# Europeiska unionens L 48/2013

| | ISSN 1977-0820
  doi:10.3000/19770820.L_2013.048.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 48 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 56 årgången21 februari 2013 |

ISSN 1977-0820

doi:10.3000/19770820.L_2013.048.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 48

Svensk utgåva

Lagstiftning

56 årgången21 februari 2013

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 154/2013 av den 18 december 2012 om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet | 1 |
| | * | Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 155/2013 av den 18 december 2012 om bestämmelser om förfarandet för beviljande av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet | 5 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 156/2013 av den 20 februari 2013 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 8 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Kommissionens direktiv 2013/6/EU av den 20 februari 2013 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp diflubensuron som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet (
  1
  ) | 10 |
| | | BESLUT |
| | | 2013/95/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 19 februari 2013 om godkännande av begränsningar av godkännanden för biocidprodukter innehållande difenakum som anmälts av Tyskland i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG
  [delgivet med nr C(2013) 772] | 14 |
| | | 2013/96/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 19 februari 2013 om godkännandebegränsningar för biocidprodukter innehållande difenakum som anmälts av Tyskland i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG
  [delgivet med nr C(2013) 780] | 17 |
| | | 2013/97/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 19 februari 2013 om beviljande av undantag för vissa medlemsstater beträffande inrapporteringen av statistik, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1338/2008 om gemenskapsstatistik om folkhälsa och hälsa och säkerhet i arbetet, vad gäller statistik som grundas på den europeiska hälsoenkäten
  [delgivet med nr C(2013) 784]

   (
  1
  ) | 21 |
| | | 2013/98/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 19 februari 2013 om finansiellt stöd från unionen till en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel
  [delgivet med nr C(2013) 1035] | 23 |
| | | REKOMMENDATIONER |
| | | 2013/99/EU |
| | * | Kommissionens rekommendation av den 19 februari 2013 om en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel | 28 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 154/2013 av den 18 december 2012 om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet

1

*

Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 155/2013 av den 18 december 2012 om bestämmelser om förfarandet för beviljande av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet

5

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 156/2013 av den 20 februari 2013 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

8

DIREKTIV

*

Kommissionens direktiv 2013/6/EU av den 20 februari 2013 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp diflubensuron som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet (
  1
  )

1

10

BESLUT

2013/95/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 19 februari 2013 om godkännande av begränsningar av godkännanden för biocidprodukter innehållande difenakum som anmälts av Tyskland i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG
  [delgivet med nr C(2013) 772]

[delgivet med nr C(2013) 772]

14

2013/96/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 19 februari 2013 om godkännandebegränsningar för biocidprodukter innehållande difenakum som anmälts av Tyskland i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG
  [delgivet med nr C(2013) 780]

[delgivet med nr C(2013) 780]

17

2013/97/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 19 februari 2013 om beviljande av undantag för vissa medlemsstater beträffande inrapporteringen av statistik, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1338/2008 om gemenskapsstatistik om folkhälsa och hälsa och säkerhet i arbetet, vad gäller statistik som grundas på den europeiska hälsoenkäten
  [delgivet med nr C(2013) 784]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2013) 784]

1

21

2013/98/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 19 februari 2013 om finansiellt stöd från unionen till en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel
  [delgivet med nr C(2013) 1035]

[delgivet med nr C(2013) 1035]

23

REKOMMENDATIONER

2013/99/EU

*

Kommissionens rekommendation av den 19 februari 2013 om en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel

28

| | | III   Andra akter |
| --- | --- | --- |
| | | EUROPEISKA EKONOMISKA SAMARBETSOMRÅDET |
| | * | Beslut av Eftas övervakningsmyndighet nr 90/12/KOL av den 15 mars 2012 om försäljningen av vissa byggnader på kasernområdet inom militärförläggningen Haslemoen Leir (Norge) | 33 |

III   Andra akter

EUROPEISKA EKONOMISKA SAMARBETSOMRÅDET

*

Beslut av Eftas övervakningsmyndighet nr 90/12/KOL av den 15 mars 2012 om försäljningen av vissa byggnader på kasernområdet inom militärförläggningen Haslemoen Leir (Norge)

33

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/1

---

KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 154/2013

av den 18 december 2012

om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 av den 25 oktober 2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 732/2008 (1), särskilt artikel 5.3, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 4 i förordning (EU) nr 978/2012 anges kriterier för beviljande av tullförmåner enligt den allmänna ordningen med det allmänna preferenssystemet. Ett land som av Världsbanken har klassificerats som ett höginkomstland eller ett högremedelinkomstland under tre år i följd bör följaktligen inte omfattas av sådana förmåner. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 4 i förordning (EU) nr 978/2012 anges kriterier för beviljande av tullförmåner enligt den allmänna ordningen med det allmänna preferenssystemet. Ett land som av Världsbanken har klassificerats som ett höginkomstland eller ett högremedelinkomstland under tre år i följd bör följaktligen inte omfattas av sådana förmåner.

| (2) | Förteckningen över förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet fastställs i bilaga II till förordning (EU) nr 978/2012. |
| --- | --- |

(2)

Förteckningen över förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet fastställs i bilaga II till förordning (EU) nr 978/2012.

| (3) | Kommissionen har befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt i syfte att se över bilaga II senast den 1 januari varje år efter det att förordning (EU) nr 978/2012 har trätt i kraft, i enlighet med artikel 5.2 i den förordningen. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionen har befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt i syfte att se över bilaga II senast den 1 januari varje år efter det att förordning (EU) nr 978/2012 har trätt i kraft, i enlighet med artikel 5.2 i den förordningen.

| (4) | Världsbanken har klassificerat Republiken Azerbajdzjan och Islamiska republiken Iran som högremedelinkomstländer under 2010, 2011 och 2012. |
| --- | --- |

(4)

Världsbanken har klassificerat Republiken Azerbajdzjan och Islamiska republiken Iran som högremedelinkomstländer under 2010, 2011 och 2012.

| (5) | Republiken Azerbajdzjan och Islamiska republiken Iran bör strykas från förteckningen över förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet, och bilaga II till förordning (EU) nr 978/2012 bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

Republiken Azerbajdzjan och Islamiska republiken Iran bör strykas från förteckningen över förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet, och bilaga II till förordning (EU) nr 978/2012 bör ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga II till förordning (EU) nr 978/2012 ska ersättas med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska börja gälla ett år från och med ikraftträdandet.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2012.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 303, 31.10.2012, s. 1.

1

---

BILAGA

”BILAGA II

Förmånsländer
   (1)
  inom den allmänna ordning som avses i artikel 1.2 a

| Kolumn A | : | Alfabetisk kod enligt den nomenklatur för länder och territorier som används för unionens utrikeshandelsstatistik |
| --- | --- | --- |
| Kolumn B | : | Namn |

Kolumn A

:

Alfabetisk kod enligt den nomenklatur för länder och territorier som används för unionens utrikeshandelsstatistik

Kolumn B

:

Namn

| A | B |
| --- | --- |
| AF | Afghanistan |
| AM | Armenien |
| AO | Angola |
| BD | Bangladesh |
| BF | Burkina Faso |
| BI | Burundi |
| BJ | Benin |
| BO | Bolivia |
| BT | Bhutan |
| CD | Demokratiska republiken Kongo |
| CF | Centralafrikanska republiken |
| CG | Kongo |
| CK | Cooköarna |
| CN | Kina |
| CO | Colombia |
| CR | Costa Rica |
| CV | Kap Verde |
| DJ | Djibouti |
| EC | Ecuador |
| ER | Eritrea |
| ET | Etiopien |
| FM | Mikronesien |
| GE | Georgien |
| GM | Gambia |
| GN | Guinea |
| GQ | Ekvatorialguinea |
| GT | Guatemala |
| GW | Guinea-Bissau |
| HN | Honduras |
| HT | Haiti |
| ID | Indonesien |
| IN | Indien |
| IQ | Irak |
| KG | Kirgizistan |
| KH | Kambodja |
| KI | Kiribati |
| KM | Komorerna |
| LA | Laos |
| LK | Sri Lanka |
| LR | Liberia |
| LS | Lesotho |
| MG | Madagaskar |
| MH | Marshallöarna |
| ML | Mali |
| MM | Burma/Myanmar |
| MN | Mongoliet |
| MR | Mauretanien |
| MV | Maldiverna |
| MW | Malawi |
| MZ | Moçambique |
| NE | Niger |
| NG | Nigeria |
| NI | Nicaragua |
| NP | Nepal |
| NR | Nauru |
| NU | Niue |
| PA | Panama |
| PE | Peru |
| PH | Filippinerna |
| PK | Pakistan |
| PY | Paraguay |
| RW | Rwanda |
| SB | Salomonöarna |
| SD | Sudan |
| SL | Sierra Leone |
| SN | Senegal |
| SO | Somalia |
| ST | São Tomé och Príncipe |
| SV | El Salvador |
| SY | Syrien |
| TD | Tchad |
| TG | Togo |
| TH | Thailand |
| TJ | Tadzjikistan |
| TL | Östtimor |
| TM | Turkmenistan |
| TO | Tonga |
| TV | Tuvalu |
| TZ | Tanzania |
| UA | Ukraina |
| UG | Uganda |
| UZ | Uzbekistan |
| VN | Vietnam |
| VU | Vanuatu |
| WS | Samoa |
| YE | Jemen |
| ZM | Zambia |

A

B

AF

Afghanistan

AM

Armenien

AO

Angola

BD

Bangladesh

BF

Burkina Faso

BI

Burundi

BJ

Benin

BO

Bolivia

BT

Bhutan

CD

Demokratiska republiken Kongo

CF

Centralafrikanska republiken

CG

Kongo

CK

Cooköarna

CN

Kina

CO

Colombia

CR

Costa Rica

CV

Kap Verde

DJ

Djibouti

EC

Ecuador

ER

Eritrea

ET

Etiopien

FM

Mikronesien

GE

Georgien

GM

Gambia

GN

Guinea

GQ

Ekvatorialguinea

GT

Guatemala

GW

Guinea-Bissau

HN

Honduras

HT

Haiti

ID

Indonesien

IN

Indien

IQ

Irak

KG

Kirgizistan

KH

Kambodja

KI

Kiribati

KM

Komorerna

LA

Laos

LK

Sri Lanka

LR

Liberia

LS

Lesotho

MG

Madagaskar

MH

Marshallöarna

ML

Mali

MM

Burma/Myanmar

MN

Mongoliet

MR

Mauretanien

MV

Maldiverna

MW

Malawi

MZ

Moçambique

NE

Niger

NG

Nigeria

NI

Nicaragua

NP

Nepal

NR

Nauru

NU

Niue

PA

Panama

PE

Peru

PH

Filippinerna

PK

Pakistan

PY

Paraguay

RW

Rwanda

SB

Salomonöarna

SD

Sudan

SL

Sierra Leone

SN

Senegal

SO

Somalia

ST

São Tomé och Príncipe

SV

El Salvador

SY

Syrien

TD

Tchad

TG

Togo

TH

Thailand

TJ

Tadzjikistan

TL

Östtimor

TM

Turkmenistan

TO

Tonga

TV

Tuvalu

TZ

Tanzania

UA

Ukraina

UG

Uganda

UZ

Uzbekistan

VN

Vietnam

VU

Vanuatu

WS

Samoa

YE

Jemen

ZM

Zambia

Förmånsländer inom den allmänna ordning som avses i artikel 1.2 a, vilka tillfälligt avförts från den ordningen när det gäller samtliga eller vissa produkter med ursprung i dessa länder

| Kolumn A | : | Alfabetisk kod enligt den nomenklatur för länder och territorier som används för unionens utrikeshandelsstatistik |
| --- | --- | --- |
| Kolumn B | : | Namn |

Kolumn A

:

Alfabetisk kod enligt den nomenklatur för länder och territorier som används för unionens utrikeshandelsstatistik

Kolumn B

:

Namn

| A | B |
| --- | --- |
| MM | Burma/Myanmar” |

A

B

MM

Burma/Myanmar”

---

(1)  Denna förteckning kan omfatta länder för vilka tullförmånerna tillfälligt eller tills vidare har upphävts. Kommissionen eller de behöriga myndigheterna i det berörda landet kan tillhandahålla en uppdaterad förteckning.

1

---

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/5

---

KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 155/2013

av den 18 december 2012

om bestämmelser om förfarandet för beviljande av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 av den 25 oktober 2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 732/2008 (1), särskilt artikel 10.7, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 9.1 i förordning (EU) nr 978/2012 anges i vilka fall tullförmåner kan beviljas inom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre. För att förfarandet ska vara så öppet och förutsägbart som möjligt har kommissionen getts befogenhet av Europaparlamentet och rådet att anta en delegerad akt för att fastställa bestämmelser om förfarandet för beviljande av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre, särskilt när det gäller tidsfrister samt inlämning och behandling av ansökningar. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 9.1 i förordning (EU) nr 978/2012 anges i vilka fall tullförmåner kan beviljas inom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre. För att förfarandet ska vara så öppet och förutsägbart som möjligt har kommissionen getts befogenhet av Europaparlamentet och rådet att anta en delegerad akt för att fastställa bestämmelser om förfarandet för beviljande av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre, särskilt när det gäller tidsfrister samt inlämning och behandling av ansökningar.

| (2) | Lämpliga och öppna samråd har genomförts, även på expertnivå, om bestämmelserna om förfarandet i denna förordning, i enlighet med punkt 4 i Europaparlamentets, rådets och Europeiska kommissionens gemensamma överenskommelse om delegerade akter. |
| --- | --- |

(2)

Lämpliga och öppna samråd har genomförts, även på expertnivå, om bestämmelserna om förfarandet i denna förordning, i enlighet med punkt 4 i Europaparlamentets, rådets och Europeiska kommissionens gemensamma överenskommelse om delegerade akter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Inlämnande av ansökan

1.   Det ansökande landet ska lämna in en skriftlig ansökan. Det ansökande landet ska uttryckligen ange att ansökan görs inom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre (nedan kallad den särskilda stimulansordningen) enligt artikel 9.1 i förordning (EU) nr 978/2012 (nedan kallad förordningen om det allmänna preferenssystemet).

2.   Följande handlingar ska bifogas ansökan:

| a) | Ingående uppgifter om ratificeringen av de konventioner som förtecknas i bilaga VIII till förordningen om det allmänna preferenssystemet (nedan kallade de berörda konventionerna), inbegripet en kopia av de ratifikationsinstrument som deponerats hos den berörda internationella organisationen, reservationer som ansökningslandet lämnat och invändningar mot dessa reservationer från andra parter till konventionen. |
| --- | --- |

a)

Ingående uppgifter om ratificeringen av de konventioner som förtecknas i bilaga VIII till förordningen om det allmänna preferenssystemet (nedan kallade de berörda konventionerna), inbegripet en kopia av de ratifikationsinstrument som deponerats hos den berörda internationella organisationen, reservationer som ansökningslandet lämnat och invändningar mot dessa reservationer från andra parter till konventionen.

| b) | Ett bindande åtagande som ges genom att det ansökande landets behöriga myndighet undertecknar den blankett som finns i bilagan till denna förordning och som innehåller följande:






  i) | En försäkran om att landet kommer att fullfölja ratificeringen av de berörda konventionerna och se till att de genomförs i praktiken. |
| --- | --- | --- |

b)

Ett bindande åtagande som ges genom att det ansökande landets behöriga myndighet undertecknar den blankett som finns i bilagan till denna förordning och som innehåller följande:

i)

En försäkran om att landet kommer att fullfölja ratificeringen av de berörda konventionerna och se till att de genomförs i praktiken.

| ii) | En försäkran om att landet utan förbehåll godkänner de rapporteringskrav som finns i konventionerna och godtar regelbunden övervakning och översyn av genomförandet i enlighet med bestämmelserna i de berörda konventionerna. |
| --- | --- |

ii)

En försäkran om att landet utan förbehåll godkänner de rapporteringskrav som finns i konventionerna och godtar regelbunden övervakning och översyn av genomförandet i enlighet med bestämmelserna i de berörda konventionerna.

| iii) | En försäkran om att landet kommer att delta i och samarbeta vid det övervakningsförfarande som avses i artikel 13 i förordningen om det allmänna preferenssystemet. |
| --- | --- |

iii)

En försäkran om att landet kommer att delta i och samarbeta vid det övervakningsförfarande som avses i artikel 13 i förordningen om det allmänna preferenssystemet.

3.   För att underlätta behandlingen av ansökningarna ska samtliga ansökningar och bifogade handlingar vara på engelska. Om de handlingar som anges i led 2 a är utfärdade på ett annat språk än engelska ska kopiorna av dem åtföljas av en översättning till engelska.

4.   Ansökan och bifogade handlingar ska lämnas in till kommissionens posttjänst:

| Central mail service (Courrier central) |
| --- |
| Bâtiment DAV1 |
| Avenue du Bourget/Bourgetlaan 1 |
| 1140 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Central mail service (Courrier central)

Bâtiment DAV1

Avenue du Bourget/Bourgetlaan 1

1140 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

5.   Utöver den formella skriftliga inlagan ska ansökan och de bifogade handlingarna även lämnas in elektroniskt. Ansökningar som endast lämnats in i elektroniskt format kommer inte att anses vara giltiga enligt den här förordningen.

6.   För att underlätta utbytet och kontrollen av uppgifterna ska det ansökande landet i sin ansökan meddela kommissionen vem som är behörig kontaktperson för ansökan.

7.   Ansökan ska anses ha ingivits den första arbetsdagen efter det att den översänts till kommissionen med rekommenderat brev eller efter det att kommissionen utfärdat ett mottagningsbevis.

Artikel 2

Prövning av ansökan

1.   Kommissionen ska granska om villkoren i artikel 9.1 i förordningen om det allmänna preferenssystemet är uppfyllda. Vid prövningen av ansökan ska kommissionen bedöma de senast tillgängliga slutsatserna från de berörda övervakningsorganen enligt de relevanta konventionerna. Kommissionen får ställa de frågor till det ansökande landet som den anser vara relevanta och får kontrollera de inlämnade uppgifterna med det ansökande landet eller varje annan relevant källa.

2.   Om de uppgifter som krävs enligt artikel 10.2 i förordningen om det allmänna preferenssystemet eller som kommissionen begär inte lämnas in kan det leda till att prövningen av ansökan avbryts och att ansökan avslås.

3.   Kommissionen ska slutföra prövningen av ansökan och besluta om det ansökande landet ska beviljas den särskilda stimulansordningen senast sex månader efter den dag då mottagningsbeviset för ansökan är daterad.

Artikel 3

Akt

1.   Kommissionen ska upprätta en akt. Akten ska innehålla alla de handlingar som lämnats in av det ansökande landet och alla de relevanta uppgifter som kommissionen inhämtat.

2.   Innehållet i akten ska uppfylla bestämmelserna om konfidentiell behandling i artikel 38 i förordningen om det allmänna preferenssystemet.

3.   Det ansökande landet har rätt att få tillgång till akten. På skriftlig begäran får landet kontrollera alla uppgifter som ingår i akten, utom interna handlingar som utarbetats av kommissionen.

Artikel 4

Utlämnande av uppgifter

1.   Kommissionen ska lämna ut uppgifter om de viktigaste omständigheter och överväganden som legat till grund för kommissionens beslut.

2.   Uppgifterna ska lämnas ut skriftligt. De slutsatser som kommissionen dragit ska anges och det ska preliminärt framgå om kommissionen har för avsikt att bevilja det ansökande landet den särskilda stimulansordningen.

3.   Uppgifterna ska lämnas ut så snart som möjligt, med beaktande av skyddet för konfidentiella uppgifter, och normalt senast 45 dagar innan kommissionen fattar ett slutgiltigt beslut om eventuella förslag till slutliga åtgärder. Om kommissionen vid den tidpunkten inte kan lämna ut uppgifter om vissa omständigheter eller överväganden ska dessa offentliggöras så snart som möjligt.

4.   Utlämnandet av uppgifter ska inte inverka på något beslut som därefter kan komma att fattas, men om ett sådant beslut fattas på grundval av andra omständigheter eller överväganden ska uppgifter om dessa lämnas ut snarast möjligt.

5.   De inlagor som lämnas efter ett slutligt utlämnande av uppgifter ska endast beaktas om de inkommer inom en tidsfrist som i varje enskilt fall ska fastställas av kommissionen och som ska vara minst 20 dagar, med beaktande av hur brådskande ärendet är.

Artikel 5

Möjlighet att bli hörd

1.   Ett ansökande land har rätt att höras av kommissionen.

2.   Det ansökande landet ska lämna in en skriftlig begäran och ange skälen till att det vill höras muntligt. Begäran måste vara kommissionen tillhanda senast en månad efter den dag då mottagningsbeviset för ansökan är daterad.

Artikel 6

Förhörsombudets deltagande

1.   Ett ansökande land kan av skäl som rör förfarandet också vända sig till förhörsombudet vid generaldirektoratet för handel. Förhörsombudet ska behandla frågor som rör tillgång till akten, tvister rörande sekretess, ansökningar om förlängning av tidsfrister och ansökande länders begäranden om att bli hörda.

2.   Om ett ansökande land hörs muntligt av förhörsombudet ska den berörda avdelningen vid kommissionen delta.

Artikel 7

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2012.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 303, 31.10.2012, s. 1.

1

---

BILAGA

Bindande åtagande

Vi, regeringen i ..., företrädda av ..., i egenskap av ..., åtar oss att fullfölja ratificeringen av de konventioner som förtecknas i bilaga VIII till förordning (EU) nr 978/2012 och att se till att de genomförs i praktiken.

Vi godkänner utan förbehåll de rapporteringskrav som finns i varje enskild konvention och godtar regelbunden övervakning och översyn av genomförandet i enlighet med bestämmelserna i de berörda konventioner som förtecknas i bilaga VIII till förordning (EU) nr 978/2012.

Vi åtar oss att delta i och samarbeta vid det övervakningsförfarande som avses i artikel 13 i förordning (EU) nr 978/2012.

Vi godtar att rätten att omfattas av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre kan dras in om något av dessa åtaganden återtas, i enlighet med artikel 10.5 i förordning (EU) nr 978/2012.

Ort och datum

Underskrift(er)

---

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/8 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/8

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 156/2013

av den 20 februari 2013

om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),

med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och

av följande skäl:

| (1) | I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

| (2) | Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(2)

Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 februari 2013.

På kommissionens vägnar För ordföranden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAGA

Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (euro/100 kg) |
| --- |
| KN-nummer | Kod för tredjeland (1) | Schablonimportvärde |
| 0702 00 00 | IL | 80,1 |
| MA | 61,7 |
| TN | 81,6 |
| TR | 96,5 |
| ZZ | 80,0 |
| 0707 00 05 | EG | 191,6 |
| MA | 191,6 |
| TR | 175,4 |
| ZZ | 186,2 |
| 0709 91 00 | EG | 76,0 |
| ZZ | 76,0 |
| 0709 93 10 | MA | 42,2 |
| TR | 112,9 |
| ZZ | 77,6 |
| 0805 10 20 | EG | 50,7 |
| IL | 52,2 |
| MA | 63,1 |
| TN | 56,7 |
| TR | 58,5 |
| ZZ | 56,2 |
| 0805 20 10 | IL | 126,3 |
| MA | 103,1 |
| ZZ | 114,7 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | EG | 57,7 |
| IL | 150,3 |
| KR | 134,8 |
| MA | 122,1 |
| TR | 70,0 |
| ZA | 148,7 |
| ZZ | 113,9 |
| 0805 50 10 | EG | 83,9 |
| TR | 76,5 |
| ZZ | 80,2 |
| 0808 10 80 | CN | 82,9 |
| MK | 34,9 |
| US | 202,1 |
| ZZ | 106,6 |
| 0808 30 90 | AR | 130,3 |
| CL | 178,0 |
| CN | 77,9 |
| TR | 179,9 |
| US | 187,5 |
| ZA | 118,0 |
| ZZ | 145,3 |

(euro/100 kg)

KN-nummer

Kod för tredjeland (1)

Schablonimportvärde

0702 00 00

IL

80,1

MA

61,7

TN

81,6

TR

96,5

ZZ

80,0

0707 00 05

EG

191,6

MA

191,6

TR

175,4

ZZ

186,2

0709 91 00

EG

76,0

ZZ

76,0

0709 93 10

MA

42,2

TR

112,9

ZZ

77,6

0805 10 20

EG

50,7

IL

52,2

MA

63,1

TN

56,7

TR

58,5

ZZ

56,2

0805 20 10

IL

126,3

MA

103,1

ZZ

114,7

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

EG

57,7

IL

150,3

KR

134,8

MA

122,1

TR

70,0

ZA

148,7

ZZ

113,9

0805 50 10

EG

83,9

TR

76,5

ZZ

80,2

0808 10 80

CN

82,9

MK

34,9

US

202,1

ZZ

106,6

0808 30 90

AR

130,3

CL

178,0

CN

77,9

TR

179,9

US

187,5

ZA

118,0

ZZ

145,3

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.

---

DIREKTIV

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/10

---

KOMMISSIONENS DIREKTIV 2013/6/EU

av den 20 februari 2013

om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp diflubensuron som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 16.2 andra stycket, och

av följande skäl:

| (1) | I kommissionens förordning (EG) nr 1451/2007 av den 4 december 2007 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (2) fastställs en förteckning över verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt tas upp i bilagorna I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. I den förteckningen ingår N-[[(4-klorofenyl)amino]karbonyl]-2,6-difluorobensamid, som är en synonym för diflubensuron. |
| --- | --- |

(1)

I kommissionens förordning (EG) nr 1451/2007 av den 4 december 2007 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (2) fastställs en förteckning över verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt tas upp i bilagorna I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. I den förteckningen ingår N-[[(4-klorofenyl)amino]karbonyl]-2,6-difluorobensamid, som är en synonym för diflubensuron.

| (2) | I enlighet med förordning (EG) nr 1451/2007 har diflubensuron utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 18, insekticider, akaricider och bekämpningsmedel mot andra leddjur, enligt definitionen i bilaga V till det direktivet. |
| --- | --- |

(2)

I enlighet med förordning (EG) nr 1451/2007 har diflubensuron utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 18, insekticider, akaricider och bekämpningsmedel mot andra leddjur, enligt definitionen i bilaga V till det direktivet.

| (3) | Sverige utsågs till rapporterande medlemsstat och överlämnade den 19 november 2007 den behöriga myndighetens rapport till kommissionen tillsammans med en rekommendation, i enlighet med artikel 10.5 och 10.7 i kommissionens förordning (EG) nr 2032/2003 av den 4 november 2003 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden, och om ändring av förordning (EG) nr 1896/2000 (3). |
| --- | --- |

(3)

Sverige utsågs till rapporterande medlemsstat och överlämnade den 19 november 2007 den behöriga myndighetens rapport till kommissionen tillsammans med en rekommendation, i enlighet med artikel 10.5 och 10.7 i kommissionens förordning (EG) nr 2032/2003 av den 4 november 2003 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden, och om ändring av förordning (EG) nr 1896/2000 (3).

| (4) | Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen. I enlighet med artikel 15.4 i förordning (EG) nr 1451/2007 infördes resultaten från granskningen i en granskningsrapport vid mötet i ständiga kommittén för biocidprodukter den 21 september 2012. |
| --- | --- |

(4)

Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen. I enlighet med artikel 15.4 i förordning (EG) nr 1451/2007 infördes resultaten från granskningen i en granskningsrapport vid mötet i ständiga kommittén för biocidprodukter den 21 september 2012.

| (5) | De utvärderingar som har gjorts visar att biocidprodukter som används som insekticider, akaricider och bekämpningsmedel mot andra leddjur och som innehåller diflubensuron kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG. Diflubensuron för användning i produkttyp 18 bör därför tas upp i bilaga I till det direktivet. |
| --- | --- |

(5)

De utvärderingar som har gjorts visar att biocidprodukter som används som insekticider, akaricider och bekämpningsmedel mot andra leddjur och som innehåller diflubensuron kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG. Diflubensuron för användning i produkttyp 18 bör därför tas upp i bilaga I till det direktivet.

| (6) | Inte alla potentiella användningsområden har utvärderats på unionsnivå. Användning utomhus, användning av icke yrkesmässiga användare och exponering av husdjur har exempelvis inte utvärderats. Det är därför lämpligt att kräva att medlemsstaterna utvärderar de användningsområden eller exponeringsscenarier och de risker för människor och delar av miljön som inte på ett representativt sätt ingick i riskbedömningen på unionsnivå. Medlemsstaterna bör också när de beviljar produktgodkännande se till att lämpliga åtgärder vidtas eller särskilda villkor införs för att begränsa identifierade risker till acceptabla nivåer. |
| --- | --- |

(6)

Inte alla potentiella användningsområden har utvärderats på unionsnivå. Användning utomhus, användning av icke yrkesmässiga användare och exponering av husdjur har exempelvis inte utvärderats. Det är därför lämpligt att kräva att medlemsstaterna utvärderar de användningsområden eller exponeringsscenarier och de risker för människor och delar av miljön som inte på ett representativt sätt ingick i riskbedömningen på unionsnivå. Medlemsstaterna bör också när de beviljar produktgodkännande se till att lämpliga åtgärder vidtas eller särskilda villkor införs för att begränsa identifierade risker till acceptabla nivåer.

| (7) | Mot bakgrund av slutsatserna i granskningsrapporten om en möjlig indirekt exponering av människor via intag av livsmedel till följd av de användningsområden som ingick i granskningen, bör det krävas att det i relevanta fall undersöks om det är nödvändigt att fastställa nya eller ändrade gränsvärden för högsta tillåtna resthalter i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 470/2009 av den 6 maj 2009 om gemenskapsförfaranden för att fastställa gränsvärden för farmakologiskt verksamma ämnen i animaliska livsmedel samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 och ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (4) eller Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG (5). Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt metaboliten PCA som är genotoxisk in vivo. Åtgärder bör vidtas för att säkerställa att gällande gränsvärden för högsta tillåtna resthalter inte överskrids. |
| --- | --- |

(7)

Mot bakgrund av slutsatserna i granskningsrapporten om en möjlig indirekt exponering av människor via intag av livsmedel till följd av de användningsområden som ingick i granskningen, bör det krävas att det i relevanta fall undersöks om det är nödvändigt att fastställa nya eller ändrade gränsvärden för högsta tillåtna resthalter i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 470/2009 av den 6 maj 2009 om gemenskapsförfaranden för att fastställa gränsvärden för farmakologiskt verksamma ämnen i animaliska livsmedel samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 och ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (4) eller Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG (5). Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt metaboliten PCA som är genotoxisk in vivo. Åtgärder bör vidtas för att säkerställa att gällande gränsvärden för högsta tillåtna resthalter inte överskrids.

| (8) | Mot bakgrund av de antaganden som gjordes under riskbedömningen bör det krävas att yrkesmässiga användare av produkter som innehåller diflubensuron använder lämplig personlig skyddsutrustning, om det inte kan visas i ansökan om produktgodkännande att riskerna för arbetstagare och användare kan reduceras till en acceptabel nivå. |
| --- | --- |

(8)

Mot bakgrund av de antaganden som gjordes under riskbedömningen bör det krävas att yrkesmässiga användare av produkter som innehåller diflubensuron använder lämplig personlig skyddsutrustning, om det inte kan visas i ansökan om produktgodkännande att riskerna för arbetstagare och användare kan reduceras till en acceptabel nivå.

| (9) | Mot bakgrund av de risker för miljön som identifierats, och om det inte kan visas i ansökan om produktgodkännande att riskerna för de akvatiska och terrestra ekosystemen kan reduceras till en acceptabel nivå, bör det krävas att produkter inte får godkännas i vattensystem, och att produkter som godkänns för användning i gödsel endast används i fastgödsel som måste undergå en fullständig aerob kompostering innan gödseln sprids på åkermark. |
| --- | --- |

(9)

Mot bakgrund av de risker för miljön som identifierats, och om det inte kan visas i ansökan om produktgodkännande att riskerna för de akvatiska och terrestra ekosystemen kan reduceras till en acceptabel nivå, bör det krävas att produkter inte får godkännas i vattensystem, och att produkter som godkänns för användning i gödsel endast används i fastgödsel som måste undergå en fullständig aerob kompostering innan gödseln sprids på åkermark.

| (10) | Bestämmelserna i detta direktiv bör börja tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att de biocidprodukter av produkttyp 18 som innehåller det verksamma ämnet diflubensuron behandlas likvärdigt på unionsmarknaden, och även för att generellt sett främja en väl fungerande marknad för biocidprodukter. |
| --- | --- |

(10)

Bestämmelserna i detta direktiv bör börja tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att de biocidprodukter av produkttyp 18 som innehåller det verksamma ämnet diflubensuron behandlas likvärdigt på unionsmarknaden, och även för att generellt sett främja en väl fungerande marknad för biocidprodukter.

| (11) | En rimlig tid bör förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I till direktiv 98/8/EG, så att medlemsstaterna och berörda parter kan förbereda sig för att uppfylla de nya kraven, och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo ska kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som i enlighet med artikel 12.1 c ii i direktiv 98/8/EG räknas från dagen för upptagandet. |
| --- | --- |

(11)

En rimlig tid bör förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I till direktiv 98/8/EG, så att medlemsstaterna och berörda parter kan förbereda sig för att uppfylla de nya kraven, och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo ska kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som i enlighet med artikel 12.1 c ii i direktiv 98/8/EG räknas från dagen för upptagandet.

| (12) | Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG. |
| --- | --- |

(12)

Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG.

| (13) | Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(13)

Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (14) | I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (6) har medlemsstaterna åtagit sig att, i de fall detta är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. |
| --- | --- |

(14)

I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (6) har medlemsstaterna åtagit sig att, i de fall detta är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande.

| (15) | De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter. |
| --- | --- |

(15)

De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I till direktiv 98/8/EG ska ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.

Artikel 2

1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 januari 2014 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 februari 2015.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 20 februari 2013.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

1

(2)  EUT L 325, 11.12.2007, s. 3.

2

(3)  EUT L 307, 24.11.2003, s. 1.

3

(4)  EUT L 152, 16.6.2009, s. 11.

4

(5)  EUT L 70, 16.3.2005, s. 1.

5

(6)  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

6

---

BILAGA

Följande post ska läggas till i bilaga I till direktiv 98/8/EG:

| Nummer | Trivialnamn | IUPAC-namn
  Identifikationsnummer | Det verksamma ämnets minsta renhetsgrad (1) | Datum för upptagande | Sista dag för uppfyllande av artikel 16.3, om inte ett av de undantag som anges i den här rubrikens fotnot är tillämpligt (2) | Upptagandeperioden löper ut | Produkttyp | Särskilda bestämmelser (3) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”63 | diflubensuron | 1-(4-klorofenyl)-3-(2,6-difluorobensoyl)urea
  EG-nr: 252-529-3
  CAS-nr: 35367-38-5 | 960 g/kg | 1 februari 2015 | 31 januari 2017 | 31 januari 2025 | 18 | Riskbedömningen på unionsnivå omfattade inte alla potentiella användningsområden och exponeringsscenarier; vissa användningsområden och exponeringsscenarier utvärderades inte, t.ex. användning utomhus, användning av icke yrkesmässiga användare och exponering av husdjur. När ansökan om godkännande av en produkt bedöms enligt artikel 5 och bilaga VI ska medlemsstaterna, om detta är relevant för den berörda produkten, utvärdera de användningsområden eller exponeringsscenarier och de risker för människor och delar av miljön som inte på ett representativt sätt ingick i riskbedömningen på unionsnivå.
  När det gäller produkter innehållande diflubensuron som kan leda till resthalter i livsmedel eller foder ska medlemsstaterna undersöka om det, i enlighet med förordning (EG) nr 470/2009 eller förordning (EG) nr 396/2005, är nödvändigt att fastställa nya eller ändrade gränsvärden för resthalter, varvid särskild uppmärksamhet ska ägnas åt metaboliten PCA som är genotoxisk in vivo, och vidta lämpliga riskreducerande åtgärder för att säkerställa att gällande gränsvärden inte överskrids.
  Medlemsstaterna ska se till att godkännanden omfattas av följande villkor, om det inte kan visas i ansökan om produktgodkännande att riskerna för de akvatiska och terrestra ekosystemen kan reduceras till en acceptabel nivå:






  1. | Yrkesmässiga användare ska använda lämplig personlig skyddsutrustning. |

Nummer

Trivialnamn

IUPAC-namn

Identifikationsnummer

Det verksamma ämnets minsta renhetsgrad (1)

Datum för upptagande

Sista dag för uppfyllande av artikel 16.3, om inte ett av de undantag som anges i den här rubrikens fotnot är tillämpligt (2)

Upptagandeperioden löper ut

Produkttyp

Särskilda bestämmelser (3)

”63

diflubensuron

1-(4-klorofenyl)-3-(2,6-difluorobensoyl)urea

EG-nr: 252-529-3

CAS-nr: 35367-38-5

960 g/kg

1 februari 2015

31 januari 2017

31 januari 2025

18

Riskbedömningen på unionsnivå omfattade inte alla potentiella användningsområden och exponeringsscenarier; vissa användningsområden och exponeringsscenarier utvärderades inte, t.ex. användning utomhus, användning av icke yrkesmässiga användare och exponering av husdjur. När ansökan om godkännande av en produkt bedöms enligt artikel 5 och bilaga VI ska medlemsstaterna, om detta är relevant för den berörda produkten, utvärdera de användningsområden eller exponeringsscenarier och de risker för människor och delar av miljön som inte på ett representativt sätt ingick i riskbedömningen på unionsnivå.

När det gäller produkter innehållande diflubensuron som kan leda till resthalter i livsmedel eller foder ska medlemsstaterna undersöka om det, i enlighet med förordning (EG) nr 470/2009 eller förordning (EG) nr 396/2005, är nödvändigt att fastställa nya eller ändrade gränsvärden för resthalter, varvid särskild uppmärksamhet ska ägnas åt metaboliten PCA som är genotoxisk in vivo, och vidta lämpliga riskreducerande åtgärder för att säkerställa att gällande gränsvärden inte överskrids.

Medlemsstaterna ska se till att godkännanden omfattas av följande villkor, om det inte kan visas i ansökan om produktgodkännande att riskerna för de akvatiska och terrestra ekosystemen kan reduceras till en acceptabel nivå:

1.

Yrkesmässiga användare ska använda lämplig personlig skyddsutrustning.

| 2. | Produktinformationen ska innehålla ett krav på att produkterna endast får användas i fastgödsel, och att gödseln ska undergå en fullständig aerob kompostering, som genomförs yrkesmässigt, innan den sprids på åkermark. |
| --- | --- |

2.

Produktinformationen ska innehålla ett krav på att produkterna endast får användas i fastgödsel, och att gödseln ska undergå en fullständig aerob kompostering, som genomförs yrkesmässigt, innan den sprids på åkermark.

| 3. | Produkterna får inte användas i vattensystem.” |
| --- | --- |

3.

Produkterna får inte användas i vattensystem.”

---

(1)  Den renhet som angavs i denna kolumn var den minsta renhetsgraden för det verksamma ämne som använts för utvärderingen enligt artikel 11. Det verksamma ämnet i den produkt som släpps ut på marknaden kan ha samma renhetsgrad eller annan renhetsgrad, om det har bevisats vara tekniskt ekvivalent med det utvärderade ämnet.

1

(2)  För produkter som innehåller mer än ett verksamt ämne som omfattas av artikel 16.2 är den sista dagen för uppfyllande av artikel 16.3 den som gäller för det sista av dess verksamma ämnen som upptas i denna bilaga. För produkter för vilka det första godkännandet har beviljats mindre än 120 dagar före sista dagen för uppfyllande av artikel 16.3 och en fullständig ansökan lämnats in om ömsesidigt erkännande i enlighet med artikel 4.1 inom 60 dagar från beviljandet av det första godkännandet, förlängs tidsfristen för uppfyllande av artikel 16.3 för denna ansökan till 120 dagar efter dagen för mottagandet av den fullständiga ansökan om ömsesidigt erkännande. För produkter för vilka en medlemsstat har föreslagit ett undantag från ömsesidigt erkännande i enlighet med artikel 4.4 förlängs tidsfristen för uppfyllande av artikel 16.3 till 30 dagar efter dagen för kommissionens beslut antaget i enlighet med artikel 4.4 andra stycket.

2

(3)  När det gäller genomförandet av de gemensamma principerna i bilaga VI återfinns utvärderingsrapporternas innehåll och slutsatser på kommissionens webbplats: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm

3

---

BESLUT

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/14

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 19 februari 2013

om godkännande av begränsningar av godkännanden för biocidprodukter innehållande difenakum som anmälts av Tyskland i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG

[delgivet med nr C(2013) 772]

(Endast den tyska texten är giltig)

(2013/95/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 4.4, och

av följande skäl:

| (1) | Bilaga I till direktiv 98/8/EG innehåller en förteckning över verksamma ämnen som är godkända på unionsnivå för användning i biocidprodukter. Genom kommissionens direktiv 2008/81/EG av den 29 juli 2008 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp difenakum som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet (2) togs det verksamma ämnet difenakum upp för användning i produkttyp 14, rodenticider, enligt definitionen i bilaga V till direktiv 98/8/EG. |
| --- | --- |

(1)

Bilaga I till direktiv 98/8/EG innehåller en förteckning över verksamma ämnen som är godkända på unionsnivå för användning i biocidprodukter. Genom kommissionens direktiv 2008/81/EG av den 29 juli 2008 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp difenakum som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet (2) togs det verksamma ämnet difenakum upp för användning i produkttyp 14, rodenticider, enligt definitionen i bilaga V till direktiv 98/8/EG.

| (2) | Difenakum är en antikoagulerande rodenticid känd för att medföra olycksrisker för barn samt risker för djur och miljö. Ämnet har identifierats som ett potentiellt långlivat, bioackumulerande och giftigt ämne (PBT), eller mycket långlivat och mycket bioackumulerande (vPvB). |
| --- | --- |

(2)

Difenakum är en antikoagulerande rodenticid känd för att medföra olycksrisker för barn samt risker för djur och miljö. Ämnet har identifierats som ett potentiellt långlivat, bioackumulerande och giftigt ämne (PBT), eller mycket långlivat och mycket bioackumulerande (vPvB).

| (3) | Av folkhälso- och hygienskäl ansågs det trots detta motiverat att ta upp difenakum och andra antikoagulerande rodenticider i bilaga I till direktiv 98/8/EG, vilket ger medlemsstaterna möjlighet att godkänna produkter med difenakum. Enligt direktiv 2008/81/EG ska dock medlemsstaterna när de beviljar godkännande för produkter som innehåller difenakum säkerställa att primär och sekundär exponering av människor, icke-måldjur och miljö minimeras genom att alla lämpliga och tillgängliga riskbegränsande åtgärder beaktas och tillämpas. De riskbegränsande åtgärder som anges i direktiv 2008/81/EG omfattar därför bland annat en begränsning till endast yrkesmässig användning. |
| --- | --- |

(3)

Av folkhälso- och hygienskäl ansågs det trots detta motiverat att ta upp difenakum och andra antikoagulerande rodenticider i bilaga I till direktiv 98/8/EG, vilket ger medlemsstaterna möjlighet att godkänna produkter med difenakum. Enligt direktiv 2008/81/EG ska dock medlemsstaterna när de beviljar godkännande för produkter som innehåller difenakum säkerställa att primär och sekundär exponering av människor, icke-måldjur och miljö minimeras genom att alla lämpliga och tillgängliga riskbegränsande åtgärder beaktas och tillämpas. De riskbegränsande åtgärder som anges i direktiv 2008/81/EG omfattar därför bland annat en begränsning till endast yrkesmässig användning.

| (4) | Företaget Zapi SpA (nedan kallat sökanden) har i enlighet med artikel 8 i direktiv 98/8/EG lämnat in en ansökan till Förenade kungariket om godkännande av fyra rodenticider som innehåller difenakum (nedan kallade produkterna). |
| --- | --- |

(4)

Företaget Zapi SpA (nedan kallat sökanden) har i enlighet med artikel 8 i direktiv 98/8/EG lämnat in en ansökan till Förenade kungariket om godkännande av fyra rodenticider som innehåller difenakum (nedan kallade produkterna).

| (5) | Förenade kungariket beviljade godkännanden av produkterna den 19 september 2011. Produkterna godkändes med begränsningar för att säkerställa att villkoren i artikel 5 i direktiv 98/8/EG uppfylls i Förenade kungariket. Begränsningarna omfattade inte en begränsning till endast yrkesmässiga användare med utbildning eller licens. |
| --- | --- |

(5)

Förenade kungariket beviljade godkännanden av produkterna den 19 september 2011. Produkterna godkändes med begränsningar för att säkerställa att villkoren i artikel 5 i direktiv 98/8/EG uppfylls i Förenade kungariket. Begränsningarna omfattade inte en begränsning till endast yrkesmässiga användare med utbildning eller licens.

| (6) | Den 30 juni 2010 lämnade sökanden in en fullständig ansökan till Tyskland om ömsesidigt erkännande av de första godkännandena av produkterna. |
| --- | --- |

(6)

Den 30 juni 2010 lämnade sökanden in en fullständig ansökan till Tyskland om ömsesidigt erkännande av de första godkännandena av produkterna.

| (7) | Den 8 juni 2012 underrättade Tyskland kommissionen, de övriga medlemsstaterna och sökanden om sitt förslag att begränsa de första godkännandena i enlighet med artikel 4.4 i direktiv 98/8/EG. Tyskland föreslog att man skulle införa en begränsning som innebär att produkterna endast får användas av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 juni 2012 underrättade Tyskland kommissionen, de övriga medlemsstaterna och sökanden om sitt förslag att begränsa de första godkännandena i enlighet med artikel 4.4 i direktiv 98/8/EG. Tyskland föreslog att man skulle införa en begränsning som innebär att produkterna endast får användas av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens.

| (8) | Kommissionen uppmanade i enlighet med artikel 27.1 i direktiv 98/8/EG övriga medlemsstater och sökanden att inom 90 dagar skriftligen lägga fram synpunkter på underrättelsen. Inga synpunkter inkom inom den tidsfristen. Underrättelsen diskuterades även av kommissionen och företrädare för medlemsstaternas behöriga myndigheter för biocidprodukter vid mötet med gruppen för produktgodkännande och underlättande av ömsesidigt erkännande den 3–4 juli 2012. |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen uppmanade i enlighet med artikel 27.1 i direktiv 98/8/EG övriga medlemsstater och sökanden att inom 90 dagar skriftligen lägga fram synpunkter på underrättelsen. Inga synpunkter inkom inom den tidsfristen. Underrättelsen diskuterades även av kommissionen och företrädare för medlemsstaternas behöriga myndigheter för biocidprodukter vid mötet med gruppen för produktgodkännande och underlättande av ömsesidigt erkännande den 3–4 juli 2012.

| (9) | I enlighet med direktiv 2008/81/EG ska godkännanden som beviljas för biocidprodukter som innehåller difenakum vara föremål för alla lämpliga och tillgängliga riskbegränsande åtgärder, inklusive begränsning till endast yrkesmässig användning. I den vetenskapliga utvärdering som ledde fram till antagandet av direktiv 2008/81/EG fastslogs att endast yrkesmässiga användare kan förväntas följa de instruktioner som minimerar risken för sekundär förgiftning av icke-måldjur, och använda produkterna på ett sätt som förhindrar utveckling och spridning av resistens. En begränsning av användningen till yrkesmässiga användare bör därför i princip anses som en lämplig riskbegränsande åtgärd, särskilt i medlemsstater där resistens mot difenakum förekommer. |
| --- | --- |

(9)

I enlighet med direktiv 2008/81/EG ska godkännanden som beviljas för biocidprodukter som innehåller difenakum vara föremål för alla lämpliga och tillgängliga riskbegränsande åtgärder, inklusive begränsning till endast yrkesmässig användning. I den vetenskapliga utvärdering som ledde fram till antagandet av direktiv 2008/81/EG fastslogs att endast yrkesmässiga användare kan förväntas följa de instruktioner som minimerar risken för sekundär förgiftning av icke-måldjur, och använda produkterna på ett sätt som förhindrar utveckling och spridning av resistens. En begränsning av användningen till yrkesmässiga användare bör därför i princip anses som en lämplig riskbegränsande åtgärd, särskilt i medlemsstater där resistens mot difenakum förekommer.

| (10) | Eftersom det inte finns några indikationer på motsatsen är det en lämplig och tillgänglig riskbegränsande åtgärd att begränsa användningen till endast yrkesmässig användning vid godkännandet av produkter innehållande difenakum i Tyskland. Denna slutsats förstärks av Tysklands argument om att man har hittat resistens mot difenakum hos råttor och att resistensen i Tyskland förefaller att öka. Vidare har Tyskland ett välfungerande nät av utbildade skadedjursbekämpare och godkända yrkesutövare, som jordbrukare, trädgårdsmästare och skogvaktare, vilket betyder att den föreslagna begränsningen inte hindrar förebyggande av smittspridning. |
| --- | --- |

(10)

Eftersom det inte finns några indikationer på motsatsen är det en lämplig och tillgänglig riskbegränsande åtgärd att begränsa användningen till endast yrkesmässig användning vid godkännandet av produkter innehållande difenakum i Tyskland. Denna slutsats förstärks av Tysklands argument om att man har hittat resistens mot difenakum hos råttor och att resistensen i Tyskland förefaller att öka. Vidare har Tyskland ett välfungerande nät av utbildade skadedjursbekämpare och godkända yrkesutövare, som jordbrukare, trädgårdsmästare och skogvaktare, vilket betyder att den föreslagna begränsningen inte hindrar förebyggande av smittspridning.

| (11) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den ständiga kommittén för biocidprodukter. |
| --- | --- |

(11)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den ständiga kommittén för biocidprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tyskland får begränsa de godkännanden som beviljas i enlighet med artikel 4 i direktiv 98/8/EG för de produkter som anges i bilagan till detta beslut till att endast gälla användning av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 19 februari 2013.

På kommissionens vägnar

Janez POTOČNIK

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

1

(2)  EUT L 201, 30.7.2008, s. 46.

2

---

BILAGA

Produkter för vilka Tyskland får begränsa de godkännanden som beviljas i enlighet med artikel 4 i direktiv 98/8/EG till att endast gälla användning av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens:

| Produktnamn i Förenade kungariket | Referensnummer för Förenade kungarikets ansökan i registret över biocidprodukter | Produktnamn i Tyskland | Referensnummer för Tysklands ansökan i registret över biocidprodukter |
| --- | --- | --- | --- |
| Bonirat Wax Block | 2010/4089/5286/UK/AA/6165 | Bonirat Blöcke | 2010/4089/5286/DE/MA/10012 |
| Bonirat Pasta Bait | 2010/4089/5346/UK/AA/6225 | Bonirat Pasta | 2010/4089/5346/DE/MA/10018 |
| Bonirat Pellet | 2010/4089/5366/UK/AA/6245 | Bonirat Pellet | 2010/4089/5366/DE/MA/10023 |
| Bonirat Wheat | 2010/4089/5367/UK/AA/6246 | Bonirat Korn | 2010/4089/5367/DE/MA/10024 |

Produktnamn i Förenade kungariket

Referensnummer för Förenade kungarikets ansökan i registret över biocidprodukter

Produktnamn i Tyskland

Referensnummer för Tysklands ansökan i registret över biocidprodukter

Bonirat Wax Block

2010/4089/5286/UK/AA/6165

Bonirat Blöcke

2010/4089/5286/DE/MA/10012

Bonirat Pasta Bait

2010/4089/5346/UK/AA/6225

Bonirat Pasta

2010/4089/5346/DE/MA/10018

Bonirat Pellet

2010/4089/5366/UK/AA/6245

Bonirat Pellet

2010/4089/5366/DE/MA/10023

Bonirat Wheat

2010/4089/5367/UK/AA/6246

Bonirat Korn

2010/4089/5367/DE/MA/10024

---

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/17

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 19 februari 2013

om godkännandebegränsningar för biocidprodukter innehållande difenakum som anmälts av Tyskland i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG

[delgivet med nr C(2013) 780]

(Endast den tyska texten är giltig)

(2013/96/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 4.4, och

av följande skäl:

| (1) | Bilaga I till direktiv 98/8/EG innehåller en förteckning över verksamma ämnen godkända på EU-nivå för användning i biocidprodukter. Genom kommissionens direktiv 2008/81/EG av den 29 juli 2008 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp difenakum som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet (2), togs det verksamma ämnet difenakum upp i produkttyp 14, rodenticider, som definieras i bilaga V till direktiv 98/8/EG. |
| --- | --- |

(1)

Bilaga I till direktiv 98/8/EG innehåller en förteckning över verksamma ämnen godkända på EU-nivå för användning i biocidprodukter. Genom kommissionens direktiv 2008/81/EG av den 29 juli 2008 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp difenakum som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet (2), togs det verksamma ämnet difenakum upp i produkttyp 14, rodenticider, som definieras i bilaga V till direktiv 98/8/EG.

| (2) | Difenakum är en antikoagulerande rodenticid känd för att medföra olycksrisker för barn samt risker för djur och miljö. Det har identifierats som ett potentiellt långlivat, bioackumulerande och giftigt ämne (PBT), eller mycket långlivat och mycket bioackumulerande ämne (vPvB). |
| --- | --- |

(2)

Difenakum är en antikoagulerande rodenticid känd för att medföra olycksrisker för barn samt risker för djur och miljö. Det har identifierats som ett potentiellt långlivat, bioackumulerande och giftigt ämne (PBT), eller mycket långlivat och mycket bioackumulerande ämne (vPvB).

| (3) | Av folkhälso- och hygienskäl ansågs det likväl motiverat att ta upp difenakum och andra antikoagulerande rodenticider i bilaga I till direktiv 98/8/EG, vilket ger medlemsstaterna möjlighet att godkänna produkter med difenakum. Enligt direktiv 2008/81/EG ska dock medlemsstaterna, då de beviljar godkännande för produkter som innehåller difenakum, säkerställa att primär och sekundär exponering av människor, icke-måldjur och miljö minimeras genom att alla lämpliga och tillgängliga riskbegränsande åtgärder beaktas och tillämpas. De riskbegränsande åtgärder som nämns i direktiv 2008/81/EG omfattar därför, bland annat, en begränsning till endast yrkesmässig användning. |
| --- | --- |

(3)

Av folkhälso- och hygienskäl ansågs det likväl motiverat att ta upp difenakum och andra antikoagulerande rodenticider i bilaga I till direktiv 98/8/EG, vilket ger medlemsstaterna möjlighet att godkänna produkter med difenakum. Enligt direktiv 2008/81/EG ska dock medlemsstaterna, då de beviljar godkännande för produkter som innehåller difenakum, säkerställa att primär och sekundär exponering av människor, icke-måldjur och miljö minimeras genom att alla lämpliga och tillgängliga riskbegränsande åtgärder beaktas och tillämpas. De riskbegränsande åtgärder som nämns i direktiv 2008/81/EG omfattar därför, bland annat, en begränsning till endast yrkesmässig användning.

| (4) | Företaget Kwizda France S.A.S. (nedan kallat det ansökande företaget) har i enlighet med artikel 8 i direktiv 98/8/EG lämnat in en ansökan till Förenade kungariket om godkännande av sex rodenticider som innehåller difenakum (nedan kallade produkterna). |
| --- | --- |

(4)

Företaget Kwizda France S.A.S. (nedan kallat det ansökande företaget) har i enlighet med artikel 8 i direktiv 98/8/EG lämnat in en ansökan till Förenade kungariket om godkännande av sex rodenticider som innehåller difenakum (nedan kallade produkterna).

| (5) | Förenade kungariket beviljade godkännanden av fem produkter den 3 november 2011 och av ytterligare en den 14 november 2011. Produkterna godkändes för allmän användning mot råttor och möss för skydd av lagrade produkter, livsmedel, hälsa och material. De begränsningar som var till för att säkerställa att villkoren i artikel 5 i direktiv 98/8/EG uppfylls i Förenade kungariket omfattade ett krav om att ”Förvaras åtskilt från livsmedel och djurfoder” skulle anges på etiketten, men omfattade inte en begränsning till yrkesmässiga användare med utbildning eller licens. |
| --- | --- |

(5)

Förenade kungariket beviljade godkännanden av fem produkter den 3 november 2011 och av ytterligare en den 14 november 2011. Produkterna godkändes för allmän användning mot råttor och möss för skydd av lagrade produkter, livsmedel, hälsa och material. De begränsningar som var till för att säkerställa att villkoren i artikel 5 i direktiv 98/8/EG uppfylls i Förenade kungariket omfattade ett krav om att ”Förvaras åtskilt från livsmedel och djurfoder” skulle anges på etiketten, men omfattade inte en begränsning till yrkesmässiga användare med utbildning eller licens.

| (6) | Den 31 mars 2010 lämnade det ansökande företaget in en fullständig ansökan till Tyskland om ömsesidigt erkännande av de första godkännandena av produkterna. |
| --- | --- |

(6)

Den 31 mars 2010 lämnade det ansökande företaget in en fullständig ansökan till Tyskland om ömsesidigt erkännande av de första godkännandena av produkterna.

| (7) | Den 8 juni 2012 informerade Tyskland kommissionen, de övriga medlemsstaterna och det ansökande företaget om sitt förslag att begränsa de första godkännandena i enlighet med artikel 4.4 i direktiv 98/8/EG. Tyskland föreslog att man skulle införa en begränsning som innebär att produkterna endast får användas av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens och att man skulle utesluta livsmedelsskydd från de användningsområden som den avsedda produkten godkänns för om livsmedlen är tillverkade av växter eller växtprodukter i den mening som avses i artikel 3.5 och 3.6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG (3). |
| --- | --- |

(7)

Den 8 juni 2012 informerade Tyskland kommissionen, de övriga medlemsstaterna och det ansökande företaget om sitt förslag att begränsa de första godkännandena i enlighet med artikel 4.4 i direktiv 98/8/EG. Tyskland föreslog att man skulle införa en begränsning som innebär att produkterna endast får användas av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens och att man skulle utesluta livsmedelsskydd från de användningsområden som den avsedda produkten godkänns för om livsmedlen är tillverkade av växter eller växtprodukter i den mening som avses i artikel 3.5 och 3.6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG (3).

| (8) | Kommissionen uppmanade övriga medlemsstater och det ansökande företaget att inom 90 dagar skriftligen inkomma med synpunkter på tillkännagivandet i enlighet med artikel 27.1 i direktiv 98/8/EG. Inga synpunkter inkom inom den tidsfristen. Tillkännagivandet diskuterades även av kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter för biocidprodukter på mötet för gruppen för produktgodkännande och underlättande av ömsesidigt erkännande den 3–4 juli 2012. |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen uppmanade övriga medlemsstater och det ansökande företaget att inom 90 dagar skriftligen inkomma med synpunkter på tillkännagivandet i enlighet med artikel 27.1 i direktiv 98/8/EG. Inga synpunkter inkom inom den tidsfristen. Tillkännagivandet diskuterades även av kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter för biocidprodukter på mötet för gruppen för produktgodkännande och underlättande av ömsesidigt erkännande den 3–4 juli 2012.

| (9) | Beträffande den begränsning som innebär att produkterna endast får användas av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens, ska godkännanden som beviljas för biocidprodukter som innehåller difenakum, enligt direktiv 2008/81/EG, omfattas av alla lämpliga och tillgängliga riskbegränsande åtgärder, inklusive begränsning till yrkesmässig användning. I den vetenskapliga utvärdering som ledde fram till antagandet av direktiv 2008/81/EG fastslogs att bara yrkesmässiga användare kan förväntas följa de instruktioner som minimerar risken för sekundär förgiftning av icke-måldjur, och använda produkterna på ett sätt som förhindrar utveckling och spridning av resistens. En begränsning av användandet till yrkesmässiga användare borde därför i princip anses som en lämplig riskbegränsande åtgärd, framför allt i de medlemsstater där resistens mot difenakum förekommer. |
| --- | --- |

(9)

Beträffande den begränsning som innebär att produkterna endast får användas av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens, ska godkännanden som beviljas för biocidprodukter som innehåller difenakum, enligt direktiv 2008/81/EG, omfattas av alla lämpliga och tillgängliga riskbegränsande åtgärder, inklusive begränsning till yrkesmässig användning. I den vetenskapliga utvärdering som ledde fram till antagandet av direktiv 2008/81/EG fastslogs att bara yrkesmässiga användare kan förväntas följa de instruktioner som minimerar risken för sekundär förgiftning av icke-måldjur, och använda produkterna på ett sätt som förhindrar utveckling och spridning av resistens. En begränsning av användandet till yrkesmässiga användare borde därför i princip anses som en lämplig riskbegränsande åtgärd, framför allt i de medlemsstater där resistens mot difenakum förekommer.

| (10) | Så länge det inte finns uppgifter som tyder på motsatsen, är en begränsning till yrkesmässiga användare därför en lämplig och tillgänglig riskbegränsande åtgärd i samband med godkännande av produkter med difenakum i Tyskland. Denna slutsats förstärks av argument från Tysklands sida som säger att man i Tyskland hittat resistens mot difenakum hos råttor och att resistensen tycks öka i landet. Vidare har Tyskland ett välfungerande nät av utbildade skadedjursbekämpare och godkända yrkesutövare, såsom jordbrukare, trädgårdsmästare och skogvaktare, som har fått yrkesmässig utbildning, vilket betyder att den föreslagna begränsningen inte hindrar förebyggande av smittspridning. |
| --- | --- |

(10)

Så länge det inte finns uppgifter som tyder på motsatsen, är en begränsning till yrkesmässiga användare därför en lämplig och tillgänglig riskbegränsande åtgärd i samband med godkännande av produkter med difenakum i Tyskland. Denna slutsats förstärks av argument från Tysklands sida som säger att man i Tyskland hittat resistens mot difenakum hos råttor och att resistensen tycks öka i landet. Vidare har Tyskland ett välfungerande nät av utbildade skadedjursbekämpare och godkända yrkesutövare, såsom jordbrukare, trädgårdsmästare och skogvaktare, som har fått yrkesmässig utbildning, vilket betyder att den föreslagna begränsningen inte hindrar förebyggande av smittspridning.

| (11) | När det gäller uteslutandet av livsmedelsskydd från de användningsområden som produkterna godkänns för, argumenterade man från Tysklands sida att produkter som används för att skydda livsmedel av vegetabiliskt ursprung för detta ändamål omfattas av förordning (EG) nr 1107/2009, och att de därmed undantas från tillämpningsområdet för förordning 98/8/EG om det skyddade livsmedlet består av växter eller växtprodukter i den mening som avses i artikel 3.5 och 3.6 i förordning (EG) nr 1107/2009. |
| --- | --- |

(11)

När det gäller uteslutandet av livsmedelsskydd från de användningsområden som produkterna godkänns för, argumenterade man från Tysklands sida att produkter som används för att skydda livsmedel av vegetabiliskt ursprung för detta ändamål omfattas av förordning (EG) nr 1107/2009, och att de därmed undantas från tillämpningsområdet för förordning 98/8/EG om det skyddade livsmedlet består av växter eller växtprodukter i den mening som avses i artikel 3.5 och 3.6 i förordning (EG) nr 1107/2009.

| (12) | Kommissionen konstaterar att det står klart att de aktuella produkterna omfattas av definitionen för biocidprodukter i artikel 2.1 a i direktiv 98/8/EG. Det bör därför endast undersökas om produkterna är undantagna från tillämpningen av direktiv 98/8/EG i enlighet med artikel 1.2 r i det direktivet vad gäller vissa användningsområden, vilket i så fall skulle innebära att dessa användningsområden behöver kompletterande godkännanden i enlighet med förordning (EG) nr 1107/2009. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen konstaterar att det står klart att de aktuella produkterna omfattas av definitionen för biocidprodukter i artikel 2.1 a i direktiv 98/8/EG. Det bör därför endast undersökas om produkterna är undantagna från tillämpningen av direktiv 98/8/EG i enlighet med artikel 1.2 r i det direktivet vad gäller vissa användningsområden, vilket i så fall skulle innebära att dessa användningsområden behöver kompletterande godkännanden i enlighet med förordning (EG) nr 1107/2009.

| (13) | Det framgår av bestämmelserna i artikel 2.1 a i förordning (EG) nr 1107/2009 att den förordningen inte ska tillämpas på produkter där huvudsyftet med produkten anses ha att göra med hygien snarare än skydd av växter eller växtprodukter. |
| --- | --- |

(13)

Det framgår av bestämmelserna i artikel 2.1 a i förordning (EG) nr 1107/2009 att den förordningen inte ska tillämpas på produkter där huvudsyftet med produkten anses ha att göra med hygien snarare än skydd av växter eller växtprodukter.

| (14) | De aktuella produkterna är bland annat avsedda att användas som rodenticider mot möss och råttor för att skydda livsmedel, och livsmedel kan bestå av växter eller växtprodukter i den mening som avses i artikel 3.5 och 3.6 i förordning (EG) nr 1107/2009. |
| --- | --- |

(14)

De aktuella produkterna är bland annat avsedda att användas som rodenticider mot möss och råttor för att skydda livsmedel, och livsmedel kan bestå av växter eller växtprodukter i den mening som avses i artikel 3.5 och 3.6 i förordning (EG) nr 1107/2009.

| (15) | De aktuella produkterna är dock även avsedda för flera andra användningsområden än livsmedelsskydd, och de flesta livsmedel består inte av växter eller växtprodukter. Det märkningskrav som ingår i godkännandet av de aktuella produkterna säkerställer dessutom att produkterna inte används direkt på livsmedel (4). Det användningsområde som i godkännandet kallas för ”livsmedelsskydd” bör ses som att det framför allt syftar till att undvika förorening av livsmedel orsakad av gnagare och överföring av zoonotiska sjukdomar i linje med de allmänna hygienkrav som gäller för alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan enligt bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (5). |
| --- | --- |

(15)

De aktuella produkterna är dock även avsedda för flera andra användningsområden än livsmedelsskydd, och de flesta livsmedel består inte av växter eller växtprodukter. Det märkningskrav som ingår i godkännandet av de aktuella produkterna säkerställer dessutom att produkterna inte används direkt på livsmedel (4). Det användningsområde som i godkännandet kallas för ”livsmedelsskydd” bör ses som att det framför allt syftar till att undvika förorening av livsmedel orsakad av gnagare och överföring av zoonotiska sjukdomar i linje med de allmänna hygienkrav som gäller för alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan enligt bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (5).

| (16) | Eftersom huvudsyftet med de aktuella produkterna anses ha att göra med hygien snarare än skydd av växter eller växtprodukter, är produkterna inte uteslutna från tillämpningsområdet för direktiv 98/8/EG med stöd av artikel 1.2 r i det direktivet vad gäller deras användning. Den begränsning som Tyskland begär i detta avseende kan inte motiveras utifrån de skäl som åberopas. |
| --- | --- |

(16)

Eftersom huvudsyftet med de aktuella produkterna anses ha att göra med hygien snarare än skydd av växter eller växtprodukter, är produkterna inte uteslutna från tillämpningsområdet för direktiv 98/8/EG med stöd av artikel 1.2 r i det direktivet vad gäller deras användning. Den begränsning som Tyskland begär i detta avseende kan inte motiveras utifrån de skäl som åberopas.

| (17) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den ständiga kommittén för biocidprodukter. |
| --- | --- |

(17)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den ständiga kommittén för biocidprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tyskland får begränsa godkännanden som utfärdas i enlighet med artikel 4 i direktiv 98/8/EG för de produkter som anges i bilagan till detta beslut på så sätt att produkterna endast får användas av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens, utan att livsmedelsskydd därför utesluts från de användningsområden som produkterna godkänns för.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 19 februari 2013.

På kommissionens vägnar

Janez POTOČNIK

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

1

(2)  EUT L 201, 30.7.2008, s. 46.

2

(3)  EUT L 309, 24.11.2009, s. 1.

3

(4)  Se den vägledning som kommissionens avdelningar och medlemsstaternas behöriga myndigheter utarbetat när det gäller direktiv 98/8/EG om biocidprodukter och direktiv 91/414/EEG om växtskyddsmedel: Borderline between Directive 98/8/EC concerning the placing on the market of Biocidal product and Directive 91/414/EEC concerning the placing on the market of plant protection products (ej översatt till svenska). Texten återfinns på webbsidan http://ec.europa.eu/food/plant/protection/evaluation/borderline_en.htm.

4

Borderline between Directive 98/8/EC concerning the placing on the market of Biocidal product and Directive 91/414/EEC concerning the placing on the market of plant protection products

(5)  EUT L 139, 30.4.2004, s. 1.

5

---

BILAGA

Produkter för vilka Tyskland får begränsa de godkännanden som beviljas i enlighet med artikel 4 i direktiv 98/8/EG på så sätt att produkterna endast får användas av yrkesmässiga användare med utbildning eller licens:

| Produktnamn i Förenade kungariket | Referensnummer för Förenade kungarikets ansökan i registret över biocidprodukter | Produktnamn i Tyskland | Referensnummer för Tysklands ansökan i registret över biocidprodukter |
| --- | --- | --- | --- |
| Murabloc LM | 2010/1329/5686/UK/AA/7269 | Murablock | 2010/1329/5686/DE/MA/8105 |
| Souribloc | 2010/1329/5706/UK/AA/7465 | Souriblock | 2010/1329/5706/DE/MA/8109 |
| Raticide VK | 2010/1329/5726/UK/AA/7468 | MUSCIDAN Haferköder | 2010/1329/5726/DE/MA/8113 |
| Le Souriquois | 2010/1329/5728/UK/AA/7470 | MUSCIDAN Weizenköder | 2010/1329/5728/DE/MA/8120 |
| Ratigum | 2010/1329/5707/UK/AA/7466 | Ratigum | 2010/1329/5707/DE/MA/8110 |
| Super Pellets | 2010/1329/5708/UK/AA/7467 | Super Pellets | 2010/1329/5708/DE/MA/8112 |

Produktnamn i Förenade kungariket

Referensnummer för Förenade kungarikets ansökan i registret över biocidprodukter

Produktnamn i Tyskland

Referensnummer för Tysklands ansökan i registret över biocidprodukter

Murabloc LM

2010/1329/5686/UK/AA/7269

Murablock

2010/1329/5686/DE/MA/8105

Souribloc

2010/1329/5706/UK/AA/7465

Souriblock

2010/1329/5706/DE/MA/8109

Raticide VK

2010/1329/5726/UK/AA/7468

MUSCIDAN Haferköder

2010/1329/5726/DE/MA/8113

Le Souriquois

2010/1329/5728/UK/AA/7470

MUSCIDAN Weizenköder

2010/1329/5728/DE/MA/8120

Ratigum

2010/1329/5707/UK/AA/7466

Ratigum

2010/1329/5707/DE/MA/8110

Super Pellets

2010/1329/5708/UK/AA/7467

Super Pellets

2010/1329/5708/DE/MA/8112

---

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/21

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 19 februari 2013

om beviljande av undantag för vissa medlemsstater beträffande inrapporteringen av statistik, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1338/2008 om gemenskapsstatistik om folkhälsa och hälsa och säkerhet i arbetet, vad gäller statistik som grundas på den europeiska hälsoenkäten

[delgivet med nr C(2013) 784]

(Endast de engelska, franska, nederländska, svenska och tyska texterna är giltiga)

(Text av betydelse för EES)

(2013/97/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1338/2008 av den 16 december 2008 om gemenskapsstatistik om folkhälsa och hälsa och säkerhet i arbetet (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av de framställningar som gjorts av Konungariket Belgien, Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland, och

av följande skäl:

| (1) | I enlighet med artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1338/2008 får kommissionen bevilja medlemsstaterna undantag och övergångsperioder på objektiva grunder. |
| --- | --- |

(1)

I enlighet med artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1338/2008 får kommissionen bevilja medlemsstaterna undantag och övergångsperioder på objektiva grunder.

| (2) | Av de upplysningar som lämnats till kommissionen framgår det att medlemsstaternas framställningar om undantag beror på att deras nationella förvaltnings- och statistiksystem i hög grad behöver anpassas för att fullt ut uppfylla kraven i förordning (EG) nr 1338/2008. |
| --- | --- |

(2)

Av de upplysningar som lämnats till kommissionen framgår det att medlemsstaternas framställningar om undantag beror på att deras nationella förvaltnings- och statistiksystem i hög grad behöver anpassas för att fullt ut uppfylla kraven i förordning (EG) nr 1338/2008.

| (3) | Sådana undantag bör på begäran av Belgien, Frankrike, Nederländerna, Sverige och Förenade kungariket beviljas dessa länder. |
| --- | --- |

(3)

Sådana undantag bör på begäran av Belgien, Frankrike, Nederländerna, Sverige och Förenade kungariket beviljas dessa länder.

| (4) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för det europeiska statistiksystemet. |
| --- | --- |

(4)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för det europeiska statistiksystemet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De undantag som anges i bilagan beviljas de angivna medlemsstaterna.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Konungariket Belgien, Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

Utfärdat i Bryssel den 19 februari 2013.

På kommissionens vägnar

Algirdas ŠEMETA

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 354, 31.12.2008, s. 70.

1

---

BILAGA

Undantag från förordning (EG) nr 1338/2008, så som den tillämpas av kommissionen, vad gäller statistik som grundas på den europeiska hälsoenkäten (EHIS)

Belgien, Frankrike och Nederländerna ska inte inrapportera de variabler som anges i följande tabell:

| Belgien | — | INTLANG (intervjuspråk) |
| --- | --- | --- |

Belgien

—

INTLANG (intervjuspråk)

| — | PL4, PL5, PL7 om fysiska och sensoriska funktionsnedsättningar |
| --- | --- |

—

PL4, PL5, PL7 om fysiska och sensoriska funktionsnedsättningar

| — | MH1a till MH1h om psykisk hälsa |
| --- | --- |

—

MH1a till MH1h om psykisk hälsa

| — | AM3 och AM5 om öppenvård |
| --- | --- |

—

AM3 och AM5 om öppenvård

| — | PA4 om förebyggande vård |
| --- | --- |

—

PA4 om förebyggande vård

| — | UN1a till UN2d om behov som inte har tillgodosetts |
| --- | --- |

—

UN1a till UN2d om behov som inte har tillgodosetts

Frankrike

| — | AL1 till AL6 om alkoholkonsumtion |
| --- | --- |

—

AL1 till AL6 om alkoholkonsumtion

| — | IC1 till IC3 om informell vård |
| --- | --- |

—

IC1 till IC3 om informell vård

Nederländerna

| — | PL5 and PL6 om fysiska och sensoriska funktionsnedsättningar |
| --- | --- |

—

PL5 and PL6 om fysiska och sensoriska funktionsnedsättningar

| — | MH1a till MH1h om psykisk hälsa |
| --- | --- |

—

MH1a till MH1h om psykisk hälsa

| — | PE1 till PE8 om fysisk aktivitet |
| --- | --- |

—

PE1 till PE8 om fysisk aktivitet

| — | AL1 och AL6 om alkoholkonsumtion |
| --- | --- |

—

AL1 och AL6 om alkoholkonsumtion

Sverige och Förenade kungariket: Referenspopulationen i Sverige och Förenade kungariket ska vara personer från och med 16 år, som bor i privata hushåll och som är bosatta på dessa medlemsstaters territorium vid tidpunkten för uppgiftsinsamlingen.

---

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/23

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 19 februari 2013

om finansiellt stöd från unionen till en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel

[delgivet med nr C(2013) 1035]

(2013/98/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (1), särskilt artikel 66, och

av följande skäl:

| (1) | Efter de kontroller som utförts i ett antal medlemsstater sedan december 2012 har kommissionen underrättats om bedrägerier avseende vissa livsmedel. Därför var det nödvändigt för kommissionen att genom kommissionens rekommendation 2013/99/EU (2) rekommendera medlemsstaterna en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomsten av bedrägerier vid saluföring av sådana livsmedel. Den samordnade kontrollplanen bör genomföras under en period av en månad räknat från dagen för antagandet av kommissionens rekommendation, eller senast den 1 mars 2013. |
| --- | --- |

(1)

Efter de kontroller som utförts i ett antal medlemsstater sedan december 2012 har kommissionen underrättats om bedrägerier avseende vissa livsmedel. Därför var det nödvändigt för kommissionen att genom kommissionens rekommendation 2013/99/EU (2) rekommendera medlemsstaterna en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomsten av bedrägerier vid saluföring av sådana livsmedel. Den samordnade kontrollplanen bör genomföras under en period av en månad räknat från dagen för antagandet av kommissionens rekommendation, eller senast den 1 mars 2013.

| (2) | För att underlätta en smidig och snabb tillämpning av planen bör unionen ge finansiellt stöd på lämpligaste nivå till de medlemsstater som genomför planen. Med tanke på den extraordinära situationen och det akuta behovet av att lugna konsumenterna samt för att förhindra störningar i handeln på den berörda marknaden och säkerställa att unionens export inte påverkas är det vederbörligen motiverat att fastställa unionens stödnivå för de stödberättigande kostnaderna till 75 %. |
| --- | --- |

(2)

För att underlätta en smidig och snabb tillämpning av planen bör unionen ge finansiellt stöd på lämpligaste nivå till de medlemsstater som genomför planen. Med tanke på den extraordinära situationen och det akuta behovet av att lugna konsumenterna samt för att förhindra störningar i handeln på den berörda marknaden och säkerställa att unionens export inte påverkas är det vederbörligen motiverat att fastställa unionens stödnivå för de stödberättigande kostnaderna till 75 %.

| (3) | På grundval av aktuella uppgifter uppskattas kostnaden för att genomföra DNA-tester på livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött och för att påvisa resthalter av fenylbutazon i hästkött till 400 euro per test eller påvisande. |
| --- | --- |

(3)

På grundval av aktuella uppgifter uppskattas kostnaden för att genomföra DNA-tester på livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött och för att påvisa resthalter av fenylbutazon i hästkött till 400 euro per test eller påvisande.

| (4) | Med en samfinansieringnivå på 75 % skulle unionens högsta bidrag för genomförandet av dessa tester avseende DNA och fenylbutazon vara 300 euro per test. |
| --- | --- |

(4)

Med en samfinansieringnivå på 75 % skulle unionens högsta bidrag för genomförandet av dessa tester avseende DNA och fenylbutazon vara 300 euro per test.

| (5) | I enlighet med artikel 84 i budgetförordningen och artikel 94 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (3) (nedan kallad tillämpningsföreskrifterna) ska ett utgiftsåtagande som belastar unionens budget föregås av ett finansieringsbeslut om huvuddragen i den åtgärd som utgiften rör och som antagits av den institution eller de myndigheter till vilka ansvaret för sådana beslut har delegerats. |
| --- | --- |

(5)

I enlighet med artikel 84 i budgetförordningen och artikel 94 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (3) (nedan kallad tillämpningsföreskrifterna) ska ett utgiftsåtagande som belastar unionens budget föregås av ett finansieringsbeslut om huvuddragen i den åtgärd som utgiften rör och som antagits av den institution eller de myndigheter till vilka ansvaret för sådana beslut har delegerats.

| (6) | De åtgärder som berättigar till unionens finansiella stöd definieras i detta genomförandebeslut från kommissionen. |
| --- | --- |

(6)

De åtgärder som berättigar till unionens finansiella stöd definieras i detta genomförandebeslut från kommissionen.

| (7) | Finansiellt stöd från unionen bör beviljas på villkor att testerna och analyserna har utförts och att de behöriga myndigheterna lämnar alla nödvändiga uppgifter inom de tidsfrister som fastställs i detta beslut. |
| --- | --- |

(7)

Finansiellt stöd från unionen bör beviljas på villkor att testerna och analyserna har utförts och att de behöriga myndigheterna lämnar alla nödvändiga uppgifter inom de tidsfrister som fastställs i detta beslut.

| (8) | För att effektivisera handläggningen bör alla utbetalningsansökningar som lämnas in för finansiellt stöd från unionen uttryckas i euro. Omräkningskursen för utgifter i en annan valuta än euro bör i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (4) vara den senaste växelkurs som fastställts av Europeiska centralbanken före den första dagen i den månad då den berörda medlemsstaten lämnar in ansökan. |
| --- | --- |

(8)

För att effektivisera handläggningen bör alla utbetalningsansökningar som lämnas in för finansiellt stöd från unionen uttryckas i euro. Omräkningskursen för utgifter i en annan valuta än euro bör i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (4) vara den senaste växelkurs som fastställts av Europeiska centralbanken före den första dagen i den månad då den berörda medlemsstaten lämnar in ansökan.

| (9) | Enligt förordning (EG) nr 1290/2005 ska finansiellt stöd för sådana planer finansieras genom Europeiska garantifonden för jordbruket. För den finansiella kontrollen gäller artiklarna 9, 36 och 37 i den förordningen. |
| --- | --- |

(9)

Enligt förordning (EG) nr 1290/2005 ska finansiellt stöd för sådana planer finansieras genom Europeiska garantifonden för jordbruket. För den finansiella kontrollen gäller artiklarna 9, 36 och 37 i den förordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Unionen ska bidra till medlemsstaternas kostnader för tillämpningen av den kontrollplan som avses i rekommendation 2013/99/EU (nedan kallad kommissionens rekommendation) med ett totalt högsta belopp på 1 357 500 euro som ska finansieras under budgetpost 17 04 07 01.

Artikel 2

Stödberättigande kostnader

1.   Det bidrag från unionen som avses i kommissionens rekommendation ska utgöras av en partiell återbetalning på 75 % av kostnaderna för de tester som de behöriga myndigheterna utfört för att genomföra den kontrollplan som avses i artikel 1 i kommissionens rekommendation.

Unionens bidrag får inte överstiga

| a) | 300 euro/test, |
| --- | --- |

a)

300 euro/test,

| b) | de belopp som anges i bilaga I. |
| --- | --- |

b)

de belopp som anges i bilaga I.

2.   Endast de kostnader som anges i bilaga II ska vara berättigade till bidrag.

Artikel 3

Regler för stödberättigande

1.   Det bidrag från unionen som avses i artikel 1 ska omfattas av följande villkor:

| a) | Testerna har utförts i enlighet med villkoren i kommissionens rekommendation under den period som avses i avsnitt II i bilagan till den rekommendationen. |
| --- | --- |

a)

Testerna har utförts i enlighet med villkoren i kommissionens rekommendation under den period som avses i avsnitt II i bilagan till den rekommendationen.

| b) | Medlemsstaterna har försett kommissionen med den rapport som avses i avsnitt III i bilagan till kommissionens rekommendation och inom den tidsfrist som fastställs i det avsnittet. |
| --- | --- |

b)

Medlemsstaterna har försett kommissionen med den rapport som avses i avsnitt III i bilagan till kommissionens rekommendation och inom den tidsfrist som fastställs i det avsnittet.

| c) | Senast den 31 maj 2013 har medlemsstaterna försett kommissionen med en ekonomisk redovisning i elektronisk form enligt det format som anges i bilaga III. |
| --- | --- |

c)

Senast den 31 maj 2013 har medlemsstaterna försett kommissionen med en ekonomisk redovisning i elektronisk form enligt det format som anges i bilaga III.

2.   Kommissionen får minska storleken på det bidrag som avses i artikel 1 i de fall där de villkor som anges i punkt 1 inte är uppfyllda, med hänsyn till den bristande efterlevnadens art och allvarlighet och till den ekonomiska skada som kan uppstå för unionen.

Artikel 4

Valuta och omräkningskurs

1.   De utgifter som medlemsstaterna lägger fram med avseende på finansiellt stöd från unionen ska anges i euro och uppges exklusive mervärdesskatt och andra skatter.

2.   Om en medlemsstats utgifter är i en annan valuta än euro ska den berörda medlemsstaten omräkna dem till euro med tillämpning av den senaste växelkurs som fastställts av Europeiska centralbanken före den första dagen i den månad då medlemsstaten lämnar in sin ansökan.

Artikel 5

Detta beslut utgör ett finansieringsbeslut i den mening som avses i artikel 84 i budgetförordningen.

Artikel 6

Detta beslut ska tillämpas från och med den dag då kommissionens rekommendation offentliggörs.

Artikel 7

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 19 februari 2013.

På kommissionens vägnar

Tonio BORG

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  Se sidan 28 i detta nummer av EUT.

2

(3)  EUT L 362, 31.12.2012, s. 1.

3

(4)  EUT L 209, 11.8.2005, s. 1.

4

---

BILAGA I

Det högsta beloppet för det bidrag från unionen som avses i artikel 2.1

| Medlemsstat | Högsta unionsbidrag
  DNA-test | Högsta unionsbidrag
  fenylbutazon-test | TOTALT unionsbidrag |
| --- | --- | --- | --- |
| Belgien | 30 000 | 100 500 | 130 500 |
| Bulgarien | 30 000 | 46 500 | 76 500 |
| Tjeckien | 30 000 | 1 500 | 31 500 |
| Danmark | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Tyskland | 45 000 | 15 000 | 60 000 |
| Estland | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Irland | 15 000 | 10 500 | 25 500 |
| Grekland | 30 000 | 15 000 | 45 000 |
| Spanien | 45 000 | 34 500 | 79 500 |
| Frankrike | 45 000 | 78 000 | 123 000 |
| Italien | 45 000 | 183 000 | 228 000 |
| Cypern | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Lettland | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Litauen | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Luxemburg | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Ungern | 30 000 | 1 500 | 31 500 |
| Malta | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Nederländerna | 30 000 | 30 000 | 60 000 |
| Österrike | 30 000 | 1 500 | 31 500 |
| Polen | 45 000 | 75 000 | 120 000 |
| Portugal | 30 000 | 1 500 | 31 500 |
| Rumänien | 30 000 | 51 000 | 81 000 |
| Slovenien | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Slovakien | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Finland | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Sverige | 30 000 | 6 000 | 36 000 |
| Förenade kungariket | 45 000 | 16 500 | 61 500 |
| TOTALT | 675 000 | 682 500 | 1 357 500 |

Medlemsstat

Högsta unionsbidrag

DNA-test

Högsta unionsbidrag

fenylbutazon-test

TOTALT unionsbidrag

Belgien

30 000

100 500

130 500

Bulgarien

30 000

46 500

76 500

Tjeckien

30 000

1 500

31 500

Danmark

15 000

1 500

16 500

Tyskland

45 000

15 000

60 000

Estland

3 000

1 500

4 500

Irland

15 000

10 500

25 500

Grekland

30 000

15 000

45 000

Spanien

45 000

34 500

79 500

Frankrike

45 000

78 000

123 000

Italien

45 000

183 000

228 000

Cypern

3 000

1 500

4 500

Lettland

15 000

1 500

16 500

Litauen

15 000

1 500

16 500

Luxemburg

3 000

1 500

4 500

Ungern

30 000

1 500

31 500

Malta

3 000

1 500

4 500

Nederländerna

30 000

30 000

60 000

Österrike

30 000

1 500

31 500

Polen

45 000

75 000

120 000

Portugal

30 000

1 500

31 500

Rumänien

30 000

51 000

81 000

Slovenien

3 000

1 500

4 500

Slovakien

15 000

1 500

16 500

Finland

15 000

1 500

16 500

Sverige

30 000

6 000

36 000

Förenade kungariket

45 000

16 500

61 500

TOTALT

675 000

682 500

1 357 500

---

BILAGA II

De stödberättigande utgifter som avses i artikel 2.2

De utgifter som berättigar till finansiellt stöd från unionen för utförandet av de tester som anges i detta genomförandebeslut ska begränsas till medlemsstaternas kostnader för

| a) | inköp av testutrustning, reagenser och alla identifierbara förbrukningsvaror som används speciellt för testerna, |
| --- | --- |

a)

inköp av testutrustning, reagenser och alla identifierbara förbrukningsvaror som används speciellt för testerna,

| b) | personal, oavsett kategori, som helt eller delvis avdelats specifikt för att utföra testerna vid laboratoriet; kostnaderna begränsas till faktiska löner samt sociala avgifter och andra lagstadgade kostnader som ingår i ersättningen, |
| --- | --- |

b)

personal, oavsett kategori, som helt eller delvis avdelats specifikt för att utföra testerna vid laboratoriet; kostnaderna begränsas till faktiska löner samt sociala avgifter och andra lagstadgade kostnader som ingår i ersättningen,

| c) | kostnader för att skicka prover till det laboratorium som genomför analyserna/testerna, och |
| --- | --- |

c)

kostnader för att skicka prover till det laboratorium som genomför analyserna/testerna, och

| d) | allmänna omkostnader motsvarande 7 % av summan av kostnaderna enligt leden a, b och c. |
| --- | --- |

d)

allmänna omkostnader motsvarande 7 % av summan av kostnaderna enligt leden a, b och c.

---

BILAGA III

Den ekonomiska redovisning som avses i artikel 3.1 c

| DNA |
| --- |
| Ange personalkategori | Timmar | Kostnad/timme | Personalkostnad |
| (1) | (2) | (3) | |
| | | | |
| | | | |
| | | Delsumma personal | (5) |
| Ange: kit/reagens/förbrukningsvaror | Mängd/antal | Enhetskostnad | Total kostnad |
| (6) | (7) | (8) | |
| | | | |
| | | | |
| | | Delsumma kit reagens/förbrukningsvaror | (10) |
| Kostnader för transport till laboratorium | | | (11) |
| | | TOTALT | |
| TOTALT INKLUSIVE ALLMÄNNA OMKOSTNADER | |

DNA

Ange personalkategori

Timmar

Kostnad/timme

Personalkostnad

(1)

(2)

(3)

Formula

Delsumma personal

(5)

Ange: kit/reagens/förbrukningsvaror

Mängd/antal

Enhetskostnad

Total kostnad

(6)

(7)

(8)

Formula

Delsumma kit reagens/förbrukningsvaror

(10)

Kostnader för transport till laboratorium

(11)

TOTALT

Formula

TOTALT INKLUSIVE ALLMÄNNA OMKOSTNADER

Formula

| FENYLBUTAZON |
| --- |
| Ange personalkategori | Timmar | Kostnad/timme | Personalkostnad |
| (1) | (2) | (3) | |
| | | | |
| | | | |
| | | Delsumma personal | (5) |
| Ange: reagens/förbrukningsvaror | Mängd/antal | Enhetskostnad | Total kostnad |
| (6) | (7) | (8) | |
| | | | |
| | | | |
| | | Delsumma reagens/förbrukningsvaror | (10) |
| Kostnader för transport till laboratorium | | | (11) |
| | | TOTALT | |
| TOTALT INKLUSIVE ALLMÄNNA OMKOSTNADER | |

FENYLBUTAZON

Ange personalkategori

Timmar

Kostnad/timme

Personalkostnad

(1)

(2)

(3)

Formula

Delsumma personal

(5)

Ange: reagens/förbrukningsvaror

Mängd/antal

Enhetskostnad

Total kostnad

(6)

(7)

(8)

Formula

Delsumma reagens/förbrukningsvaror

(10)

Kostnader för transport till laboratorium

(11)

TOTALT

Formula

TOTALT INKLUSIVE ALLMÄNNA OMKOSTNADER

Formula

---

REKOMMENDATIONER

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/28 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/28

---

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

av den 19 februari 2013

om en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel

(2013/99/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (1), särskilt artikel 53, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 53 i förordning (EG) nr 882/2004 får kommissionen rekommendera samordnade planer som, om så krävs, upprättas på ad hoc-basis, främst för att fastställa förekomsten av risker i samband med foder, livsmedel eller djur. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 53 i förordning (EG) nr 882/2004 får kommissionen rekommendera samordnade planer som, om så krävs, upprättas på ad hoc-basis, främst för att fastställa förekomsten av risker i samband med foder, livsmedel eller djur.

| (2) | I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (2) fastställs unionens regler om livsmedelsmärkning som gäller alla livsmedel. |
| --- | --- |

(2)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (2) fastställs unionens regler om livsmedelsmärkning som gäller alla livsmedel.

| (3) | Enligt direktiv 2000/13/EG får märkningen och de metoder som används inte vilseleda konsumenten, särskilt inte om vad som är utmärkande för livsmedlet, inklusive dess verkliga art och identitet. I avsaknad av särskilda unionsbestämmelser eller nationella bestämmelser bör det namn under vilket ett livsmedel säljs vara det vanliga namnet i den medlemsstat där det säljs, eller en beskrivning av livsmedlet som är tillräckligt tydlig för att köparen får veta dess verkliga art. |
| --- | --- |

(3)

Enligt direktiv 2000/13/EG får märkningen och de metoder som används inte vilseleda konsumenten, särskilt inte om vad som är utmärkande för livsmedlet, inklusive dess verkliga art och identitet. I avsaknad av särskilda unionsbestämmelser eller nationella bestämmelser bör det namn under vilket ett livsmedel säljs vara det vanliga namnet i den medlemsstat där det säljs, eller en beskrivning av livsmedlet som är tillräckligt tydlig för att köparen får veta dess verkliga art.

| (4) | Dessutom måste alla ingredienser anges på märkningen av färdigförpackade livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök. För livsmedel som innehåller kött som en ingrediens måste det även, när livsmedlen är avsedda för slutkonsumenter eller storkök, finnas uppgifter om från vilken djurart köttet kommer, direkt på förpackningen eller på en etikett som är fäst vid denna. Om en ingrediens nämns i livsmedlets namn måste även dess mängd uttryckt i procent anges i ingrediensförteckningen för att konsumenten inte ska vilseledas beträffande livsmedlets identitet och sammansättning. |
| --- | --- |

(4)

Dessutom måste alla ingredienser anges på märkningen av färdigförpackade livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök. För livsmedel som innehåller kött som en ingrediens måste det även, när livsmedlen är avsedda för slutkonsumenter eller storkök, finnas uppgifter om från vilken djurart köttet kommer, direkt på förpackningen eller på en etikett som är fäst vid denna. Om en ingrediens nämns i livsmedlets namn måste även dess mängd uttryckt i procent anges i ingrediensförteckningen för att konsumenten inte ska vilseledas beträffande livsmedlets identitet och sammansättning.

| (5) | I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (3) föreskrivs kompletterande märkningskrav för särskilda livsmedel. I förordningen föreskrivs särskilt att konsumentförpackningar som innehåller malet kött, bland annat från hästdjur, ska vara försedda med uppgifter om att sådana produkter bör tillredas före konsumtion, om, och i den utsträckning det enligt nationella bestämmelser i den medlemsstat där produkten släpps ut på marknaden, så krävs. |
| --- | --- |

(5)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (3) föreskrivs kompletterande märkningskrav för särskilda livsmedel. I förordningen föreskrivs särskilt att konsumentförpackningar som innehåller malet kött, bland annat från hästdjur, ska vara försedda med uppgifter om att sådana produkter bör tillredas före konsumtion, om, och i den utsträckning det enligt nationella bestämmelser i den medlemsstat där produkten släpps ut på marknaden, så krävs.

| (6) | Enligt avsnitt III i bilaga II till förordning (EG) nr 853/2004 ska livsmedelsföretagare som driver slakterier begära, ta emot, kontrollera och reagera på information från livsmedelskedjan när det gäller alla djur, utom vilt, som sänds eller som kommer att sändas till slakteriet. Den relevanta informationen från livsmedelskedjan ska särskilt omfatta veterinärmedicinska preparat som djuren fått under en relevant period och med en karenstid på mer än noll dagar, tillsammans med behandlingsdatum samt karenstid. Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (4) ska bland annat den officiella veterinären utföra revisions- och inspektionsuppgifter. Den officiella veterinären ska särskilt kontrollera och analysera relevant information från journalerna vid den jordbruksanläggning varifrån de djur som ska slaktas kommer, inklusive information från livsmedelskedjan, samt beakta det dokumenterade resultatet av denna kontroll och analys när han eller hon utför besiktning före och efter slakt. |
| --- | --- |

(6)

Enligt avsnitt III i bilaga II till förordning (EG) nr 853/2004 ska livsmedelsföretagare som driver slakterier begära, ta emot, kontrollera och reagera på information från livsmedelskedjan när det gäller alla djur, utom vilt, som sänds eller som kommer att sändas till slakteriet. Den relevanta informationen från livsmedelskedjan ska särskilt omfatta veterinärmedicinska preparat som djuren fått under en relevant period och med en karenstid på mer än noll dagar, tillsammans med behandlingsdatum samt karenstid. Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (4) ska bland annat den officiella veterinären utföra revisions- och inspektionsuppgifter. Den officiella veterinären ska särskilt kontrollera och analysera relevant information från journalerna vid den jordbruksanläggning varifrån de djur som ska slaktas kommer, inklusive information från livsmedelskedjan, samt beakta det dokumenterade resultatet av denna kontroll och analys när han eller hon utför besiktning före och efter slakt.

| (7) | Efter de offentliga kontroller som utförts i ett antal medlemsstater sedan december 2012 har kommissionen underrättats om att vissa färdigförpackade produkter innehöll hästkött, vilket inte hade angetts i ingrediensförteckningen direkt på förpackningen eller på någon etikett som var fäst vid denna. I namnet på vissa sådana livsmedel och/eller den åtföljande ingrediensförteckningen hänvisades det i stället enbart till förekomst av nötkött. |
| --- | --- |

(7)

Efter de offentliga kontroller som utförts i ett antal medlemsstater sedan december 2012 har kommissionen underrättats om att vissa färdigförpackade produkter innehöll hästkött, vilket inte hade angetts i ingrediensförteckningen direkt på förpackningen eller på någon etikett som var fäst vid denna. I namnet på vissa sådana livsmedel och/eller den åtföljande ingrediensförteckningen hänvisades det i stället enbart till förekomst av nötkött.

| (8) | I enlighet med artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (5) ska livsmedelsföretagare på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan i de företag de har ansvar för se till att livsmedel uppfyller de krav i livsmedelslagstiftningen som är tillämpliga för deras verksamhet och ska kontrollera att dessa krav uppfylls. |
| --- | --- |

(8)

I enlighet med artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (5) ska livsmedelsföretagare på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan i de företag de har ansvar för se till att livsmedel uppfyller de krav i livsmedelslagstiftningen som är tillämpliga för deras verksamhet och ska kontrollera att dessa krav uppfylls.

| (9) | Hästar är en djurart som kan vara ”livsmedelsproducerande” eller ”icke livsmedelsproducerande”. Fenylbutazon är ett veterinärmedicinsk läkemedel som bara får användas i icke livsmedelsproducerande djur i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 37/2010 av den 22 december 2009 om farmakologiskt aktiva substanser och deras klassificering med avseende på MRL-värden i animaliska livsmedel (6). Icke livsmedelsproducerande hästar som någon gång under sitt liv har behandlats med fenylbutazon får därför inte komma in i livsmedelskedjan. Med hänsyn till bedrägerierna med omärkt förekomst av hästkött i vissa livsmedel är det lämpligt att, i förebyggande syfte, förvissa sig om huruvida icke livsmedelsproducerande hästar som behandlats med fenylbutazon har förts in i livsmedelskedjan. |
| --- | --- |

(9)

Hästar är en djurart som kan vara ”livsmedelsproducerande” eller ”icke livsmedelsproducerande”. Fenylbutazon är ett veterinärmedicinsk läkemedel som bara får användas i icke livsmedelsproducerande djur i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 37/2010 av den 22 december 2009 om farmakologiskt aktiva substanser och deras klassificering med avseende på MRL-värden i animaliska livsmedel (6). Icke livsmedelsproducerande hästar som någon gång under sitt liv har behandlats med fenylbutazon får därför inte komma in i livsmedelskedjan. Med hänsyn till bedrägerierna med omärkt förekomst av hästkött i vissa livsmedel är det lämpligt att, i förebyggande syfte, förvissa sig om huruvida icke livsmedelsproducerande hästar som behandlats med fenylbutazon har förts in i livsmedelskedjan.

| (10) | Det är därför nödvändigt att kommissionen rekommenderar medlemsstaterna att genomföra en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomsten av bedrägerier vid saluföringen av vissa livsmedel under en period av en månad. Denna period bör kunna förlängas med ytterligare en period av två månader. |
| --- | --- |

(10)

Det är därför nödvändigt att kommissionen rekommenderar medlemsstaterna att genomföra en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomsten av bedrägerier vid saluföringen av vissa livsmedel under en period av en månad. Denna period bör kunna förlängas med ytterligare en period av två månader.

| (11) | Den rekommenderade kontrollplanen bör bestå av två åtgärder. |
| --- | --- |

(11)

Den rekommenderade kontrollplanen bör bestå av två åtgärder.

| (12) | Den första åtgärden bör bestå av lämpliga kontroller som utförs i detaljhandelsledet, på livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött. Kontrollerna bör också kunna utvidgas till andra anläggningar (t.ex. kylrum). Syftet med dessa kontroller är att fastställa om dessa produkter innehåller hästkött som inte är korrekt märkt på förpackningen eller, för icke färdigförpackade livsmedel, om information om förekomsten av hästkött inte gjorts tillgänglig för konsumenterna eller storköken. Kontrollerna bör utföras på ett representativt stickprov. |
| --- | --- |

(12)

Den första åtgärden bör bestå av lämpliga kontroller som utförs i detaljhandelsledet, på livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött. Kontrollerna bör också kunna utvidgas till andra anläggningar (t.ex. kylrum). Syftet med dessa kontroller är att fastställa om dessa produkter innehåller hästkött som inte är korrekt märkt på förpackningen eller, för icke färdigförpackade livsmedel, om information om förekomsten av hästkött inte gjorts tillgänglig för konsumenterna eller storköken. Kontrollerna bör utföras på ett representativt stickprov.

| (13) | Det finns tillförlitliga metoder som med tillräcklig grad av noggrannhet gör det möjligt att påvisa förekomst av protein från odeklarerade arter i ett prov. Europeiska unionens referenslaboratorium för animaliska proteiner i foder kan ge användbar vägledning om dessa metoder och deras användning. De behöriga myndigheterna bör uppmanas att stödja sig på vägledning från det laboratoriet om vilka metoder som kan användas. |
| --- | --- |

(13)

Det finns tillförlitliga metoder som med tillräcklig grad av noggrannhet gör det möjligt att påvisa förekomst av protein från odeklarerade arter i ett prov. Europeiska unionens referenslaboratorium för animaliska proteiner i foder kan ge användbar vägledning om dessa metoder och deras användning. De behöriga myndigheterna bör uppmanas att stödja sig på vägledning från det laboratoriet om vilka metoder som kan användas.

| (14) | Den andra åtgärden bör bestå av att lämpliga kontroller utförs på anläggningar som hanterar hästkött som är avsett att användas som livsmedel, inklusive livsmedel med ursprung i tredjeländer, i syfte att påvisa resthalter av fenylbutazon. Dessa kontroller bör också utföras på ett representativt stickprov, med beaktande av uppgifter om produktion och import. I detta fall är det lämpligt att hänvisa till de metoder som föreskrivs i kommissionens beslut 2002/657/EG av den 12 augusti 2002 om genomförande av rådets direktiv 96/23/EG avseende analysmetoder och tolkning av resultat (7). |
| --- | --- |

(14)

Den andra åtgärden bör bestå av att lämpliga kontroller utförs på anläggningar som hanterar hästkött som är avsett att användas som livsmedel, inklusive livsmedel med ursprung i tredjeländer, i syfte att påvisa resthalter av fenylbutazon. Dessa kontroller bör också utföras på ett representativt stickprov, med beaktande av uppgifter om produktion och import. I detta fall är det lämpligt att hänvisa till de metoder som föreskrivs i kommissionens beslut 2002/657/EG av den 12 augusti 2002 om genomförande av rådets direktiv 96/23/EG avseende analysmetoder och tolkning av resultat (7).

| (15) | Medlemsstaterna bör regelbundet underrätta kommissionen om resultaten av dessa kontroller för att bedöma resultaten och besluta om ett lämpligt handlingssätt. |
| --- | --- |

(15)

Medlemsstaterna bör regelbundet underrätta kommissionen om resultaten av dessa kontroller för att bedöma resultaten och besluta om ett lämpligt handlingssätt.

| (16) | Efter samråd med ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, |
| --- | --- |

(16)

Efter samråd med ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa,

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

Medlemsstaterna bör tillämpa en samordnad kontrollplan, i enlighet med bilagan till denna rekommendation, som består av följande åtgärder:

| a) | Offentliga kontroller av livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött. |
| --- | --- |

a)

Offentliga kontroller av livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött.

| b) | Offentliga kontroller av hästkött som är avsett att användas som livsmedel för att påvisa resthalter av fenylbutazon. |
| --- | --- |

b)

Offentliga kontroller av hästkött som är avsett att användas som livsmedel för att påvisa resthalter av fenylbutazon.

Utfärdad i Bryssel den 19 februari 2013.

På kommissionens vägnar

Tonio BORG

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.

2

(3)  EUT L 139, 30.4.2004, s. 55.

3

(4)  EUT L 139, 30.4.2004, s. 206.

4

(5)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

5

(6)  EUT L 15, 20.1.2010, s. 1.

6

(7)  EGT L 221, 17.8.2002, s. 8.

7

---

BILAGA

Samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel

I.   ÅTGÄRDER OCH OMFATTNINGEN AV DEN SAMORDNADE KONTROLLPLANEN

Den samordnade kontrollplanen bör bestå av följande två åtgärder:

ÅTGÄRD 1:   Kontroller av livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött

A.   Produkter som omfattas

| 1. | Livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött (t.ex. malet kött, köttprodukter och köttberedningar) av följande kategorier:






  a) | Färdigförpackade livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som är märkta som innehållande nötkött. |
| --- | --- | --- |

1.

Livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött (t.ex. malet kött, köttprodukter och köttberedningar) av följande kategorier:

a)

Färdigförpackade livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som är märkta som innehållande nötkött.

| b) | Livsmedel som saluförs till slutkonsumenter eller storkök utan att vara färdigförpackade och livsmedel som förpackas i försäljningslokaler på konsumentens begäran eller som är färdigförpackade för direktförsäljning, vilka saluförs som och/eller på annat sätt anges som innehållande nötkött. |
| --- | --- |

b)

Livsmedel som saluförs till slutkonsumenter eller storkök utan att vara färdigförpackade och livsmedel som förpackas i försäljningslokaler på konsumentens begäran eller som är färdigförpackade för direktförsäljning, vilka saluförs som och/eller på annat sätt anges som innehållande nötkött.

| 2. | Vid tillämpningen av den samordnade kontrollplanen ska definitionen av färdigförpackat livsmedel i artikel 1.3 b i direktiv 2000/13/EG gälla. |
| --- | --- |

2.

Vid tillämpningen av den samordnade kontrollplanen ska definitionen av färdigförpackat livsmedel i artikel 1.3 b i direktiv 2000/13/EG gälla.

| 3. | Vid tillämpningen av den samordnade kontrollplanen ska definitionerna av malet kött, köttberedningar och köttprodukter i punkterna 1.13, 1.15 respektive 7.1 i bilaga I till förordning (EG) nr 853/2004 gälla. |
| --- | --- |

3.

Vid tillämpningen av den samordnade kontrollplanen ska definitionerna av malet kött, köttberedningar och köttprodukter i punkterna 1.13, 1.15 respektive 7.1 i bilaga I till förordning (EG) nr 853/2004 gälla.

B.   Syfte

De behöriga myndigheterna bör utföra offentliga kontroller för att fastställa om de produkter som avses i punkt A innehåller hästkött som inte är korrekt märkt på förpackningen eller, för icke färdigförpackade livsmedel, om information om förekomsten av hästkött inte gjorts tillgänglig för konsumenterna eller storköken, i enlighet med unionens bestämmelser och, i förekommande fall, nationella bestämmelser.

C.   Provtagningsplatser och provtagningsförfarande

| 1. | Stickproven bör vara representativa för de berörda produkterna och bör omfatta en rad olika produkter. |
| --- | --- |

1.

Stickproven bör vara representativa för de berörda produkterna och bör omfatta en rad olika produkter.

| 2. | Provtagningen av produkterna bör ske ute i detaljhandelsledet (t.ex. stormarknader, mindre butiker och slaktare) och kan också utvidgas till andra anläggningar (t.ex. kylrum). |
| --- | --- |

2.

Provtagningen av produkterna bör ske ute i detaljhandelsledet (t.ex. stormarknader, mindre butiker och slaktare) och kan också utvidgas till andra anläggningar (t.ex. kylrum).

D.   Antal prov och villkor

Tabellen nedan ger en översikt över de vägledande rekommenderade minsta antal prover som ska tas inom den period som anges i avsnitt II. De behöriga myndigheterna uppmanas att ta fler prov om det är möjligt. Fördelningen av prov per medlemsstat grundas på folkmängden; dock ska minst tio prov tas på de berörda produkterna i varje medlemsstat per kalendermånad enligt vad som anges i avsnitt II.

| Livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött |
| --- |
| Försäljningsland | Vägledande rekommenderat antal prov per månad |
| Frankrike, Tyskland, Italien, Förenade kungariket, Spanien och Polen | 150 |
| Rumänien, Nederländerna, Belgien, Grekland, Portugal, Tjeckien, Ungern, Sverige, Österrike och Bulgarien | 100 |
| Litauen, Slovakien, Danmark, Irland, Finland och Lettland | 50 |
| Slovenien, Estland, Cypern, Luxemburg och Malta | 10 |

Livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött

Försäljningsland

Vägledande rekommenderat antal prov per månad

Frankrike, Tyskland, Italien, Förenade kungariket, Spanien och Polen

150

Rumänien, Nederländerna, Belgien, Grekland, Portugal, Tjeckien, Ungern, Sverige, Österrike och Bulgarien

100

Litauen, Slovakien, Danmark, Irland, Finland och Lettland

50

Slovenien, Estland, Cypern, Luxemburg och Malta

10

E.   Metoder

De behöriga myndigheterna bör helst använda den eller de metoder som rekommenderas av Europeiska unionens referenslaboratorium för animaliska proteiner i foder (http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops).

ÅTGÄRD 2:   Kontroller av hästkött som är avsett att användas som livsmedel

A.   Produkter som omfattas

Kött av häst, åsna, mula eller mulåsna, färskt, kylt eller fryst, som klassificeras enligt KN-nummer 0205 och som är avsett att användas som livsmedel.

B.   Syfte

De behöriga myndigheterna bör utföra offentliga kontroller för att påvisa eventuell förekomst av resthalter av fenylbutazon i de produkter som avses i punkt A.

C.   Provtagningsplatser och provtagningsförfarande

Provtagningen av produkterna bör ske i anläggningar som hanterar de produkter som avses i punkt A (t.ex. slakterier och gränskontrollstationer).

D.   Antal prov och villkor

Det rekommenderade minsta antal prov som ska tas inom den period som anges i avsnitt II bör fastställas till 1 prov per 50 ton av de produkter som avses i punkt A, dock minst 5 prov per medlemsstat.

E.   Metoder

De behöriga myndigheterna bör använda metoder som validerats i enlighet med beslut 2002/657/EG. Dessa metoder finns på webbplatsen för Europeiska unionens referenslaboratorium för restsubstanser av veterinärmedicinska läkemedel och främmande ämnen i livsmedel av animaliskt ursprung för de restsubstanser som förtecknas i grupp A.5 och grupp B.2 a, b och e i bilaga I till rådets direktiv 96/23/EG (1) (http://fis-vl.bund.de/Public/irc/fis-vl/Home/main).

II.   DEN SAMORDNADE KONTROLLPLANENS VARAKTIGHET

Den samordnade kontrollplanen bör genomföras under en period av en månad räknat från dagen för antagandet av denna rekommendation eller senast den 1 mars 2013.

III.   RAPPORTERING AV RESULTAT

| 1. | De behöriga myndigheterna bör rapportera en sammanställning av följande uppgifter för varje åtgärd som avses i avsnitt I i denna bilaga:






  a) | Antal prov som tagits per kategori av produkt. |
| --- | --- | --- |

1.

De behöriga myndigheterna bör rapportera en sammanställning av följande uppgifter för varje åtgärd som avses i avsnitt I i denna bilaga:

a)

Antal prov som tagits per kategori av produkt.

| b) | Den eller de metoder som använts för analysen och typ av analys som utförts. |
| --- | --- |

b)

Den eller de metoder som använts för analysen och typ av analys som utförts.

| c) | Antal positiva fynd. |
| --- | --- |

c)

Antal positiva fynd.

| d) | Uppföljande kontroller som gjorts i fråga om positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 1 i de fall då den påvisade förekomsten av hästkött överstiger 1 %. |
| --- | --- |

d)

Uppföljande kontroller som gjorts i fråga om positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 1 i de fall då den påvisade förekomsten av hästkött överstiger 1 %.

| e) | Uppföljande kontroller som gjorts i fråga om positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 2. |
| --- | --- |

e)

Uppföljande kontroller som gjorts i fråga om positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 2.

| f) | Resultat från de uppföljande kontrollerna. |
| --- | --- |

f)

Resultat från de uppföljande kontrollerna.

| g) | När det gäller positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 2, uppgift om i vilket land det berörda djuret godkänts för slakt. |
| --- | --- |

g)

När det gäller positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 2, uppgift om i vilket land det berörda djuret godkänts för slakt.

Rapporten bör överlämnas till kommissionen senast 15 dagar efter utgången av den period av en månad som avses i avsnitt II.

Rapporten bör utformas i enlighet med det format som kommissionen kommer att tillhandahålla.

| 2. | De behöriga myndigheterna bör omedelbart, genom systemet för snabb varning för livsmedel och foder, underrätta kommissionen om alla positiva resultat av de offentliga kontroller som utförts i fråga om åtgärderna 1 och 2 i avsnitt I. |
| --- | --- |

2.

De behöriga myndigheterna bör omedelbart, genom systemet för snabb varning för livsmedel och foder, underrätta kommissionen om alla positiva resultat av de offentliga kontroller som utförts i fråga om åtgärderna 1 och 2 i avsnitt I.

| 3. | De behöriga myndigheterna bör också underrätta kommissionen om resultaten av alla egna kontroller som livsmedelsföretagarna har utfört på myndigheternas begäran. Denna information bör åtföljas av de närmare uppgifter som avses i punkt 1, i enlighet med det format som kommissionen kommer att tillhandahålla. |
| --- | --- |

3.

De behöriga myndigheterna bör också underrätta kommissionen om resultaten av alla egna kontroller som livsmedelsföretagarna har utfört på myndigheternas begäran. Denna information bör åtföljas av de närmare uppgifter som avses i punkt 1, i enlighet med det format som kommissionen kommer att tillhandahålla.

---

(1)  EGT L 125, 23.5.1996, s. 10.

---

III Andra akter

EUROPEISKA EKONOMISKA SAMARBETSOMRÅDET

| 21.2.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 48/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 48/33

---

BESLUT AV EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET

nr 90/12/KOL

av den 15 mars 2012

om försäljningen av vissa byggnader på kasernområdet inom militärförläggningen Haslemoen Leir (Norge)

EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET (NEDAN KALLAD MYNDIGHETEN) HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-avtalet), särskilt artikel 61 och protokoll 26,

med beaktande av avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (nedan kallat övervaknings- och domstolsavtalet), särskilt artikel 24,

med beaktande av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet (nedan kallat protokoll 3), särskilt artikel 1.2 i del I och artiklarna 7.5 och 14 i del II,

efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig i enlighet med ovan nämnda bestämmelser (1), och

av följande skäl:

I.   BAKGRUND

1.   FÖRFARANDE

| (1) | På grundval av ett klagomål och flera skriftväxlingar (ärendenr 427226, 422506, 449988, 428521 och 458787) informerade myndigheten genom en skrivelse av den 24 mars 2010 (ärendenr 549786) de norska myndigheterna om att den hade inlett det förfarande som avses i artikel 1.2 i del I av protokoll 3 rörande försäljningen av vissa byggnader på kasernområdet inom militärförläggningen Haslemoen Leir. |
| --- | --- |

(1)

På grundval av ett klagomål och flera skriftväxlingar (ärendenr 427226, 422506, 449988, 428521 och 458787) informerade myndigheten genom en skrivelse av den 24 mars 2010 (ärendenr 549786) de norska myndigheterna om att den hade inlett det förfarande som avses i artikel 1.2 i del I av protokoll 3 rörande försäljningen av vissa byggnader på kasernområdet inom militärförläggningen Haslemoen Leir.

| (2) | Myndighetens beslut nr 96/10/KOL av den 24 mars 2010 om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning och i det tillhörande EES-supplementet (2). De norska myndigheterna ingav sina synpunkter genom en skrivelse av den 12 maj 2010 och genom en skrivelse av den 19 november 2010 (ärendenr 557187 respektive ärendenr 581797). Inga synpunkter ingavs av tredje parter. |
| --- | --- |

(2)

Myndighetens beslut nr 96/10/KOL av den 24 mars 2010 om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning och i det tillhörande EES-supplementet (2). De norska myndigheterna ingav sina synpunkter genom en skrivelse av den 12 maj 2010 och genom en skrivelse av den 19 november 2010 (ärendenr 557187 respektive ärendenr 581797). Inga synpunkter ingavs av tredje parter.

2.   HASLEMOEN LEIR

| (3) | Norges parlament, Stortinget, beslutade 2001 att militära egendomar som inte längre användes för militära ändamål skulle säljas till marknadsvärdet (3). De berörda kommunerna gavs förhandsrätt. |
| --- | --- |

(3)

Norges parlament, Stortinget, beslutade 2001 att militära egendomar som inte längre användes för militära ändamål skulle säljas till marknadsvärdet (3). De berörda kommunerna gavs förhandsrätt.

| (4) | En av de egendomar som var till salu var militärförläggningen Haslemoen Leir i Våler kommune i Hedmark fylke (län), där den militära verksamheten upphörde den 30 juni 2003. Den norska staten inledde i oktober 2004 en försäljningsprocess som ledde till att Våler kommune senare förvärvade hela militärförläggningen för ett pris på 46 miljoner norska kronor genom ett avtal daterat den 16 april 2005. |
| --- | --- |

(4)

En av de egendomar som var till salu var militärförläggningen Haslemoen Leir i Våler kommune i Hedmark fylke (län), där den militära verksamheten upphörde den 30 juni 2003. Den norska staten inledde i oktober 2004 en försäljningsprocess som ledde till att Våler kommune senare förvärvade hela militärförläggningen för ett pris på 46 miljoner norska kronor genom ett avtal daterat den 16 april 2005.

| (5) | Haslemoen Leir har varit en armébas sedan 1950-talet och består av i) skogsområden, ii) ett uppodlat område, iii) ett bostadsområde (även kallat Storskjæret) och iv) ett område kallat kasernområdet. |
| --- | --- |

(5)

Haslemoen Leir har varit en armébas sedan 1950-talet och består av i) skogsområden, ii) ett uppodlat område, iii) ett bostadsområde (även kallat Storskjæret) och iv) ett område kallat kasernområdet.

| (6) | I sin helhet täcker kasernområdet ungefär 300 000 m2, med 44 byggnader (4) som omfattar över 42 000 m2. Byggnaderna inkluderar bl.a. baracker och servicebyggnader för militär verksamhet, som t.ex. kökslokaler, biograf, officersmäss, skola och undervisningslokaler, sektioner för träning och mobilisering, lagerbyggnader och garage. Några av de gamla byggnaderna har renoverats och militärförläggningen var fram till sin stängning välbevarad. |
| --- | --- |

(6)

I sin helhet täcker kasernområdet ungefär 300 000 m2, med 44 byggnader (4) som omfattar över 42 000 m2. Byggnaderna inkluderar bl.a. baracker och servicebyggnader för militär verksamhet, som t.ex. kökslokaler, biograf, officersmäss, skola och undervisningslokaler, sektioner för träning och mobilisering, lagerbyggnader och garage. Några av de gamla byggnaderna har renoverats och militärförläggningen var fram till sin stängning välbevarad.

2.1   Försäljningen av Haslemoen Leir från den norska staten till Våler kommune

| (7) | När Haslemoen Leir 2004 lades ut till försäljning på marknaden beställde den norska staten en oberoende expertvärdering av Haslemoen Leir från Agdestein Takst & Eiendomsrådgivning (5). I Agdesteins rapport av den22 december 2004 (nedan kallad den första Agdestein-rapporten) beräknades ”investeringsvärdet” (6) på kasernområdet, inklusive de 44 byggnaderna, till 39 miljoner norska kronor om byggnaderna såldes separat. Om kasernområdet såldes som en enhet var ”investeringsvärdet” enligt rapporten 29 miljoner norska kronor. Rapporten innehöll enskilda värdeutlåtanden för de flesta av de 44 byggnaderna, inbegripet specifikationer och korta beskrivningar av varje byggnad och deras tekniska skick. |
| --- | --- |

(7)

När Haslemoen Leir 2004 lades ut till försäljning på marknaden beställde den norska staten en oberoende expertvärdering av Haslemoen Leir från Agdestein Takst & Eiendomsrådgivning (5). I Agdesteins rapport av den22 december 2004 (nedan kallad den första Agdestein-rapporten) beräknades ”investeringsvärdet” (6) på kasernområdet, inklusive de 44 byggnaderna, till 39 miljoner norska kronor om byggnaderna såldes separat. Om kasernområdet såldes som en enhet var ”investeringsvärdet” enligt rapporten 29 miljoner norska kronor. Rapporten innehöll enskilda värdeutlåtanden för de flesta av de 44 byggnaderna, inbegripet specifikationer och korta beskrivningar av varje byggnad och deras tekniska skick.

| (8) | I senare rapporter och skriftväxling refererar man till rabatten på 10 miljoner norska kronor som rabatten på 30 procent (eller rabatten på ungefär 30 procent). Men den rabatt som beviljades för att köpa kasernområdet som en enhet var i själva verket 25,64 procent (ett avdrag på 10 miljoner norska kronor från 39 miljoner norska kronor = 25,641025 procent). |
| --- | --- |

(8)

I senare rapporter och skriftväxling refererar man till rabatten på 10 miljoner norska kronor som rabatten på 30 procent (eller rabatten på ungefär 30 procent). Men den rabatt som beviljades för att köpa kasernområdet som en enhet var i själva verket 25,64 procent (ett avdrag på 10 miljoner norska kronor från 39 miljoner norska kronor = 25,641025 procent).

| (9) | Köparen, Våler kommune, anlitade de oberoende värderingsmännen Erik Alhaug och Trond Bakke för att bedöma värdet på kasernområdet och bostadsområdet Storskjæret. Även deras värdering var baserad på en försäljning av kasernområdet som en enhet. De beräknade investeringsvärdet, dvs. det förväntade marknadsvärdet baserat på framtida hyresintäkter från byggnaderna. Rapporten var relativt kort, fyra sidor, och den var inte baserad på någon fysisk inspektion av byggnaderna utan på befintliga rapporter och värderingar. I rapporten beaktades de nödvändiga kostnaderna för att uppgradera byggnaderna till fungerande hyresobjekt. I rapporten utgår man ifrån att det skulle ta tid att få alla byggnaderna uthyrda med hänsyn till byggnadernas geografiska läge och det begränsade befolkningsunderlaget i Våler kommune. Några av byggnaderna var redan uthyrda, men på korttidsbasis. I rapporten betonas dessutom att flera av byggnaderna, inklusive barackerna, borde dömas ut eftersom de var i tekniskt dåligt skick. Eftersom också många av de andra byggnaderna var i behov av omfattande renovering var rapportens slutsats att de framtida hyresintäkterna sannolikt inte skulle täcka ens normala kostnader för underhåll och drift. Alhaug och Bakkes slutsats, daterad den 18 januari 2005 (nedan kallad Alhaug/Bakke-rapporten) (7), var därför att kasernområdet värderat som en enhet och på grundval av framtida hyresintäkter var 0. (8) |
| --- | --- |

(9)

Köparen, Våler kommune, anlitade de oberoende värderingsmännen Erik Alhaug och Trond Bakke för att bedöma värdet på kasernområdet och bostadsområdet Storskjæret. Även deras värdering var baserad på en försäljning av kasernområdet som en enhet. De beräknade investeringsvärdet, dvs. det förväntade marknadsvärdet baserat på framtida hyresintäkter från byggnaderna. Rapporten var relativt kort, fyra sidor, och den var inte baserad på någon fysisk inspektion av byggnaderna utan på befintliga rapporter och värderingar. I rapporten beaktades de nödvändiga kostnaderna för att uppgradera byggnaderna till fungerande hyresobjekt. I rapporten utgår man ifrån att det skulle ta tid att få alla byggnaderna uthyrda med hänsyn till byggnadernas geografiska läge och det begränsade befolkningsunderlaget i Våler kommune. Några av byggnaderna var redan uthyrda, men på korttidsbasis. I rapporten betonas dessutom att flera av byggnaderna, inklusive barackerna, borde dömas ut eftersom de var i tekniskt dåligt skick. Eftersom också många av de andra byggnaderna var i behov av omfattande renovering var rapportens slutsats att de framtida hyresintäkterna sannolikt inte skulle täcka ens normala kostnader för underhåll och drift. Alhaug och Bakkes slutsats, daterad den 18 januari 2005 (nedan kallad Alhaug/Bakke-rapporten) (7), var därför att kasernområdet värderat som en enhet och på grundval av framtida hyresintäkter var 0. (8)

| (10) | För att sammanjämka resultaten i den första Agdestein-rapporten och Alhaug/Bakke-rapporten samt få fram ett korrekt marknadspris uppmanade den norska staten Agdestein Takst & Eiendomsrådgivning att göra en andra värderingsrapport baserad på de två skiljaktiga värdeutlåtandena. Inom ramen för uppdraget för denna nya bedömning uppmanades Agdestein att inkomma med en ”brovärdering” av Haslemoen Leir. I brovärderingsrapporten av den 3 mars 2005 (nedan kallad den andra Agdestein-rapporten) (9) förklaras att ett sådant brovärde bara var en av flera möjliga metoder för att fastställa värdet och att man som ett alternativ hade kunnat låta en neutral tredje part analysera de beräknade värdena i de två befintliga bedömningarna. På grundval av brovärdet för de två tidigare bedömningarna och med justeringar för vissa faktafel i dessa uppskattades marknadsvärdet på Haslemoen Leir till 58 miljoner norska kronor. I rapporten räknar man dock med att militärförläggningens marknadsvärde skulle minska med ytterligare 12 miljoner norska kronor (10) om hela förläggningen, dvs. de fyra olika områdena, såldes tillsammans. |
| --- | --- |

(10)

För att sammanjämka resultaten i den första Agdestein-rapporten och Alhaug/Bakke-rapporten samt få fram ett korrekt marknadspris uppmanade den norska staten Agdestein Takst & Eiendomsrådgivning att göra en andra värderingsrapport baserad på de två skiljaktiga värdeutlåtandena. Inom ramen för uppdraget för denna nya bedömning uppmanades Agdestein att inkomma med en ”brovärdering” av Haslemoen Leir. I brovärderingsrapporten av den 3 mars 2005 (nedan kallad den andra Agdestein-rapporten) (9) förklaras att ett sådant brovärde bara var en av flera möjliga metoder för att fastställa värdet och att man som ett alternativ hade kunnat låta en neutral tredje part analysera de beräknade värdena i de två befintliga bedömningarna. På grundval av brovärdet för de två tidigare bedömningarna och med justeringar för vissa faktafel i dessa uppskattades marknadsvärdet på Haslemoen Leir till 58 miljoner norska kronor. I rapporten räknar man dock med att militärförläggningens marknadsvärde skulle minska med ytterligare 12 miljoner norska kronor (10) om hela förläggningen, dvs. de fyra olika områdena, såldes tillsammans.

| (11) | När det gäller det mer specifika värdeutlåtandet för kasernområdet fastställdes brovärdet först till 14,5 miljoner (29 miljoner norska kronor (11) + 0, delat med två). (12) Det värdet justerades dock uppåt med 1 miljon norska kronor på grundval av två kompletterande justeringar, dvs. värdet på barackerna och värdet på en del oexploaterad mark där den framtida plan- och bygglagstiftningen var osäker. Det justerade brovärdet på kasernområdet sålt som en enhet var alltså 15,5 miljoner norska kronor. |
| --- | --- |

(11)

När det gäller det mer specifika värdeutlåtandet för kasernområdet fastställdes brovärdet först till 14,5 miljoner (29 miljoner norska kronor (11) + 0, delat med två). (12) Det värdet justerades dock uppåt med 1 miljon norska kronor på grundval av två kompletterande justeringar, dvs. värdet på barackerna och värdet på en del oexploaterad mark där den framtida plan- och bygglagstiftningen var osäker. Det justerade brovärdet på kasernområdet sålt som en enhet var alltså 15,5 miljoner norska kronor.

| (12) | Våler kommune tog på grundval av den andra Agdestein-rapporten över Haslemoen Leir den 1 juni 2005 för ett pris på 46 miljoner norska kronor. Kommunen beviljades alltså de två rabatter som nämns ovan, dvs. ”rabatten på ungefär 30 procent” (13) för att förvärva kasernområdet som en enhet och den kompletterande ”mängdrabatten” på 20 procent för att förvärva hela Haslemoen Leir. |
| --- | --- |

(12)

Våler kommune tog på grundval av den andra Agdestein-rapporten över Haslemoen Leir den 1 juni 2005 för ett pris på 46 miljoner norska kronor. Kommunen beviljades alltså de två rabatter som nämns ovan, dvs. ”rabatten på ungefär 30 procent” (13) för att förvärva kasernområdet som en enhet och den kompletterande ”mängdrabatten” på 20 procent för att förvärva hela Haslemoen Leir.

2.2   Våler kommunes försäljning av delar av kasernområdet till Haslemoen AS

| (13) | Våler kommune hade klargjort att man tänkte sälja Haslemoen Leir till den köpare som utvecklade området på lämpligt sätt och skapade så många nya arbetstillfällen som möjligt. Kommunen har förklarat att det fanns flera parter som var intresserade av en del av byggnaderna i kasernområdet, men att man ville hitta en köpare som kunde garantera en enhetlig utveckling och ett så bra utnyttjande som möjligt av kasernområdet. |
| --- | --- |

(13)

Våler kommune hade klargjort att man tänkte sälja Haslemoen Leir till den köpare som utvecklade området på lämpligt sätt och skapade så många nya arbetstillfällen som möjligt. Kommunen har förklarat att det fanns flera parter som var intresserade av en del av byggnaderna i kasernområdet, men att man ville hitta en köpare som kunde garantera en enhetlig utveckling och ett så bra utnyttjande som möjligt av kasernområdet.

| (14) | För att uppfylla kommunens krav bildade tre olika parter som alla hade visat intresse för delar av kasernområdet ett nytt bolag kallat Haslemoen AS. (14) Detta bolag meddelade att man avsåg att använda egendomen för logiverksamhet samt för olika kultur- och idrottsaktiviteter och evenemang. Målgrupper var armén, tillhandahållare av säkerhetstjänster och bilindustrin. |
| --- | --- |

(14)

För att uppfylla kommunens krav bildade tre olika parter som alla hade visat intresse för delar av kasernområdet ett nytt bolag kallat Haslemoen AS. (14) Detta bolag meddelade att man avsåg att använda egendomen för logiverksamhet samt för olika kultur- och idrottsaktiviteter och evenemang. Målgrupper var armén, tillhandahållare av säkerhetstjänster och bilindustrin.

| (15) | Den 27 februari 2006 godkände kommunestyret (kommunens beslutande organ) försäljningen av 29 av de 44 byggnaderna i kasernområdet till Haslemoen AS till ett totalt belopp på 4 miljoner norska kronor. De byggnader som ingick i försäljningen var logibyggnader och baracker, mässhallar för officerare och soldater med kökslokaler, auditorium, biograf, skolbyggnad, centralvärme, kontorsbyggnad, en sjukhusavdelning och flera garage. |
| --- | --- |

(15)

Den 27 februari 2006 godkände kommunestyret (kommunens beslutande organ) försäljningen av 29 av de 44 byggnaderna i kasernområdet till Haslemoen AS till ett totalt belopp på 4 miljoner norska kronor. De byggnader som ingick i försäljningen var logibyggnader och baracker, mässhallar för officerare och soldater med kökslokaler, auditorium, biograf, skolbyggnad, centralvärme, kontorsbyggnad, en sjukhusavdelning och flera garage.

| (16) | Av de förberedande dokumenten för kommunestyrets möte den 27 februari 2006 framgår att det fanns tvivel om egendomens värde och om huruvida försäljningspriset kunde innebära statligt stöd. I dokumenten hänvisas det till en skrivelse från en jurist i den norska organisationen för lokala och regionala myndigheter (Kommunesektorens organisasjon – KS) som mottagits samma dag. I skrivelsen nämns bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet och att en försäljning under marknadsvärdet skulle kunna innebära statligt stöd. I skrivelsen nämns dessutom att två anbud, inklusive det från Haslemoen AS, omfattade de flesta av byggnaderna i kasernområdet och att de tillsammans uppgick till 6 miljoner norska kronor. Efter att ha påmint om myndighetens riktlinjer för försäljning av mark och de metoder för att utesluta statligt stöd som beskrivs i dessa hänvisar juristen till den andra Agdestein-rapporten där kasernområdets värde först fastställdes till 14,5 miljoner norska kronor. Jämfört med anbudet på 6 miljoner norska kronor uppger juristen att ett godtagande av de anbud som mottagits skulle innebära en betydande risk för en försäljning under marknadsvärdet och därmed en överträdelse av bestämmelserna om statligt stöd. På denna grundval rekommenderar juristen att ett nytt värdeutlåtande ska utfärdas och att kommunestyret bör vänta med att anta ett beslut om försäljning till dess att en sådan omvärdering har gjorts. |
| --- | --- |

(16)

Av de förberedande dokumenten för kommunestyrets möte den 27 februari 2006 framgår att det fanns tvivel om egendomens värde och om huruvida försäljningspriset kunde innebära statligt stöd. I dokumenten hänvisas det till en skrivelse från en jurist i den norska organisationen för lokala och regionala myndigheter (Kommunesektorens organisasjon – KS) som mottagits samma dag. I skrivelsen nämns bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet och att en försäljning under marknadsvärdet skulle kunna innebära statligt stöd. I skrivelsen nämns dessutom att två anbud, inklusive det från Haslemoen AS, omfattade de flesta av byggnaderna i kasernområdet och att de tillsammans uppgick till 6 miljoner norska kronor. Efter att ha påmint om myndighetens riktlinjer för försäljning av mark och de metoder för att utesluta statligt stöd som beskrivs i dessa hänvisar juristen till den andra Agdestein-rapporten där kasernområdets värde först fastställdes till 14,5 miljoner norska kronor. Jämfört med anbudet på 6 miljoner norska kronor uppger juristen att ett godtagande av de anbud som mottagits skulle innebära en betydande risk för en försäljning under marknadsvärdet och därmed en överträdelse av bestämmelserna om statligt stöd. På denna grundval rekommenderar juristen att ett nytt värdeutlåtande ska utfärdas och att kommunestyret bör vänta med att anta ett beslut om försäljning till dess att en sådan omvärdering har gjorts.

| (17) | Mot denna bakgrund rekommenderade kommunens högste chef (rådmannen) kommunestyret att bordlägga ärendet och invänta vidare förtydliganden. Förslaget avslogs av en majoritet av kommunestyret (13 mot 6), som godkände försäljningen men angav att en korrekt riskbedömning av potentiella konkurrensproblem skulle inhämtas från juristerna vid KS. Kommunestyret gav dessutom det verkställande organet, formannskapet, befogenhet att bedöma risken. (15) |
| --- | --- |

(17)

Mot denna bakgrund rekommenderade kommunens högste chef (rådmannen) kommunestyret att bordlägga ärendet och invänta vidare förtydliganden. Förslaget avslogs av en majoritet av kommunestyret (13 mot 6), som godkände försäljningen men angav att en korrekt riskbedömning av potentiella konkurrensproblem skulle inhämtas från juristerna vid KS. Kommunestyret gav dessutom det verkställande organet, formannskapet, befogenhet att bedöma risken. (15)

| (18) | Myndigheten har inte tillhandahållits några sådana riskbedömningar som kommunestyret föreskrev. Kommunen har dock förklarat att egendomsvärderaren Bakke, som utfärdade ett värdeutlåtande för kommunens räkning när egendomen köptes från den norska staten 2005, även biträdde kommunen i försäljningsprocessen med Haslemoen AS 2006. Även om ingen särskild värdering gjordes av de 29 byggnaderna har kommunen lagt fram två bedömningar av försäljningspris utförda av Bakke som båda är daterade den 2 maj 2006. |
| --- | --- |

(18)

Myndigheten har inte tillhandahållits några sådana riskbedömningar som kommunestyret föreskrev. Kommunen har dock förklarat att egendomsvärderaren Bakke, som utfärdade ett värdeutlåtande för kommunens räkning när egendomen köptes från den norska staten 2005, även biträdde kommunen i försäljningsprocessen med Haslemoen AS 2006. Även om ingen särskild värdering gjordes av de 29 byggnaderna har kommunen lagt fram två bedömningar av försäljningspris utförda av Bakke som båda är daterade den 2 maj 2006.

| (19) | Beräkningarna av den 2 maj 2006, som beskrivs närmare nedan, har lagts fram för att visa att kommunen sålde de 29 byggnaderna till ett pris som var högre än de ursprungliga kostnaderna. Det står dock inte klart för myndigheten huruvida dessa beräkningar lades fram för och beaktades av kommunen innan avtalet slutligen tecknades. Kommunen har i skriftväxlingen med myndigheten angett att bedömningarna beaktades innan försäljningsavtalet formellt godkändes. Det finns dock inga hänvisningar till sådana bedömningar i några av avskrifterna eller de förberedande handlingarna från mötena i kommunestyret eller formannskapet, som enligt ovanstående hade befogenhet att bedöma risken för potentiella konkurrensproblem. |
| --- | --- |

(19)

Beräkningarna av den 2 maj 2006, som beskrivs närmare nedan, har lagts fram för att visa att kommunen sålde de 29 byggnaderna till ett pris som var högre än de ursprungliga kostnaderna. Det står dock inte klart för myndigheten huruvida dessa beräkningar lades fram för och beaktades av kommunen innan avtalet slutligen tecknades. Kommunen har i skriftväxlingen med myndigheten angett att bedömningarna beaktades innan försäljningsavtalet formellt godkändes. Det finns dock inga hänvisningar till sådana bedömningar i några av avskrifterna eller de förberedande handlingarna från mötena i kommunestyret eller formannskapet, som enligt ovanstående hade befogenhet att bedöma risken för potentiella konkurrensproblem.

| (20) | I den första av de två bedömningarna av försäljningspriset av den 2 maj 2006 beräknades det belopp som ursprungligen betalades av kommunen för att förvärva kasernområdet 2005 till 12,4 miljoner norska kronor. Utgångspunkt för bedömningen var den andra Agdestein-rapporten, där värdet på kasernområdet beräknades till 15,5 miljoner norska kronor, se punkt 11 ovan. Från det beloppet gjordes ett avdrag på 3,1 miljoner norska kronor. Det avdraget avsåg rabatten på ungefär 20 procent som kommunen beviljades för att förvärva hela Haslemoen Leir som en enhet, se punkterna 10 och 12 ovan. På denna grundval var slutsatsen i bedömningen att 12,4 miljoner norska kronor motsvarade ett ”genomsnittligt” värde på kasernområdet. |
| --- | --- |

(20)

I den första av de två bedömningarna av försäljningspriset av den 2 maj 2006 beräknades det belopp som ursprungligen betalades av kommunen för att förvärva kasernområdet 2005 till 12,4 miljoner norska kronor. Utgångspunkt för bedömningen var den andra Agdestein-rapporten, där värdet på kasernområdet beräknades till 15,5 miljoner norska kronor, se punkt 11 ovan. Från det beloppet gjordes ett avdrag på 3,1 miljoner norska kronor. Det avdraget avsåg rabatten på ungefär 20 procent som kommunen beviljades för att förvärva hela Haslemoen Leir som en enhet, se punkterna 10 och 12 ovan. På denna grundval var slutsatsen i bedömningen att 12,4 miljoner norska kronor motsvarade ett ”genomsnittligt” värde på kasernområdet.

| (21) | Den andra bedömningen är daterad samma dag, den 2 maj 2006, och innehåller en beräkning av värdet på byggnaderna i kasernområdet, inbegripet de 29 byggnader som omfattas av avtalet med Haslemoen AS. Beräkningen är inte baserad på ett värdeutlåtande för byggnaderna som sådana, utan på en beräkning som i stället bygger på de ursprungliga kostnaderna för kasernområdet på 12,4 miljoner norska kronor som en utgångspunkt, innan avdrag gjorts för det beräknade värdet på de byggnader i kasernområdet som inte såldes till Haslemoen AS. |
| --- | --- |

(21)

Den andra bedömningen är daterad samma dag, den 2 maj 2006, och innehåller en beräkning av värdet på byggnaderna i kasernområdet, inbegripet de 29 byggnader som omfattas av avtalet med Haslemoen AS. Beräkningen är inte baserad på ett värdeutlåtande för byggnaderna som sådana, utan på en beräkning som i stället bygger på de ursprungliga kostnaderna för kasernområdet på 12,4 miljoner norska kronor som en utgångspunkt, innan avdrag gjorts för det beräknade värdet på de byggnader i kasernområdet som inte såldes till Haslemoen AS.

| (22) | För det första beräknades det sammanlagda värdet på 5 byggnader (16) som stannade i Våler kommunes ägo till ungefär 3,67 miljoner norska kronor. Det värdet baserades delvis på brovärdet (eller 50 procent) av de värden som fastställdes i den första Agdestein-rapporten, se punkt 11 ovan. För två av byggnaderna tillämpades i stället en beräkning som utgick från senare och högre enskilda värdeutlåtanden. Detta gällde byggnad nr 3 (en gymbyggnad) och byggnad nr 45 (en kombinerad byggnad med lagerlokaler, kontor och verkstad). I den första Agdestein-rapporten bedömdes värdet på byggnad nr 45 till 1,9 miljoner norska kronor. (17) Brovärderingen var alltså 950 000 norska kronor. I det senare värdeutlåtandet för byggnad nr 45 som man i beräkningen hänvisade till uppskattades dock värdet till 3 miljoner norska kronor. De övriga fyra byggnaderna som kommunen behöll (byggnaderna nr 32, 34, 44 och 3) värderades till 662 500 norska kronor. Det totala värdet på kommunens fem byggnader fastställdes alltså till 3 662 500 norska kronor (dvs. ungefär 3,67 miljoner norska kronor). |
| --- | --- |

(22)

För det första beräknades det sammanlagda värdet på 5 byggnader (16) som stannade i Våler kommunes ägo till ungefär 3,67 miljoner norska kronor. Det värdet baserades delvis på brovärdet (eller 50 procent) av de värden som fastställdes i den första Agdestein-rapporten, se punkt 11 ovan. För två av byggnaderna tillämpades i stället en beräkning som utgick från senare och högre enskilda värdeutlåtanden. Detta gällde byggnad nr 3 (en gymbyggnad) och byggnad nr 45 (en kombinerad byggnad med lagerlokaler, kontor och verkstad). I den första Agdestein-rapporten bedömdes värdet på byggnad nr 45 till 1,9 miljoner norska kronor. (17) Brovärderingen var alltså 950 000 norska kronor. I det senare värdeutlåtandet för byggnad nr 45 som man i beräkningen hänvisade till uppskattades dock värdet till 3 miljoner norska kronor. De övriga fyra byggnaderna som kommunen behöll (byggnaderna nr 32, 34, 44 och 3) värderades till 662 500 norska kronor. Det totala värdet på kommunens fem byggnader fastställdes alltså till 3 662 500 norska kronor (dvs. ungefär 3,67 miljoner norska kronor).

| (23) | Nästa avdrag i beräkningen gällde 11 andra byggnader i kasernområdet där beräkningen baserades på ett anbud på 5 miljoner norska kronor från Norsk Trafikksenter daterat den 26 april 2006. (18) |
| --- | --- |

(23)

Nästa avdrag i beräkningen gällde 11 andra byggnader i kasernområdet där beräkningen baserades på ett anbud på 5 miljoner norska kronor från Norsk Trafikksenter daterat den 26 april 2006. (18)

| (24) | Genom att lägga till det avtalade priset på 4 miljoner norska kronor för de 29 byggnaderna i avtalet med Haslemoen AS bedömde Bakke att det totala försäljningsvärdet på kasernområdet var 12,67 miljoner norska kronor (

  ). |
| --- | --- |

(24)

Formula

| (25) | Avtalet mellan kommunen och Haslemoen AS undertecknades den 22 maj 2006. |
| --- | --- |

(25)

Avtalet mellan kommunen och Haslemoen AS undertecknades den 22 maj 2006.

3.   SYNPUNKTER FRÅN DE NORSKA MYNDIGHETERNA

| (26) | I sitt beslut om att inleda förfarandet av den 24 mars 2010 gav myndigheten uttryck för sina tvivel om huruvida det pris på 4 miljoner norska kronor som Haslemoen AS betalade Våler kommune för förvärvet av 29 byggnader motsvarade marknadsvärdet och följaktligen om försäljningen genomförts i enlighet med principen om hur en privat investerare i en marknadsekonomi skulle handla. De norska myndigheterna har som svar på beslutet om att inleda förfarandet inkommit med två skrivelser från Våler kommune. (19)

  Våler kommune har medgivit att man inte tillämpade någon av metoderna i myndigheternas riktlinjer för försäljning av mark för att fastställa marknadspriset i syfte att utesluta förekomsten av statligt stöd, men hävdar att det inte är detsamma som att det fanns inslag av statligt stöd. Kommunen har förklarat att ”när byggnaderna såldes var kommunerna angelägna om att etablera ny verksamhet i kasernområdet. När byggnadernas pris fastställdes fäste man därför mer avseende vid köparnas utlovade planer på att skapa arbetstillfällen än vid de principer som följdes för att fastställa försäljningspriset”. (20) |
| --- | --- |

(26)

I sitt beslut om att inleda förfarandet av den 24 mars 2010 gav myndigheten uttryck för sina tvivel om huruvida det pris på 4 miljoner norska kronor som Haslemoen AS betalade Våler kommune för förvärvet av 29 byggnader motsvarade marknadsvärdet och följaktligen om försäljningen genomförts i enlighet med principen om hur en privat investerare i en marknadsekonomi skulle handla. De norska myndigheterna har som svar på beslutet om att inleda förfarandet inkommit med två skrivelser från Våler kommune. (19)

Våler kommune har medgivit att man inte tillämpade någon av metoderna i myndigheternas riktlinjer för försäljning av mark för att fastställa marknadspriset i syfte att utesluta förekomsten av statligt stöd, men hävdar att det inte är detsamma som att det fanns inslag av statligt stöd. Kommunen har förklarat att ”när byggnaderna såldes var kommunerna angelägna om att etablera ny verksamhet i kasernområdet. När byggnadernas pris fastställdes fäste man därför mer avseende vid köparnas utlovade planer på att skapa arbetstillfällen än vid de principer som följdes för att fastställa försäljningspriset”. (20)

| (27) | Kommunen hänvisar dessutom till beslutet om att inleda förfarandet, där myndigheten förklarar att i den mån en föregående försäljningsprocess har bestämt marknadsvärdet får en offentlig myndighet använda sina ursprungliga kostnader som riktmärke för marknadsvärdet, såvida inte en betydande tidsperiod förflutit sedan förvärvet. Kommunen konstaterar att myndigheten har betonat den osäkerhet som är förknippad med denna typ av mark, nämligen en före detta militärförläggning belägen i ett avlägset område. Enligt kommunen måste det vara korrekt att betrakta den totala köpeskillingen på 46 miljoner norska kronor, baserad på brovärderingen – inklusive rabatt – som militärförläggningens marknadsvärde och att kasernområdets brovärde på 12,4 miljoner norska kronor var marknadsvärdet för de 44 byggnader som var belägna där. |
| --- | --- |

(27)

Kommunen hänvisar dessutom till beslutet om att inleda förfarandet, där myndigheten förklarar att i den mån en föregående försäljningsprocess har bestämt marknadsvärdet får en offentlig myndighet använda sina ursprungliga kostnader som riktmärke för marknadsvärdet, såvida inte en betydande tidsperiod förflutit sedan förvärvet. Kommunen konstaterar att myndigheten har betonat den osäkerhet som är förknippad med denna typ av mark, nämligen en före detta militärförläggning belägen i ett avlägset område. Enligt kommunen måste det vara korrekt att betrakta den totala köpeskillingen på 46 miljoner norska kronor, baserad på brovärderingen – inklusive rabatt – som militärförläggningens marknadsvärde och att kasernområdets brovärde på 12,4 miljoner norska kronor var marknadsvärdet för de 44 byggnader som var belägna där.

| (28) | Kommunen anser att det var korrekt att dra av värdet på de andra egendomarna inom kasernområdet som inte ingick i köpeavtalet för att fastställa kommunens ursprungliga kostnader för de 29 byggnaderna i fråga. Genom att börja med de 12,4 miljoner norska kronor som kommunen ett år tidigare betalade för de 44 byggnaderna och sedan dra av värdet på de egendomar som inte ingår i köpeavtalet kan man alltså enligt kommunen dra slutsatsen att 4 miljoner norska kronor var marknadspriset för de 29 byggnaderna i fråga. Till stöd för denna slutsats hänvisar kommunen till Bakkes beräkningar av den 2 maj 2006, som beskrivs ovan. Kommunen har i skriftväxlingen med myndigheten angivit att brovärdet på kasernområdet bör fastställas till 12,4 miljoner norska kronor och att ”värdet på de egendomar som inte ingår i avtalet motsvarar ett högre värde än värdet på hela kasernområdet”. Myndigheten förmodar att kommunen med detta påstående menar att försäljningsvärdet på alla de olika byggnaderna i kasernområdet, enligt Bakkes beräkningar, var högre än de ursprungliga kostnader på 12,4 miljoner norska kronor som kommunen gör gällande. |
| --- | --- |

(28)

Kommunen anser att det var korrekt att dra av värdet på de andra egendomarna inom kasernområdet som inte ingick i köpeavtalet för att fastställa kommunens ursprungliga kostnader för de 29 byggnaderna i fråga. Genom att börja med de 12,4 miljoner norska kronor som kommunen ett år tidigare betalade för de 44 byggnaderna och sedan dra av värdet på de egendomar som inte ingår i köpeavtalet kan man alltså enligt kommunen dra slutsatsen att 4 miljoner norska kronor var marknadspriset för de 29 byggnaderna i fråga. Till stöd för denna slutsats hänvisar kommunen till Bakkes beräkningar av den 2 maj 2006, som beskrivs ovan. Kommunen har i skriftväxlingen med myndigheten angivit att brovärdet på kasernområdet bör fastställas till 12,4 miljoner norska kronor och att ”värdet på de egendomar som inte ingår i avtalet motsvarar ett högre värde än värdet på hela kasernområdet”. Myndigheten förmodar att kommunen med detta påstående menar att försäljningsvärdet på alla de olika byggnaderna i kasernområdet, enligt Bakkes beräkningar, var högre än de ursprungliga kostnader på 12,4 miljoner norska kronor som kommunen gör gällande.

| (29) | Vad beträffar värdet på de andra byggnaderna i kasernområdet som inte såldes till Haslemoen AS har kommunen även inkommit med ett värdeutlåtande av den 15 mars 2006 utfärdat av Erik Alhaug som gäller de flesta av de byggnader som Norsk Trafikksenter lämnade ett anbud på (byggnaderna nr 28, 35, 36, 37, 38, 39, 46, 47, 50 och 94). I utlåtandet beräknas det sammanlagda värdet på dessa 10 byggnader till 5,5 miljoner norska kronor om de säljs som en enhet och till 6,65 miljoner norska kronor om de säljs separat. |
| --- | --- |

(29)

Vad beträffar värdet på de andra byggnaderna i kasernområdet som inte såldes till Haslemoen AS har kommunen även inkommit med ett värdeutlåtande av den 15 mars 2006 utfärdat av Erik Alhaug som gäller de flesta av de byggnader som Norsk Trafikksenter lämnade ett anbud på (byggnaderna nr 28, 35, 36, 37, 38, 39, 46, 47, 50 och 94). I utlåtandet beräknas det sammanlagda värdet på dessa 10 byggnader till 5,5 miljoner norska kronor om de säljs som en enhet och till 6,65 miljoner norska kronor om de säljs separat.

| (30) | På grundval av dessa beräkningar och bedömningar hävdar kommunen alltså att det pris på 4 miljoner norska kronor för 29 byggnader som såldes till Haslemoen AS motsvarade marknadsvärdet. Det totala värdet på kasernområdet var därför följande: 3,67 miljoner norska kronor (värdet på de byggnader som kommunen avsåg att köpa) plus 5 miljoner norska kronor (anbudet från Norsk Trafikksenter eller 5,5 miljoner norska kronor enligt bedömningen i det senare värdeutlåtandet) plus 4 miljoner norska kronor (priset för de 29 byggnaderna till Haslemoen AS), dvs. totalt 12,67 miljoner norska kronor, vilket överstiger kommunens ursprungliga kostnader på 12,4 miljoner norska kronor. |
| --- | --- |

(30)

På grundval av dessa beräkningar och bedömningar hävdar kommunen alltså att det pris på 4 miljoner norska kronor för 29 byggnader som såldes till Haslemoen AS motsvarade marknadsvärdet. Det totala värdet på kasernområdet var därför följande: 3,67 miljoner norska kronor (värdet på de byggnader som kommunen avsåg att köpa) plus 5 miljoner norska kronor (anbudet från Norsk Trafikksenter eller 5,5 miljoner norska kronor enligt bedömningen i det senare värdeutlåtandet) plus 4 miljoner norska kronor (priset för de 29 byggnaderna till Haslemoen AS), dvs. totalt 12,67 miljoner norska kronor, vilket överstiger kommunens ursprungliga kostnader på 12,4 miljoner norska kronor.

| (31) | Kommunen påminner även om att köpeavtalet mellan Våler kommune och Haslemoen AS innehåller inslag som har en prissänkande effekt. Kommunen hänvisar till den skyldighet som köparen åläggs att utan ersättning hyra ut den förvärvade skolbyggnaden under ett år och till att risken för eventuella markföroreningar inte beaktas i någon av värderingarna. |
| --- | --- |

(31)

Kommunen påminner även om att köpeavtalet mellan Våler kommune och Haslemoen AS innehåller inslag som har en prissänkande effekt. Kommunen hänvisar till den skyldighet som köparen åläggs att utan ersättning hyra ut den förvärvade skolbyggnaden under ett år och till att risken för eventuella markföroreningar inte beaktas i någon av värderingarna.

| (32) | Slutligen hävdar kommunen att det var korrekt att till Haslemoen AS överföra båda de rabatter som kommunen beviljades när den förvärvade militärförläggningen från staten. Kommunen har i detta avseende förståelse för de tvivel som myndigheten ger uttryck för i sitt beslut om att inleda förfarandet. Den förklarar dock att även om endast en del av de 44 byggnaderna i kasernområdet såldes är köpeavtalet mellan Våler kommune och Haslemoen AS grundat på antagandet att köparen skulle utveckla och sköta driften av både hela kasernområdet och områdena utanför som en enhet tillsammans med Våler kommune. Försäljningspriset på 4 miljoner norska kronor till Haslemoen AS speglar detta antagande. Detta är också skälet till att rabatten på 30 procent för kasernområdet sålt som en enhet och en ytterligare rabatt på 20 procent för hela Haslemoen Leir bör tillämpas när slutpriset fastställs. Den sistnämnda rabatten kan inte tolkas som en mängdrabatt som inte skulle gälla om köparen inte köpte hela förläggningen. Kommunen betonar att den bemödat sig om att hantera försäljningen på ett sätt som inte skulle ge upphov till några problem avseende bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet. |
| --- | --- |

(32)

Slutligen hävdar kommunen att det var korrekt att till Haslemoen AS överföra båda de rabatter som kommunen beviljades när den förvärvade militärförläggningen från staten. Kommunen har i detta avseende förståelse för de tvivel som myndigheten ger uttryck för i sitt beslut om att inleda förfarandet. Den förklarar dock att även om endast en del av de 44 byggnaderna i kasernområdet såldes är köpeavtalet mellan Våler kommune och Haslemoen AS grundat på antagandet att köparen skulle utveckla och sköta driften av både hela kasernområdet och områdena utanför som en enhet tillsammans med Våler kommune. Försäljningspriset på 4 miljoner norska kronor till Haslemoen AS speglar detta antagande. Detta är också skälet till att rabatten på 30 procent för kasernområdet sålt som en enhet och en ytterligare rabatt på 20 procent för hela Haslemoen Leir bör tillämpas när slutpriset fastställs. Den sistnämnda rabatten kan inte tolkas som en mängdrabatt som inte skulle gälla om köparen inte köpte hela förläggningen. Kommunen betonar att den bemödat sig om att hantera försäljningen på ett sätt som inte skulle ge upphov till några problem avseende bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet.

II.   BEDÖMNING

4.   FÖREKOMST AV STATLIGT STÖD

| (33) | Följande fastställs i artikel 61.1 i EES-avtalet:
  ”Om inte annat föreskrivs i detta avtal, är stöd som ges av EG-medlemsstater, Eftastater eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med detta avtal i den utsträckning det påverkar handeln mellan de avtalsslutande parterna.” |
| --- | --- |

(33)

Följande fastställs i artikel 61.1 i EES-avtalet:

”Om inte annat föreskrivs i detta avtal, är stöd som ges av EG-medlemsstater, Eftastater eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med detta avtal i den utsträckning det påverkar handeln mellan de avtalsslutande parterna.”

| (34) | För att utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet måste försäljningen ge mottagaren en ekonomisk fördel. Om transaktionen utförts i enlighet med principen om hur en privat investerare i en marknadsekonomi skulle handla, dvs. om kommunen sålde marken till dess marknadsvärde och villkoren för transaktionen hade varit godtagbara för en privat säljare skulle den inte medföra statligt stöd. |
| --- | --- |

(34)

För att utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet måste försäljningen ge mottagaren en ekonomisk fördel. Om transaktionen utförts i enlighet med principen om hur en privat investerare i en marknadsekonomi skulle handla, dvs. om kommunen sålde marken till dess marknadsvärde och villkoren för transaktionen hade varit godtagbara för en privat säljare skulle den inte medföra statligt stöd.

| (35) | I myndighetens riktlinjer för inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader förklaras hur myndigheten tillämpar reglerna om statligt stöd när den bedömer försäljningen av offentlig mark och offentliga byggnader. I avsnitt 2.1 beskrivs en överlåtelse genom villkorslöst anbudsförfarande och i avsnitt 2.2 beskrivs en överlåtelse på grundval av en oberoende expertvärdering. Genom dessa två förfaranden ges Eftas medlemsstater möjlighet att hantera överlåtelser av mark och byggnader på ett sätt som normalt utesluter statligt stöd. Som redan nämnts följdes inget av dessa två förfaranden när Våler kommune sålde de 29 byggnaderna till Haslemoen AS. |
| --- | --- |

(35)

I myndighetens riktlinjer för inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader förklaras hur myndigheten tillämpar reglerna om statligt stöd när den bedömer försäljningen av offentlig mark och offentliga byggnader. I avsnitt 2.1 beskrivs en överlåtelse genom villkorslöst anbudsförfarande och i avsnitt 2.2 beskrivs en överlåtelse på grundval av en oberoende expertvärdering. Genom dessa två förfaranden ges Eftas medlemsstater möjlighet att hantera överlåtelser av mark och byggnader på ett sätt som normalt utesluter statligt stöd. Som redan nämnts följdes inget av dessa två förfaranden när Våler kommune sålde de 29 byggnaderna till Haslemoen AS.

| (36) | I avsnitt 2.2 d i riktlinjerna fastställs att de offentliga myndigheternas ursprungliga kostnader vid förvärv av mark och byggnader är ett riktmärke för marknadsvärdet, såvida inte en betydande tidsperiod förflutit sedan kommunens förvärv. Marknadsvärdet bör under de första tre åren efter förvärvet inte fastställas till ett belopp som ligger under de ursprungliga kostnaderna. Det säger sig självt att de ursprungliga kostnaderna som ett riktmärke för marknadsvärdet för de följande tre åren bara kan tillämpas i den utsträckning marken eller byggnaderna förvärvades till marknadsvärdet till att börja med. |
| --- | --- |

(36)

I avsnitt 2.2 d i riktlinjerna fastställs att de offentliga myndigheternas ursprungliga kostnader vid förvärv av mark och byggnader är ett riktmärke för marknadsvärdet, såvida inte en betydande tidsperiod förflutit sedan kommunens förvärv. Marknadsvärdet bör under de första tre åren efter förvärvet inte fastställas till ett belopp som ligger under de ursprungliga kostnaderna. Det säger sig självt att de ursprungliga kostnaderna som ett riktmärke för marknadsvärdet för de följande tre åren bara kan tillämpas i den utsträckning marken eller byggnaderna förvärvades till marknadsvärdet till att börja med.

| (37) | Även om de 29 byggnaderna i fråga såldes till Haslemoen AS mindre än ett år efter det att kommunen förvärvade Haslemoen Leir från staten uppstår följaktligen två frågor. Den första frågan är huruvida den föregående försäljningen av Haslemoen Leir från den norska staten till Våler kommune genomfördes enligt marknadsvillkor. Om det var så blir den andra frågan huruvida Våler kommune sedan sålde de relevanta delarna av kasernområdet till Haslemoen AS för ett pris som åtminstone motsvarar kommunens ursprungliga kostnader. |
| --- | --- |

(37)

Även om de 29 byggnaderna i fråga såldes till Haslemoen AS mindre än ett år efter det att kommunen förvärvade Haslemoen Leir från staten uppstår följaktligen två frågor. Den första frågan är huruvida den föregående försäljningen av Haslemoen Leir från den norska staten till Våler kommune genomfördes enligt marknadsvillkor. Om det var så blir den andra frågan huruvida Våler kommune sedan sålde de relevanta delarna av kasernområdet till Haslemoen AS för ett pris som åtminstone motsvarar kommunens ursprungliga kostnader.

4.1   Frågan om huruvida kommunen förvärvade Haslemoen Leir enligt marknadsvillkor

| (38) | Som beskrivs ovan rådde det stor osäkerhet om marknadsvärdet på Haslemoen Leir i förhandlingarna mellan staten och Våler kommune, särskilt vad beträffar värdet på kasernområdet. I den första Agdestein-rapporten beräknades investeringsvärdet på kasernområdet till 39 miljoner norska kronor (eller 29 miljoner norska kronor om det såldes som en enda enhet) och bruksvärdet till 44 miljoner norska kronor. I Alhaug/Bakke-rapporten beräknades investeringsvärdet för samtliga byggnader i området till 0 norska kronor. |
| --- | --- |

(38)

Som beskrivs ovan rådde det stor osäkerhet om marknadsvärdet på Haslemoen Leir i förhandlingarna mellan staten och Våler kommune, särskilt vad beträffar värdet på kasernområdet. I den första Agdestein-rapporten beräknades investeringsvärdet på kasernområdet till 39 miljoner norska kronor (eller 29 miljoner norska kronor om det såldes som en enda enhet) och bruksvärdet till 44 miljoner norska kronor. I Alhaug/Bakke-rapporten beräknades investeringsvärdet för samtliga byggnader i området till 0 norska kronor.

| (39) | Myndigheten anser att tidigare värdeutlåtanden för den här typen av mark, en f.d. militärförläggning med gamla men relativt välbevarade byggnader, både bostäder och andra byggnader, som är belägen i ett avlägset område alltid kommer att vara förknippade med stor osäkerhet. Den stora skillnaden mellan bedömningarna i detta ärende kan dock också ha sin grund i olika antaganden rörande framtida användning, bl.a. huruvida byggnaderna skulle behållas för hyresändamål eller säljas, separat eller tillsammans. Som den första Agdestein-rapporten visar kan sådana skillnader ha stor betydelse. För myndigheten är det svårt att förstå att parterna i transaktionen inte såg till att de bakomliggande antagandena om värderingarna stämde bättre överens innan bedömningarna slutfördes. |
| --- | --- |

(39)

Myndigheten anser att tidigare värdeutlåtanden för den här typen av mark, en f.d. militärförläggning med gamla men relativt välbevarade byggnader, både bostäder och andra byggnader, som är belägen i ett avlägset område alltid kommer att vara förknippade med stor osäkerhet. Den stora skillnaden mellan bedömningarna i detta ärende kan dock också ha sin grund i olika antaganden rörande framtida användning, bl.a. huruvida byggnaderna skulle behållas för hyresändamål eller säljas, separat eller tillsammans. Som den första Agdestein-rapporten visar kan sådana skillnader ha stor betydelse. För myndigheten är det svårt att förstå att parterna i transaktionen inte såg till att de bakomliggande antagandena om värderingarna stämde bättre överens innan bedömningarna slutfördes.

| (40) | Särskilt svårt är detta att förstå med hänsyn till att parterna, kort efter att ha upptäckt att deras bedömningar av värdet var mycket olika, kom överens om att sammanjämka sina olika utgångspunkter genom att helt enkelt mötas på halva vägen. Att tillämpa en metod som den beskrivna för att fastställa det verkliga marknadsvärdet på en så stor och speciell egendom som Haslemoen Leir framstår som tvivelaktigt. Myndigheten anser att ett lämpligare förfarande skulle ha varit att utse nya experter eller åtminstone jämka samman bedömningarna i fråga om förläggningens framtida användning och en mer detaljerad bedömning av de faktorer som till att börja med låg bakom den stora skillnaden. Myndigheten påminner i detta avseende om att Stortinget hade beslutat att de f.d. militärförläggningarna skulle säljas till marknadsvärdet, se punkt 3 ovan. |
| --- | --- |

(40)

Särskilt svårt är detta att förstå med hänsyn till att parterna, kort efter att ha upptäckt att deras bedömningar av värdet var mycket olika, kom överens om att sammanjämka sina olika utgångspunkter genom att helt enkelt mötas på halva vägen. Att tillämpa en metod som den beskrivna för att fastställa det verkliga marknadsvärdet på en så stor och speciell egendom som Haslemoen Leir framstår som tvivelaktigt. Myndigheten anser att ett lämpligare förfarande skulle ha varit att utse nya experter eller åtminstone jämka samman bedömningarna i fråga om förläggningens framtida användning och en mer detaljerad bedömning av de faktorer som till att börja med låg bakom den stora skillnaden. Myndigheten påminner i detta avseende om att Stortinget hade beslutat att de f.d. militärförläggningarna skulle säljas till marknadsvärdet, se punkt 3 ovan.

| (41) | Även i senare värdeutlåtanden för delar av kasernområdet som myndigheten har fått tillgång till under granskningen verkar man utgå ifrån högre värden på byggnader i kasernområdet än de värden som blev resultatet av den överenskommelse där parterna möttes på halva vägen, se punkterna 22 och 29 ovan. |
| --- | --- |

(41)

Även i senare värdeutlåtanden för delar av kasernområdet som myndigheten har fått tillgång till under granskningen verkar man utgå ifrån högre värden på byggnader i kasernområdet än de värden som blev resultatet av den överenskommelse där parterna möttes på halva vägen, se punkterna 22 och 29 ovan.

| (42) | Isolerat sett, som en transaktion mellan offentliga organ, behöver ett sådant förfarande inte föranleda någon oro. När köparen, som i detta fall, aldrig avsåg att behålla egendomarna utan i stället planerade att kort därpå sälja dem vidare till privata organ blir dock frågan om marknadsvärdet mer överhängande. Särskilt när köparen inte lät utföra något nytt värdeutlåtande utan valde att sälja egendomen vidare för samma eller till och med ett lägre pris till en i förväg vald köpare. |
| --- | --- |

(42)

Isolerat sett, som en transaktion mellan offentliga organ, behöver ett sådant förfarande inte föranleda någon oro. När köparen, som i detta fall, aldrig avsåg att behålla egendomarna utan i stället planerade att kort därpå sälja dem vidare till privata organ blir dock frågan om marknadsvärdet mer överhängande. Särskilt när köparen inte lät utföra något nytt värdeutlåtande utan valde att sälja egendomen vidare för samma eller till och med ett lägre pris till en i förväg vald köpare.

| (43) | Faktum kvarstår dock att staten sålde militärförläggningen till Våler kommune på grundval av en oberoende expertvärdering, dvs. den andra Agdestein-rapporten. Den metod man förlitade sig på i den bedömningen, den så kallade brovärderingen, var visserligen inte mer än en enkel beräkning där värdet i de två tidigare bedömningen lades samman och sedan delades med 2. En sådan metod borde knappast kräva extern expertkunskap och beräkningen i sig framstår inte som mer övertygande bara för att den har gjorts av en oberoende expert. Rapporten är dessutom ganska kort, lite drygt en sida, och verkar isolerat sett vara ganska ungefärlig. |
| --- | --- |

(43)

Faktum kvarstår dock att staten sålde militärförläggningen till Våler kommune på grundval av en oberoende expertvärdering, dvs. den andra Agdestein-rapporten. Den metod man förlitade sig på i den bedömningen, den så kallade brovärderingen, var visserligen inte mer än en enkel beräkning där värdet i de två tidigare bedömningen lades samman och sedan delades med 2. En sådan metod borde knappast kräva extern expertkunskap och beräkningen i sig framstår inte som mer övertygande bara för att den har gjorts av en oberoende expert. Rapporten är dessutom ganska kort, lite drygt en sida, och verkar isolerat sett vara ganska ungefärlig.

| (44) | Rapporten måste dock ses mot bakgrund av de två tidigare värdeutlåtandena, som är mer detaljerade och genomarbetade, särskilt den första Agdestein-rapporten som innehåller enskilda bedömningar av alla byggnader i kasernområdet. Myndigheten har dessutom noterat att vissa ändringar och justeringar av de tidigare bedömningarna också har tagits med i den andra Agdestein-rapporten. Detta visar att den förnyade bedömningen var något mer detaljerad än en enkel beräkning där parterna mötts på halva vägen. Slutligen konstaterar myndigheten att det i rapporten, trots uppgiften om att det finns andra metoder för att fastställa värdet, inte bestrids att brovärdet motsvarade marknadsvärdet. |
| --- | --- |

(44)

Rapporten måste dock ses mot bakgrund av de två tidigare värdeutlåtandena, som är mer detaljerade och genomarbetade, särskilt den första Agdestein-rapporten som innehåller enskilda bedömningar av alla byggnader i kasernområdet. Myndigheten har dessutom noterat att vissa ändringar och justeringar av de tidigare bedömningarna också har tagits med i den andra Agdestein-rapporten. Detta visar att den förnyade bedömningen var något mer detaljerad än en enkel beräkning där parterna mötts på halva vägen. Slutligen konstaterar myndigheten att det i rapporten, trots uppgiften om att det finns andra metoder för att fastställa värdet, inte bestrids att brovärdet motsvarade marknadsvärdet.

| (45) | Mot bakgrund av den stora osäkerhet som är förknippad med ett värdeutlåtande för en f.d. militärförläggning som omfattar flera olika områden och typer av byggnader, belägna i ett avlägset och relativt glesbefolkat område är det myndighetens slutsats, även om den hyser vissa tvivel, att staten sålde Haslemoen Leir till Våler kommune till marknadsvärdet. |
| --- | --- |

(45)

Mot bakgrund av den stora osäkerhet som är förknippad med ett värdeutlåtande för en f.d. militärförläggning som omfattar flera olika områden och typer av byggnader, belägna i ett avlägset och relativt glesbefolkat område är det myndighetens slutsats, även om den hyser vissa tvivel, att staten sålde Haslemoen Leir till Våler kommune till marknadsvärdet.

| (46) | Nästa fråga är därför om kommunen när den sedan överlät delar av kasernområdet till Haslemoen Leir sålde dem till ett pris som åtminstone motsvarar kommunens ursprungliga kostnader. |
| --- | --- |

(46)

Nästa fråga är därför om kommunen när den sedan överlät delar av kasernområdet till Haslemoen Leir sålde dem till ett pris som åtminstone motsvarar kommunens ursprungliga kostnader.

4.2   Frågan om huruvida priset för de 29 byggnaderna motsvarade de ursprungliga kostnaderna

| (47) | Bedömningen av om försäljningspriset för de 29 byggnaderna motsvarade de ursprungliga kostnaderna framstår som komplicerad eftersom det aldrig uttryckligen gjordes klart i avtalet mellan staten och kommunen vad kommunen betalade för de olika byggnaderna i kasernområdet. Den betalade i stället ett fast belopp på 15,5 miljoner norska kronor, vilket inbegrep en rabatt ”på ungefär 30 procent” (21) för att förvärva hela kasernområdet. I slutänden erhöll kommunen ytterligare en rabatt på 20 procent för att förvärva alla fyra områdena i militärförläggningen. |
| --- | --- |

(47)

Bedömningen av om försäljningspriset för de 29 byggnaderna motsvarade de ursprungliga kostnaderna framstår som komplicerad eftersom det aldrig uttryckligen gjordes klart i avtalet mellan staten och kommunen vad kommunen betalade för de olika byggnaderna i kasernområdet. Den betalade i stället ett fast belopp på 15,5 miljoner norska kronor, vilket inbegrep en rabatt ”på ungefär 30 procent” (21) för att förvärva hela kasernområdet. I slutänden erhöll kommunen ytterligare en rabatt på 20 procent för att förvärva alla fyra områdena i militärförläggningen.

| (48) | Det finns flera tänkbara metoder för att försöka fastställa hur mycket kommunen faktiskt betalade för de 29 byggnaderna i fråga i kasernområdet, t.ex. en metod baserad på antalet byggnader eller på värdet, jämfört med det totala antalet byggnader eller det totala värdet. I enlighet med beskrivningen ovan är myndigheten dock inte klar över om kommunen, innan försäljningen till Haslemoen AS, faktiskt gjorde några sådana beräkningar för att fastställa sina ursprungliga kostnader för dessa 29 byggnader. Myndigheten har inte mottagit någon dokumentation från den aktuella tidpunkten om att sådana beräkningar gjordes under förhandlingarna eller senare när försäljningen lades fram för kommunestyrets godkännande. |
| --- | --- |

(48)

Det finns flera tänkbara metoder för att försöka fastställa hur mycket kommunen faktiskt betalade för de 29 byggnaderna i fråga i kasernområdet, t.ex. en metod baserad på antalet byggnader eller på värdet, jämfört med det totala antalet byggnader eller det totala värdet. I enlighet med beskrivningen ovan är myndigheten dock inte klar över om kommunen, innan försäljningen till Haslemoen AS, faktiskt gjorde några sådana beräkningar för att fastställa sina ursprungliga kostnader för dessa 29 byggnader. Myndigheten har inte mottagit någon dokumentation från den aktuella tidpunkten om att sådana beräkningar gjordes under förhandlingarna eller senare när försäljningen lades fram för kommunestyrets godkännande.

| (49) | Kommunen har under det administrativa förfarandet hänvisat till olika överväganden och mål som exempelvis skapandet av nya sysselsättningstillfällen och den framtida utvecklingen av kasernområdet i dess helhet till gagn för lokalsamhället. Sådana överväganden behöver inte nödvändigtvis vara oförenliga med en försäljning till marknadsvärde, men de utgör heller inte i sig något stöd för att den grundläggande utgångspunkten var en försäljning utan inslag av statligt stöd. Kommunen har dessutom som svar på myndighetens specifika fråga medgett att den idag inte kan dokumentera vad det verkliga värdet på egendomarna i fråga var vid den tidpunkt då de såldes. |
| --- | --- |

(49)

Kommunen har under det administrativa förfarandet hänvisat till olika överväganden och mål som exempelvis skapandet av nya sysselsättningstillfällen och den framtida utvecklingen av kasernområdet i dess helhet till gagn för lokalsamhället. Sådana överväganden behöver inte nödvändigtvis vara oförenliga med en försäljning till marknadsvärde, men de utgör heller inte i sig något stöd för att den grundläggande utgångspunkten var en försäljning utan inslag av statligt stöd. Kommunen har dessutom som svar på myndighetens specifika fråga medgett att den idag inte kan dokumentera vad det verkliga värdet på egendomarna i fråga var vid den tidpunkt då de såldes.

| (50) | Det sätt som kommunestyret hanterade försäljningen på bidrar också till att öka osäkerheten rörande de eventuella inslagen av statligt stöd. Kommunen arrangerade som redan beskrivits inget öppet anbudsförfarande och den såg inte till att en oberoende expert genomförde någon bedömning av de byggnader som den sålde. De råd som kommunen senare fick från sin externa juridiska rådgivare i KS och från den egna rådmannen om att skjuta upp försäljningen och klargöra värdet följdes inte. Kommunestyret godkände försäljningen på villkor att en riskbedömning av potentiella konkurrensproblem skulle genomföras av KS och överlämnas till formannskapet, men myndigheten har inte mottagit någon ytterligare information om dessa senare riskbedömningar. |
| --- | --- |

(50)

Det sätt som kommunestyret hanterade försäljningen på bidrar också till att öka osäkerheten rörande de eventuella inslagen av statligt stöd. Kommunen arrangerade som redan beskrivits inget öppet anbudsförfarande och den såg inte till att en oberoende expert genomförde någon bedömning av de byggnader som den sålde. De råd som kommunen senare fick från sin externa juridiska rådgivare i KS och från den egna rådmannen om att skjuta upp försäljningen och klargöra värdet följdes inte. Kommunestyret godkände försäljningen på villkor att en riskbedömning av potentiella konkurrensproblem skulle genomföras av KS och överlämnas till formannskapet, men myndigheten har inte mottagit någon ytterligare information om dessa senare riskbedömningar.

| (51) | Kommunen har lagt fram två beräkningar daterade den 2 maj 2006 som gjorts av kommunens externa värderingsman av egendomar, se beskrivningen i punkterna 20 och 21. Kommunen hävdar att den första bedömningen visar att dess ursprungliga kostnader för att förvärva kasernområdet var 12,4 miljoner norska kronor. Den andra bedömningen sägs visa att värdet på de övriga byggnader i kasernområdet som inte såldes till Haslemoen AS hade ett beräknat värde på ungefär 3,67 miljoner respektive 5 miljoner norska kronor. Efter avdrag från de ursprungliga kostnaderna på 12,4 miljoner norska kronor, visar enligt kommunen dessa bedömningar att de ursprungliga kostnaderna för de 29 byggnaderna i fråga inte var mer än 4 miljoner norska kronor. |
| --- | --- |

(51)

Kommunen har lagt fram två beräkningar daterade den 2 maj 2006 som gjorts av kommunens externa värderingsman av egendomar, se beskrivningen i punkterna 20 och 21. Kommunen hävdar att den första bedömningen visar att dess ursprungliga kostnader för att förvärva kasernområdet var 12,4 miljoner norska kronor. Den andra bedömningen sägs visa att värdet på de övriga byggnader i kasernområdet som inte såldes till Haslemoen AS hade ett beräknat värde på ungefär 3,67 miljoner respektive 5 miljoner norska kronor. Efter avdrag från de ursprungliga kostnaderna på 12,4 miljoner norska kronor, visar enligt kommunen dessa bedömningar att de ursprungliga kostnaderna för de 29 byggnaderna i fråga inte var mer än 4 miljoner norska kronor.

| (52) | Myndigheten delar inte åsikten att dessa beräkningar visar att byggnaderna såldes till marknadsvärde. Den ifrågasätter både utgångspunkten rörande de ursprungliga kostnaderna för kasernområdet och metoden med ett avdrag för det förmodade värdet på andra byggnader för att fastställa ”resterande” ursprungliga kostnader. |
| --- | --- |

(52)

Myndigheten delar inte åsikten att dessa beräkningar visar att byggnaderna såldes till marknadsvärde. Den ifrågasätter både utgångspunkten rörande de ursprungliga kostnaderna för kasernområdet och metoden med ett avdrag för det förmodade värdet på andra byggnader för att fastställa ”resterande” ursprungliga kostnader.

| (53) | Vad beträffar utgångspunkten hänför sig beräkningarna till det värde på kasernområdet som fastställs i den andra Agdestein-rapporten, dvs. 15,5 miljoner norska kronor. Sedan gjordes ett avdrag motsvarande en rabatt på 20 procent som kommunen beviljades för att förvärva hela militärförläggningen, vilket ledde till att kasernområdets värde fastställdes till 12,4 miljoner norska kronor. |
| --- | --- |

(53)

Vad beträffar utgångspunkten hänför sig beräkningarna till det värde på kasernområdet som fastställs i den andra Agdestein-rapporten, dvs. 15,5 miljoner norska kronor. Sedan gjordes ett avdrag motsvarande en rabatt på 20 procent som kommunen beviljades för att förvärva hela militärförläggningen, vilket ledde till att kasernområdets värde fastställdes till 12,4 miljoner norska kronor.

| (54) | Grunden för detta avdrag förklaras i den andra Agdestein-rapporten enligt följande:
  ”Vi tror att marknaden vid ett samlat köp av fyra så olika verksamhetsområden skulle inkludera en prisnedsättning för bland annat risk och högre driftskostnader. Köparen skulle dock snabbt kunna ”vända om” efter förvärvet och sälja t.ex. odlingsmarken eller skogen separat, vilket pekar i motsatt riktning. En ”mängdrabatt” på ungefär 30 procent är redan inkluderad i värdeutlåtandena för bostadsområdet och kasernområdet, på grund av den samlade försäljningen av vart och ett av dessa objekt. Vi tror på en ytterligare värdeminskning i området på 20 procent (-12 miljoner kronor) vid en samlad försäljning av hela förläggningen som en helhet, dvs. från 58 miljoner norska kronor till 46 miljoner norska kronor.” (22) |
| --- | --- |

(54)

Grunden för detta avdrag förklaras i den andra Agdestein-rapporten enligt följande:

”Vi tror att marknaden vid ett samlat köp av fyra så olika verksamhetsområden skulle inkludera en prisnedsättning för bland annat risk och högre driftskostnader. Köparen skulle dock snabbt kunna ”vända om” efter förvärvet och sälja t.ex. odlingsmarken eller skogen separat, vilket pekar i motsatt riktning. En ”mängdrabatt” på ungefär 30 procent är redan inkluderad i värdeutlåtandena för bostadsområdet och kasernområdet, på grund av den samlade försäljningen av vart och ett av dessa objekt. Vi tror på en ytterligare värdeminskning i området på 20 procent (-12 miljoner kronor) vid en samlad försäljning av hela förläggningen som en helhet, dvs. från 58 miljoner norska kronor till 46 miljoner norska kronor.” (22)

| (55) | Rabatten på 20 procent var alltså särskilt kopplad till det faktum att kommunen köpte hela militärförläggningen, dvs. alla fyra områden enligt punkt 5 ovan. |
| --- | --- |

(55)

Rabatten på 20 procent var alltså särskilt kopplad till det faktum att kommunen köpte hela militärförläggningen, dvs. alla fyra områden enligt punkt 5 ovan.

| (56) | Bedömningen från den 2 maj 2006 innehåller inget resonemang kring varför marknaden skulle kräva en liknande rabatt om ett av de fyra områdena var till salu. För att motivera rabatterna till Haslemoen AS hänvisar kommunen till att köpeavtalet mellan Våler kommune och Haslemoen AS var grundat på antagandet att köparen skulle utveckla och sköta driften av både hela kasernområdet och områdena utanför som en enhet tillsammans med Våler kommune. Detta är enligt kommunen skälet till att båda rabatterna, dvs. rabatten på 30 procent för kasernområdet sålt som en enhet och den ytterligare rabatten på 20 procent för hela Haslemoen Leir, gavs till Haslemoen AS. |
| --- | --- |

(56)

Bedömningen från den 2 maj 2006 innehåller inget resonemang kring varför marknaden skulle kräva en liknande rabatt om ett av de fyra områdena var till salu. För att motivera rabatterna till Haslemoen AS hänvisar kommunen till att köpeavtalet mellan Våler kommune och Haslemoen AS var grundat på antagandet att köparen skulle utveckla och sköta driften av både hela kasernområdet och områdena utanför som en enhet tillsammans med Våler kommune. Detta är enligt kommunen skälet till att båda rabatterna, dvs. rabatten på 30 procent för kasernområdet sålt som en enhet och den ytterligare rabatten på 20 procent för hela Haslemoen Leir, gavs till Haslemoen AS.

| (57) | Begränsningar av den framtida användningen av en egendom kan vara en värdeminskande faktor, men myndigheten känner inte till några sådana begränsningar i detta fall som skulle kunna motivera de omfattande rabatterna. Det verkar inte finnas någon bestämmelse i köpeavtalet eller någon annan dokumentation från den aktuella tidpunkten som lämnats in till myndigheten som visar på några sådana eller andra särskilda förpliktelser för köparen att förvalta egendomarna i samarbete med kommunen. |
| --- | --- |

(57)

Begränsningar av den framtida användningen av en egendom kan vara en värdeminskande faktor, men myndigheten känner inte till några sådana begränsningar i detta fall som skulle kunna motivera de omfattande rabatterna. Det verkar inte finnas någon bestämmelse i köpeavtalet eller någon annan dokumentation från den aktuella tidpunkten som lämnats in till myndigheten som visar på några sådana eller andra särskilda förpliktelser för köparen att förvalta egendomarna i samarbete med kommunen.

| (58) | Som redan nämnts bygger idén om att en återförsäljning för åtminstone ursprungliga kostnader kan utesluta statligt stöd på villkoret att marken eller byggnaderna förvärvades till marknadsvärdet till att börja med. När en offentlig myndighet, som i detta fall, köpt något mer än den egendom den säljer vidare och i samband med det beviljas omfattande mängdrabatter, kan det inte i sig antas att samma rabatter är motiverade vid en vidareförsäljning. Detta måste i stället vara beroende av en bedömning av huruvida marknaden skulle ha lagt in samma rabatter i priset även för den andra och mer begränsade transaktionen. |
| --- | --- |

(58)

Som redan nämnts bygger idén om att en återförsäljning för åtminstone ursprungliga kostnader kan utesluta statligt stöd på villkoret att marken eller byggnaderna förvärvades till marknadsvärdet till att börja med. När en offentlig myndighet, som i detta fall, köpt något mer än den egendom den säljer vidare och i samband med det beviljas omfattande mängdrabatter, kan det inte i sig antas att samma rabatter är motiverade vid en vidareförsäljning. Detta måste i stället vara beroende av en bedömning av huruvida marknaden skulle ha lagt in samma rabatter i priset även för den andra och mer begränsade transaktionen.

| (59) | I detta fall verkar detta osannolikt redan av det skälet att båda rabatterna gavs som mängdrabatter, särskilt grundade på det faktum att köparen förvärvade hela området i fråga. En sådan dubbel rabatt verkar i detta fall faktiskt utesluten redan av den anledningen att den så kallade rabatten på 30 procent beviljades för förvärvet av kasernområdet i sig. Den ytterligare rabatten på 20 procent måste följaktligen kopplas samman med det faktum att köparen, kommunen, dessutom även köpte andra områden. Detta verkar också vara den verkliga grunden för rabatten enligt förklaringen i den andra Agdestein-rapporten, som citeras ovan. Mot denna bakgrund och i avsaknad av aktuella bedömningar som visar motsatsen måste myndighetens slutsats bli att det inte fanns någon grund för att anta att marknaden skulle ha lagt in en ytterligare rabatt på 20 procent i priset när endast delar av kasernområdet var till salu. |
| --- | --- |

(59)

I detta fall verkar detta osannolikt redan av det skälet att båda rabatterna gavs som mängdrabatter, särskilt grundade på det faktum att köparen förvärvade hela området i fråga. En sådan dubbel rabatt verkar i detta fall faktiskt utesluten redan av den anledningen att den så kallade rabatten på 30 procent beviljades för förvärvet av kasernområdet i sig. Den ytterligare rabatten på 20 procent måste följaktligen kopplas samman med det faktum att köparen, kommunen, dessutom även köpte andra områden. Detta verkar också vara den verkliga grunden för rabatten enligt förklaringen i den andra Agdestein-rapporten, som citeras ovan. Mot denna bakgrund och i avsaknad av aktuella bedömningar som visar motsatsen måste myndighetens slutsats bli att det inte fanns någon grund för att anta att marknaden skulle ha lagt in en ytterligare rabatt på 20 procent i priset när endast delar av kasernområdet var till salu.

| (60) | Vad beträffar rabatten på 30 procent påminner myndigheten om att det i den andra Agdestein-rapporten tydligt anges att kasernområdets värde på 15,5 miljoner norska kronor inkluderade rabatten på 10 miljoner norska kronor och att det var en uppskattning av vad marknaden skulle kräva för att förvärva kasernområdet i sin helhet, dvs. alla 44 byggnader. Det är därför nödvändigt att bedöma om kommunen kunde bevilja Haslemoen AS en liknande rabatt när bolaget förvärvade delar av kasernområdet. |
| --- | --- |

(60)

Vad beträffar rabatten på 30 procent påminner myndigheten om att det i den andra Agdestein-rapporten tydligt anges att kasernområdets värde på 15,5 miljoner norska kronor inkluderade rabatten på 10 miljoner norska kronor och att det var en uppskattning av vad marknaden skulle kräva för att förvärva kasernområdet i sin helhet, dvs. alla 44 byggnader. Det är därför nödvändigt att bedöma om kommunen kunde bevilja Haslemoen AS en liknande rabatt när bolaget förvärvade delar av kasernområdet.

| (61) | Mätt i antal byggnader omfattade försäljningen 29 av 44 byggnader (24), dvs. ungefär två tredjedelar av byggnaderna. Detta skulle kunna visa att det fanns grund för en mängdrabatt. Mätt i värde tyder kommunens egna beräkningar på att de 29 byggnaderna utgjorde en mycket mindre andel av kasernområdets totala värde än de återstående byggnaderna. Ett värde på 4 miljoner norska kronor för de 29 byggnaderna i fråga utgör knappt en tredjedel av det totala värdet jämfört med de 3,67 miljoner norska kronorna för de byggnader som kommunen behöll och de 5 miljoner norska kronorna för de 11 återstående byggnaderna. |
| --- | --- |

(61)

Mätt i antal byggnader omfattade försäljningen 29 av 44 byggnader (24), dvs. ungefär två tredjedelar av byggnaderna. Detta skulle kunna visa att det fanns grund för en mängdrabatt. Mätt i värde tyder kommunens egna beräkningar på att de 29 byggnaderna utgjorde en mycket mindre andel av kasernområdets totala värde än de återstående byggnaderna. Ett värde på 4 miljoner norska kronor för de 29 byggnaderna i fråga utgör knappt en tredjedel av det totala värdet jämfört med de 3,67 miljoner norska kronorna för de byggnader som kommunen behöll och de 5 miljoner norska kronorna för de 11 återstående byggnaderna.

| (62) | Det konstaterandet har stöd i de olika värdeutlåtanden som lagts fram i det här fallet och som nämns ovan i punkterna 7 och 10, dvs. att försäljningen av flera byggnader som en helhet hade en prissänkande effekt. Förutom i de två Agdestein-rapporterna anges det även i den värdering av 10 olika byggnader i kasernområdet av den 15 mars 2006 som nämns ovan i punkt 29 att en rabatt på mellan 15 och 20 procent skulle kunna tillämpas om dessa såldes som en enhet. |
| --- | --- |

(62)

Det konstaterandet har stöd i de olika värdeutlåtanden som lagts fram i det här fallet och som nämns ovan i punkterna 7 och 10, dvs. att försäljningen av flera byggnader som en helhet hade en prissänkande effekt. Förutom i de två Agdestein-rapporterna anges det även i den värdering av 10 olika byggnader i kasernområdet av den 15 mars 2006 som nämns ovan i punkt 29 att en rabatt på mellan 15 och 20 procent skulle kunna tillämpas om dessa såldes som en enhet.

| (63) | Myndigheten anser därför att en viss mängdrabatt skulle ha varit förenlig med marknadsvillkoren. I detta fall är det svårt att avgöra om rabatten skulle ha varit 15, 20 eller 25 procent eftersom det saknas bedömningar och dokumentation från den aktuella tidpunkten. I slutänden och med hänsyn till ovannämnda bedömning av 10 andra byggnader i kasernområdet samt en sannolik mängdrabatt på 15–20 procent konstaterar myndigheten, även om vissa tvivel kvarstår, att en ungefär lika stor mängdrabatt som den som kommunen beviljades, dvs. 25,64 procent, kunde ha getts till någon som köpte så mycket som 29 av de 44 byggnaderna i kasernområdet. |
| --- | --- |

(63)

Myndigheten anser därför att en viss mängdrabatt skulle ha varit förenlig med marknadsvillkoren. I detta fall är det svårt att avgöra om rabatten skulle ha varit 15, 20 eller 25 procent eftersom det saknas bedömningar och dokumentation från den aktuella tidpunkten. I slutänden och med hänsyn till ovannämnda bedömning av 10 andra byggnader i kasernområdet samt en sannolik mängdrabatt på 15–20 procent konstaterar myndigheten, även om vissa tvivel kvarstår, att en ungefär lika stor mängdrabatt som den som kommunen beviljades, dvs. 25,64 procent, kunde ha getts till någon som köpte så mycket som 29 av de 44 byggnaderna i kasernområdet.

| (64) | Nästa fråga är om de ursprungliga kostnaderna för de 29 byggnaderna i fråga kan fastställas genom att från kasernområdets värde göra ett avdrag för värdet på de byggnader som inte såldes till Haslemoen AS. |
| --- | --- |

(64)

Nästa fråga är om de ursprungliga kostnaderna för de 29 byggnaderna i fråga kan fastställas genom att från kasernområdets värde göra ett avdrag för värdet på de byggnader som inte såldes till Haslemoen AS.

| (65) | Den beskrivna metoden innebär i princip att det inte gjordes någon detaljerad bedömning av de 29 byggnaderna i fråga därför att det fanns indikationer på att andra delar av kasernområdet hade ett så högt värde att de garanterade att det övergripande värdet motsvarade de ursprungliga kostnader som kommunen ska ha haft för kasernområdet. Metoden framstår som osäker och slumpartad eftersom de tre olika grupperna av byggnader alla bedömdes enligt olika metoder. Brovärderingsrapporten användes kort sagt för att fastställa utgångspunkten, dvs. de ursprungliga kostnaderna på 12,4 miljoner norska kronor som utgjorde värdet på kasernområdet i sig. I de följande bedömningarna av de tre olika grupperna av byggnader fastställdes ett mycket lägre värde än brovärdet för de 29 byggnaderna i fråga och ett högre värde för de byggnader som kommunen behöll och de 11 andra byggnaderna som den senare mottog ett anbud på. Det lägre värdet fastställdes på grundval av det pris som förhandlats med Haslemoen AS och de högre värdena fastställdes båda på grundval av senare och färskare information i form av värdeutlåtanden och ett mottaget anbud. |
| --- | --- |

(65)

Den beskrivna metoden innebär i princip att det inte gjordes någon detaljerad bedömning av de 29 byggnaderna i fråga därför att det fanns indikationer på att andra delar av kasernområdet hade ett så högt värde att de garanterade att det övergripande värdet motsvarade de ursprungliga kostnader som kommunen ska ha haft för kasernområdet. Metoden framstår som osäker och slumpartad eftersom de tre olika grupperna av byggnader alla bedömdes enligt olika metoder. Brovärderingsrapporten användes kort sagt för att fastställa utgångspunkten, dvs. de ursprungliga kostnaderna på 12,4 miljoner norska kronor som utgjorde värdet på kasernområdet i sig. I de följande bedömningarna av de tre olika grupperna av byggnader fastställdes ett mycket lägre värde än brovärdet för de 29 byggnaderna i fråga och ett högre värde för de byggnader som kommunen behöll och de 11 andra byggnaderna som den senare mottog ett anbud på. Det lägre värdet fastställdes på grundval av det pris som förhandlats med Haslemoen AS och de högre värdena fastställdes båda på grundval av senare och färskare information i form av värdeutlåtanden och ett mottaget anbud.

| (66) | Enligt myndigheten innebär detta att även om den ursprungliga beräkningen av kasernområdets övergripande värde hade varit korrekt (vilket den inte var, se ovan) så finns det en uppenbar risk att priset för de 29 byggnaderna är för lågt, eftersom högre värden fastställdes i senare omvärderingar av de andra områdena. De senare och högre satta värderingarna torde i detta fall snarast peka på att utgångspunkten på 12,4 miljoner norska kronor var för låg. |
| --- | --- |

(66)

Enligt myndigheten innebär detta att även om den ursprungliga beräkningen av kasernområdets övergripande värde hade varit korrekt (vilket den inte var, se ovan) så finns det en uppenbar risk att priset för de 29 byggnaderna är för lågt, eftersom högre värden fastställdes i senare omvärderingar av de andra områdena. De senare och högre satta värderingarna torde i detta fall snarast peka på att utgångspunkten på 12,4 miljoner norska kronor var för låg.

| (67) | Myndighetens slutsats är följaktligen att den metod som användes för bedömningen av den 2 maj 2006 inte var lämplig för att fastställa de ursprungliga kostnaderna och därmed marknadsvärdet på de 29 byggnaderna i fråga. |
| --- | --- |

(67)

Myndighetens slutsats är följaktligen att den metod som användes för bedömningen av den 2 maj 2006 inte var lämplig för att fastställa de ursprungliga kostnaderna och därmed marknadsvärdet på de 29 byggnaderna i fråga.

| (68) | Som redan nämnts är bedömningen av de ursprungliga kostnaderna för de 29 byggnaderna i fråga komplicerad eftersom det aldrig klargjordes i avtalet mellan staten och kommunen vad den sistnämnda betalade för de olika byggnaderna i kasernområdet. Kommunen betalade i stället ett fast belopp på 15,5 miljoner norska kronor för hela kasernområdet, vilket inbegrep den så kallade rabatten på 30 procent som nämns ovan. Brovärdet baserades dock på de två tidigare värdeutlåtandena. |
| --- | --- |

(68)

Som redan nämnts är bedömningen av de ursprungliga kostnaderna för de 29 byggnaderna i fråga komplicerad eftersom det aldrig klargjordes i avtalet mellan staten och kommunen vad den sistnämnda betalade för de olika byggnaderna i kasernområdet. Kommunen betalade i stället ett fast belopp på 15,5 miljoner norska kronor för hela kasernområdet, vilket inbegrep den så kallade rabatten på 30 procent som nämns ovan. Brovärdet baserades dock på de två tidigare värdeutlåtandena.

| (69) | Den första Agdestein-rapporten baserades på individuella bedömningar av byggnaderna och är faktiskt den enda aktuella bedömningen av dessa. Eftersom den här bedömningen låg till grund för brovärdet, som i sin tur utgjorde grunden för det pris som kommunen faktiskt betalade, anser myndigheten att den första Agdestein-rapporten ger de individuella värden som behövs för att göra en riktig bedömning av de ursprungliga kostnaderna för de 29 byggnaderna i fråga. |
| --- | --- |

(69)

Den första Agdestein-rapporten baserades på individuella bedömningar av byggnaderna och är faktiskt den enda aktuella bedömningen av dessa. Eftersom den här bedömningen låg till grund för brovärdet, som i sin tur utgjorde grunden för det pris som kommunen faktiskt betalade, anser myndigheten att den första Agdestein-rapporten ger de individuella värden som behövs för att göra en riktig bedömning av de ursprungliga kostnaderna för de 29 byggnaderna i fråga.

| (70) | Köpeavtalet i fråga omfattar följande 29 byggnader i kasernområdet: (25) nr 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, (31,) 33, 92 och 16. Enligt den första Agdestein-rapporten hade dessa byggnader följande investeringsvärden:













  1. | Vakt- och arrestlokaler: |
| --- | --- | --- |

(70)

Köpeavtalet i fråga omfattar följande 29 byggnader i kasernområdet: (25) nr 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, (31,) 33, 92 och 16. Enligt den första Agdestein-rapporten hade dessa byggnader följande investeringsvärden:

1.

Vakt- och arrestlokaler:

180 000

norska kronor

| 2. | Servicehus, inklusive kontor, kafeteria, biograf, kapell etc. |
| --- | --- |

2.

Servicehus, inklusive kontor, kafeteria, biograf, kapell etc.

4 200 000

norska kronor

| 4. | Förvaltnings- och kontorsbyggnad |
| --- | --- |

4.

Förvaltnings- och kontorsbyggnad

160 000

norska kronor

| 5. | Träningsbyggnad |
| --- | --- |

5.

Träningsbyggnad

400 000

norska kronor

| 6. | Garage |
| --- | --- |

6.

Garage

| 7. | Förvaltnings- och kontorsbyggnad |
| --- | --- |

7.

Förvaltnings- och kontorsbyggnad

2 000 000

norska kronor

| 8. | Garage |
| --- | --- |

8.

Garage

| 9. | Sjukhusbyggnad |
| --- | --- |

9.

Sjukhusbyggnad

1 200 000

norska kronor

| 10. | Byggnad med kök och marketenteri för menig personal |
| --- | --- |

10.

Byggnad med kök och marketenteri för menig personal

1 600 000

norska kronor

| 11. | Byggnad med kök och mäss för officerare |
| --- | --- |

11.

Byggnad med kök och mäss för officerare

4 300 000

norska kronor

| 12. | Barack, |
| --- | --- |

12.

Barack,

| 13. | Barack, nr 12–13 bedömda tillsammans |
| --- | --- |

13.

Barack, nr 12–13 bedömda tillsammans

2 000 000

norska kronor

| 14. | Barack, |
| --- | --- |

14.

Barack,

| 15. | Barack, nr 14–15 bedömda tillsammans |
| --- | --- |

15.

Barack, nr 14–15 bedömda tillsammans

2 000 000

norska kronor

| 18. | Garage |
| --- | --- |

18.

Garage

150 000

norska kronor

| 19. | Garage, |
| --- | --- |

19.

Garage,

| 20. | Garage, |
| --- | --- |

20.

Garage,

| 21. | Servicegarage, |
| --- | --- |

21.

Servicegarage,

| 22. | Servicegarage, |
| --- | --- |

22.

Servicegarage,

| 23. | Garage, |
| --- | --- |

23.

Garage,

| 24. | Bensinstation |
| --- | --- |

24.

Bensinstation

| 25. | Garage, |
| --- | --- |

25.

Garage,

| 26. | Garage, |
| --- | --- |

26.

Garage,

| 27. | Garage, nr 19, 20, 21, 22, 25, 26 och 27 bedömda tillsammans |
| --- | --- |

27.

Garage, nr 19, 20, 21, 22, 25, 26 och 27 bedömda tillsammans

2 700 000

norska kronor

| 29. | Regementsbyggnad med undervisningslokal, |
| --- | --- |

29.

Regementsbyggnad med undervisningslokal,

| 92. | Postkontor, nr 29 och 92 bedömda tillsammans |
| --- | --- |

92.

Postkontor, nr 29 och 92 bedömda tillsammans

450 000

norska kronor

| 30. | Skolbyggnad |
| --- | --- |

30.

Skolbyggnad

1 400 000

norska kronor

| 31. | (Lagerbod), |
| --- | --- |

31.

(Lagerbod),

| 33. | Kurs- och övernattningsbyggnad, skolbyggnad |
| --- | --- |

33.

Kurs- och övernattningsbyggnad, skolbyggnad

400 000

norska kronor

| 16. | Värmecentral |
| --- | --- |

16.

Värmecentral

700 000

norska kronor

Summa

23 840 000

norska kronor

| (71) | I rapporten görs ingen separat bedömning av värdet på byggnaderna nr 6 och nr 8 (garage). De bedömdes i stället tillsammans med byggnad nr 45 (kombinerad förvaltningsbyggnad med lagerlokaler, kontor och verkstad, inte inkluderad i avtalet med Haslemoen AS) till totalt 1,9 miljoner norska kronor. Byggnaderna nr 23 och nr 24 (garage och bensinstation) bedömdes på samma sätt tillsammans med byggnad nr 34 (förläggningens kontorsbyggnad, som inte var inkluderad i avtalet med Haslemoen AS) till ett totalt värde på 800 000 norska kronor. Frågan är därför om en del av det värde som sattes på dessa kollektivt bedömda byggnader borde föras över till de byggnader som förvärvades av Haslemoen AS, dvs. de fyra garagen nr 6, 8, 23 och 24. Den här frågan togs upp i myndighetens beslut om att inleda förfarandet, där myndigheten tillämpade det mest fördelaktiga scenariot genom att inte beakta dessa byggnader. |
| --- | --- |

(71)

I rapporten görs ingen separat bedömning av värdet på byggnaderna nr 6 och nr 8 (garage). De bedömdes i stället tillsammans med byggnad nr 45 (kombinerad förvaltningsbyggnad med lagerlokaler, kontor och verkstad, inte inkluderad i avtalet med Haslemoen AS) till totalt 1,9 miljoner norska kronor. Byggnaderna nr 23 och nr 24 (garage och bensinstation) bedömdes på samma sätt tillsammans med byggnad nr 34 (förläggningens kontorsbyggnad, som inte var inkluderad i avtalet med Haslemoen AS) till ett totalt värde på 800 000 norska kronor. Frågan är därför om en del av det värde som sattes på dessa kollektivt bedömda byggnader borde föras över till de byggnader som förvärvades av Haslemoen AS, dvs. de fyra garagen nr 6, 8, 23 och 24. Den här frågan togs upp i myndighetens beslut om att inleda förfarandet, där myndigheten tillämpade det mest fördelaktiga scenariot genom att inte beakta dessa byggnader.

| (72) | Myndigheten har inte tillhandahållits någon dokumentation som visar att de fyra ovannämnda garagen saknade värde, men den antar att de var av begränsat värde eftersom man i den första Agdestein-rapporten valde att ta med det eventuella värde de hade i uppskattningarna för andra byggnader. Eftersom det inte finns någon aktuell dokumentation som visar på motsatsen och under förutsättning att värdet ändå verkar vara lågt kommer myndigheten inte att lägga till något specifikt värde för dessa fyra byggnader i bedömningen av de relevanta delarna av kasernområdet. |
| --- | --- |

(72)

Myndigheten har inte tillhandahållits någon dokumentation som visar att de fyra ovannämnda garagen saknade värde, men den antar att de var av begränsat värde eftersom man i den första Agdestein-rapporten valde att ta med det eventuella värde de hade i uppskattningarna för andra byggnader. Eftersom det inte finns någon aktuell dokumentation som visar på motsatsen och under förutsättning att värdet ändå verkar vara lågt kommer myndigheten inte att lägga till något specifikt värde för dessa fyra byggnader i bedömningen av de relevanta delarna av kasernområdet.

| (73) | Det sammanlagda värdet på de 29 byggnaderna i fråga, enligt bedömningen i den första Agdestein-rapporten, uppgår till 23 840 000 norska kronor. Som tidigare nämnts beviljades kommunen den så kallade rabatten på 30 procent (26) på kasernområdets värde i den första Agdestein-rapporten. Eftersom myndigheten mot bakgrund av omständigheterna i detta fall anser att det var motiverat att bevilja Haslemoen AS en liknande rabatt är det justerade värdet på de 29 byggnaderna enligt denna rapport

  17 727 424 norska kronor. Om man tillämpar brovärderingsmetoden var kommunens ursprungliga kostnader för de 29 byggnaderna i fråga 8 863 712 norska kronor. |
| --- | --- |

(73)

Formula

| (74) | Eftersom myndigheten har godtagit att staten sålde Haslemoen Leir till Våler kommune till marknadsvärdet godtar den även att beloppet på 8 863 712 norska kronor var kommunens ursprungliga kostnader för byggnaderna och att detta var det nödvändiga riktmärket för marknadsvärdet. |
| --- | --- |

(74)

Eftersom myndigheten har godtagit att staten sålde Haslemoen Leir till Våler kommune till marknadsvärdet godtar den även att beloppet på 8 863 712 norska kronor var kommunens ursprungliga kostnader för byggnaderna och att detta var det nödvändiga riktmärket för marknadsvärdet.

| (75) | På denna grundval drar myndigheten slutsatsen att försäljningen till Haslemoen AS för 4 miljoner norska kronor hade inslag av statligt stöd som uppgick till

  4 863 712 norska kronor. |
| --- | --- |

(75)

Formula

| (76) | Kommunen har dessutom framfört att den anser att myndigheten bör ta hänsyn till de prissänkande inslag som består av eventuella markföroreningar och Haslemoen AS skyldighet att fritt upplåta skolbyggnaden under ett år. Ingen särskild dokumentation från den aktuella tidpunkten eller senare har dock lagts fram rörande dessa påstådda prissänkande inslag och den inverkan som de uppges ha haft på priset. |
| --- | --- |

(76)

Kommunen har dessutom framfört att den anser att myndigheten bör ta hänsyn till de prissänkande inslag som består av eventuella markföroreningar och Haslemoen AS skyldighet att fritt upplåta skolbyggnaden under ett år. Ingen särskild dokumentation från den aktuella tidpunkten eller senare har dock lagts fram rörande dessa påstådda prissänkande inslag och den inverkan som de uppges ha haft på priset.

| (77) | Vad beträffar markföroreningar kan myndigheten hålla med om att detta skulle kunna vara en ganska uppenbar risk eftersom förläggningen använts för militära ändamål sedan 1950-talet. |
| --- | --- |

(77)

Vad beträffar markföroreningar kan myndigheten hålla med om att detta skulle kunna vara en ganska uppenbar risk eftersom förläggningen använts för militära ändamål sedan 1950-talet.

| (78) | Myndigheten har i detta avseende noterat att man i den första Agdestein-rapporten särskilt nämner risken för markföroreningar i kasernområdet, vilket har med bränsle- och oljetankar i marken att göra. Detta beaktades dock inte i värdeutlåtandet. I värdeutlåtandet från Alhaug/Bakke, som uppskattar värdet på kasernområdet till 0 norska kronor, nämns både risken för markföroreningar och risken för asbest i byggnaderna, utan att man gör något försök att ange eventuella kostnader i samband med detta. |
| --- | --- |

(78)

Myndigheten har i detta avseende noterat att man i den första Agdestein-rapporten särskilt nämner risken för markföroreningar i kasernområdet, vilket har med bränsle- och oljetankar i marken att göra. Detta beaktades dock inte i värdeutlåtandet. I värdeutlåtandet från Alhaug/Bakke, som uppskattar värdet på kasernområdet till 0 norska kronor, nämns både risken för markföroreningar och risken för asbest i byggnaderna, utan att man gör något försök att ange eventuella kostnader i samband med detta.

| (79) | Myndigheten påminner dock om att rapporterna låg till grund för den överenskommelse där parterna möttes på halva vägen. Eventuella prisnedsättningar eller negativa inslag i rapporten måste därför antas ha beaktats i den överenskommelse som därefter nåddes. Myndigheten anser inte att det finns någon grund för någon ytterligare prisnedsättning för något inslag eller någon omständighet som var känd för parterna till den första transaktionen. Skälet är att det måste antas att effekten av sådana åtgärder har beaktats i det försäljningspris som bygger på brovärdet. Det måste dessutom antas att en vidareförsäljning till ursprungliga kostnader omfattar samma prissänkande inslag. |
| --- | --- |

(79)

Myndigheten påminner dock om att rapporterna låg till grund för den överenskommelse där parterna möttes på halva vägen. Eventuella prisnedsättningar eller negativa inslag i rapporten måste därför antas ha beaktats i den överenskommelse som därefter nåddes. Myndigheten anser inte att det finns någon grund för någon ytterligare prisnedsättning för något inslag eller någon omständighet som var känd för parterna till den första transaktionen. Skälet är att det måste antas att effekten av sådana åtgärder har beaktats i det försäljningspris som bygger på brovärdet. Det måste dessutom antas att en vidareförsäljning till ursprungliga kostnader omfattar samma prissänkande inslag.

| (80) | Slutligen hänvisas det i avtalet mellan staten och kommunen uttryckligen till risken för markföroreningar och till den princip om att förorenaren betalar som anges i Norges föroreningslag (forurensningsloven). I det senare avtalet mellan kommunen och Haslemoen AS hänvisar man särskilt till denna skyldighet och till att säljaren, dvs. den norska staten, fortfarande är ansvarig för markföroreningar knutna till den militära verksamheten. Myndigheten anser av dessa skäl inte att det finns någon grund för någon ytterligare prisnedsättning på grund av eventuella föroreningar. |
| --- | --- |

(80)

Slutligen hänvisas det i avtalet mellan staten och kommunen uttryckligen till risken för markföroreningar och till den princip om att förorenaren betalar som anges i Norges föroreningslag (forurensningsloven). I det senare avtalet mellan kommunen och Haslemoen AS hänvisar man särskilt till denna skyldighet och till att säljaren, dvs. den norska staten, fortfarande är ansvarig för markföroreningar knutna till den militära verksamheten. Myndigheten anser av dessa skäl inte att det finns någon grund för någon ytterligare prisnedsättning på grund av eventuella föroreningar.

| (81) | När det gäller kommunens rätt att fritt använda skolbyggnaden i ett år konstaterar myndigheten att det här var en ny skyldighet som ålades köparen i den meningen att ingen sådan skyldighet redan hade ålagts kommunen av staten. Det kan alltså inte i sig förutsättas att den ingick i beräkningen av brovärderingspriset. Eftersom det inte finns någon stödjande dokumentation rörande den ekonomiska effekten av denna skyldighet, dvs. den eventuella förlust för Haslemoen AS som följer av att man under ett år inte kan hyra ut den byggnaden, kan myndigheten dock inte godta någon prissänkande effekt i sig. |
| --- | --- |

(81)

När det gäller kommunens rätt att fritt använda skolbyggnaden i ett år konstaterar myndigheten att det här var en ny skyldighet som ålades köparen i den meningen att ingen sådan skyldighet redan hade ålagts kommunen av staten. Det kan alltså inte i sig förutsättas att den ingick i beräkningen av brovärderingspriset. Eftersom det inte finns någon stödjande dokumentation rörande den ekonomiska effekten av denna skyldighet, dvs. den eventuella förlust för Haslemoen AS som följer av att man under ett år inte kan hyra ut den byggnaden, kan myndigheten dock inte godta någon prissänkande effekt i sig.

| (82) | Skyldigheten gällde endast en av byggnaderna och i priset hade det redan beaktats att det skulle vara svårt att omedelbart hyra ut alla egendomar, eftersom det redan fanns ett överskott av tillgängliga hyresobjekt i området. Detta betonas i båda värdeutlåtandena. Kommunen skulle dessutom stå för byggnadens fasta kostnader och uppvärmning under samma period. Slutligen hänvisar myndigheten till sin bedömning ovan, där den godtar att kommunen gav Haslemoen AS samma mängdrabatt som den själv fick för att förvärva hela kasernområdet. Myndigheten har dessutom inte lagt till något specifikt värde för de fyra garagen som såldes till Haslemoen AS och som värderades tillsammans med andra byggnader i kasernområdet, dvs. byggnader som Haslemoen inte köpte. Myndigheten förutsätter följaktligen att man bör anse att alla eventuella förluster som beror på att man inte kunde hyra ut skolbyggnaden under ett år efter förvärven vägs upp av dessa för Haslemoen AS gynnsamma beaktanden. |
| --- | --- |

(82)

Skyldigheten gällde endast en av byggnaderna och i priset hade det redan beaktats att det skulle vara svårt att omedelbart hyra ut alla egendomar, eftersom det redan fanns ett överskott av tillgängliga hyresobjekt i området. Detta betonas i båda värdeutlåtandena. Kommunen skulle dessutom stå för byggnadens fasta kostnader och uppvärmning under samma period. Slutligen hänvisar myndigheten till sin bedömning ovan, där den godtar att kommunen gav Haslemoen AS samma mängdrabatt som den själv fick för att förvärva hela kasernområdet. Myndigheten har dessutom inte lagt till något specifikt värde för de fyra garagen som såldes till Haslemoen AS och som värderades tillsammans med andra byggnader i kasernområdet, dvs. byggnader som Haslemoen inte köpte. Myndigheten förutsätter följaktligen att man bör anse att alla eventuella förluster som beror på att man inte kunde hyra ut skolbyggnaden under ett år efter förvärven vägs upp av dessa för Haslemoen AS gynnsamma beaktanden.

| (83) | Mot bakgrund av ovanstående är det myndighetens slutsats att försäljningen av de 29 byggnaderna till Haslemoen AS inte genomfördes i enlighet med principen om hur en privat investerare i en marknadsekonomi skulle handla. Byggnaderna såldes till ett pris under marknadsvärdet som innebar statligt stöd till ett belopp av 4 863 712 norska kronor. Myndigheten kommer därför i det följande att bedöma om försäljningen av byggnaderna uppfyller tilläggskriterierna enligt artikel 61.1 i EES-avtalet. |
| --- | --- |

(83)

Mot bakgrund av ovanstående är det myndighetens slutsats att försäljningen av de 29 byggnaderna till Haslemoen AS inte genomfördes i enlighet med principen om hur en privat investerare i en marknadsekonomi skulle handla. Byggnaderna såldes till ett pris under marknadsvärdet som innebar statligt stöd till ett belopp av 4 863 712 norska kronor. Myndigheten kommer därför i det följande att bedöma om försäljningen av byggnaderna uppfyller tilläggskriterierna enligt artikel 61.1 i EES-avtalet.

4.3   Statliga medel och selektiv fördel

| (84) | För att klassificeras som statligt stöd måste åtgärden beviljas av staten eller med hjälp av statliga medel. Begreppet omfattar alla nivåer av staten, inklusive kommuner. Som visats ovan inbegrep försäljningen statliga medel eftersom Våler kommune sålde de 29 byggnaderna i kasernområdet till ett pris som var mycket lägre än marknadspriset. Transaktionen gav Haslemoen AS en selektiv fördel eftersom den erhölls på grundval av ett avtal där Haslemoen AS var den enda förmånstagaren. |
| --- | --- |

(84)

För att klassificeras som statligt stöd måste åtgärden beviljas av staten eller med hjälp av statliga medel. Begreppet omfattar alla nivåer av staten, inklusive kommuner. Som visats ovan inbegrep försäljningen statliga medel eftersom Våler kommune sålde de 29 byggnaderna i kasernområdet till ett pris som var mycket lägre än marknadspriset. Transaktionen gav Haslemoen AS en selektiv fördel eftersom den erhölls på grundval av ett avtal där Haslemoen AS var den enda förmånstagaren.

4.4   Snedvridning av konkurrensen och påverkan av handeln mellan de avtalsslutande parterna

| (85) | I enlighet med fast rättspraxis (27) säger gällande regler att det blotta faktum att ett stöd stärker ett företags ställning i förhållande till andra företag, vilka är konkurrenter i handeln inom EES-området, innebär att handeln inom EES-området påverkas. Myndigheten påminner om att byggnaderna i fråga värderades och köptes på grundval av investeringsvärdet, dvs. det värde som var baserat på framtida hyresintäkter. Att investera i fastigheter i syftet att hyra ut dem till företag måste anses vara en ekonomisk verksamhet som omfattar hela EES-området, som i Norge äger rum med marknadsaktörer från många EES-stater. Vad beträffar den specifika stödmottagaren är Haslemoen AS, enligt det nationella företagsregistret i Norge (Foretaksregisteret) (28), engagerat i verksamheter som rör hotell, motell och restauranger (29). Företaget driver Haslemoen Hotell i kasernområdet och hyr till norska staten ut byggnader som används som asylmottagning. För alla dessa verksamheter måste Haslemoen AS anses konkurrera med liknande företag i Norge och även i andra EES-stater. Åtgärden leder därför till en snedvridning av konkurrensen och påverkan av handeln mellan de avtalsslutande parterna. |
| --- | --- |

(85)

I enlighet med fast rättspraxis (27) säger gällande regler att det blotta faktum att ett stöd stärker ett företags ställning i förhållande till andra företag, vilka är konkurrenter i handeln inom EES-området, innebär att handeln inom EES-området påverkas. Myndigheten påminner om att byggnaderna i fråga värderades och köptes på grundval av investeringsvärdet, dvs. det värde som var baserat på framtida hyresintäkter. Att investera i fastigheter i syftet att hyra ut dem till företag måste anses vara en ekonomisk verksamhet som omfattar hela EES-området, som i Norge äger rum med marknadsaktörer från många EES-stater. Vad beträffar den specifika stödmottagaren är Haslemoen AS, enligt det nationella företagsregistret i Norge (Foretaksregisteret) (28), engagerat i verksamheter som rör hotell, motell och restauranger (29). Företaget driver Haslemoen Hotell i kasernområdet och hyr till norska staten ut byggnader som används som asylmottagning. För alla dessa verksamheter måste Haslemoen AS anses konkurrera med liknande företag i Norge och även i andra EES-stater. Åtgärden leder därför till en snedvridning av konkurrensen och påverkan av handeln mellan de avtalsslutande parterna.

4.5   Slutsats om förekomsten av statligt stöd

| (86) | Mot bakgrund av ovanstående resultat konstaterar myndigheten att försäljningen av de 29 byggnaderna till Haslemoen AS inbegrep statligt stöd till ett belopp av 4 863 713 norska kronor. |
| --- | --- |

(86)

Mot bakgrund av ovanstående resultat konstaterar myndigheten att försäljningen av de 29 byggnaderna till Haslemoen AS inbegrep statligt stöd till ett belopp av 4 863 713 norska kronor.

5.   FÖRFARANDEKRAV

| (87) | Enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 ska Eftas övervakningsmyndighet underrättas i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att vidta stödåtgärder. Staten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande lett till ett slutgiltigt beslut. De norska myndigheterna anmälde inte Våler kommunes försäljning av de 29 byggnaderna till Haslemoen AS till myndigheten. Myndighetens drar därför slutsatsen att de norska myndigheterna inte har iakttagit sina skyldigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3. |
| --- | --- |

(87)

Enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 ska Eftas övervakningsmyndighet underrättas i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att vidta stödåtgärder. Staten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande lett till ett slutgiltigt beslut. De norska myndigheterna anmälde inte Våler kommunes försäljning av de 29 byggnaderna till Haslemoen AS till myndigheten. Myndighetens drar därför slutsatsen att de norska myndigheterna inte har iakttagit sina skyldigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3.

6.   STÖDETS FÖRENLIGHET

| (88) | De norska myndigheterna har inte lagt fram några argument för att det statliga stöd som är inbegripet i transaktionen skulle kunna anses som ett förenligt statligt stöd. |
| --- | --- |

(88)

De norska myndigheterna har inte lagt fram några argument för att det statliga stöd som är inbegripet i transaktionen skulle kunna anses som ett förenligt statligt stöd.

| (89) | Stödåtgärder som omfattas av artikel 61.1 i EES-avtalet är generellt oförenliga med EES-avtalets funktion om de inte berättigar till ett undantag enligt artikel 61.2 eller 61.3 i EES-avtalet. |
| --- | --- |

(89)

Stödåtgärder som omfattas av artikel 61.1 i EES-avtalet är generellt oförenliga med EES-avtalets funktion om de inte berättigar till ett undantag enligt artikel 61.2 eller 61.3 i EES-avtalet.

| (90) | Undantaget i artikel 61.2 är inte tillämpligt på stödet i fråga, då stödet inte har utformats för att uppnå något av de syften som anges i den bestämmelsen. Artikel 61.3 a eller artikel 61.3 b i EES-avtalet är inte heller tillämpliga på detta fall. Det område som egendomen är belägen i kan dessutom inte vara berättigat till något regionalt stöd i den mening som avses i artikel 61.3 c i EES-avtalet. |
| --- | --- |

(90)

Undantaget i artikel 61.2 är inte tillämpligt på stödet i fråga, då stödet inte har utformats för att uppnå något av de syften som anges i den bestämmelsen. Artikel 61.3 a eller artikel 61.3 b i EES-avtalet är inte heller tillämpliga på detta fall. Det område som egendomen är belägen i kan dessutom inte vara berättigat till något regionalt stöd i den mening som avses i artikel 61.3 c i EES-avtalet.

| (91) | Myndigheten konstaterar därför att den granskade transaktionen inte kan anses förenlig med EES-avtalets bestämmelser om statligt stöd. |
| --- | --- |

(91)

Myndigheten konstaterar därför att den granskade transaktionen inte kan anses förenlig med EES-avtalets bestämmelser om statligt stöd.

7.   ÅTERKRAV

| (92) | Eftersom stödet på 4 863 713 norska kronor beviljades Haslemoen AS utan att anmälas till myndigheten utgör det olagligt stöd i den mening som avses i artikel 1 f i del II av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet. Enligt artikel 14 i del II av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet ska myndigheten besluta att olagligt stöd som är oförenligt med bestämmelserna om statligt stöd enligt EES-avtalet ska återkrävas från stödmottagarna. |
| --- | --- |

(92)

Eftersom stödet på 4 863 713 norska kronor beviljades Haslemoen AS utan att anmälas till myndigheten utgör det olagligt stöd i den mening som avses i artikel 1 f i del II av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet. Enligt artikel 14 i del II av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet ska myndigheten besluta att olagligt stöd som är oförenligt med bestämmelserna om statligt stöd enligt EES-avtalet ska återkrävas från stödmottagarna.

| (93) | Myndigheten anser att inga allmänna principer hindrar återbetalning i detta fall. Enligt fast rättspraxis är upphävande av ett olagligt stöd genom återkrav en logisk följd av att stödet har bedömts vara olagligt. En skyldighet att återkräva ett olagligen beviljat statligt stöd i syfte att återställa den tidigare situationen kan i princip inte anses vara oproportionerlig i förhållande till målet för bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet. |
| --- | --- |

(93)

Myndigheten anser att inga allmänna principer hindrar återbetalning i detta fall. Enligt fast rättspraxis är upphävande av ett olagligt stöd genom återkrav en logisk följd av att stödet har bedömts vara olagligt. En skyldighet att återkräva ett olagligen beviljat statligt stöd i syfte att återställa den tidigare situationen kan i princip inte anses vara oproportionerlig i förhållande till målet för bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet.

| (94) | Genom att återbetala stödet förlorar mottagaren de fördelar denne åtnjöt på marknaden i förhållande till sina konkurrenter, och den situation som förelåg före utbetalningen av stödet är återställd. (30) Denna funktion hos återbetalningen leder även till att myndigheten i allmänhet, om det inte föreligger exceptionella omständigheter, inte överskrider sin befogenhet att göra en skönsmässig bedömning när den begär att Eftastaten ska återkräva de belopp som beviljats som olagligt stöd, eftersom den enbart återställer den tidigare situationen. (31) Med hänsyn till att den kontroll av statligt stöd som myndigheten utövar med stöd av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet är av tvingande karaktär, kan de företag som mottar stöd i princip inte ha berättigade förväntningar på att stödet är rättsenligt, såvida det inte har beviljats i enlighet med förfarandet i nämnda protokoll. (32) Det finns inga uppenbara exceptionella omständigheter i detta fall som kunde ha gett upphov till berättigade förväntningar från stödmottagarnas sida. |
| --- | --- |

(94)

Genom att återbetala stödet förlorar mottagaren de fördelar denne åtnjöt på marknaden i förhållande till sina konkurrenter, och den situation som förelåg före utbetalningen av stödet är återställd. (30) Denna funktion hos återbetalningen leder även till att myndigheten i allmänhet, om det inte föreligger exceptionella omständigheter, inte överskrider sin befogenhet att göra en skönsmässig bedömning när den begär att Eftastaten ska återkräva de belopp som beviljats som olagligt stöd, eftersom den enbart återställer den tidigare situationen. (31) Med hänsyn till att den kontroll av statligt stöd som myndigheten utövar med stöd av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet är av tvingande karaktär, kan de företag som mottar stöd i princip inte ha berättigade förväntningar på att stödet är rättsenligt, såvida det inte har beviljats i enlighet med förfarandet i nämnda protokoll. (32) Det finns inga uppenbara exceptionella omständigheter i detta fall som kunde ha gett upphov till berättigade förväntningar från stödmottagarnas sida.

| (95) | Återkravet av det olagligt beviljade statliga stödet på 4 863 713 norska kronor bör omfatta sammansatt ränta i enlighet med artikel 14.2 i del II av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet samt artiklarna 9 och 11 i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004. |
| --- | --- |

(95)

Återkravet av det olagligt beviljade statliga stödet på 4 863 713 norska kronor bör omfatta sammansatt ränta i enlighet med artikel 14.2 i del II av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet samt artiklarna 9 och 11 i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004.

8.   SLUTSATS

| (96) | Myndighetens slutsats är att de norska myndigheterna olagligt har genomfört stödet i fråga i strid med artikel 1.3 i del I av protokoll 3. |
| --- | --- |

(96)

Myndighetens slutsats är att de norska myndigheterna olagligt har genomfört stödet i fråga i strid med artikel 1.3 i del I av protokoll 3.

| (97) | Det statliga stöd som är inbegripet i försäljningen av 29 byggnader i kasernområdet Haslemoen Leir är inte förenligt med EES-avtalets funktion av de skäl som anges ovan och ska återkrävas med verkan från och med det att köpeavtalet ingicks den 22 maj 2006. |
| --- | --- |

(97)

Det statliga stöd som är inbegripet i försäljningen av 29 byggnader i kasernområdet Haslemoen Leir är inte förenligt med EES-avtalets funktion av de skäl som anges ovan och ska återkrävas med verkan från och med det att köpeavtalet ingicks den 22 maj 2006.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Försäljningen av de 29 byggnaderna i kasernområdet Haslemoen Leir till Haslemoen AS utgör statligt stöd till ett belopp av 4 863 713 norska kronor som är oförenligt med EES-avtalets funktion i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet.

Artikel 2

De norska myndigheterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att från mottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 1.

Artikel 3

Återkravet ska verkställas utan dröjsmål och under alla omständigheter inom fyra månader från och med dagen för detta beslut samt i enlighet med förfarandena i den nationella lagstiftningen, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. Till beloppet ska läggas ränta och sammansatt ränta från och med den dag då stödet betalades ut till stödmottagaren till dess att det återbetalas. Räntan ska beräknas enligt artikel 9 i beslut av Eftas övervakningsmyndighet nr 195/04/KOL.

Artikel 4

Norge ska senast den 15 maj 2012 underrätta myndigheten om det totala belopp (kapital och ränta) som ska återkrävas från stödmottagaren samt om de åtgärder som planeras eller redan har vidtagits för att återkräva stödet.

Norge ska senast den 15 juli 2012 ha verkställt myndighetens beslut och återkrävt stödet i sin helhet.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till Konungariket Norge.

Artikel 6

Endast den engelska texten är giltig.

Utfärdat i Bryssel den 15 mars 2012.

För Eftas övervakningsmyndighet

Oda Helen SLETNES

Ordförande

Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

Ledamot av kollegiet

---

(1)  Beslut nr 96/10/KOL om försäljningen av vissa byggnader på kasernområdet Haslemoen Leir, offentliggjort i EUT C 325, 2.12.2010, s. 12 och i EES-supplement nr 66, 2.12.2010, s. 1.

1

(2)  Se fotnot 1.

2

(3)  http://www.stortinget.no/no/Saker-og-publikasjoner/Saker/Sak/?p=21519. Se även kungligt beslut av den 19.12.1997 (”Avhendigsinstruksen”).

3

(4)  Ärendenr 428521 och 557187.

4

(5)  Ärendenr 458897, 458902 och 458903 (den första Agdestein-rapporten).

5

(6)  Enligt rapporten är ”investeringsvärdet” det förväntade marknadsvärdet för en investerare med avsikt att hyra ut byggnaderna mot ersättning. ”Investeringsvärdet” är lägre än ”bruksvärdet”, som motsvarar marknadsvärdet för en köpare med avsikt att använda byggnaderna för eget bruk. I rapporten anges båda typerna av värde.

6

(7)  Ärendenr 428521, bilaga 16 (Alhaug/Bakke-rapporten).

7

(8)  Värdet på Storskjæret-området beräknades till 12 miljoner norska kronor.

8

(9)  Ärendenr 428521, bilaga 3 (den andra Agdestein-rapporten).

9

(10)  20 procent rabatt.

10

(11)  Enligt den första Agdestein-rapporten var värdet på kasernområdet 29 miljoner norska kronor, vilket inbegrep en rabatt på 10 miljoner norska kronor förutsatt att kasernområdet såldes som en enhet.

11

(12)  Förutom att beräkna brovärdet på kasernområdet till 14,5 miljoner norska kronor beräknades Storskjærets brovärde till 13,5 miljoner norska kronor, det uppodlade områdets brovärde till 8,3 miljoner norska kronor och skogsområdets brovärde till 25,2 miljoner norska kronor. På grund av felaktigheter i tidigare bedömningar justerades det totala beloppet för Haslemoen Leir på 61,5 miljoner norska kronor ner till 58 miljoner norska kronor, vilket inkluderade rabatten för att förvärva kasernområdet som en enhet.

12

(13)  Se punkt 8 ovan.

13

(14)  Aktieägarna i bolaget var International Training Centre (48 %), Haslemoen Kultur og Aktivitetssenter (48 %) och Norsk Trafikksenter (4 %).

14

(15)  Det skulle bl.a. bedöma om risken var ”måttlig”.

15

(16)  Byggnaderna nr 3, 32, 34, 44 och 45.

16

(17)  I den första Agdestein-rapporten inbegrep beloppet på 1,9 miljoner norska kronor även två garage, dvs. byggnaderna nr 6 och 8.

17

(18)  Myndigheten har inte tillhandahållits någon dokumentation rörande det anbudet. Kommunen har dock förklarat att det var ett muntligt anbud på 5 miljoner norska kronor för 11 av byggnaderna i kasernområdet (nr 28, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 46, 47, 50 och 93). Samma byggnader skulle enligt brovärderingen ha ett värde på 3,7 miljoner norska kronor.

18

(19)  Inga synpunkter har mottagits från tredje part.

19

(20)  Ärendenr 581797.

20

(21)  Se punkt 8 ovan.

21

(22)  ”Vi tror at markedet ved et samlet kjøp av fire forsåvidt ulike virksomhetsområder vil legge inn en prisreduksjon for bl.a risiko og høyere driftskostnader. Imidlertid vil kjøper fort kunne ’snu seg rundt’ etter kjøpet og selge f.eks. jorda eller skogen videre enkeltvis, som taler motsatt vei. Det ligger allerede inne ca. 30% ’kvantumsrabatt’ i takstene for både bolig og leirområdet, pga samlet salg av hver av disse takstobjekt. Vi tror på en ytterligere verdireduksjon på 20% (- kr12 mill) ved samlet salg av hele leiren under ett, dvs fra kr 58 mill til 46 mill.”

22

(23)  Se punkt 8 ovan.

23

(24)  Se fotnot 4.

24

(25)  Myndigheten påminner om att de norska myndigheterna inte har lämnat någon förklaring till att det antal byggnader som anges i avtalet är 30 och inte 29 som de norska myndigheterna genomgående uppger. Det är dock endast 29 av byggnaderna i avtalet som ingår i Agdesteins bedömning, medan byggnad nr 31 (en lagerbod) saknas. Den byggnaden beaktas inte i det följande.

25

(26)  Se punkt 8 ovan.

26

(27)  Se t.ex. domstolens dom av den 17 september 1980 i mål 730/79, 730/79 Phillip Morris Holland BV mot kommissionen, (REG 1980, s. 2671), punkt 11.

27

(28)  http://www.brreg.no.

28

(29)  ”Drift av hoteller, pensjonater og moteller med restaurant” (Org nr. 989636073).

29

(30)  Domstolens dom av den 4 april 1995 i mål C-350/93, Kommissionen mot Italien, (REG 1995, s. I-699), punkt 22.

30

(31)  Domstolens dom av den 17 juni 1999 i mål C-75/97, Belgien mot kommissionen, (REG 1999, s. I-3671), punkt 66, och domstolens dom av den 7 mars 2002 i mål C-310/99, Italien mot kommissionen, (REG 2002, s. I-2289, punkt 99).

31

(32)  Domstolens dom av den 17 januari 1997 i mål C-169/95, Spanien mot kommissionen, (REG 1997, s. I-135, punkt 51).

32

---