NÄYTTEIDEN VALMISTAMINEN MÄÄRITYSTÄ VARTEN

1.   Tarkoitus

Seuraavassa esitettävät menetelmät koskevat näytteiden valmistusta määritystä varten; näytteet lähetetään tutkimuslaboratorioihin sen jälkeen, kun ne on otettu liitteessä I vahvistettujen säännösten mukaisesti.

Laboratorionäytteet on valmistettava siten, että määritysmenetelmää varten punnittava määrä näytettä on homogeeninen ja edustaa tutkittavaa lopullista näytettä.

2.   Varotoimenpiteet

Näytteen valmistuksessa noudatettava menettely riippuu käytettävistä määritysmenetelmistä ja valvonnan kohteena olevista ainesosista tai aineista. Tästä syystä on olennaisen tärkeää varmistaa, että näytteiden esikäsittely on käytettävien määritysmenetelmien ja valvonnan kohteena olevien ainesosien tai aineiden kannalta asianmukainen.

Kaikki toimenpiteet on suoritettava siten, että vältetään mahdollisimman hyvin näytteen saastuminen ja sen koostumuksen muuttuminen.

Näyte on jauhettava, sekoitettava ja seulottava viipymättä siten, että se altistuu ilmalle ja valolle mahdollisimman vähän. Sellaisia myllyjä ja jauhatuslaitteita, joissa näytteen huomattava lämpeneminen on todennäköistä, ei pidä käyttää.

On suositeltavaa jauhaa erityisen lämmönarat rehut käsin. Lisäksi on huolehdittava siitä, ettei itse välineistö ole kontaminaation lähde.

Jos näytettä ei voida valmistaa ilman, että sen kosteuspitoisuus muuttuu merkittävästi, on kosteuspitoisuus määritettävä ennen valmistusta ja sen jälkeen liitteessä III olevassa A osassa säädetyn menetelmän mukaisesti.

3.   Menettely

3.1   Yleinen menettely

Näyte määritysmenetelmää varten otetaan lopullisesta näytteestä. Kartiomurskaimen ja neljännesmenetelmän käyttöä ei suositella, koska ne saattavat aiheuttaa suuren jakovirheriskin.

3.1.1   Sellaisenaan jauhettavat rehut

| — | Seulottu lopullinen näyte sekoitetaan ja kerätään tarkoituksenmukaiseen puhtaaseen, kuivaan ja ilmatiiviisti suljettavaan säiliöön. Näyte sekoitetaan uudelleen täydellisen homogenoinnin varmistamiseksi välittömästi ennen määritysmenetelmää varten tehtävää näytteen punnitsemista. |
| --- | --- |

—

Seulottu lopullinen näyte sekoitetaan ja kerätään tarkoituksenmukaiseen puhtaaseen, kuivaan ja ilmatiiviisti suljettavaan säiliöön. Näyte sekoitetaan uudelleen täydellisen homogenoinnin varmistamiseksi välittömästi ennen määritysmenetelmää varten tehtävää näytteen punnitsemista.

3.1.2   Kuivauksen jälkeen jauhettavat rehut

| — | Jollei määritysmenetelmissä toisin mainita, lopullinen näyte kuivataan kosteuspitoisuuteen 8–12 % käyttäen esikuivatusmenetelmää, joka esitetään liitteessä III olevan A osan 4.3 kohdassa kuvatun kosteudenmääritysmenetelmän yhteydessä. Tämän jälkeen käsittelyä jatketaan edellä 3.1.1 jaksossa esitetyllä tavalla. |
| --- | --- |

—

Jollei määritysmenetelmissä toisin mainita, lopullinen näyte kuivataan kosteuspitoisuuteen 8–12 % käyttäen esikuivatusmenetelmää, joka esitetään liitteessä III olevan A osan 4.3 kohdassa kuvatun kosteudenmääritysmenetelmän yhteydessä. Tämän jälkeen käsittelyä jatketaan edellä 3.1.1 jaksossa esitetyllä tavalla.

3.1.3   Nestemäiset tai puolijuoksevat rehut

| — | Lopullinen näyte kerätään sopivaan puhtaaseen, kuivaan ja ilmatiiviisti suljettavaan säiliöön. Näyte sekoitetaan perusteellisesti täydellisen homogenoinnin varmistamiseksi välittömästi ennen määritystä varten tehtävää määräosan punnitsemista. |
| --- | --- |

—

Lopullinen näyte kerätään sopivaan puhtaaseen, kuivaan ja ilmatiiviisti suljettavaan säiliöön. Näyte sekoitetaan perusteellisesti täydellisen homogenoinnin varmistamiseksi välittömästi ennen määritystä varten tehtävää määräosan punnitsemista.

3.1.4   Muut rehut

| — | Jos lopullista näytettä ei voida valmistaa jollain edellä esitetyllä tavalla, se on valmistettava sellaisella tavalla, jolla varmistetaan, että määritysmenetelmää varten punnitut näytteet ovat homogeenisia ja edustavat lopullisia näytteitä. |
| --- | --- |

—

Jos lopullista näytettä ei voida valmistaa jollain edellä esitetyllä tavalla, se on valmistettava sellaisella tavalla, jolla varmistetaan, että määritysmenetelmää varten punnitut näytteet ovat homogeenisia ja edustavat lopullisia näytteitä.

3.2   Erityismenettely, jos kyse on visuaalisesta tarkastuksesta tai mikroskooppitutkimuksesta tai jos koko kokoomanäyte homogenoidaan

| — | Jos kyse on visuaalisesta tarkastuksesta (ilman mikroskooppia), niin tutkitaan laboratorionäyte kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

Jos kyse on visuaalisesta tarkastuksesta (ilman mikroskooppia), niin tutkitaan laboratorionäyte kokonaisuudessaan.

| — | Jos kyse on mikroskooppitutkimuksesta, laboratorio saa supistaa kokoomanäytettä tai siitä supistettua näytettä edelleen. Lopulliset näytteet toimijan oikeusturvan takaamiseksi ja vertailumittauksia varten otetaan samalla näytteenjakomenettelyllä kuin otetaan vastaavasti lopullinen näyte valvontatoimenpiteitä varten. |
| --- | --- |

—

Jos kyse on mikroskooppitutkimuksesta, laboratorio saa supistaa kokoomanäytettä tai siitä supistettua näytettä edelleen. Lopulliset näytteet toimijan oikeusturvan takaamiseksi ja vertailumittauksia varten otetaan samalla näytteenjakomenettelyllä kuin otetaan vastaavasti lopullinen näyte valvontatoimenpiteitä varten.

| — | Jos koko kokoomanäyte homogenisoidaan, lopulliset näytteet otetaan homogenoidusta kokoomanäytteestä. |
| --- | --- |

—

Jos koko kokoomanäyte homogenisoidaan, lopulliset näytteet otetaan homogenoidusta kokoomanäytteestä.

4.   Näytteiden säilytys

Näytteet on säilytettävä lämpötilassa, jossa niiden koostumus ei muutu. Vitamiinien tai valolle erityisen herkkien aineiden määritykseen tarkoitetut näytteet on varastoitava olosuhteissa, joissa valo ei pääse vaikuttamaan niihin haitallisesti.

B.   MÄÄRITYSMENETELMISSÄ KÄYTETTÄVIÄ REAGENSSEJA JA VÄLINEITÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET

| 1. | Jollei määritysmenetelmissä toisin mainita, kaikkien reagenssien on oltava analyysilaatua (p.a.). Hivenainejäämiä määritettäessä reagenssien puhtaus on tarkistettava nollanäytteellä. Saatujen tuloksien mukaan voi reagenssien lisäpuhdistus olla tarpeen. |
| --- | --- |

1.

Jollei määritysmenetelmissä toisin mainita, kaikkien reagenssien on oltava analyysilaatua (p.a.). Hivenainejäämiä määritettäessä reagenssien puhtaus on tarkistettava nollanäytteellä. Saatujen tuloksien mukaan voi reagenssien lisäpuhdistus olla tarpeen.

| 2. | Määritysmenetelmän työvaiheissa, joihin liittyy liuosten valmistusta, laimennusta, huuhtelua tai pesua ja joissa käytettävän liuottimen tai laimennusliuoksen laatua ei ole mainittu, on käytettävä vettä. Pääsääntöisesti tämän veden on oltava demineralisoitua tai tislattua. Tietyissä erityistapauksissa, jotka on mainittu määritysmenetelmissä, on vesi puhdistettava erityisillä puhdistusmenetelmillä. |
| --- | --- |

2.

Määritysmenetelmän työvaiheissa, joihin liittyy liuosten valmistusta, laimennusta, huuhtelua tai pesua ja joissa käytettävän liuottimen tai laimennusliuoksen laatua ei ole mainittu, on käytettävä vettä. Pääsääntöisesti tämän veden on oltava demineralisoitua tai tislattua. Tietyissä erityistapauksissa, jotka on mainittu määritysmenetelmissä, on vesi puhdistettava erityisillä puhdistusmenetelmillä.

| 3. | Tutkimuslaboratorioissa käytettävistä välineistä määritysmenetelmissä mainitaan ainoastaan erikoisinstrumentit ja -välineet tai erityiskäyttöön tarkoitetut instrumentit ja välineet. Niiden on oltava puhtaita etenkin määritettäessä hyvin pieniä ainemääriä. |
| --- | --- |

3.

Tutkimuslaboratorioissa käytettävistä välineistä määritysmenetelmissä mainitaan ainoastaan erikoisinstrumentit ja -välineet tai erityiskäyttöön tarkoitetut instrumentit ja välineet. Niiden on oltava puhtaita etenkin määritettäessä hyvin pieniä ainemääriä.

C.   MÄÄRITYSMENETELMIEN KÄYTTÖ JA TULOSTEN ILMOITTAMINEN

1.   Uuttomenettely

Useat menetelmät edellyttävät erityistä uuttomenetelmää. Pääsääntöisesti voidaan soveltaa myös muita uuttomenettelyjä kuin menetelmän kuvauksessa tarkoitettu menettely, jos voidaan osoittaa, että käytetyn menettelyn uuttoteho on analysoitavan materiaalin osalta samantasoinen kuin menetelmässä kuvatun menettelyn uuttoteho.

2.   Puhdistusmenettely

Useat menetelmät edellyttävät erityistä puhdistusmenettelyä. Pääsääntöisesti voidaan soveltaa myös muita puhdistusmenettelyjä kuin menetelmän kuvauksessa tarkoitettu menettely, jos voidaan osoittaa, että käytetty puhdistusmenettely johtaa tutkittavaa materiaalia analysoitaessa analyysituloksiin, jotka vastaavat menetelmässä mainittua menettelyä käytettäessä saatuja tuloksia.

3.   Määritysten lukumäärä

Jos haitallisten aineiden määrityksessä ensimmäisen määrityksen tulos on merkittävästi (> 50 %) valvottavaa arvoa alempi, lisämääritykset eivät ole tarpeen edellyttäen, että asianmukaisia laatumenettelyjä on sovellettu. Muissa tapauksissa rinnakkaismääritys (toinen määritys) on tarpeen, jotta voidaan sulkea pois mahdollinen sisäinen ristikontaminaatio tai näytteiden sekoittuminen vahingossa. Sääntöjenmukaisuuden varmistamiseen käytetään näiden kahden määrityksen keskiarvoa, mittausepävarmuus huomioon ottaen.

Jos kyse on aineen tai ainesosan ilmoitetun pitoisuuden valvonnasta ja jos ensimmäisen määrityksen tulos vahvistaa ilmoitetun pitoisuuden eli määrityksen tulos on ilmoitetun pitoisuuden hyväksyttävällä vaihteluvälillä, lisämääritykset eivät ole tarpeen edellyttäen, että asianmukaisia laatumenettelyjä on sovellettu. Muissa tapauksissa kaksoismääritys (toinen määritys) on tarpeen, jotta voidaan sulkea pois mahdollinen sisäinen ristikontaminaatio tai näytteiden sekoittuminen vahingossa. Sääntöjenmukaisuuden varmistamiseen käytetään näiden kahden määrityksen keskiarvoa, mittausepävarmuus huomioon ottaen.

Joissain tapauksissa hyväksyttävä vaihteluväli määritellään lainsäädännössä, esimerkiksi rehun markkinoille saattamisesta ja käytöstä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 79/373/ETY, komission direktiivin 80/511/ETY, neuvoston direktiivien 82/471/ETY, 83/228/ETY, 93/74/ETY, 93/113/EY ja 96/25/EY ja komission päätöksen 2004/217/EY kumoamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 767/2009 (1).

4.   Käytetyn määritysmenetelmän ilmoittaminen

Tutkimustodistuksessa on mainittava käytetty määritysmenetelmä.

5.   Määritystuloksen ilmoittaminen

Analyysitulos on ilmaistava määritysmenetelmässä vahvistetulla tavalla asianmukaisella merkitsevien numeroiden tarkkuudella, ja tulos on tarvittaessa korjattava sen mukaan, mikä lopullisen näytteen kosteuspitoisuus oli ennen näytteen valmistamista.

6.   Mittausepävarmuus ja saanto haitallisten aineiden määrityksessä

Direktiivissä 2002/32/EY tarkoitettujen haitallisten aineiden ollessa kyseessä eläinten rehuksi tarkoitettua tuotetta ei pidetä vahvistetun enimmäispitoisuuden mukaisena, kun kyse on kosteuspitoisuudeltaan 12 prosentin rehusta, jos analyysituloksen katsotaan ylittävän enimmäispitoisuuden, kun otetaan huomioon laajennettu mittausepävarmuus ja korjaus saannon suhteen. Vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa käytetään määritettyä pitoisuutta, joka on korjattu saannon suhteen ja josta on vähennetty laajennettu mittausepävarmuus. Tätä menettelyä sovelletaan ainoastaan silloin, kun määritysmenetelmässä voidaan arvioida mittausepävarmuus ja korjata tulos saannon suhteen (esimerkiksi mikroskooppitutkimuksessa tämä ei ole mahdollista).

Analyysitulos on esitettävä seuraavalla tavalla (sikäli kuin käytetty määritysmenetelmän mittausepävarmuus voidaan arvioida ja tulos korjata saannon suhteen):

| a) | saannon suhteen korjattuna, saantoaste ilmoitetaan. Korjaus saannon suhteen ei ole tarpeen, jos saantoaste on 90–110 prosenttia. |
| --- | --- |

a)

saannon suhteen korjattuna, saantoaste ilmoitetaan. Korjaus saannon suhteen ei ole tarpeen, jos saantoaste on 90–110 prosenttia.

| b) | muodossa x +/– U, jossa x on analyysitulos ja U on mittaukseen liittyvä laajennettu epävarmuus, käyttäen kattavuuskerrointa 2, jolloin luotettavuustaso on noin 95 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

muodossa x +/– U, jossa x on analyysitulos ja U on mittaukseen liittyvä laajennettu epävarmuus, käyttäen kattavuuskerrointa 2, jolloin luotettavuustaso on noin 95 prosenttia.

Jos analyysitulos on kuitenkin merkittävästi (> 50 %) valvottavaa arvoa alempi ja edellyttäen, että asianmukaisia laatumenettelyjä on sovellettu ja määrityksen ainoana tarkoituksena on todeta säännösten noudattaminen, analyysitulos voidaan ilmoittaa ilman korjausta saannon suhteen, ja saantoaste ja mittausepävarmuus voidaan näissä tapauksissa jättää pois.”

---

(1)  EUVL L 229, 1.9.2009, s. 1.

1

---

| 20.7.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 197/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.7.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 197/13

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 692/2013,

annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013,

kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille. |
| --- | --- |

(1)

Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

| (2) | Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, |
| --- | --- |

(2)

Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 2013.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jerzy PLEWA

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

LIITE

Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmansien maiden koodi (1) | Kiinteä tuontiarvo |
| 0702 00 00 | MK | 18,5 |
| ZZ | 18,5 |
| 0707 00 05 | TR | 91,2 |
| ZZ | 91,2 |
| 0709 93 10 | TR | 132,4 |
| ZZ | 132,4 |
| 0805 50 10 | AR | 84,5 |
| CL | 81,7 |
| TR | 70,0 |
| UY | 70,0 |
| ZA | 89,1 |
| ZZ | 79,1 |
| 0808 10 80 | AR | 142,3 |
| BR | 119,0 |
| CL | 128,0 |
| CN | 93,1 |
| NZ | 140,8 |
| US | 157,7 |
| ZA | 132,4 |
| ZZ | 130,5 |
| 0808 30 90 | AR | 135,9 |
| CL | 131,4 |
| CN | 67,2 |
| NZ | 162,9 |
| TR | 174,5 |
| ZA | 119,7 |
| ZZ | 131,9 |
| 0809 10 00 | TR | 195,0 |
| ZZ | 195,0 |
| 0809 29 00 | TR | 319,5 |
| ZZ | 319,5 |
| 0809 30 | TR | 182,5 |
| ZZ | 182,5 |
| 0809 40 05 | BA | 106,1 |
| MK | 99,6 |
| XS | 103,8 |
| ZZ | 103,2 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmansien maiden koodi (1)

Kiinteä tuontiarvo

0702 00 00

MK

18,5

ZZ

18,5

0707 00 05

TR

91,2

ZZ

91,2

0709 93 10

TR

132,4

ZZ

132,4

0805 50 10

AR

84,5

CL

81,7

TR

70,0

UY

70,0

ZA

89,1

ZZ

79,1

0808 10 80

AR

142,3

BR

119,0

CL

128,0

CN

93,1

NZ

140,8

US

157,7

ZA

132,4

ZZ

130,5

0808 30 90

AR

135,9

CL

131,4

CN

67,2

NZ

162,9

TR

174,5

ZA

119,7

ZZ

131,9

0809 10 00

TR

195,0

ZZ

195,0

0809 29 00

TR

319,5

ZZ

319,5

0809 30

TR

182,5

ZZ

182,5

0809 40 05

BA

106,1

MK

99,6

XS

103,8

ZZ

103,2

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

| 20.7.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 197/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.7.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 197/15

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 693/2013,

annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013,

asetuksella (EY) N:o 616/2007 avatuissa tariffikiintiöissä heinäkuun 2013 ensimmäisten seitsemän päivän aikana haettujen siipikarjanlihaa koskevien tuontitodistusten myöntämisestä ja tuontioikeuksien myöntämisestä

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon tuontitodistusjärjestelmän alaisten maataloustuotteiden tuontitariffikiintiöiden hallinnointia koskevista yhteisistä säännöistä 31 päivänä elokuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1301/2006 (2) ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Komission asetuksella (EY) N:o 616/2007 (3) avataan Brasiliasta, Thaimaasta ja muista kolmansista maista peräisin olevia siipikarjanliha-alan tuotteita koskevia tuontitariffikiintiöitä. |
| --- | --- |

(1)

Komission asetuksella (EY) N:o 616/2007 (3) avataan Brasiliasta, Thaimaasta ja muista kolmansista maista peräisin olevia siipikarjanliha-alan tuotteita koskevia tuontitariffikiintiöitä.

| (2) | Heinäkuun 2013 ensimmäisten seitsemän päivän aikana jätettyjen tuontitodistushakemusten, jotka koskevat 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta 2013 välistä osakautta ryhmien 1, 2, 4A, 6A, 7 ja 8 osalta määrät ovat joidenkin kiintiöiden osalta suurempia kuin käytettävissä olevat määrät. Sen vuoksi olisi määritettävä, missä määrin tuontitodistuksia voidaan myöntää, ja vahvistettava haettuihin määriin sovellettava jakokerroin. |
| --- | --- |

(2)

Heinäkuun 2013 ensimmäisten seitsemän päivän aikana jätettyjen tuontitodistushakemusten, jotka koskevat 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta 2013 välistä osakautta ryhmien 1, 2, 4A, 6A, 7 ja 8 osalta määrät ovat joidenkin kiintiöiden osalta suurempia kuin käytettävissä olevat määrät. Sen vuoksi olisi määritettävä, missä määrin tuontitodistuksia voidaan myöntää, ja vahvistettava haettuihin määriin sovellettava jakokerroin.

| (3) | Heinäkuun 2013 ensimmäisten seitsemän päivän aikana jätettyjen tuontioikeushakemusten, jotka koskevat 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta välistä osakautta ryhmän 5A osalta, määrät ovat joidenkin kiintiöiden osalta suurempia kuin käytettävissä olevat määrät. Sen vuoksi olisi määritettävä, missä määrin tuontioikeuksia voidaan myöntää, ja vahvistettava haettuihin määriin sovellettava jakokerroin, |
| --- | --- |

(3)

Heinäkuun 2013 ensimmäisten seitsemän päivän aikana jätettyjen tuontioikeushakemusten, jotka koskevat 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta välistä osakautta ryhmän 5A osalta, määrät ovat joidenkin kiintiöiden osalta suurempia kuin käytettävissä olevat määrät. Sen vuoksi olisi määritettävä, missä määrin tuontioikeuksia voidaan myöntää, ja vahvistettava haettuihin määriin sovellettava jakokerroin,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Tuontitodistushakemuksiin, jotka on jätetty asetuksen (EY) N:o 616/2007 nojalla 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi osakaudeksi ryhmien 1, 2, 4A, 6A, 7 ja 8 osalta sovelletaan tämän asetuksen liitteessä esitettyjä jakokertoimia.

2.   Tuontioikeushakemuksiin, jotka on jätetty asetuksen (EY) N:o 616/2007 nojalla 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi osakaudeksi ryhmän 5A osalta, sovelletaan tämän asetuksen liitteessä esitettyä jakokerrointa.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 20 päivänä heinäkuuta 2013.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 2013.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jerzy PLEWA

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 238, 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUVL L 142, 5.6.2007, s. 3.

3

---

LIITE

| Ryhmän numero | Järjestysnumero | Osakaudeksi 1.10.2013–31.12.2013 jätettyihin tuontitodistushakemuksiin sovellettava jakokerroin
  (%) |
| --- | --- | --- |
| 1 | 09.4211 | 0,533575 |
| 4A | 09.4214 | 0,824203 |
| 09.4251 | 1,170672 |
| 09.4252 | 4,941327 |
| 6A | 09.4216 | 0,553315 |
| 09.4260 | 2,617807 |

Ryhmän numero

Järjestysnumero

Osakaudeksi 1.10.2013–31.12.2013 jätettyihin tuontitodistushakemuksiin sovellettava jakokerroin

(%)

1

09.4211

0,533575

4A

09.4214

0,824203

09.4251

1,170672

09.4252

4,941327

6A

09.4216

0,553315

09.4260

2,617807

| Ryhmän numero | Järjestysnumero | Osakaudeksi 1.10.2013–31.12.2013 jätettyihin tuontioikeushakemuksiin sovellettava jakokerroin
  (%) |
| --- | --- | --- |
| 5A | 09.4215 | 0,707568 |
| 09.4254 | 0,947779 |
| 09.4255 | 10,752722 |

Ryhmän numero

Järjestysnumero

Osakaudeksi 1.10.2013–31.12.2013 jätettyihin tuontioikeushakemuksiin sovellettava jakokerroin

(%)

5A

09.4215

0,707568

09.4254

0,947779

09.4255

10,752722

---

| 20.7.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 197/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.7.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 197/17

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 694/2013,

annettu 19 päivänä heinäkuuta 2013,

jakokertoimen vahvistamisesta 1 päivän ja 7 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana haettujen sokerialan tuotteiden tuontitodistusten myöntämiseksi eräissä tariffikiintiöissä sekä tällaisten hakemusten jättämisen keskeyttämisestä

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon tuontitodistusjärjestelmän alaisten maataloustuotteiden tuontitariffikiintiöiden hallinnointia koskevista yhteisistä säännöistä 31 päivänä elokuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1301/2006 (2) ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon tiettyjen yhteisön tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista sokerialalla 25 päivänä syyskuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 891/2009 (3) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Toimivaltaisille viranomaisille 1 päivän ja 7 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana asetuksen (EY) N:o 891/2009 ja siirtymätoimenpiteistä sokerialalla Kroatian liittymisen vuoksi 25 helmikuuta 2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 170/2013 (4) mukaisesti toimitetuissa tuontitodistushakemuksissa mainitut määrät ylittävät järjestysnumeron 09.4367 osalta käytettävissä olevat määrät. |
| --- | --- |

(1)

Toimivaltaisille viranomaisille 1 päivän ja 7 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana asetuksen (EY) N:o 891/2009 ja siirtymätoimenpiteistä sokerialalla Kroatian liittymisen vuoksi 25 helmikuuta 2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 170/2013 (4) mukaisesti toimitetuissa tuontitodistushakemuksissa mainitut määrät ylittävät järjestysnumeron 09.4367 osalta käytettävissä olevat määrät.

| (2) | Toimivaltaisille viranomaisille 1 päivän ja 7 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana asetuksen (EY) N:o 891/2009 ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 170/2013 mukaisesti toimitetuissa tuontitodistushakemuksissa mainitut määrät ovat yhtä suuret kuin järjestysnumeron 09.4325 osalta käytettävissä olevat määrät. |
| --- | --- |

(2)

Toimivaltaisille viranomaisille 1 päivän ja 7 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana asetuksen (EY) N:o 891/2009 ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 170/2013 mukaisesti toimitetuissa tuontitodistushakemuksissa mainitut määrät ovat yhtä suuret kuin järjestysnumeron 09.4325 osalta käytettävissä olevat määrät.

| (3) | Sen vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1301/2006 mukaisesti jakokerroin todistuksille, jotka myönnetään järjestysnumeron 09.4367 osalta. |
| --- | --- |

(3)

Sen vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1301/2006 mukaisesti jakokerroin todistuksille, jotka myönnetään järjestysnumeron 09.4367 osalta.

| (4) | Uusien todistushakemusten jättäminen järjestysnumeroiden 09.4325 ja 09.4367 osalta olisi keskeytettävä markkinointivuoden loppuun asti asetuksen (EY) N:o 891/2009 mukaisesti, |
| --- | --- |

(4)

Uusien todistushakemusten jättäminen järjestysnumeroiden 09.4325 ja 09.4367 osalta olisi keskeytettävä markkinointivuoden loppuun asti asetuksen (EY) N:o 891/2009 mukaisesti,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Määriin, joista on jätetty asetuksen (EY) N:o 891/2009 ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 170/2013 mukaisesti tuontitodistushakemuksia 1 päivän ja 7 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana, sovelletaan tämän asetuksen liitteessä esitettyjä jakokertoimia.

2.   Uusien todistushakemusten jättäminen liitteessä olevien järjestysnumerojen osalta keskeytetään markkinointivuoden 2012/2013 loppuun asti.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 2013.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jerzy PLEWA

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 238, 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUVL L 254, 26.9.2009, s. 82.

3

(4)  EUVL L 55, 27.2.2013, s. 1.

4

---

LIITE

CXL-myönnytyksiin oikeutettu sokeri

2012/2013 markkinointivuonna

1.7.2013 ja 7.7.2013 välisenä aikana jätetyt hakemukset

| Järjestysnumero | Maa | Jakokerroin
  (%) | Uudet hakemukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 09.4317 | Australia | — | Keskeytetty |
| 09.4318 | Brasilia | — | |
| 09.4319 | Kuuba | — | Keskeytetty |
| 09.4320 | Muut kolmannet maat | — | Keskeytetty |
| 09.4321 | Intia | — | Keskeytetty |
| — | Ei sovelleta: komissiolle ei ole toimitettu todistushakemuksia. |

Järjestysnumero

Maa

Jakokerroin

(%)

Uudet hakemukset

09.4317

Australia

—

Keskeytetty

09.4318

Brasilia

—

09.4319

Kuuba

—

Keskeytetty

09.4320

Muut kolmannet maat

—

Keskeytetty

09.4321

Intia

—

Keskeytetty

—

Ei sovelleta: komissiolle ei ole toimitettu todistushakemuksia.

Balkanin maista peräisin oleva sokeri

2012/2013 markkinointivuonna

1.7.2013 ja 7.7.2013 välisenä aikana jätetyt hakemukset

| Järjestysnumero | Maa | Jakokerroin
  (%) | Uudet hakemukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 09.4324 | Albania | — | |
| 09.4325 | Bosnia ja Hertsegovina | (1) | Keskeytetty |
| 09.4326 | Serbia | (1) | |
| 09.4327 | Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia | — | |
| — | Ei sovelleta: komissiolle ei ole toimitettu todistushakemuksia. |

Järjestysnumero

Maa

Jakokerroin

(%)

Uudet hakemukset

09.4324

Albania

—

09.4325

Bosnia ja Hertsegovina

(1)

Keskeytetty

09.4326

Serbia

(1)

09.4327

Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia

—

—

Ei sovelleta: komissiolle ei ole toimitettu todistushakemuksia.

Siirtymätoimenpiteet, poikkeustuonnin alainen sokeri ja teollisuuden tarpeisiin tuotava sokeri

2012/2013 markkinointivuonna

1.7.2013 ja 7.7.2013 välisenä aikana jätetyt hakemukset

| Järjestysnumero | Tyyppi | Jakokerroin
  (%) | Uudet hakemukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 09.4367 | Siirtymätoimenpiteet (Kroatia) | 33,333333 | Keskeytetty |
| 09.4380 | Poikkeustuonnin alainen | — | |
| 09.4390 | Teollisuuden tarpeisiin | — | |
| — | Ei sovelleta: komissiolle ei ole toimitettu todistushakemuksia. |

Järjestysnumero

Tyyppi

Jakokerroin

(%)

Uudet hakemukset

09.4367

Siirtymätoimenpiteet (Kroatia)

33,333333

Keskeytetty

09.4380

Poikkeustuonnin alainen

—

09.4390

Teollisuuden tarpeisiin

—

—

Ei sovelleta: komissiolle ei ole toimitettu todistushakemuksia.

---

(1)  Ei sovelleta: hakemukset eivät ylitä käytettävissä olevia määriä, ja ne hyväksytään kokonaisuudessaan.

---

20.7.2013

| 20.7.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 197/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 197/s3

---

HUOMAUTUS LUKIJALLE

Neuvoston asetus (EU) N:o 216/2013, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin virallisen lehden sähköisestä julkaisemisesta

Euroopan unionin virallisen lehden sähköisestä julkaisemisesta 7 päivänä maaliskuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 216/2013 (EUVL L 69, 13.3.2013, s. 1) mukaisesti 1. heinäkuuta 2013 lähtien vain sähköisessä muodossa julkaistu virallinen lehti on todistusvoimainen, ja vain sillä on oikeusvaikutuksia.

Jos virallisen lehden sähköistä versiota ei ole mahdollista julkaista ennakoimattomien ja poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, virallisen lehden painettu versio on todistusvoimainen, ja sillä on oikeusvaikutuksia asetuksen (EU) N:o 216/2013 3 artiklassa esitettyjen ehtojen ja edellytysten mukaisesti.

---