# Euroopan unionin L 48/2013

| | ISSN 1977-0812
  doi:10.3000/19770812.L_2013.048.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 48 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 56. vuosikerta21. helmikuu 2013 |

ISSN 1977-0812

doi:10.3000/19770812.L_2013.048.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 48

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

56. vuosikerta21. helmikuu 2013

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Komission delegoitu asetus (EU) N:o 154/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2012, yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteen II muuttamisesta | 1 |
| | * | Komission delegoitu asetus (EU) N:o 155/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2012, sääntöjen vahvistamisesta yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 nojalla sellaista menettelyä varten, jolla myönnetään oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävään erityiseen kannustusmenettelyyn | 5 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 156/2013, annettu 20 päivänä helmikuuta 2013, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 8 |
| | | DIREKTIIVIT |
| | * | Komission direktiivi 2013/6/EU, annettu 20 päivänä helmikuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta diflubentsuronin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (
  1
  ) | 10 |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | | 2013/95/EU |
| | * | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien difenakumia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevien rajoitusten hyväksymisestä
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 772) | 14 |
| | | 2013/96/EU |
| | * | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien difenakumia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevista rajoituksista
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 780) | 17 |
| | | 2013/97/EU |
| | * | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, poikkeusten myöntämisestä tietyille jäsenvaltioille kansanterveyttä sekä työterveyttä ja työturvallisuutta koskevista yhteisön tilastoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1338/2008 mukaisesta tilastojen toimittamisesta siltä osin kuin on kyse eurooppalaiseen terveyshaastattelututkimukseen (EHIS) perustuvista tilastoista
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 784)

   (
  1
  ) | 21 |
| | | 2013/98/EU |
| | * | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, unionin rahoitustuen myöntämisestä koordinoidulle valvontasuunnitelmalle petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 1035) | 23 |
| | | SUOSITUKSET |
| | | 2013/99/EU |
| | * | Komission suositus, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, koordinoidusta valvontasuunnitelmasta petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa | 28 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

ASETUKSET

*

Komission delegoitu asetus (EU) N:o 154/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2012, yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteen II muuttamisesta

1

*

Komission delegoitu asetus (EU) N:o 155/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2012, sääntöjen vahvistamisesta yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 nojalla sellaista menettelyä varten, jolla myönnetään oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävään erityiseen kannustusmenettelyyn

5

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 156/2013, annettu 20 päivänä helmikuuta 2013, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

8

DIREKTIIVIT

*

Komission direktiivi 2013/6/EU, annettu 20 päivänä helmikuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta diflubentsuronin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (
  1
  )

1

10

PÄÄTÖKSET

2013/95/EU

*

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien difenakumia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevien rajoitusten hyväksymisestä
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 772)

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 772)

14

2013/96/EU

*

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien difenakumia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevista rajoituksista
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 780)

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 780)

17

2013/97/EU

*

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, poikkeusten myöntämisestä tietyille jäsenvaltioille kansanterveyttä sekä työterveyttä ja työturvallisuutta koskevista yhteisön tilastoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1338/2008 mukaisesta tilastojen toimittamisesta siltä osin kuin on kyse eurooppalaiseen terveyshaastattelututkimukseen (EHIS) perustuvista tilastoista
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 784)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 784)

1

21

2013/98/EU

*

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, unionin rahoitustuen myöntämisestä koordinoidulle valvontasuunnitelmalle petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 1035)

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 1035)

23

SUOSITUKSET

2013/99/EU

*

Komission suositus, annettu 19 päivänä helmikuuta 2013, koordinoidusta valvontasuunnitelmasta petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa

28

| | | III   Muut säädökset |
| --- | --- | --- |
| | | EUROOPAN TALOUSALUE |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 90/12/KOL, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2012, tiettyjen rakennusten myynnistä Haslemoen Leirin keskuslinnoituksessa (Norja) | 33 |

III   Muut säädökset

EUROOPAN TALOUSALUE

*

EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 90/12/KOL, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2012, tiettyjen rakennusten myynnistä Haslemoen Leirin keskuslinnoituksessa (Norja)

33

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/1

---

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 154/2013,

annettu 18 päivänä joulukuuta 2012,

yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteen II muuttamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,

ottaa huomioon yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 732/2008 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (EU) N:o 978/2012, jäljempänä ’GSP-asetus’, 4 artiklassa vahvistetaan perusteet tullietuuksien myöntämiselle yleisen tullietuusjärjestelmän, jäljempänä ’GSP-järjestelmä’, yleisen menettelyn mukaisesti. Näin ollen jos Maailmanpankki on kolmena peräkkäisenä vuotena luokitellut jonkin maan korkean tulotason tai ylemmän keskitulotason maaksi, sille ei pitäisi myöntää kyseisiä etuuksia. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (EU) N:o 978/2012, jäljempänä ’GSP-asetus’, 4 artiklassa vahvistetaan perusteet tullietuuksien myöntämiselle yleisen tullietuusjärjestelmän, jäljempänä ’GSP-järjestelmä’, yleisen menettelyn mukaisesti. Näin ollen jos Maailmanpankki on kolmena peräkkäisenä vuotena luokitellut jonkin maan korkean tulotason tai ylemmän keskitulotason maaksi, sille ei pitäisi myöntää kyseisiä etuuksia.

| (2) | GSP-asetuksen liitteessä II vahvistetaan luettelo GSP-järjestelmän yleisen menettelyn edunsaajamaista. |
| --- | --- |

(2)

GSP-asetuksen liitteessä II vahvistetaan luettelo GSP-järjestelmän yleisen menettelyn edunsaajamaista.

| (3) | Komissiolle on siirretty valta antaa delegoitu säädös SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, jotta voidaan tarkastella liitettä II kunkin GSP-asetuksen voimaantuloa seuraavan vuoden tammikuun 1 päivään mennessä, kuten GSP-asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa säädetään. |
| --- | --- |

(3)

Komissiolle on siirretty valta antaa delegoitu säädös SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, jotta voidaan tarkastella liitettä II kunkin GSP-asetuksen voimaantuloa seuraavan vuoden tammikuun 1 päivään mennessä, kuten GSP-asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa säädetään.

| (4) | Maailmanpankki on luokitellut Azerbaidžanin ja Iranin ylemmän keskitulotason maiksi vuosina 2010, 2011 ja 2012. |
| --- | --- |

(4)

Maailmanpankki on luokitellut Azerbaidžanin ja Iranin ylemmän keskitulotason maiksi vuosina 2010, 2011 ja 2012.

| (5) | Sen vuoksi olisi poistettava Azerbaidžan ja Iran GSP-järjestelmän yleisen menettelyn edunsaajamaiden luettelosta ja muutettava GSP-asetuksen liitettä II, |
| --- | --- |

(5)

Sen vuoksi olisi poistettava Azerbaidžan ja Iran GSP-järjestelmän yleisen menettelyn edunsaajamaiden luettelosta ja muutettava GSP-asetuksen liitettä II,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Korvataan asetuksen (EU) N:o 978/2012 liite II tämän asetuksen liitteellä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulopäivästä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2012.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EUVL L 303, 31.10.2012, s. 1.

1

---

LIITE

”LIITE II

1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yleisen menettelyn edunsaajamaat
   (1)

| Sarake A | : | unionin ulkomaankauppatilastoissa käytetyn maa- ja alueluokituksen mukainen kirjainkoodi |
| --- | --- | --- |
| Sarake B | : | nimi |

Sarake A

:

unionin ulkomaankauppatilastoissa käytetyn maa- ja alueluokituksen mukainen kirjainkoodi

Sarake B

:

nimi

| A | B |
| --- | --- |
| AF | Afganistan |
| AM | Armenia |
| AO | Angola |
| BD | Bangladesh |
| BF | Burkina Faso |
| BI | Burundi |
| BJ | Benin |
| BO | Bolivia |
| BT | Bhutan |
| CD | Kongon demokraattinen tasavalta |
| CF | Keski-Afrikan tasavalta |
| CG | Kongo |
| CK | Cookinsaaret |
| CN | Kiinan kansantasavalta |
| CO | Kolumbia |
| CR | Costa Rica |
| CV | Kap Verde |
| DJ | Djibouti |
| EC | Ecuador |
| ER | Eritrea |
| ET | Etiopia |
| FM | Mikronesia |
| GE | Georgia |
| GM | Gambia |
| GN | Guinea |
| GQ | Päiväntasaajan Guinea |
| GT | Guatemala |
| GW | Guinea-Bissau |
| HN | Honduras |
| HT | Haiti |
| ID | Indonesia |
| IN | Intia |
| IQ | Irak |
| KG | Kirgisian tasavalta |
| KH | Kambodža |
| KI | Kiribati |
| KM | Komorit |
| LA | Laosin demokraattinen kansantasavalta |
| LK | Sri Lanka |
| LR | Liberia |
| LS | Lesotho |
| MG | Madagaskar |
| MH | Marshallinsaaret |
| ML | Mali |
| MM | Burma/Myanmar |
| MN | Mongolia |
| MR | Mauritania |
| MV | Malediivit |
| MW | Malawi |
| MZ | Mosambik |
| NE | Niger |
| NG | Nigeria |
| NI | Nicaragua |
| NP | Nepal |
| NR | Nauru |
| NU | Niue |
| PA | Panama |
| PE | Peru |
| PH | Filippiinit |
| PK | Pakistan |
| PY | Paraguay |
| RW | Ruanda |
| SB | Salomonsaaret |
| SD | Sudan |
| SL | Sierra Leone |
| SN | Senegal |
| SO | Somalia |
| ST | São Tomé ja Príncipe |
| SV | El Salvador |
| SY | Syyria |
| TD | Tšad |
| TG | Togo |
| TH | Thaimaa |
| TJ | Tadžikistan |
| TL | Itä-Timor |
| TM | Turkmenistan |
| TO | Tonga |
| TV | Tuvalu |
| TZ | Tansania |
| UA | Ukraina |
| UG | Uganda |
| UZ | Uzbekistan |
| VN | Vietnam |
| VU | Vanuatu |
| WS | Samoa |
| YE | Jemen |
| ZM | Sambia |

A

B

AF

Afganistan

AM

Armenia

AO

Angola

BD

Bangladesh

BF

Burkina Faso

BI

Burundi

BJ

Benin

BO

Bolivia

BT

Bhutan

CD

Kongon demokraattinen tasavalta

CF

Keski-Afrikan tasavalta

CG

Kongo

CK

Cookinsaaret

CN

Kiinan kansantasavalta

CO

Kolumbia

CR

Costa Rica

CV

Kap Verde

DJ

Djibouti

EC

Ecuador

ER

Eritrea

ET

Etiopia

FM

Mikronesia

GE

Georgia

GM

Gambia

GN

Guinea

GQ

Päiväntasaajan Guinea

GT

Guatemala

GW

Guinea-Bissau

HN

Honduras

HT

Haiti

ID

Indonesia

IN

Intia

IQ

Irak

KG

Kirgisian tasavalta

KH

Kambodža

KI

Kiribati

KM

Komorit

LA

Laosin demokraattinen kansantasavalta

LK

Sri Lanka

LR

Liberia

LS

Lesotho

MG

Madagaskar

MH

Marshallinsaaret

ML

Mali

MM

Burma/Myanmar

MN

Mongolia

MR

Mauritania

MV

Malediivit

MW

Malawi

MZ

Mosambik

NE

Niger

NG

Nigeria

NI

Nicaragua

NP

Nepal

NR

Nauru

NU

Niue

PA

Panama

PE

Peru

PH

Filippiinit

PK

Pakistan

PY

Paraguay

RW

Ruanda

SB

Salomonsaaret

SD

Sudan

SL

Sierra Leone

SN

Senegal

SO

Somalia

ST

São Tomé ja Príncipe

SV

El Salvador

SY

Syyria

TD

Tšad

TG

Togo

TH

Thaimaa

TJ

Tadžikistan

TL

Itä-Timor

TM

Turkmenistan

TO

Tonga

TV

Tuvalu

TZ

Tansania

UA

Ukraina

UG

Uganda

UZ

Uzbekistan

VN

Vietnam

VU

Vanuatu

WS

Samoa

YE

Jemen

ZM

Sambia

1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yleisen menettelyn edunsaajamaat, jotka on väliaikaisesti poistettu kyseisestä menettelystä kaikkien tai tiettyjen kyseisistä maista peräisin olevien tuotteiden osalta

| Sarake A | : | unionin ulkomaankauppatilastoissa käytetyn maa- ja alueluokituksen mukainen kirjainkoodi |
| --- | --- | --- |
| Sarake B | : | nimi |

Sarake A

:

unionin ulkomaankauppatilastoissa käytetyn maa- ja alueluokituksen mukainen kirjainkoodi

Sarake B

:

nimi

| A | B |
| --- | --- |
| MM | Burma/Myanmar” |

A

B

MM

Burma/Myanmar”

---

(1)  Tämä luettelo sisältää maita, joiden etuudet on saatettu väliaikaisesti peruuttaa tai suspendoida. Komissio tai kyseisen maan toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa ajantasaistetun luettelon.

1

---

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/5

---

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 155/2013,

annettu 18 päivänä joulukuuta 2012,

sääntöjen vahvistamisesta yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 nojalla sellaista menettelyä varten, jolla myönnetään oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävään erityiseen kannustusmenettelyyn

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,

ottaa huomioon yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 732/2008 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 (1) ja erityisesti sen 10 artiklan 7 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (EU) N:o 978/2012 9 artiklan 1 kohdassa säädetään kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn (GSP+) mukaisten tullietuuksien myöntämistä koskevista vaatimuksista. Menettelyn oikeusvarmuuden ja vakauden takaamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat siirtäneet komissiolle vallan antaa delegoitu säädös sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, joiden aiheena on menettely, jolla myönnetään oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävään erityiseen kannustusmenettelyyn, erityisesti määräajat sekä pyyntöjen esittäminen ja käsittely. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (EU) N:o 978/2012 9 artiklan 1 kohdassa säädetään kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn (GSP+) mukaisten tullietuuksien myöntämistä koskevista vaatimuksista. Menettelyn oikeusvarmuuden ja vakauden takaamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat siirtäneet komissiolle vallan antaa delegoitu säädös sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, joiden aiheena on menettely, jolla myönnetään oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävään erityiseen kannustusmenettelyyn, erityisesti määräajat sekä pyyntöjen esittäminen ja käsittely.

| (2) | Delegoituihin säädöksiin liittyvän Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen yhteisen sopimuksen 4 kohdan mukaisesti tässä asetuksessa säädettyjen menettelysääntöjen osalta on toteutettu asianmukaiset ja avoimet kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, |
| --- | --- |

(2)

Delegoituihin säädöksiin liittyvän Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen yhteisen sopimuksen 4 kohdan mukaisesti tässä asetuksessa säädettyjen menettelysääntöjen osalta on toteutettu asianmukaiset ja avoimet kuulemiset, myös asiantuntijatasolla,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Hakemuksen jättäminen

1.   Pyynnön esittävän maan on esitettävä pyyntönsä kirjallisena. Pyynnön esittävän maan on nimenomaisesti ilmaistava, että sen pyyntö on esitetty asetuksen (EU) N:o 978/2012, jäljempänä ’GSP-asetus’, 9 artiklan 1 kohdan mukaisen kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn, jäljempänä ’GSP+-menettely’, puitteissa.

2.   Pyyntöön on liitettävä seuraavat asiakirjat:

| a) | GSP-asetuksen liitteessä VIII lueteltujen yleissopimusten, jäljempänä ’asianomaiset yleissopimukset’, ratifioimista koskevat kattavat tiedot, mukaan lukien jäljennös asianomaiseen kansainväliseen järjestöön talletetusta ratifioimiskirjasta, pyynnön esittäneen maan tekemät varaumat ja muiden yleissopimuksen osapuolien ilmaisema varaumien vastustus; |
| --- | --- |

a)

GSP-asetuksen liitteessä VIII lueteltujen yleissopimusten, jäljempänä ’asianomaiset yleissopimukset’, ratifioimista koskevat kattavat tiedot, mukaan lukien jäljennös asianomaiseen kansainväliseen järjestöön talletetusta ratifioimiskirjasta, pyynnön esittäneen maan tekemät varaumat ja muiden yleissopimuksen osapuolien ilmaisema varaumien vastustus;

| b) | velvoittava sitoumus, jonka pyynnön esittävän maan toimivaltainen viranomainen tekee allekirjoittamalla tämän asetuksen liitteessä olevan lomakkeen ja joka sisältää






  i) | lausuman, jossa sitoudutaan pitämään voimassa asianomaisten yleissopimusten ratifiointi ja varmistamaan niiden tosiasiallinen täytäntöönpano; |
| --- | --- | --- |

b)

velvoittava sitoumus, jonka pyynnön esittävän maan toimivaltainen viranomainen tekee allekirjoittamalla tämän asetuksen liitteessä olevan lomakkeen ja joka sisältää

i)

lausuman, jossa sitoudutaan pitämään voimassa asianomaisten yleissopimusten ratifiointi ja varmistamaan niiden tosiasiallinen täytäntöönpano;

| ii) | lausuman, jossa hyväksytään varaumitta kunkin yleissopimuksen mukaiset raportointivaatimukset sekä täytäntöönpanotoimien säännöllinen valvonta ja tarkastelu asianomaisten yleissopimusten määräysten mukaisesti; |
| --- | --- |

ii)

lausuman, jossa hyväksytään varaumitta kunkin yleissopimuksen mukaiset raportointivaatimukset sekä täytäntöönpanotoimien säännöllinen valvonta ja tarkastelu asianomaisten yleissopimusten määräysten mukaisesti;

| iii) | lausuman, jossa sitoudutaan osallistumaan GSP-asetuksen 13 artiklassa tarkoitettuun valvontamenettelyyn ja tekemään siinä yhteistyötä. |
| --- | --- |

iii)

lausuman, jossa sitoudutaan osallistumaan GSP-asetuksen 13 artiklassa tarkoitettuun valvontamenettelyyn ja tekemään siinä yhteistyötä.

3.   Hakemusten tarkasteluprosessin helpottamiseksi hakemukset, kaikki pyynnöt ja liiteasiakirjat on toimitettava englanniksi. Jos 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun asiakirjan alkukieli ei ole englanti, asiakirjan jäljennökseen on liitettävä englanninkielinen käännös.

4.   Pyyntö ja siihen liittyvät asiakirjat on toimitettava komission postipalveluun osoitteeseen:

| Central mail service (Courrier central) |
| --- |
| Bâtiment DAV1 |
| Avenue du Bourget/Bourgetlaan 1 |
| 1140 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Central mail service (Courrier central)

Bâtiment DAV1

Avenue du Bourget/Bourgetlaan 1

1140 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

5.   Muodollisen kirjallisen hakemuksen lisäksi pyyntö ja siihen liittyvät asiakirjat on toimitettava myös sähköisestä muodossa. Pelkästään sähköisessä muodossa toimitettua pyyntöä ei oteta huomioon tätä asetusta sovellettaessa.

6.   Tietojen vaihtamisen ja tarkistamisen helpottamiseksi pyynnön esittävän maan on ilmoitettava hakemuksessaan komissiolle yhteyshenkilö, joka on toimivaltainen hoitamaan hakemuksen käsittelyn.

7.   Pyyntö katsotaan jätetyksi ensimmäisenä työpäivänä sen jälkeen, kun komissio on vastaanottanut sen kirjattuna kirjeenä tai kun komissio on toimittanut vastaanottoilmoituksen.

2 artikla

Hakemuksen tarkastelu

1.   Komissio tutkii, täyttyvätkö GSP-asetuksen 9 artiklan 1 kohdan edellytykset. Tutkiessaan pyyntöä komissio arvioi asianomaisten yleissopimusten valvontaelinten viimeisimmät saatavilla olevat päätelmät. Se voi esittää pyynnön esittäneelle maalle aiheelliseksi katsomiaan kysymyksiä ja tarkistaa saamansa tiedot pyynnön esittäneeltä maalta tai mistä tahansa asiaankuuluvasta lähteestä.

2.   GSP-asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa vaadittujen tai komission pyytämien tarvittavien tietojen toimittamatta jättäminen voi johtaa tarkastelun lopettamiseen ja pyynnön hylkäämiseen.

3.   Komissio saattaa pyynnön tarkastelun päätökseen ja tekee päätöksen siitä, myönnetäänkö pyynnön esittäneelle maalle oikeus GSP+-kannustusmenettelyyn, kuuden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottoilmoituksen päivämäärästä.

3 artikla

Asiakirja-aineisto

1.   Komissio perustaa asiakirja-aineistoa koskevan kansion. Aineiston on sisällettävä pyynnön esittäneen maan toimittamat asiakirjat ja komission saamat asiaa koskevat tiedot.

2.   Aineiston sisällön on oltava GSP-asetuksen 38 artiklan luottamuksellisuutta koskevien säännösten mukainen.

3.   Pyynnön esittäneellä maalla on oikeus tutustua asiakirja-aineistoon. Se voi kirjallisesta pyynnöstä tarkastella kaikkia aineiston sisältämiä tietoja lukuun ottamatta komission laatimia sisäisiä asiakirjoja.

4 artikla

Ilmoittaminen osapuolille

1.   Komissio ilmoittaa niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden yksityiskohdista, joiden perusteella komission päätökset on tehty.

2.   Ilmoittaminen on tehtävä kirjallisesti. Ilmoittamiseen on sisällyttävä komission havainnot ja tieto sen alustavasta aikomuksesta myöntää pyynnön esittäneelle maalle oikeus GSP+-kannustusmenettelyyn.

3.   Ilmoittaminen on tehtävä mahdollisimman nopeasti ottaen huomioon tarve suojata luottamukselliset tiedot ja tavallisesti viimeistään 45 päivää ennen komission lopullista päätöstä lopullista toimenpidettä koskevasta ehdotuksesta. Jos komissio ei voi ilmoittaa tiettyjä tosiseikkoja tai huomioita sillä hetkellä, ne on ilmoitettava mahdollisimman pian sen jälkeen.

4.   Ilmoittaminen ei ole esteenä mahdolliselle myöhemmin tehtävälle päätökselle, mutta jos kyseinen päätös perustuu eri tosiseikkoihin ja huomioihin, näistä on ilmoitettava mahdollisimman pian.

5.   Ilmoittamisen jälkeen tehdyt huomautukset otetaan huomioon ainoastaan, jos ne saadaan määräajassa, jonka komissio vahvistaa kussakin tapauksessa ottaen asianmukaisesti huomioon asian kiireellisyyden, mutta joka on vähintään 20 päivää.

5 artikla

Yleinen kuuleminen

1.   Pyynnön esittäneellä maalla on oikeus tulla komission kuulemaksi.

2.   Pyynnön esittävän maan on esitettävä kirjallinen pyyntö, jossa se esittää suullista kuulemista koskevat perustelut. Pyynnön on oltava komissiolla viimeistään kuukauden kuluttua hakemuksen vastaanottoilmoituksen päivämäärästä.

6 artikla

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan osallistuminen

1.   Pyynnön esittänyt maa voi menettelytapoihin liittyvistä syistä myös pyytää, että kuulemismenettelystä vastaava kauppapolitiikan pääosaston neuvonantaja osallistuu menettelyyn. Neuvonantaja tarkastelee pyyntöjä tutustua asiakirjakansioon, asiakirjojen luottamuksellisuutta koskevia kiistoja, määräaikojen pidentämispyyntöjä ja pyynnön esittäneen maan pyyntöjä tulla kuulluksi.

2.   Jos pyynnön esittäneellä maalla on suullinen kuuleminen neuvonantajan kanssa, komission asianomainen yksikkö osallistuu siihen.

7 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2012.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EUVL L 303, 31.10.2012, s. 1.

1

---

LIITE

Velvoittava sitoumus

(...n) hallitus, jota edustaa(/edustavat) ..., ilmaisee täten (...n) ominaisuudessa sitoutuvansa pitämään voimassa asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteessä VIII lueteltujen yleissopimusten ratifioinnin ja varmistamaan niiden tosiasiallisen täytäntöönpanon.

Hyväksymme varaumitta kunkin yleissopimuksen mukaiset raportointivaatimukset ja täytäntöönpanotoimien säännöllisen valvonnan ja tarkastelun asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteessä VIII lueteltujen yleissopimusten määräysten mukaisesti.

Sitoudumme osallistumaan asetuksen (EU) N:o 978/2012 13 artiklassa tarkoitettuun valvontamenettelyyn ja tekemään siinä yhteistyötä.

Hyväksymme täysin, että minkä tahansa sitoumuksen peruuttaminen voi johtaa GSP+-kannustusmenettelyn poistamiseen asetuksen (EU) N:o 978/2012 10 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

Paikka ja päiväys

Allekirjoitus(/Allekirjoitukset)

---

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/8 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/8

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 156/2013,

annettu 20 päivänä helmikuuta 2013,

kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille. |
| --- | --- |

(1)

Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

| (2) | Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, |
| --- | --- |

(2)

Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2013.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

LIITE

Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmansien maiden koodi (1) | Kiinteä tuontiarvo |
| 0702 00 00 | IL | 80,1 |
| MA | 61,7 |
| TN | 81,6 |
| TR | 96,5 |
| ZZ | 80,0 |
| 0707 00 05 | EG | 191,6 |
| MA | 191,6 |
| TR | 175,4 |
| ZZ | 186,2 |
| 0709 91 00 | EG | 76,0 |
| ZZ | 76,0 |
| 0709 93 10 | MA | 42,2 |
| TR | 112,9 |
| ZZ | 77,6 |
| 0805 10 20 | EG | 50,7 |
| IL | 52,2 |
| MA | 63,1 |
| TN | 56,7 |
| TR | 58,5 |
| ZZ | 56,2 |
| 0805 20 10 | IL | 126,3 |
| MA | 103,1 |
| ZZ | 114,7 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | EG | 57,7 |
| IL | 150,3 |
| KR | 134,8 |
| MA | 122,1 |
| TR | 70,0 |
| ZA | 148,7 |
| ZZ | 113,9 |
| 0805 50 10 | EG | 83,9 |
| TR | 76,5 |
| ZZ | 80,2 |
| 0808 10 80 | CN | 82,9 |
| MK | 34,9 |
| US | 202,1 |
| ZZ | 106,6 |
| 0808 30 90 | AR | 130,3 |
| CL | 178,0 |
| CN | 77,9 |
| TR | 179,9 |
| US | 187,5 |
| ZA | 118,0 |
| ZZ | 145,3 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmansien maiden koodi (1)

Kiinteä tuontiarvo

0702 00 00

IL

80,1

MA

61,7

TN

81,6

TR

96,5

ZZ

80,0

0707 00 05

EG

191,6

MA

191,6

TR

175,4

ZZ

186,2

0709 91 00

EG

76,0

ZZ

76,0

0709 93 10

MA

42,2

TR

112,9

ZZ

77,6

0805 10 20

EG

50,7

IL

52,2

MA

63,1

TN

56,7

TR

58,5

ZZ

56,2

0805 20 10

IL

126,3

MA

103,1

ZZ

114,7

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

EG

57,7

IL

150,3

KR

134,8

MA

122,1

TR

70,0

ZA

148,7

ZZ

113,9

0805 50 10

EG

83,9

TR

76,5

ZZ

80,2

0808 10 80

CN

82,9

MK

34,9

US

202,1

ZZ

106,6

0808 30 90

AR

130,3

CL

178,0

CN

77,9

TR

179,9

US

187,5

ZA

118,0

ZZ

145,3

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

DIREKTIIVIT

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/10

---

KOMISSION DIREKTIIVI 2013/6/EU,

annettu 20 päivänä helmikuuta 2013,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta diflubentsuronin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, I A tai I B. Luetteloon kuuluu N- [[(4-kloorifenyyli) amino] karbonyyli] -2,6-difluoribentsamidi, joka on diflubentsuronin synonyymi. |
| --- | --- |

(1)

Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, I A tai I B. Luetteloon kuuluu N- [[(4-kloorifenyyli) amino] karbonyyli] -2,6-difluoribentsamidi, joka on diflubentsuronin synonyymi.

| (2) | Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 nojalla on arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti diflubentsuronin käyttöä tuotetyypissä 18 (hyönteis- ja punkkimyrkyt sekä muiden niveljalkaisten torjuntaan käytettävät tuotteet), siten kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 nojalla on arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti diflubentsuronin käyttöä tuotetyypissä 18 (hyönteis- ja punkkimyrkyt sekä muiden niveljalkaisten torjuntaan käytettävät tuotteet), siten kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

| (3) | Ruotsi, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti toimivaltaisen viranomaisen kertomuksen sekä suosituksen komissiolle 19 päivänä marraskuuta 2007 biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta ja asetuksen (EY) N:o 1896/2000 muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2032/2003 10 artiklan 5 ja 7 kohdan mukaisesti. (3) |
| --- | --- |

(3)

Ruotsi, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti toimivaltaisen viranomaisen kertomuksen sekä suosituksen komissiolle 19 päivänä marraskuuta 2007 biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta ja asetuksen (EY) N:o 1896/2000 muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2032/2003 10 artiklan 5 ja 7 kohdan mukaisesti. (3)

| (4) | Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta. Biosidivalmisteita käsittelevä pysyvä komitea sisällytti 21 päivänä syyskuuta 2012 tarkastelun tulokset arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(4)

Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta. Biosidivalmisteita käsittelevä pysyvä komitea sisällytti 21 päivänä syyskuuta 2012 tarkastelun tulokset arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

| (5) | Arvioiden perusteella voidaan olettaa, että hyönteis- ja punkkimyrkkyinä sekä muiden niveljalkaisten torjuntaan käytettävät diflubentsuronia sisältävät biosidituotteet täyttävät direktiivin 98/8/EY 5 artiklan vaatimukset. Näin ollen on aiheellista sisällyttää tuotetyypissä 18 käytettävä diflubentsuroni kyseisen direktiivin liitteeseen I. |
| --- | --- |

(5)

Arvioiden perusteella voidaan olettaa, että hyönteis- ja punkkimyrkkyinä sekä muiden niveljalkaisten torjuntaan käytettävät diflubentsuronia sisältävät biosidituotteet täyttävät direktiivin 98/8/EY 5 artiklan vaatimukset. Näin ollen on aiheellista sisällyttää tuotetyypissä 18 käytettävä diflubentsuroni kyseisen direktiivin liitteeseen I.

| (6) | Unionin tasolla ei ole arvioitu kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia ja altistumisskenaarioita. Esimerkiksi ulkokäyttöä, muuta kuin ammattikäyttöä ja kotieläimiin kohdistuvaa altistusta ei arvioitu. Jäsenvaltioiden olisi siksi tarkasteltava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistumisskenaarioita sekä sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole tarkasteltu edustavasti riskinarvioinnissa unionin tasolla, ja myöntäessään tuotteille lupia varmistettava, että toteutetaan asianmukaisia toimia tai asetetaan erityisehtoja, jotta todetut riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle. |
| --- | --- |

(6)

Unionin tasolla ei ole arvioitu kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia ja altistumisskenaarioita. Esimerkiksi ulkokäyttöä, muuta kuin ammattikäyttöä ja kotieläimiin kohdistuvaa altistusta ei arvioitu. Jäsenvaltioiden olisi siksi tarkasteltava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistumisskenaarioita sekä sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole tarkasteltu edustavasti riskinarvioinnissa unionin tasolla, ja myöntäessään tuotteille lupia varmistettava, että toteutetaan asianmukaisia toimia tai asetetaan erityisehtoja, jotta todetut riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle.

| (7) | Koska on havaittu, että ihmiset saattavat altistua epäsuorasti ruoan välityksellä arvioinnissa esitettyjen käyttötarkoitusten yhteydessä, on tarvittaessa asianmukaista edellyttää, että tarkistetaan, onko syytä asettaa uudet jäämien enimmäistasot (MRL) tai muuttaa näitä enimmäistasoja yhteisön menettelyistä farmakologisesti vaikuttavien aineiden jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi yhteisön menettelyistä farmakologisesti vaikuttavien aineiden jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläimistä saatavissa elintarvikkeissa, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 kumoamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta 6 päivänä toukokuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 470/2009 (4) tai torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 (5) mukaisesti. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä in vivo -olosuhteissa genotoksiseen metaboliittiin PCA. Olisi vahvistettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että sovellettavia jäämien enimmäismääriä ei ylitetä. |
| --- | --- |

(7)

Koska on havaittu, että ihmiset saattavat altistua epäsuorasti ruoan välityksellä arvioinnissa esitettyjen käyttötarkoitusten yhteydessä, on tarvittaessa asianmukaista edellyttää, että tarkistetaan, onko syytä asettaa uudet jäämien enimmäistasot (MRL) tai muuttaa näitä enimmäistasoja yhteisön menettelyistä farmakologisesti vaikuttavien aineiden jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi yhteisön menettelyistä farmakologisesti vaikuttavien aineiden jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläimistä saatavissa elintarvikkeissa, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 kumoamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta 6 päivänä toukokuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 470/2009 (4) tai torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 (5) mukaisesti. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä in vivo -olosuhteissa genotoksiseen metaboliittiin PCA. Olisi vahvistettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että sovellettavia jäämien enimmäismääriä ei ylitetä.

| (8) | Riskinarvioinnin aikana tehtyjen olettamusten huomioon ottamiseksi diflubentsuronia sisältävien tuotteiden ammattimaisten käyttäjien on varustauduttava asianmukaisin henkilösuojaimin, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että työntekijöille ja toimijoille aiheutuvat riskit voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle. |
| --- | --- |

(8)

Riskinarvioinnin aikana tehtyjen olettamusten huomioon ottamiseksi diflubentsuronia sisältävien tuotteiden ammattimaisten käyttäjien on varustauduttava asianmukaisin henkilösuojaimin, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että työntekijöille ja toimijoille aiheutuvat riskit voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle.

| (9) | Ympäristölle aiheutuvan riskin huomioon ottamiseksi on syytä edellyttää, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että riskit vesi- ja maaekosysteemeihin voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle, että tuotteille ei myönnetä lupaa vesijärjestelmissä käytettäviksi ja että tuotteita, joita saa käyttää lantaan, käytetään ainoastaan kuivalantaan, jolle on tehtävä täydellinen aerobinen kompostointi ennen lannan lisäämistä viljelymaahan. |
| --- | --- |

(9)

Ympäristölle aiheutuvan riskin huomioon ottamiseksi on syytä edellyttää, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että riskit vesi- ja maaekosysteemeihin voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle, että tuotteille ei myönnetä lupaa vesijärjestelmissä käytettäviksi ja että tuotteita, joita saa käyttää lantaan, käytetään ainoastaan kuivalantaan, jolle on tehtävä täydellinen aerobinen kompostointi ennen lannan lisäämistä viljelymaahan.

| (10) | Tämän direktiivin säännöksiä olisi sovellettava samaan aikaan kaikissa jäsenvaltioissa, jotta varmistetaan tehoainetta diflubentsuroni sisältävien tuotetyyppiin 18 kuuluvien biosidituotteiden yhtäläinen kohtelu unionin markkinoilla ja myös jotta helpotetaan biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti. |
| --- | --- |

(10)

Tämän direktiivin säännöksiä olisi sovellettava samaan aikaan kaikissa jäsenvaltioissa, jotta varmistetaan tehoainetta diflubentsuroni sisältävien tuotetyyppiin 18 kuuluvien biosidituotteiden yhtäläinen kohtelu unionin markkinoilla ja myös jotta helpotetaan biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

| (11) | Olisi sallittava kohtuullinen siirtymäaika ennen tehoaineen sisällyttämistä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua uusiin vaatimuksiin ja varmistaa, että asiakirjat valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkaa siitä päivästä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen. |
| --- | --- |

(11)

Olisi sallittava kohtuullinen siirtymäaika ennen tehoaineen sisällyttämistä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua uusiin vaatimuksiin ja varmistaa, että asiakirjat valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkaa siitä päivästä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen.

| (12) | Kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, jäsenvaltioille olisi varattava kohtuullinen aika direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan panemiseksi täytäntöön. |
| --- | --- |

(12)

Kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, jäsenvaltioille olisi varattava kohtuullinen aika direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan panemiseksi täytäntöön.

| (13) | Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava vastaavasti. |
| --- | --- |

(13)

Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava vastaavasti.

| (14) | Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (6) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. |
| --- | --- |

(14)

Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (6) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde.

| (15) | Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidivalmisteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(15)

Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidivalmisteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.

2 artikla

1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2014.

Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä helmikuuta 2015.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

4 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2013.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

1

(2)  EUVL L 325, 11.12.2007, s. 3.

2

(3)  EUVL L 307, 24.11.2003, s. 1.

3

(4)  EUVL L 152, 16.6.2009, s. 11.

4

(5)  EUVL L 70, 16.3.2005, s. 1.

5

(6)  EUVL C 369, 17.12.2011, s. 14.

6

---

LIITE

Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I seuraava kohta:

| N:o | Yleisnimi | IUPAC-nimi
  Tunnistenumerot | Tehoaineen vähimmäispuhtausaste (1) | Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen | Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle paitsi jos sovelletaan jotakin tämän otsikon alaviitteessä esitetyistä poikkeuksista (2) | Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa | Tuotetyyppi | Erityissäännökset (3) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”63 | Diflubentsuroni | 1-(4-kloorifenyyli)-3-(2,6-difluoribentsoyyli)urea
  EY-numero: 252-529-3
  CAS-numero: 35367-38-5 | 960 g/kg | 1. helmikuuta 2015 | 31. tammikuuta 2017 | 31. tammikuuta 2025 | 18 | Unionin tason riskinarvioinnissa ei ole arvioitu kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia ja altistumisskenaarioita; tiettyjä käyttötapoja ja altistumisskenaarioita, kuten ulkokäyttöä, muuta kuin ammattikäyttöä ja kotieläimiin kohdistuvaa altistumista ei otettu huomioon. Arvioidessaan tuotetta koskevaa lupahakemusta 5 artiklan ja liitteen VI mukaisesti jäsenvaltioiden on, jos se on tarkoituksenmukaista kyseisen tuotteen osalta, arvioitava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistumisskenaarioita ja sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole arvioitu edustavasti unionin tason riskinarvioinnissa.
  Jäsenvaltioiden on tarkistettava sellaisten diflubentsuronia sisältävien tuotteiden osalta, joista voi jäädä elintarvikkeisiin tai rehuun jäämiä, onko tarpeen asettaa uudet jäämien enimmäistasot (MRL) ja/tai tarkistaa voimassa olevia enimmäistasoja asetuksen (EY) N:o 470/2009 tai asetuksen (EY) N:o 396/2005 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon genotoksisen metaboliitin PCA in vivo -olosuhteissa, ja toteutettava kaikki asianmukaiset riskien vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet sen varmistamiseksi, etteivät sovellettavat jäämien enimmäistasot ylity.
  Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle:






  1) | ammattimaisten käyttäjien on käytettävä asianmukaisia henkilönsuojaimia; |

N:o

Yleisnimi

IUPAC-nimi

Tunnistenumerot

Tehoaineen vähimmäispuhtausaste (1)

Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle paitsi jos sovelletaan jotakin tämän otsikon alaviitteessä esitetyistä poikkeuksista (2)

Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

Tuotetyyppi

Erityissäännökset (3)

”63

Diflubentsuroni

1-(4-kloorifenyyli)-3-(2,6-difluoribentsoyyli)urea

EY-numero: 252-529-3

CAS-numero: 35367-38-5

960 g/kg

1. helmikuuta 2015

31. tammikuuta 2017

31. tammikuuta 2025

18

Unionin tason riskinarvioinnissa ei ole arvioitu kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia ja altistumisskenaarioita; tiettyjä käyttötapoja ja altistumisskenaarioita, kuten ulkokäyttöä, muuta kuin ammattikäyttöä ja kotieläimiin kohdistuvaa altistumista ei otettu huomioon. Arvioidessaan tuotetta koskevaa lupahakemusta 5 artiklan ja liitteen VI mukaisesti jäsenvaltioiden on, jos se on tarkoituksenmukaista kyseisen tuotteen osalta, arvioitava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistumisskenaarioita ja sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole arvioitu edustavasti unionin tason riskinarvioinnissa.

Jäsenvaltioiden on tarkistettava sellaisten diflubentsuronia sisältävien tuotteiden osalta, joista voi jäädä elintarvikkeisiin tai rehuun jäämiä, onko tarpeen asettaa uudet jäämien enimmäistasot (MRL) ja/tai tarkistaa voimassa olevia enimmäistasoja asetuksen (EY) N:o 470/2009 tai asetuksen (EY) N:o 396/2005 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon genotoksisen metaboliitin PCA in vivo -olosuhteissa, ja toteutettava kaikki asianmukaiset riskien vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet sen varmistamiseksi, etteivät sovellettavat jäämien enimmäistasot ylity.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle:

1)

ammattimaisten käyttäjien on käytettävä asianmukaisia henkilönsuojaimia;

| 2) | tuotetiedoissa on oltava vaatimus, että tuotteita saa käyttää ainoastaan kuivalannassa ja että lannalle on tehtävä täydellinen aerobinen kompostointi ammattimaisesti ennen lannan levittämistä viljelymaahan; |
| --- | --- |

2)

tuotetiedoissa on oltava vaatimus, että tuotteita saa käyttää ainoastaan kuivalannassa ja että lannalle on tehtävä täydellinen aerobinen kompostointi ammattimaisesti ennen lannan levittämistä viljelymaahan;

| 3) | tuotteita ei saa käyttää vesijärjestelmissä.” |
| --- | --- |

3)

tuotteita ei saa käyttää vesijärjestelmissä.”

---

(1)  Tässä sarakkeessa ilmoitettu puhtaus on tehoaineen vähimmäispuhtausaste, jota on käytetty 11 artiklan mukaisesti tehtyä arviointia varten. Markkinoille saatetussa tuotteessa olevan tehoaineen puhtausaste voi poiketa vähimmäispuhtausasteesta, jos sen on todettu teknisesti vastaavan arvioitua ainetta.

1

(2)  Tuotteille, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä 16 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvaa tehoainetta, määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle on tähän liitteeseen viimeiseksi sisällytetyn tehoaineen määräaika. Tuotteille, joiden ensimmäinen lupa on myönnetty myöhemmin kuin 120 päivää ennen määräaikaa kyseisen direktiivin 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle ja täydellinen hakemus vastavuoroista hyväksyntää varten on toimitettu 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti 60 päivän kuluessa ensimmäisen luvan myöntämisestä, määräaikaa 16 artiklan 3 kohdan noudattamiseksi kyseisen hakemuksen osalta pidennetään 120 päivään siitä päivästä, jona vastavuoroista tunnustamista koskeva täydellinen hakemus on vastaanotettu. Niille tuotteille, joiden osalta jokin jäsenvaltio on ehdottanut poikkeamista 4 artiklan 4 kohdan mukaisesta vastavuoroisesta tunnustamisesta, 16 artiklan 3 kohdan noudattamisen määräaikaa jatketaan 30 päivään siitä päivästä, jona tehdään komission päätös 4 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

2

(3)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.

3

---

PÄÄTÖKSET

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/14

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 19 päivänä helmikuuta 2013,

Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien difenakumia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevien rajoitusten hyväksymisestä

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 772)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(2013/95/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Direktiivin 98/8/EY liite I sisältää luettelon tehoaineista, joiden sisällyttäminen biosidituotteisiin on hyväksytty unionin tasolla. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta difenakumin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I 29 päivänä heinäkuuta 2008 annetussa komission direktiivissä 2008/81/EY (2) lisättiin tehoaine difenakumi käytettynä tuotteissa, jotka kuuluvat tuotetyyppiin 14, jyrsijämyrkyt, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V. |
| --- | --- |

(1)

Direktiivin 98/8/EY liite I sisältää luettelon tehoaineista, joiden sisällyttäminen biosidituotteisiin on hyväksytty unionin tasolla. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta difenakumin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I 29 päivänä heinäkuuta 2008 annetussa komission direktiivissä 2008/81/EY (2) lisättiin tehoaine difenakumi käytettynä tuotteissa, jotka kuuluvat tuotetyyppiin 14, jyrsijämyrkyt, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

| (2) | Difenakumi on veren hyytymistä estävä jyrsijämyrkky, jonka tiedetään aiheuttavan vahingonvaaraa lapsille sekä riskejä eläimille ja ympäristölle. Sen on todettu olevan mahdollisesti hitaasti hajoava, todennäköisesti eliöihin kertyvä ja myrkyllinen (PBT) tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin todennäköisesti eliöihin kertyvä (vPvB). |
| --- | --- |

(2)

Difenakumi on veren hyytymistä estävä jyrsijämyrkky, jonka tiedetään aiheuttavan vahingonvaaraa lapsille sekä riskejä eläimille ja ympäristölle. Sen on todettu olevan mahdollisesti hitaasti hajoava, todennäköisesti eliöihin kertyvä ja myrkyllinen (PBT) tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin todennäköisesti eliöihin kertyvä (vPvB).

| (3) | Kansanterveydellisistä ja hygieniasyistä katsottiin kuitenkin, että on perusteltua sisällyttää difenakumi ja muita veren hyytymistä estäviä jyrsijämyrkkyjä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jolloin jäsenvaltiot voivat myöntää jyrsijämyrkkyinä käytettävien difenakumia sisältävien biosidituotteiden käyttöä koskevia lupia. Direktiivissä 2008/81/EY edellytetään jäsenvaltioiden kuitenkin myöntäessään lupia difenakumia sisältäville tuotteille varmistavan, että ihmisten, muiden eläinten kuin kohde-eläinten ja ympäristön ensisijainen ja toissijainen altistuminen minimoidaan siten, että harkitaan kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä ja toteutetaan ne tarvittaessa. Sen vuoksi direktiivissä 2008/81/EY mainittuihin riskinhallintatoimenpiteisiin sisältyy muun muassa tuotteiden salliminen ainoastaan ammattikäyttöön. |
| --- | --- |

(3)

Kansanterveydellisistä ja hygieniasyistä katsottiin kuitenkin, että on perusteltua sisällyttää difenakumi ja muita veren hyytymistä estäviä jyrsijämyrkkyjä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jolloin jäsenvaltiot voivat myöntää jyrsijämyrkkyinä käytettävien difenakumia sisältävien biosidituotteiden käyttöä koskevia lupia. Direktiivissä 2008/81/EY edellytetään jäsenvaltioiden kuitenkin myöntäessään lupia difenakumia sisältäville tuotteille varmistavan, että ihmisten, muiden eläinten kuin kohde-eläinten ja ympäristön ensisijainen ja toissijainen altistuminen minimoidaan siten, että harkitaan kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä ja toteutetaan ne tarvittaessa. Sen vuoksi direktiivissä 2008/81/EY mainittuihin riskinhallintatoimenpiteisiin sisältyy muun muassa tuotteiden salliminen ainoastaan ammattikäyttöön.

| (4) | Yritys Zapi SpA, jäljempänä ’hakija’, on direktiivin 98/8/EY 8 artiklan mukaisesti jättänyt Yhdistyneelle kuningaskunnalle hakemuksen luvan myöntämisestä neljälle difenakumia sisältävälle jyrsijämyrkylle, jäljempänä ’tuotteet’. |
| --- | --- |

(4)

Yritys Zapi SpA, jäljempänä ’hakija’, on direktiivin 98/8/EY 8 artiklan mukaisesti jättänyt Yhdistyneelle kuningaskunnalle hakemuksen luvan myöntämisestä neljälle difenakumia sisältävälle jyrsijämyrkylle, jäljempänä ’tuotteet’.

| (5) | Yhdistynyt kuningaskunta myönsi luvat 19 päivänä syyskuuta 2011. Tuotteille myönnettyihin lupiin liittyi rajoituksia sen varmistamiseksi, että direktiivin 98/8/EY 5 artiklan edellytyksiä noudatetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Niihin ei sisältynyt rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu vain koulutetuille ammattikäyttäjille, joilla on siihen lupa. |
| --- | --- |

(5)

Yhdistynyt kuningaskunta myönsi luvat 19 päivänä syyskuuta 2011. Tuotteille myönnettyihin lupiin liittyi rajoituksia sen varmistamiseksi, että direktiivin 98/8/EY 5 artiklan edellytyksiä noudatetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Niihin ei sisältynyt rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu vain koulutetuille ammattikäyttäjille, joilla on siihen lupa.

| (6) | Hakija jätti 30 päivänä kesäkuuta 2010 Saksalle täydellisen hakemuksen, joka koski näiden tuotteiden ensimmäisten lupien vastavuoroista tunnustamista. |
| --- | --- |

(6)

Hakija jätti 30 päivänä kesäkuuta 2010 Saksalle täydellisen hakemuksen, joka koski näiden tuotteiden ensimmäisten lupien vastavuoroista tunnustamista.

| (7) | Saksa ilmoitti komissiolle, muille jäsenvaltioille ja hakijalle 8 päivänä kesäkuuta 2012 ehdotuksestaan rajoittaa ensimmäisiä lupia direktiivin 98/8/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Saksan tarkoituksena oli asettaa tuotteille rajoitus, jonka mukaan niitä voisivat käyttää ainoastaan koulutuksen tai luvan saaneet ammattikäyttäjät. |
| --- | --- |

(7)

Saksa ilmoitti komissiolle, muille jäsenvaltioille ja hakijalle 8 päivänä kesäkuuta 2012 ehdotuksestaan rajoittaa ensimmäisiä lupia direktiivin 98/8/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Saksan tarkoituksena oli asettaa tuotteille rajoitus, jonka mukaan niitä voisivat käyttää ainoastaan koulutuksen tai luvan saaneet ammattikäyttäjät.

| (8) | Komissio pyysi muita jäsenvaltioita ja hakijaa esittämään huomautuksensa ilmoituksesta kirjallisesti 90 päivän kuluessa direktiivin 98/8/EY 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kyseisessä määräajassa ei saatu huomautuksia. Lisäksi komission edustajat, jäsenvaltioiden biosidivalmisteista vastaavat toimivaltaiset viranomaiset ja hakija keskustelivat kyseisestä ilmoituksesta lupien myöntämistä ja vastavuoroisen tunnustamisen helpottamista käsittelevässä ryhmässä 3 ja 4 päivänä heinäkuuta 2012. |
| --- | --- |

(8)

Komissio pyysi muita jäsenvaltioita ja hakijaa esittämään huomautuksensa ilmoituksesta kirjallisesti 90 päivän kuluessa direktiivin 98/8/EY 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kyseisessä määräajassa ei saatu huomautuksia. Lisäksi komission edustajat, jäsenvaltioiden biosidivalmisteista vastaavat toimivaltaiset viranomaiset ja hakija keskustelivat kyseisestä ilmoituksesta lupien myöntämistä ja vastavuoroisen tunnustamisen helpottamista käsittelevässä ryhmässä 3 ja 4 päivänä heinäkuuta 2012.

| (9) | Direktiivin 2008/81/EY mukaisesti difenakumia sisältäviä biosidituotteita koskevissa luvissa on edellytettävä kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä, mukaan luettuna tuotteen käytön rajoittaminen ainoastaan ammattikäyttöön. Direktiivin 2008/81/EY hyväksymistä edeltäneessä tieteellisessä arvioinnissa todettiin, että ainoastaan ammattikäyttäjien voitaisiin odottaa noudattavan ohjeita, joilla vähennetään riskiä muiden kuin kohde-eläinten sekundäärisestä myrkytyksestä, ja käyttävän tuotteita tavalla, joka estää resistenssin kehittymistä ja leviämistä. Rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu vain ammattikäyttäjille, olisi sen vuoksi pidettävä asianmukaisena riskinhallintatoimenpiteenä erityisesti jäsenvaltioissa, joissa esiintyy resistenssiä difenakumia kohtaan. |
| --- | --- |

(9)

Direktiivin 2008/81/EY mukaisesti difenakumia sisältäviä biosidituotteita koskevissa luvissa on edellytettävä kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä, mukaan luettuna tuotteen käytön rajoittaminen ainoastaan ammattikäyttöön. Direktiivin 2008/81/EY hyväksymistä edeltäneessä tieteellisessä arvioinnissa todettiin, että ainoastaan ammattikäyttäjien voitaisiin odottaa noudattavan ohjeita, joilla vähennetään riskiä muiden kuin kohde-eläinten sekundäärisestä myrkytyksestä, ja käyttävän tuotteita tavalla, joka estää resistenssin kehittymistä ja leviämistä. Rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu vain ammattikäyttäjille, olisi sen vuoksi pidettävä asianmukaisena riskinhallintatoimenpiteenä erityisesti jäsenvaltioissa, joissa esiintyy resistenssiä difenakumia kohtaan.

| (10) | Koska päinvastaisesta ei ole viitteitä, käytön rajoittaminen ammattikäyttäjiin on asianmukainen ja käytettävissä oleva riskinhallintatoimenpide lupien myöntämisessä difenakumia sisältäville tuotteille Saksassa. Tätä päätelmää tukevat myös Saksan esittämät perusteet, joiden mukaan rotissa on havaittu difenakumin vastaista resistenssiä ja resistenssin arvellaan edelleen kehittyvän Saksassa. Lisäksi maassa on hyvin toimiva koulutettujen tuholaistorjujien ja luvan saaneiden ammattilaisten verkosto, jossa ovat mukana esimerkiksi maanviljelijät, puutarhurit ja metsänhoitajat, joten ehdotettu rajoitus ei ole esteenä infektion ehkäisylle. |
| --- | --- |

(10)

Koska päinvastaisesta ei ole viitteitä, käytön rajoittaminen ammattikäyttäjiin on asianmukainen ja käytettävissä oleva riskinhallintatoimenpide lupien myöntämisessä difenakumia sisältäville tuotteille Saksassa. Tätä päätelmää tukevat myös Saksan esittämät perusteet, joiden mukaan rotissa on havaittu difenakumin vastaista resistenssiä ja resistenssin arvellaan edelleen kehittyvän Saksassa. Lisäksi maassa on hyvin toimiva koulutettujen tuholaistorjujien ja luvan saaneiden ammattilaisten verkosto, jossa ovat mukana esimerkiksi maanviljelijät, puutarhurit ja metsänhoitajat, joten ehdotettu rajoitus ei ole esteenä infektion ehkäisylle.

| (11) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(11)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Saksa saa rajoittaa direktiivin 98/8/EY 4 artiklan mukaisesti tämän päätöksen liitteessä mainituille tuotteille myönnettyjä lupia siten, että tuotteita voivat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Tehty Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 2013.

Komission puolesta

Janez POTOČNIK

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

1

(2)  EUVL L 201, 30.7.2008, s. 46.

2

---

LIITE

Tuotteet, joiden lupia Saksa voi rajoittaa direktiivin 98/8/EY 4 artiklan mukaisesti siten, että tuotteita saavat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät:

| Tuotteen nimi Yhdistyneessä kuningaskunnassa | Yhdistyneen kuningaskunnan hakemuksen viitenumero biosidivalmisterekisterissä | Tuotteen nimi Saksassa | Saksan hakemuksen viitenumero biosidivalmisterekisterissä |
| --- | --- | --- | --- |
| Bonirat Wax Block | 2010/4089/5286/UK/AA/6165 | Bonirat Blöcke | 2010/4089/5286/DE/MA/10012 |
| Bonirat Pasta Bait | 2010/4089/5346/UK/AA/6225 | Bonirat Pasta | 2010/4089/5346/DE/MA/10018 |
| Bonirat Pellet | 2010/4089/5366/UK/AA/6245 | Bonirat Pellet | 2010/4089/5366/DE/MA/10023 |
| Bonirat Wheat | 2010/4089/5367/UK/AA/6246 | Bonirat Korn | 2010/4089/5367/DE/MA/10024 |

Tuotteen nimi Yhdistyneessä kuningaskunnassa

Yhdistyneen kuningaskunnan hakemuksen viitenumero biosidivalmisterekisterissä

Tuotteen nimi Saksassa

Saksan hakemuksen viitenumero biosidivalmisterekisterissä

Bonirat Wax Block

2010/4089/5286/UK/AA/6165

Bonirat Blöcke

2010/4089/5286/DE/MA/10012

Bonirat Pasta Bait

2010/4089/5346/UK/AA/6225

Bonirat Pasta

2010/4089/5346/DE/MA/10018

Bonirat Pellet

2010/4089/5366/UK/AA/6245

Bonirat Pellet

2010/4089/5366/DE/MA/10023

Bonirat Wheat

2010/4089/5367/UK/AA/6246

Bonirat Korn

2010/4089/5367/DE/MA/10024

---

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/17

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 19 päivänä helmikuuta 2013,

Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien difenakumia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevista rajoituksista

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 780)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(2013/96/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Direktiivin 98/8/EY liite I sisältää luettelon tehoaineista, joiden sisällyttäminen biosidituotteisiin on hyväksytty unionin tasolla. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta difenakumin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I 29 päivänä heinäkuuta 2008 annetulla komission direktiivillä 2008/81/EY (2) hyväksyttiin tehoaineen difenakumi käyttö tuotteissa, jotka kuuluvat tuotetyyppiin 14, jyrsijämyrkyt, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V. |
| --- | --- |

(1)

Direktiivin 98/8/EY liite I sisältää luettelon tehoaineista, joiden sisällyttäminen biosidituotteisiin on hyväksytty unionin tasolla. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta difenakumin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I 29 päivänä heinäkuuta 2008 annetulla komission direktiivillä 2008/81/EY (2) hyväksyttiin tehoaineen difenakumi käyttö tuotteissa, jotka kuuluvat tuotetyyppiin 14, jyrsijämyrkyt, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

| (2) | Difenakumi on hyytymisenestoainetta sisältävä jyrsijämyrkky (antikoagulantti), jonka tiedetään aiheuttavan vahingonvaaraa lapsille sekä riskejä eläimille ja ympäristölle. Sen on todettu olevan mahdollisesti hitaasti hajoava, todennäköisesti eliöihin kertyvä ja myrkyllinen (PBT) tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin todennäköisesti eliöihin kertyvä (vPvB). |
| --- | --- |

(2)

Difenakumi on hyytymisenestoainetta sisältävä jyrsijämyrkky (antikoagulantti), jonka tiedetään aiheuttavan vahingonvaaraa lapsille sekä riskejä eläimille ja ympäristölle. Sen on todettu olevan mahdollisesti hitaasti hajoava, todennäköisesti eliöihin kertyvä ja myrkyllinen (PBT) tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin todennäköisesti eliöihin kertyvä (vPvB).

| (3) | Kansanterveydellisistä ja hygieniasyistä katsottiin kuitenkin, että on perusteltua sisällyttää difenakumi ja muut antikoagulanttijyrsijämyrkyt direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jolloin jäsenvaltiot voivat myöntää lupia difenakumia sisältäville tuotteille. Direktiivissä 2008/81/EY edellytetään jäsenvaltioiden kuitenkin myöntäessään lupia difenakumia sisältäville tuotteille varmistavan, että ihmisten, muiden eläinten kuin kohde-eläinten ja ympäristön ensisijainen ja toissijainen altistuminen minimoidaan siten, että harkitaan kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä ja toteutetaan ne tarvittaessa. Direktiivissä 2008/81/EY mainittuihin riskinhallintatoimiin kuuluu sen vuoksi käytön rajoittaminen ammattikäyttöön. |
| --- | --- |

(3)

Kansanterveydellisistä ja hygieniasyistä katsottiin kuitenkin, että on perusteltua sisällyttää difenakumi ja muut antikoagulanttijyrsijämyrkyt direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jolloin jäsenvaltiot voivat myöntää lupia difenakumia sisältäville tuotteille. Direktiivissä 2008/81/EY edellytetään jäsenvaltioiden kuitenkin myöntäessään lupia difenakumia sisältäville tuotteille varmistavan, että ihmisten, muiden eläinten kuin kohde-eläinten ja ympäristön ensisijainen ja toissijainen altistuminen minimoidaan siten, että harkitaan kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä ja toteutetaan ne tarvittaessa. Direktiivissä 2008/81/EY mainittuihin riskinhallintatoimiin kuuluu sen vuoksi käytön rajoittaminen ammattikäyttöön.

| (4) | Yritys Kwizda France S.A.S., jäljempänä ’hakija’, on direktiivin 98/8/EY 8 artiklan mukaisesti jättänyt Yhdistyneelle kuningaskunnalle hakemuksen luvan myöntämisestä kuudelle difenakumia sisältävälle jyrsijämyrkylle, jäljempänä ’tuotteet’. |
| --- | --- |

(4)

Yritys Kwizda France S.A.S., jäljempänä ’hakija’, on direktiivin 98/8/EY 8 artiklan mukaisesti jättänyt Yhdistyneelle kuningaskunnalle hakemuksen luvan myöntämisestä kuudelle difenakumia sisältävälle jyrsijämyrkylle, jäljempänä ’tuotteet’.

| (5) | Yhdistynyt kuningaskunta myönsi luvan viidelle tuotteelle 3 päivänä marraskuuta 2011 ja yhdelle tuotteelle 14 päivänä marraskuuta 2011. Tuotteille myönnettiin lupa yleiseen käyttöön rottien ja hiirien torjuntaan; tavoitteena on suojella varastoituja tuotteita, elintarvikkeita, terveyttä ja tarvikkeita. Rajoituksissa, joilla pyritään varmistamaan, että direktiivin 98/8/EY 5 artiklassa säädettyjä ehtoja noudatetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa, vaadittiin merkintää ”Ei saa säilyttää yhdessä elintarvikkeiden eikä rehujen kanssa” muttei sitä, että tuotetta saisivat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät. |
| --- | --- |

(5)

Yhdistynyt kuningaskunta myönsi luvan viidelle tuotteelle 3 päivänä marraskuuta 2011 ja yhdelle tuotteelle 14 päivänä marraskuuta 2011. Tuotteille myönnettiin lupa yleiseen käyttöön rottien ja hiirien torjuntaan; tavoitteena on suojella varastoituja tuotteita, elintarvikkeita, terveyttä ja tarvikkeita. Rajoituksissa, joilla pyritään varmistamaan, että direktiivin 98/8/EY 5 artiklassa säädettyjä ehtoja noudatetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa, vaadittiin merkintää ”Ei saa säilyttää yhdessä elintarvikkeiden eikä rehujen kanssa” muttei sitä, että tuotetta saisivat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät.

| (6) | Hakija toimitti 31 päivänä maaliskuuta 2010 Saksalle täydellisen hakemuksen tuotteiden ensimmäisten lupien vastavuoroisesta tunnustamisesta. |
| --- | --- |

(6)

Hakija toimitti 31 päivänä maaliskuuta 2010 Saksalle täydellisen hakemuksen tuotteiden ensimmäisten lupien vastavuoroisesta tunnustamisesta.

| (7) | Saksa ilmoitti 8 päivänä kesäkuuta 2012 komissiolle, muille jäsenvaltioille ja hakijalle ehdotuksestaan rajoittaa ensimmäisiä lupia direktiivin 98/8/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Saksa ehdotti, että otettaisiin käyttöön rajoitus, jonka mukaan tuotteita saisivat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät, ja että elintarvikkeiden suojelu jätettäisiin näiden kiistanalaisten tuotteiden sallittujen käyttötarkoitusten ulkopuolelle, jos elintarvike koostuu kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (3) 3 artiklan 5 alakohdassa tarkoitetuista kasveista tai 6 alakohdassa tarkoitetuista kasvituotteista. |
| --- | --- |

(7)

Saksa ilmoitti 8 päivänä kesäkuuta 2012 komissiolle, muille jäsenvaltioille ja hakijalle ehdotuksestaan rajoittaa ensimmäisiä lupia direktiivin 98/8/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Saksa ehdotti, että otettaisiin käyttöön rajoitus, jonka mukaan tuotteita saisivat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät, ja että elintarvikkeiden suojelu jätettäisiin näiden kiistanalaisten tuotteiden sallittujen käyttötarkoitusten ulkopuolelle, jos elintarvike koostuu kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (3) 3 artiklan 5 alakohdassa tarkoitetuista kasveista tai 6 alakohdassa tarkoitetuista kasvituotteista.

| (8) | Komissio pyysi muita jäsenvaltioita ja hakijaa esittämään huomautuksensa ilmoituksesta kirjallisesti 90 päivän kuluessa direktiivin 98/8/EY 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kyseisessä määräajassa ei esitetty huomautuksia. Lisäksi komissio ja jäsenvaltioiden biosidivalmisteista vastaavat toimivaltaiset viranomaiset keskustelivat kyseisestä ilmoituksesta lupien myöntämistä ja vastavuoroisen tunnustamisen helpottamista käsittelevässä ryhmässä 3 ja 4 päivänä heinäkuuta 2012. |
| --- | --- |

(8)

Komissio pyysi muita jäsenvaltioita ja hakijaa esittämään huomautuksensa ilmoituksesta kirjallisesti 90 päivän kuluessa direktiivin 98/8/EY 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kyseisessä määräajassa ei esitetty huomautuksia. Lisäksi komissio ja jäsenvaltioiden biosidivalmisteista vastaavat toimivaltaiset viranomaiset keskustelivat kyseisestä ilmoituksesta lupien myöntämistä ja vastavuoroisen tunnustamisen helpottamista käsittelevässä ryhmässä 3 ja 4 päivänä heinäkuuta 2012.

| (9) | Siltä osin kuin kyse on rajoituksesta, jonka mukaan tuotteita saavat direktiivin 2008/81/EY mukaisesti käyttää vain koulutetut ja luvan saaneet ammattikäyttäjät, difenakumia sisältäviä biosidituotteita koskevissa luvissa on edellytettävä kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä, mukaan luettuna tuotteen käytön rajoittaminen ainoastaan ammattikäyttöön. Direktiivin 2008/81/EY hyväksymistä edeltävässä tieteellisessä arvioinnissa todettiin, että ainoastaan ammattikäyttäjien voitaisiin odottaa noudattavan ohjeita, joilla vähennetään riskiä muiden kuin kohde-eläinten sekundäärisestä myrkytyksestä, ja käyttävän tuotteita tavalla, joka estää resistenssin kehittymistä ja leviämistä. Rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu vain ammattikäyttäjille, olisi sen vuoksi pidettävä asianmukaisena riskinhallintatoimenpiteenä erityisesti jäsenvaltioissa, joissa esiintyy resistenssiä difenakumia kohtaan. |
| --- | --- |

(9)

Siltä osin kuin kyse on rajoituksesta, jonka mukaan tuotteita saavat direktiivin 2008/81/EY mukaisesti käyttää vain koulutetut ja luvan saaneet ammattikäyttäjät, difenakumia sisältäviä biosidituotteita koskevissa luvissa on edellytettävä kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä, mukaan luettuna tuotteen käytön rajoittaminen ainoastaan ammattikäyttöön. Direktiivin 2008/81/EY hyväksymistä edeltävässä tieteellisessä arvioinnissa todettiin, että ainoastaan ammattikäyttäjien voitaisiin odottaa noudattavan ohjeita, joilla vähennetään riskiä muiden kuin kohde-eläinten sekundäärisestä myrkytyksestä, ja käyttävän tuotteita tavalla, joka estää resistenssin kehittymistä ja leviämistä. Rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu vain ammattikäyttäjille, olisi sen vuoksi pidettävä asianmukaisena riskinhallintatoimenpiteenä erityisesti jäsenvaltioissa, joissa esiintyy resistenssiä difenakumia kohtaan.

| (10) | Koska päinvastaisesta ei ole viitteitä, käytön rajoittaminen ammattikäyttäjiin on asianmukainen ja käytettävissä oleva riskinhallintatoimenpide lupien myöntämisessä difenakumia sisältäville tuotteille Saksassa. Tätä päätelmää vahvistavat Saksan esittämät perusteet siitä, että rotissa on havaittu resistenssiä difenakumia kohtaan ja että resistenssin arvellaan edelleen kehittyvän Saksassa. Lisäksi Saksalla on hyvin toimiva koulutettujen tuholaistorjujien ja luvan saaneiden ammattilaisten verkosto, jossa ovat mukana esimerkiksi maanviljelijät, puutarhurit ja metsänhoitajat, jotka ovat saaneet alan koulutusta; ehdotettu rajoitus ei siten ole esteenä infektioiden ennaltaehkäisylle. |
| --- | --- |

(10)

Koska päinvastaisesta ei ole viitteitä, käytön rajoittaminen ammattikäyttäjiin on asianmukainen ja käytettävissä oleva riskinhallintatoimenpide lupien myöntämisessä difenakumia sisältäville tuotteille Saksassa. Tätä päätelmää vahvistavat Saksan esittämät perusteet siitä, että rotissa on havaittu resistenssiä difenakumia kohtaan ja että resistenssin arvellaan edelleen kehittyvän Saksassa. Lisäksi Saksalla on hyvin toimiva koulutettujen tuholaistorjujien ja luvan saaneiden ammattilaisten verkosto, jossa ovat mukana esimerkiksi maanviljelijät, puutarhurit ja metsänhoitajat, jotka ovat saaneet alan koulutusta; ehdotettu rajoitus ei siten ole esteenä infektioiden ennaltaehkäisylle.

| (11) | Saksa perusteli elintarvikkeiden suojelun jättämistä sallittujen käyttötarkoitusten ulkopuolelle sillä, että tuotteisiin, joita käytetään kasviperäisten elintarvikkeiden suojelemiseen, sovelletaan tässä tarkoituksessa asetusta (EY) N:o 1107/2009, mistä syystä ne jäävät direktiivin 98/8/EY soveltamisalan ulkopuolelle, jos suojeltu elintarvike koostuu asetuksen (EY) N:o 1107/2009 3 artiklan 5 alakohdassa tarkoitetuista kasveista tai 6 alakohdassa tarkoitetuista kasvituotteista. |
| --- | --- |

(11)

Saksa perusteli elintarvikkeiden suojelun jättämistä sallittujen käyttötarkoitusten ulkopuolelle sillä, että tuotteisiin, joita käytetään kasviperäisten elintarvikkeiden suojelemiseen, sovelletaan tässä tarkoituksessa asetusta (EY) N:o 1107/2009, mistä syystä ne jäävät direktiivin 98/8/EY soveltamisalan ulkopuolelle, jos suojeltu elintarvike koostuu asetuksen (EY) N:o 1107/2009 3 artiklan 5 alakohdassa tarkoitetuista kasveista tai 6 alakohdassa tarkoitetuista kasvituotteista.

| (12) | Komissio toteaa, että on kiistatonta, että direktiivin 98/8/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty biosidituotteen määritelmä kattaa kiistanalaiset tuotteet. Siksi olisi pelkästään tutkittava, jäävätkö tuotteet kuitenkin tiettyjen käyttötarkoitusten osalta direktiivin 98/8/EY soveltamisalan ulkopuolelle mainitun direktiivin 1 artiklan 2 kohdan r alakohdan nojalla; tässä tapauksessa näitä käyttötarkoituksia varten olisi myönnettävä uusia lupia asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti. |
| --- | --- |

(12)

Komissio toteaa, että on kiistatonta, että direktiivin 98/8/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty biosidituotteen määritelmä kattaa kiistanalaiset tuotteet. Siksi olisi pelkästään tutkittava, jäävätkö tuotteet kuitenkin tiettyjen käyttötarkoitusten osalta direktiivin 98/8/EY soveltamisalan ulkopuolelle mainitun direktiivin 1 artiklan 2 kohdan r alakohdan nojalla; tässä tapauksessa näitä käyttötarkoituksia varten olisi myönnettävä uusia lupia asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti.

| (13) | Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 2 artiklan 1 kohdan a alakohdasta seuraa, että mainittua asetusta ei sovelleta tuotteisiin, joiden päätarkoitukseksi katsotaan hygieeniset syyt eikä kasvien tai kasvituotteiden suojelu. |
| --- | --- |

(13)

Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 2 artiklan 1 kohdan a alakohdasta seuraa, että mainittua asetusta ei sovelleta tuotteisiin, joiden päätarkoitukseksi katsotaan hygieeniset syyt eikä kasvien tai kasvituotteiden suojelu.

| (14) | Kiistanalaiset tuotteet on tarkoitettu käytettäväksi muun muassa jyrsijämyrkkyinä hiiriä ja rottia vastaan elintarvikkeiden suojelemiseksi; elintarvikkeet voivat koostua kasveista tai kasvituotteista, sellaisina kuin ne ovat määriteltyinä asetuksen (EY) N:o 1107/2009 3 artiklan 5 ja 6 alakohdassa. |
| --- | --- |

(14)

Kiistanalaiset tuotteet on tarkoitettu käytettäväksi muun muassa jyrsijämyrkkyinä hiiriä ja rottia vastaan elintarvikkeiden suojelemiseksi; elintarvikkeet voivat koostua kasveista tai kasvituotteista, sellaisina kuin ne ovat määriteltyinä asetuksen (EY) N:o 1107/2009 3 artiklan 5 ja 6 alakohdassa.

| (15) | Kiistanalaiset tuotteet on kuitenkin tarkoitettu käytettäviksi myös moniin muihin tarkoituksiin kuin elintarvikkeiden suojeluun, eivätkä useimmat elintarvikkeet koostu kasveista tai kasvituotteista. Lisäksi kiistanalaisia tuotteita koskeviin lupiin liittyvillä merkintävaatimuksilla varmistetaan, että tuotteita ei käytetä suoraan elintarvikkeissa (4). Niiden tuotteiden ensisijaisena käyttötarkoituksena, joiden osalta luvassa mainitaan ”elintarvikkeiden suojelu”, olisi nähtävä jyrsijöiden aiheuttaman elintarvikkeiden pilaantumisen ja siitä johtuvan zoonoosien tarttumisvaaran välttäminen elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 852/2004 (5) liitteessä II esitettyjen kaikkia tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheita koskevien yleisten hygieniavaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

(15)

Kiistanalaiset tuotteet on kuitenkin tarkoitettu käytettäviksi myös moniin muihin tarkoituksiin kuin elintarvikkeiden suojeluun, eivätkä useimmat elintarvikkeet koostu kasveista tai kasvituotteista. Lisäksi kiistanalaisia tuotteita koskeviin lupiin liittyvillä merkintävaatimuksilla varmistetaan, että tuotteita ei käytetä suoraan elintarvikkeissa (4). Niiden tuotteiden ensisijaisena käyttötarkoituksena, joiden osalta luvassa mainitaan ”elintarvikkeiden suojelu”, olisi nähtävä jyrsijöiden aiheuttaman elintarvikkeiden pilaantumisen ja siitä johtuvan zoonoosien tarttumisvaaran välttäminen elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 852/2004 (5) liitteessä II esitettyjen kaikkia tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheita koskevien yleisten hygieniavaatimusten mukaisesti.

| (16) | Koska kiistanalaisten tuotteiden päätarkoitus on hygienia eikä kasvien tai kasvituotteiden suojelu, niitä ei niiden käyttötarkoituksessa jätetä direktiivin 98/8/EY soveltamisalan ulkopuolelle mainitun direktiivin 1 artiklan 2 kohdan r alakohdan nojalla. Saksan pyytämää rajoitusta ei voida perustella edellä esitetyillä perusteilla. |
| --- | --- |

(16)

Koska kiistanalaisten tuotteiden päätarkoitus on hygienia eikä kasvien tai kasvituotteiden suojelu, niitä ei niiden käyttötarkoituksessa jätetä direktiivin 98/8/EY soveltamisalan ulkopuolelle mainitun direktiivin 1 artiklan 2 kohdan r alakohdan nojalla. Saksan pyytämää rajoitusta ei voida perustella edellä esitetyillä perusteilla.

| (17) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia, |
| --- | --- |

(17)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Saksa saa rajoittaa direktiivin 98/8/EY 4 artiklan mukaisesti tämän päätöksen liitteessä mainituille tuotteille myönnettyjä lupia siten, että tuotteita saavat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät, ilman että elintarvikkeiden suojelu jätetään tuotteiden sallittujen käyttötarkoitusten ulkopuolelle.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Tehty Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 2013.

Komission puolesta

Janez POTOČNIK

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

1

(2)  EUVL L 201, 30.7.2008, s. 46.

2

(3)  EUVL L 309, 24.11.2009, s. 1.

3

(4)  Ks. biosidituotedirektiivin 98/8/EY ja kasvinsuojeluainedirektiivin 91/414/ETY osalta ohjeasiakirja Borderline between Directive 98/8/EC concerning the placing on the market of Biocidal product and Directive 91/414/EEC concerning the placing on the market of plant protection products, jonka komission yksiköt ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet yhteisesti ja joka on julkaistu verkkosivulla http://ec.europa.eu/food/plant/protection/evaluation/borderline_en.htm

4

(5)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 1.

5

---

LIITE

Tuotteet, joiden lupia Saksa voi rajoittaa direktiivin 98/8/EY 4 artiklan mukaisesti siten, että tuotteita saavat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät.

| Tuotteen nimi Yhdistyneessä kuningaskunnassa | Yhdistyneen kuningaskunnan hakemuksen viitenumero biosidivalmisteita koskevassa rekisterissä | Tuotteen nimi Saksassa | Saksan hakemuksen viitenumero biosidivalmisteita koskevassa rekisterissä |
| --- | --- | --- | --- |
| Murabloc LM | 2010/1329/5686/UK/AA/7269 | Murablock | 2010/1329/5686/DE/MA/8105 |
| Souribloc | 2010/1329/5706/UK/AA/7465 | Souriblock | 2010/1329/5706/DE/MA/8109 |
| Raticide VK | 2010/1329/5726/UK/AA/7468 | MUSCIDAN Haferköder | 2010/1329/5726/DE/MA/8113 |
| Le Souriquois | 2010/1329/5728/UK/AA/7470 | MUSCIDAN Weizenköder | 2010/1329/5728/DE/MA/8120 |
| Ratigum | 2010/1329/5707/UK/AA/7466 | Ratigum | 2010/1329/5707/DE/MA/8110 |
| Super Pellets | 2010/1329/5708/UK/AA/7467 | Super Pellets | 2010/1329/5708/DE/MA/8112 |

Tuotteen nimi Yhdistyneessä kuningaskunnassa

Yhdistyneen kuningaskunnan hakemuksen viitenumero biosidivalmisteita koskevassa rekisterissä

Tuotteen nimi Saksassa

Saksan hakemuksen viitenumero biosidivalmisteita koskevassa rekisterissä

Murabloc LM

2010/1329/5686/UK/AA/7269

Murablock

2010/1329/5686/DE/MA/8105

Souribloc

2010/1329/5706/UK/AA/7465

Souriblock

2010/1329/5706/DE/MA/8109

Raticide VK

2010/1329/5726/UK/AA/7468

MUSCIDAN Haferköder

2010/1329/5726/DE/MA/8113

Le Souriquois

2010/1329/5728/UK/AA/7470

MUSCIDAN Weizenköder

2010/1329/5728/DE/MA/8120

Ratigum

2010/1329/5707/UK/AA/7466

Ratigum

2010/1329/5707/DE/MA/8110

Super Pellets

2010/1329/5708/UK/AA/7467

Super Pellets

2010/1329/5708/DE/MA/8112

---

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/21

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 19 päivänä helmikuuta 2013,

poikkeusten myöntämisestä tietyille jäsenvaltioille kansanterveyttä sekä työterveyttä ja työturvallisuutta koskevista yhteisön tilastoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1338/2008 mukaisesta tilastojen toimittamisesta siltä osin kuin on kyse eurooppalaiseen terveyshaastattelututkimukseen (EHIS) perustuvista tilastoista

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 784)

(Ainoastaan englannin-, hollannin-, ranskan-, ruotsin- ja saksankieliset tekstit ovat todistusvoimaisia)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2013/97/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kansanterveyttä sekä työterveyttä ja työturvallisuutta koskevista yhteisön tilastoista 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1338/2008 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon Belgian kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Alankomaiden kuningaskunnan, Ruotsin kuningaskunnan ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan esittämät pyynnöt,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Komissio voi asetuksen (EY) N:o 1338/2008 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti myöntää jäsenvaltioille poikkeuksia ja siirtymäaikoja, jotka molemmat määritellään objektiivisin perustein. |
| --- | --- |

(1)

Komissio voi asetuksen (EY) N:o 1338/2008 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti myöntää jäsenvaltioille poikkeuksia ja siirtymäaikoja, jotka molemmat määritellään objektiivisin perustein.

| (2) | Komissiolle toimitettujen tietojen perusteella jäsenvaltioiden pyynnöt poikkeusten myöntämiseksi johtuvat kansallisiin hallinto- ja tilastojärjestelmiin tehtävistä huomattavista muutoksista, joita edellytetään asetuksen (EY) N:o 1338/2008 noudattamiseksi kaikilta osin. |
| --- | --- |

(2)

Komissiolle toimitettujen tietojen perusteella jäsenvaltioiden pyynnöt poikkeusten myöntämiseksi johtuvat kansallisiin hallinto- ja tilastojärjestelmiin tehtävistä huomattavista muutoksista, joita edellytetään asetuksen (EY) N:o 1338/2008 noudattamiseksi kaikilta osin.

| (3) | Tällaiset poikkeukset olisi myönnettävä Belgialle, Ranskalle, Alankomaille, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle niiden pyynnöstä. |
| --- | --- |

(3)

Tällaiset poikkeukset olisi myönnettävä Belgialle, Ranskalle, Alankomaille, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle niiden pyynnöstä.

| (4) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevän komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(4)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Myönnetään liitteessä esitetyt poikkeukset siinä luetelluille jäsenvaltioille.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Belgian kuningaskunnalle, Ranskan tasavallalle, Alankomaiden kuningaskunnalle, Ruotsin kuningaskunnalle sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 2013.

Komission puolesta

Algirdas ŠEMETA

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 354, 31.12.2008, s. 70.

1

---

LIITE

Poikkeukset komission täytäntöönpaneman asetuksen (EY) N:o 1338/2008 soveltamisesta eurooppalaiseen terveyshaastattelututkimukseen (EHIS) perustuvien tilastojen osalta

Belgian, Ranskan ja Alankomaiden ei tarvitse toimittaa seuraavassa taulukossa mainittuja muuttujia:

| Belgia | — | INTLANG (haastattelun kieli); |
| --- | --- | --- |

Belgia

—

INTLANG (haastattelun kieli);

| — | PL4, PL5, PL7 fyysisen ja sensorisen toimintakyvyn rajoitteita koskevista kysymyksistä; |
| --- | --- |

—

PL4, PL5, PL7 fyysisen ja sensorisen toimintakyvyn rajoitteita koskevista kysymyksistä;

| — | MH1a–MH1h mielenterveydestä; |
| --- | --- |

—

MH1a–MH1h mielenterveydestä;

| — | AM3 ja AM5 avohoidosta; |
| --- | --- |

—

AM3 ja AM5 avohoidosta;

| — | PA4 ehkäisevistä toimista; |
| --- | --- |

—

PA4 ehkäisevistä toimista;

| — | UN1a–UN2d tyydyttämättömistä tarpeista. |
| --- | --- |

—

UN1a–UN2d tyydyttämättömistä tarpeista.

Ranska

| — | AL1–AL6 alkoholin käytöstä; |
| --- | --- |

—

AL1–AL6 alkoholin käytöstä;

| — | IC1–IC3 epävirallisesta hoidosta. |
| --- | --- |

—

IC1–IC3 epävirallisesta hoidosta.

Alankomaat

| — | PL5 ja PL6 fyysisen ja sensorisen toimintakyvyn rajoitteista; |
| --- | --- |

—

PL5 ja PL6 fyysisen ja sensorisen toimintakyvyn rajoitteista;

| — | MH1a–MH1h mielenterveydestä; |
| --- | --- |

—

MH1a–MH1h mielenterveydestä;

| — | PE1–PE8 liikunnasta; |
| --- | --- |

—

PE1–PE8 liikunnasta;

| — | AL1–AL6 alkoholin käytöstä. |
| --- | --- |

—

AL1–AL6 alkoholin käytöstä.

Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta: perusjoukkona Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat vähintään 16-vuotiaat yksityisissä kotitalouksissa kyseisten jäsenvaltioiden alueella tietojen keruun ajankohtana elävät henkilöt.

---

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/23

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 19 päivänä helmikuuta 2013,

unionin rahoitustuen myöntämisestä koordinoidulle valvontasuunnitelmalle petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 1035)

(2013/98/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) ja erityisesti sen 66 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Joulukuusta 2012 lähtien muutamissa jäsenvaltioissa on suoritettu tarkastuksia, joiden johdosta komissiolle on ilmoitettu, että tiettyjen elintarvikkeiden osalta on havaittu petollisia käytäntöjä. Komission oli siksi tarpeen suosittaa jäsenvaltioille koordinoitua valvontasuunnitelmaa komission suosituksessa 2013/99/EU (2), jotta voidaan havaita tällaiset petolliset käytännöt tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa. Koordinoitua valvontasuunnitelmaa olisi toteutettava yhden kuukauden ajan alkaen komission suosituksen hyväksymispäivästä tai viimeistään 1 päivästä maaliskuuta 2013. |
| --- | --- |

(1)

Joulukuusta 2012 lähtien muutamissa jäsenvaltioissa on suoritettu tarkastuksia, joiden johdosta komissiolle on ilmoitettu, että tiettyjen elintarvikkeiden osalta on havaittu petollisia käytäntöjä. Komission oli siksi tarpeen suosittaa jäsenvaltioille koordinoitua valvontasuunnitelmaa komission suosituksessa 2013/99/EU (2), jotta voidaan havaita tällaiset petolliset käytännöt tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa. Koordinoitua valvontasuunnitelmaa olisi toteutettava yhden kuukauden ajan alkaen komission suosituksen hyväksymispäivästä tai viimeistään 1 päivästä maaliskuuta 2013.

| (2) | Koordinoidun valvontasuunnitelman saumattoman ja ripeän soveltamisen helpottamiseksi unionin olisi myönnettävä taloudellista tukea jäsenvaltioille, jotka toteuttavat tämän suunnitelman kaikkein asianmukaisimmalla tasolla. Kun otetaan huomioon tilanteen poikkeuksellisuus ja kiireellinen tarve lujittaa kuluttajien luottamusta, estää kaupan vääristyminen asianomaisilla markkinoilla sekä varmistaa, että unionin vientiin ei kohdistu vaikutuksia, on asianmukaisesti perusteltua asettaa unionin rahoituksen kattamien tukikelpoisten kustannusten osuudeksi 75 prosenttia. |
| --- | --- |

(2)

Koordinoidun valvontasuunnitelman saumattoman ja ripeän soveltamisen helpottamiseksi unionin olisi myönnettävä taloudellista tukea jäsenvaltioille, jotka toteuttavat tämän suunnitelman kaikkein asianmukaisimmalla tasolla. Kun otetaan huomioon tilanteen poikkeuksellisuus ja kiireellinen tarve lujittaa kuluttajien luottamusta, estää kaupan vääristyminen asianomaisilla markkinoilla sekä varmistaa, että unionin vientiin ei kohdistu vaikutuksia, on asianmukaisesti perusteltua asettaa unionin rahoituksen kattamien tukikelpoisten kustannusten osuudeksi 75 prosenttia.

| (3) | Tämänhetkisten tietojen perusteella DNA-testien suorittamisesta elintarvikkeille, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi, sekä fenyylibutatsonijäämien määrittämisestä hevosenlihasta aiheutuu arviolta 400 euron kustannukset testiä tai määritystä kohden. |
| --- | --- |

(3)

Tämänhetkisten tietojen perusteella DNA-testien suorittamisesta elintarvikkeille, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi, sekä fenyylibutatsonijäämien määrittämisestä hevosenlihasta aiheutuu arviolta 400 euron kustannukset testiä tai määritystä kohden.

| (4) | Koska unionin yhteisrahoitusosuus on 75 prosenttia, unionin rahoitusosuus DNA- ja fenyylibutatsonitestien suorittamiselle olisi enintään 300 euroa testiä kohden. |
| --- | --- |

(4)

Koska unionin yhteisrahoitusosuus on 75 prosenttia, unionin rahoitusosuus DNA- ja fenyylibutatsonitestien suorittamiselle olisi enintään 300 euroa testiä kohden.

| (5) | Varainhoitoasetuksen 84 artiklan ja unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29 päivänä lokakuuta 2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (3), jäljempänä ’soveltamissäännöt’, 94 artiklan mukaan ennen kuin unionin talousarviosta sitoudutaan menoihin, on tehtävä rahoituspäätös, jossa määritetään rahoitettavia menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat ja jonka tekee toimielin tai sen valtuuttamat viranomaiset. |
| --- | --- |

(5)

Varainhoitoasetuksen 84 artiklan ja unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29 päivänä lokakuuta 2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (3), jäljempänä ’soveltamissäännöt’, 94 artiklan mukaan ennen kuin unionin talousarviosta sitoudutaan menoihin, on tehtävä rahoituspäätös, jossa määritetään rahoitettavia menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat ja jonka tekee toimielin tai sen valtuuttamat viranomaiset.

| (6) | Toimenpiteet, joille voidaan myöntää unionin taloudellista tukea, määritellään tässä komission täytäntöönpanopäätöksessä. |
| --- | --- |

(6)

Toimenpiteet, joille voidaan myöntää unionin taloudellista tukea, määritellään tässä komission täytäntöönpanopäätöksessä.

| (7) | Unionin rahoitusosuus olisi myönnettävä sillä ehdolla, että testit ja analyysit on suoritettu ja että toimivaltaiset viranomaiset toimittavat kaikki tarvittavat tiedot tässä päätöksessä säädetyissä määräajoissa. |
| --- | --- |

(7)

Unionin rahoitusosuus olisi myönnettävä sillä ehdolla, että testit ja analyysit on suoritettu ja että toimivaltaiset viranomaiset toimittavat kaikki tarvittavat tiedot tässä päätöksessä säädetyissä määräajoissa.

| (8) | Hallinnollisen tehokkuuden varmistamiseksi olisi kaikki unionin rahoitusosuutta varten esitettävät menot ilmoitettava euromääräisinä. Muuna valuuttana kuin euroina ilmaistujen menojen muuntokurssin olisi yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (4) mukaisesti oltava viimeisin kurssi, jonka Euroopan keskuspankki on vahvistanut ennen sen kuukauden ensimmäistä päivää, jona jäsenvaltio jättää hakemuksen. |
| --- | --- |

(8)

Hallinnollisen tehokkuuden varmistamiseksi olisi kaikki unionin rahoitusosuutta varten esitettävät menot ilmoitettava euromääräisinä. Muuna valuuttana kuin euroina ilmaistujen menojen muuntokurssin olisi yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (4) mukaisesti oltava viimeisin kurssi, jonka Euroopan keskuspankki on vahvistanut ennen sen kuukauden ensimmäistä päivää, jona jäsenvaltio jättää hakemuksen.

| (9) | Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 mukaisesti tällaisille suunnitelmille myönnettävä taloudellinen tuki rahoitetaan Euroopan maatalouden tukirahastosta. Varainhoidon valvonnan osalta sovelletaan mainitun asetuksen 9, 36 ja 37 artiklaa, |
| --- | --- |

(9)

Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 mukaisesti tällaisille suunnitelmille myönnettävä taloudellinen tuki rahoitetaan Euroopan maatalouden tukirahastosta. Varainhoidon valvonnan osalta sovelletaan mainitun asetuksen 9, 36 ja 37 artiklaa,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Kohde

Unioni myöntää rahoitustukea kustannuksiin, joita jäsenvaltioille aiheutuu suosituksessa 2013/99/EU, jäljempänä ’komission suositus’, tarkoitetun valvontasuunnitelman soveltamisesta, yhteensä 1 357 500 euron enimmäismäärällä, joka rahoitetaan budjettikohdasta 17 04 07 01.

2 artikla

Tukikelpoiset kustannukset

1.   Komission suosituksessa tarkoitettu unionin rahoitusosuus maksetaan osittaisen takaisinmaksun muodossa, joka on 75 prosenttia niiden testien kustannuksista, jotka toimivaltaiset viranomaiset suorittavat komission suosituksen 1 artiklassa tarkoitetun valvontasuunnitelman täytäntöönpanemiseksi.

Unionin rahoitusosuus voi olla enintään

| a) | 300 euroa testiä kohden; |
| --- | --- |

a)

300 euroa testiä kohden;

| b) | liitteessä I ilmoitettujen määrien mukainen. |
| --- | --- |

b)

liitteessä I ilmoitettujen määrien mukainen.

2.   Ainoastaan liitteessä II ilmoitetut kustannukset ovat tukikelpoisia.

3 artikla

Tukikelpoisuussäännöt

1.   Edellä 1 artiklassa tarkoitettuun unionin rahoitusosuuteen sovelletaan seuraavia ehtoja:

| a) | testit on suoritettu komission suosituksessa vahvistettujen ehtojen mukaisesti suosituksen liitteessä olevassa II jaksossa tarkoitetun ajanjakson aikana; |
| --- | --- |

a)

testit on suoritettu komission suosituksessa vahvistettujen ehtojen mukaisesti suosituksen liitteessä olevassa II jaksossa tarkoitetun ajanjakson aikana;

| b) | jäsenvaltiot ovat toimittaneet komissiolle komission suosituksen liitteessä olevassa III jaksossa tarkoitetun raportin mainitussa jaksossa vahvistetussa määräajassa; |
| --- | --- |

b)

jäsenvaltiot ovat toimittaneet komissiolle komission suosituksen liitteessä olevassa III jaksossa tarkoitetun raportin mainitussa jaksossa vahvistetussa määräajassa;

| c) | jäsenvaltiot ovat viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2013 toimittaneet komissiolle sähköisesti rahoituskertomuksen liitteessä III esitetyssä muodossa. |
| --- | --- |

c)

jäsenvaltiot ovat viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2013 toimittaneet komissiolle sähköisesti rahoituskertomuksen liitteessä III esitetyssä muodossa.

2.   Komissio voi vähentää 1 artiklassa tarkoitetun rahoitusosuuden määrää, jos 1 kohdassa tarkoitetut ehdot eivät täyty, ottaen huomioon sääntöjen noudattamatta jättämisen luonteen ja vakavuuden sekä unionille mahdollisesti aiheutuneen taloudellisen tappion.

4 artikla

Valuutta ja muuntokurssi

1.   Kustannukset, jotka jäsenvaltiot esittävät unionin rahoitusosuuden myöntämistä varten, on ilmaistava euroina, eikä niihin saa sisältyä arvonlisäveroa eikä muita veroja.

2.   Jos jäsenvaltion kustannukset on ilmaistu muussa valuutassa kuin euroina, kyseisen jäsenvaltion on muunnettava kustannukset euromääräisiksi käyttämällä viimeisintä kurssia, jonka Euroopan keskuspankki on vahvistanut ennen sen kuukauden ensimmäistä päivää, jona kyseinen jäsenvaltio jättää hakemuksen.

5 artikla

Tämä päätös on varainhoitoasetuksen 84 artiklassa tarkoitettu rahoituspäätös.

6 artikla

Tätä päätöstä sovelletaan komission suosituksen julkaisupäivästä.

7 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 2013.

Komission puolesta

Tonio BORG

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  Katso tämän virallisen lehden sivu 28.

2

(3)  EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1.

3

(4)  EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1.

4

---

LIITE I

Tämän päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu EU:n rahoitusosuuden enimmäismäärä

| Jäsenvaltio | EU:n enimmäisrahoitusosuus –
  DNA-testit | EU:n enimmäisrahoitusosuus –
  fenyylibutatsonitestit | EU:n rahoitusosuus YHTEENSÄ |
| --- | --- | --- | --- |
| Belgia | 30 000 | 100 500 | 130 500 |
| Bulgaria | 30 000 | 46 500 | 76 500 |
| Tšekki | 30 000 | 1 500 | 31 500 |
| Tanska | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Saksa | 45 000 | 15 000 | 60 000 |
| Viro | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Irlanti | 15 000 | 10 500 | 25 500 |
| Kreikka | 30 000 | 15 000 | 45 000 |
| Espanja | 45 000 | 34 500 | 79 500 |
| Ranska | 45 000 | 78 000 | 123 000 |
| Italia | 45 000 | 183 000 | 228 000 |
| Kypros | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Latvia | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Liettua | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Luxemburg | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Unkari | 30 000 | 1 500 | 31 500 |
| Malta | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Alankomaat | 30 000 | 30 000 | 60 000 |
| Itävalta | 30 000 | 1 500 | 31 500 |
| Puola | 45 000 | 75 000 | 120 000 |
| Portugali | 30 000 | 1 500 | 31 500 |
| Romania | 30 000 | 51 000 | 81 000 |
| Slovenia | 3 000 | 1 500 | 4 500 |
| Slovakia | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Suomi | 15 000 | 1 500 | 16 500 |
| Ruotsi | 30 000 | 6 000 | 36 000 |
| Yhdistynyt kuningaskunta | 45 000 | 16 500 | 61 500 |
| YHTEENSÄ | 675 000 | 682 500 | 1 357 500 |

Jäsenvaltio

EU:n enimmäisrahoitusosuus –

DNA-testit

EU:n enimmäisrahoitusosuus –

fenyylibutatsonitestit

EU:n rahoitusosuus YHTEENSÄ

Belgia

30 000

100 500

130 500

Bulgaria

30 000

46 500

76 500

Tšekki

30 000

1 500

31 500

Tanska

15 000

1 500

16 500

Saksa

45 000

15 000

60 000

Viro

3 000

1 500

4 500

Irlanti

15 000

10 500

25 500

Kreikka

30 000

15 000

45 000

Espanja

45 000

34 500

79 500

Ranska

45 000

78 000

123 000

Italia

45 000

183 000

228 000

Kypros

3 000

1 500

4 500

Latvia

15 000

1 500

16 500

Liettua

15 000

1 500

16 500

Luxemburg

3 000

1 500

4 500

Unkari

30 000

1 500

31 500

Malta

3 000

1 500

4 500

Alankomaat

30 000

30 000

60 000

Itävalta

30 000

1 500

31 500

Puola

45 000

75 000

120 000

Portugali

30 000

1 500

31 500

Romania

30 000

51 000

81 000

Slovenia

3 000

1 500

4 500

Slovakia

15 000

1 500

16 500

Suomi

15 000

1 500

16 500

Ruotsi

30 000

6 000

36 000

Yhdistynyt kuningaskunta

45 000

16 500

61 500

YHTEENSÄ

675 000

682 500

1 357 500

---

LIITE II

Tämän päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tukikelpoiset kustannukset

Unionin rahoitusosuus voidaan myöntää tässä täytäntöönpanopäätöksessä mainittujen testien suorittamisesta aiheutuviin kustannuksiin, jotka ovat enintään yhtä suuret kuin kustannukset, joita jäsenvaltioille aiheutuu seuraavista:

| a) | erityisesti testien suorittamiseksi ostetut ja käytetyt testipakkaukset, reagenssit ja kaikki yksilöitävissä olevat tarvikkeet; |
| --- | --- |

a)

erityisesti testien suorittamiseksi ostetut ja käytetyt testipakkaukset, reagenssit ja kaikki yksilöitävissä olevat tarvikkeet;

| b) | kaikki millä tahansa nimikkeellä toimiva henkilökunta, joka on osoitettu kokonaan tai osittain testien suorittamiseen laboratoriossa; kustannukset on rajoitettu tosiasiallisiin palkkoihin sekä sosiaaliturvamaksuihin ja muihin lakisääteisiin kustannuksiin, jotka sisältyvät palkkaan; |
| --- | --- |

b)

kaikki millä tahansa nimikkeellä toimiva henkilökunta, joka on osoitettu kokonaan tai osittain testien suorittamiseen laboratoriossa; kustannukset on rajoitettu tosiasiallisiin palkkoihin sekä sosiaaliturvamaksuihin ja muihin lakisääteisiin kustannuksiin, jotka sisältyvät palkkaan;

| c) | näytteiden lähettäminen laboratiorioon, joka suorittaa analyysit ja testit, sekä |
| --- | --- |

c)

näytteiden lähettäminen laboratiorioon, joka suorittaa analyysit ja testit, sekä

| d) | yleiskustannukset, jotka ovat 7 prosenttia a, b ja c kohdassa tarkoitettujen kustannusten summasta. |
| --- | --- |

d)

yleiskustannukset, jotka ovat 7 prosenttia a, b ja c kohdassa tarkoitettujen kustannusten summasta.

---

LIITE III

Tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu rahoituskertomus

| DNA-testit |
| --- |
| Täsmennetään henkilöstöryhmä | Tunnit | Kustannus/tunti | Henkilöstökustannukset |
| (1) | (2) | (3) | |
| | | | |
| | | | |
| | | Henkilöstö yhteensä | (5) |
| Täsmennetään testipakkaukset/reagenssit/tarvikkeet | Määrä/lukumäärä | Yksikkökustannus | Kustannukset yhteensä |
| (6) | (7) | (8) | |
| | | | |
| | | | |
| | | Testipakkaukset/reagenssit/tarvikkeet yhteensä | (10) |
| Laboratoriokuljetuskustannukset | | | (11) |
| | | YHTEENSÄ | |
| YHTEENSÄ, MUKAAN LUKIEN YLEISKUSTANNUKSET | |

DNA-testit

Täsmennetään henkilöstöryhmä

Tunnit

Kustannus/tunti

Henkilöstökustannukset

(1)

(2)

(3)

Formula

Henkilöstö yhteensä

(5)

Täsmennetään testipakkaukset/reagenssit/tarvikkeet

Määrä/lukumäärä

Yksikkökustannus

Kustannukset yhteensä

(6)

(7)

(8)

Formula

Testipakkaukset/reagenssit/tarvikkeet yhteensä

(10)

Laboratoriokuljetuskustannukset

(11)

YHTEENSÄ

Formula

YHTEENSÄ, MUKAAN LUKIEN YLEISKUSTANNUKSET

Formula

| FENYYLIBUTATSONITESTIT |
| --- |
| Täsmennetään henkilöstöryhmä | Tunnit | Kustannus/tunti | Henkilöstökustannukset |
| (1) | (2) | (3) | |
| | | | |
| | | | |
| | | Henkilöstö yhteensä | (5) |
| Täsmennetään reagenssit/tarvikkeet | Määrä/lukumäärä | Yksikkökustannus | Kustannukset yhteensä |
| (6) | (7) | (8) | |
| | | | |
| | | | |
| | | Reagenssit/tarvikkeet yhteensä | (10) |
| Laboratoriokuljetuskustannukset | | | (11) |
| | | YHTEENSÄ | |
| YHTEENSÄ, MUKAAN LUKIEN YLEISKUSTANNUKSET | |

FENYYLIBUTATSONITESTIT

Täsmennetään henkilöstöryhmä

Tunnit

Kustannus/tunti

Henkilöstökustannukset

(1)

(2)

(3)

Formula

Henkilöstö yhteensä

(5)

Täsmennetään reagenssit/tarvikkeet

Määrä/lukumäärä

Yksikkökustannus

Kustannukset yhteensä

(6)

(7)

(8)

Formula

Reagenssit/tarvikkeet yhteensä

(10)

Laboratoriokuljetuskustannukset

(11)

YHTEENSÄ

Formula

YHTEENSÄ, MUKAAN LUKIEN YLEISKUSTANNUKSET

Formula

---

SUOSITUKSET

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/28 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/28

---

KOMISSION SUOSITUS,

annettu 19 päivänä helmikuuta 2013,

koordinoidusta valvontasuunnitelmasta petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa

(2013/99/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) ja erityisesti sen 53 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (EY) N:o 882/2004 53 artiklan nojalla komissio voi tarvittaessa suositella tilapäisluonteisesti toteutettavia koordinoituja valvontasuunnitelmia, erityisesti jotta voidaan määrittää rehuihin, elintarvikkeisiin tai eläimiin liittyvien vaarojen esiintyvyys. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 53 artiklan nojalla komissio voi tarvittaessa suositella tilapäisluonteisesti toteutettavia koordinoituja valvontasuunnitelmia, erityisesti jotta voidaan määrittää rehuihin, elintarvikkeisiin tai eläimiin liittyvien vaarojen esiintyvyys.

| (2) | Myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/13/EY (2) vahvistetaan unionin säännöt kaikkiin elintarvikkeisiin sovellettavista merkinnöistä. |
| --- | --- |

(2)

Myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/13/EY (2) vahvistetaan unionin säännöt kaikkiin elintarvikkeisiin sovellettavista merkinnöistä.

| (3) | Direktiivin 2000/13/EY mukaan merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saisi olla omiaan johtamaan kuluttajaa harhaan, erityisesti elintarvikkeen ominaispiirteiden osalta, mukaan lukien elintarvikkeen todellinen luonne ja yksilöllisyys. Lisäksi jollei unionin tai kansallisia säännöksiä ole annettu, myyntinimityksen olisi oltava siinä jäsenvaltiossa, jossa elintarvike myydään, käytössä oleva vakiintunut nimitys tai elintarvikkeen kuvaus, joka on riittävän täsmällinen ilmaisemaan ostajalle elintarvikkeen todellisen luonteen. |
| --- | --- |

(3)

Direktiivin 2000/13/EY mukaan merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saisi olla omiaan johtamaan kuluttajaa harhaan, erityisesti elintarvikkeen ominaispiirteiden osalta, mukaan lukien elintarvikkeen todellinen luonne ja yksilöllisyys. Lisäksi jollei unionin tai kansallisia säännöksiä ole annettu, myyntinimityksen olisi oltava siinä jäsenvaltiossa, jossa elintarvike myydään, käytössä oleva vakiintunut nimitys tai elintarvikkeen kuvaus, joka on riittävän täsmällinen ilmaisemaan ostajalle elintarvikkeen todellisen luonteen.

| (4) | Lisäksi kuluttajille tai suurtalouksille tarkoitettujen valmiiksi pakattujen elintarvikkeiden merkinnöissä on mainittava kaikki ainesosat. Elintarvikkeissa, joiden ainesosana on lihaa ja jotka on tarkoitettu loppukuluttajille tai suurtalouksille, on myös ilmoitettava eläinlajit, joista liha on peräisin, suoraan pakkauksessa tai siihen kiinnitetyssä merkinnässä. Jos ainesosa mainitaan elintarvikkeen nimessä, sen määrä on mainittava ainesosien luettelossa prosentteina, jotta vältetään kuluttajan johtaminen harhaan elintarvikkeen yksilöllisyyden ja koostumuksen osalta. |
| --- | --- |

(4)

Lisäksi kuluttajille tai suurtalouksille tarkoitettujen valmiiksi pakattujen elintarvikkeiden merkinnöissä on mainittava kaikki ainesosat. Elintarvikkeissa, joiden ainesosana on lihaa ja jotka on tarkoitettu loppukuluttajille tai suurtalouksille, on myös ilmoitettava eläinlajit, joista liha on peräisin, suoraan pakkauksessa tai siihen kiinnitetyssä merkinnässä. Jos ainesosa mainitaan elintarvikkeen nimessä, sen määrä on mainittava ainesosien luettelossa prosentteina, jotta vältetään kuluttajan johtaminen harhaan elintarvikkeen yksilöllisyyden ja koostumuksen osalta.

| (5) | Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 853/2004 (3) vahvistetaan tiettyihin elintarvikkeisiin sovellettavat merkintöjä koskevat lisävaatimukset. Siinä säädetään erityisesti, että loppukuluttajalle toimitettavaksi tarkoitetuissa pakkauksissa, jotka sisältävät muun muassa kavioeläimistä peräisin olevaa jauhelihaa, on mainittava, että kyseiset tuotteet on kypsennettävä ennen nauttimista, jos, ja siinä määrin kuin sitä edellytetään sen jäsenvaltion kansallisissa säännöissä, jonka alueella kyseiset tuotteet saatetaan markkinoille. |
| --- | --- |

(5)

Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 853/2004 (3) vahvistetaan tiettyihin elintarvikkeisiin sovellettavat merkintöjä koskevat lisävaatimukset. Siinä säädetään erityisesti, että loppukuluttajalle toimitettavaksi tarkoitetuissa pakkauksissa, jotka sisältävät muun muassa kavioeläimistä peräisin olevaa jauhelihaa, on mainittava, että kyseiset tuotteet on kypsennettävä ennen nauttimista, jos, ja siinä määrin kuin sitä edellytetään sen jäsenvaltion kansallisissa säännöissä, jonka alueella kyseiset tuotteet saatetaan markkinoille.

| (6) | Asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä II olevassa III jaksossa edellytetään, että teurastamotoimintaa harjoittavien elintarvikealan toimijoiden on pyydettävä, vastaanotettava ja tarkastettava elintarvikeketjua koskevat tiedot kaikkien teurastamoon lähetettyjen tai lähetettäväksi tarkoitettujen eläinten osalta lukuun ottamatta luonnonvaraista riistaa, ja toimittava näiden tietojen mukaisesti. Kyseessä olevissa elintarvikeketjua koskevissa tiedoissa on ilmoitettava erityisesti eläinlääkkeet, jotka eläimille on annettu asiaankuuluvalla ajanjaksolla, aina kun varoaika on muu kuin nolla sekä eläinlääkkeiden antamisen päivämäärät ja varoajat. Ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 854/2004 (4) edellytetään muun muassa, että virkaeläinlääkäri suorittaa tarkastustehtäviä. Virkaeläinlääkärin on erityisesti tarkistettava ja analysoitava asiaankuuluvat tiedot teurastettaviksi tarkoitettujen eläinten alkuperätilan kirjanpidosta, mukaan lukien elintarvikeketjua koskevat tiedot, ja otettava tämän tarkistuksen ja analyysin yhteydessä kirjatut tulokset huomioon tehdessään ante mortem- ja post mortem -tarkastuksia. |
| --- | --- |

(6)

Asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä II olevassa III jaksossa edellytetään, että teurastamotoimintaa harjoittavien elintarvikealan toimijoiden on pyydettävä, vastaanotettava ja tarkastettava elintarvikeketjua koskevat tiedot kaikkien teurastamoon lähetettyjen tai lähetettäväksi tarkoitettujen eläinten osalta lukuun ottamatta luonnonvaraista riistaa, ja toimittava näiden tietojen mukaisesti. Kyseessä olevissa elintarvikeketjua koskevissa tiedoissa on ilmoitettava erityisesti eläinlääkkeet, jotka eläimille on annettu asiaankuuluvalla ajanjaksolla, aina kun varoaika on muu kuin nolla sekä eläinlääkkeiden antamisen päivämäärät ja varoajat. Ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 854/2004 (4) edellytetään muun muassa, että virkaeläinlääkäri suorittaa tarkastustehtäviä. Virkaeläinlääkärin on erityisesti tarkistettava ja analysoitava asiaankuuluvat tiedot teurastettaviksi tarkoitettujen eläinten alkuperätilan kirjanpidosta, mukaan lukien elintarvikeketjua koskevat tiedot, ja otettava tämän tarkistuksen ja analyysin yhteydessä kirjatut tulokset huomioon tehdessään ante mortem- ja post mortem -tarkastuksia.

| (7) | Joulukuusta 2012 lähtien useissa jäsenvaltioissa on suoritettu virallisia tarkastuksia, joiden johdosta komissiolle on ilmoitettu, että tietyt valmiiksi pakatut elintarvikkeet ovat sisältäneet hevosenlihaa, jota ei ilmoitettu suoraan pakkauksessa tai siihen kiinnitetyssä etiketissä esitetyssä ainesosien luettelossa. Sen sijaan tiettyjen kyseessä olevien elintarvikkeiden nimessä ja/tai niihin liitetyissä ainesosien luettelossa viitattiin harhaanjohtavasti vain naudanlihaan. |
| --- | --- |

(7)

Joulukuusta 2012 lähtien useissa jäsenvaltioissa on suoritettu virallisia tarkastuksia, joiden johdosta komissiolle on ilmoitettu, että tietyt valmiiksi pakatut elintarvikkeet ovat sisältäneet hevosenlihaa, jota ei ilmoitettu suoraan pakkauksessa tai siihen kiinnitetyssä etiketissä esitetyssä ainesosien luettelossa. Sen sijaan tiettyjen kyseessä olevien elintarvikkeiden nimessä ja/tai niihin liitetyissä ainesosien luettelossa viitattiin harhaanjohtavasti vain naudanlihaan.

| (8) | Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (5) 17 artiklan mukaan kaikissa tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheissa toimivien elintarvike- ja rehualan toimijoiden on vastuullaan olevissa toiminnoissa huolehdittava siitä, että elintarvikkeet täyttävät niiden toiminnan kannalta asiaankuuluvat elintarvikelainsäädännön vaatimukset ja varmistettava, että kyseiset vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

(8)

Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (5) 17 artiklan mukaan kaikissa tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheissa toimivien elintarvike- ja rehualan toimijoiden on vastuullaan olevissa toiminnoissa huolehdittava siitä, että elintarvikkeet täyttävät niiden toiminnan kannalta asiaankuuluvat elintarvikelainsäädännön vaatimukset ja varmistettava, että kyseiset vaatimukset täyttyvät.

| (9) | Hevoset voivat olla elintarviketuotantoon käytettäviä tai muuhun kuin elintarviketuotantoon käytettäviä eläimiä. Farmakologisesti vaikuttavista aineista ja niiden eläinperäisissä elintarvikkeissa esiintyvien jäämien enimmäismääriä koskevasta luokituksesta 22 päivänä joulukuuta 2009 annetun komission asetuksen (EU) N:o 37/2010 (6) mukaan fenyylibutatsoni on eläinlääke, jonka käyttö on sallittua ainoastaan muiden kuin elintarviketuotantoeläinten hoitoon. Näin ollen muuhun kuin elintarviketuotantoon käytettävät hevoset, joita on joskus hoidettu fenyylibutatsonilla, eivät saa päästä elintarvikeketjuun. Kun otetaan huomioon petolliset käytännöt, jotka liittyvät hevosenlihan ilmoittamattomaan käyttöön tietyissä elintarvikkeissa, on syytä ennaltaehkäisevässä mielessä varmistaa, onko elintarvikeketjuun päässyt muuhun kuin elintarviketuotantoon tarkoitettuja hevosia, joita on hoidettu fenyylibutatsonilla. |
| --- | --- |

(9)

Hevoset voivat olla elintarviketuotantoon käytettäviä tai muuhun kuin elintarviketuotantoon käytettäviä eläimiä. Farmakologisesti vaikuttavista aineista ja niiden eläinperäisissä elintarvikkeissa esiintyvien jäämien enimmäismääriä koskevasta luokituksesta 22 päivänä joulukuuta 2009 annetun komission asetuksen (EU) N:o 37/2010 (6) mukaan fenyylibutatsoni on eläinlääke, jonka käyttö on sallittua ainoastaan muiden kuin elintarviketuotantoeläinten hoitoon. Näin ollen muuhun kuin elintarviketuotantoon käytettävät hevoset, joita on joskus hoidettu fenyylibutatsonilla, eivät saa päästä elintarvikeketjuun. Kun otetaan huomioon petolliset käytännöt, jotka liittyvät hevosenlihan ilmoittamattomaan käyttöön tietyissä elintarvikkeissa, on syytä ennaltaehkäisevässä mielessä varmistaa, onko elintarvikeketjuun päässyt muuhun kuin elintarviketuotantoon tarkoitettuja hevosia, joita on hoidettu fenyylibutatsonilla.

| (10) | Tämän vuoksi komission on syytä suosittaa jäsenvaltioille, että ne ottaisivat käyttöön koordinoidun valvontasuunnitelman petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa yhden kuukauden ajaksi. Tätä ajanjaksoa voidaan pidentää kahden kuukauden jatkoajalla. |
| --- | --- |

(10)

Tämän vuoksi komission on syytä suosittaa jäsenvaltioille, että ne ottaisivat käyttöön koordinoidun valvontasuunnitelman petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa yhden kuukauden ajaksi. Tätä ajanjaksoa voidaan pidentää kahden kuukauden jatkoajalla.

| (11) | Suositetun valvontasuunnitelman tulisi sisältää kaksi tointa. |
| --- | --- |

(11)

Suositetun valvontasuunnitelman tulisi sisältää kaksi tointa.

| (12) | Ensimmäisen toimen olisi koostuttava vähittäismyyntitasolla suoritettavista tarkastuksista; ne kohdistetaan loppukuluttajille tai suurtalouksille tarkoitettuihin elintarvikkeisiin, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi. Nämä tarkastukset voitaisiin myös ulottaa koskemaan muita laitoksia (esimerkiksi kylmävarastoja). Näiden tarkastusten tavoitteena olisi määrittää, sisältävätkö kyseessä olevat tuotteet hevosenlihaa, josta ei ole asianmukaista merkintää pakkauksessa, tai kun kyseessä ovat muut kuin valmiiksi pakatut elintarvikkeet, onko kuluttajien tai suurtalouksien saataville jätetty asettamasta tietoja siitä, että tuote sisältää hevosenlihaa. Kyseiset tarkastukset olisi suoritettava edustavien näytteiden pohjalta. |
| --- | --- |

(12)

Ensimmäisen toimen olisi koostuttava vähittäismyyntitasolla suoritettavista tarkastuksista; ne kohdistetaan loppukuluttajille tai suurtalouksille tarkoitettuihin elintarvikkeisiin, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi. Nämä tarkastukset voitaisiin myös ulottaa koskemaan muita laitoksia (esimerkiksi kylmävarastoja). Näiden tarkastusten tavoitteena olisi määrittää, sisältävätkö kyseessä olevat tuotteet hevosenlihaa, josta ei ole asianmukaista merkintää pakkauksessa, tai kun kyseessä ovat muut kuin valmiiksi pakatut elintarvikkeet, onko kuluttajien tai suurtalouksien saataville jätetty asettamasta tietoja siitä, että tuote sisältää hevosenlihaa. Kyseiset tarkastukset olisi suoritettava edustavien näytteiden pohjalta.

| (13) | Käytettävissä on luotettavia menetelmiä, joiden avulla näytteessä voidaan riittävällä tarkkuudella havaita ilmoittamattomista lajeista peräisin olevat valkuaisaineet. Eläinperäisiä valkuaisaineita tutkiva Euroopan unionin vertailulaboratorio voi antaa hyödyllisiä neuvoja näistä menetelmistä ja niiden käytöstä. Toimivaltaisia viranomaisia olisi kehotettava hyödyntämään kyseisen laboratorion neuvoja siitä, mitä menetelmiä voidaan käyttää. |
| --- | --- |

(13)

Käytettävissä on luotettavia menetelmiä, joiden avulla näytteessä voidaan riittävällä tarkkuudella havaita ilmoittamattomista lajeista peräisin olevat valkuaisaineet. Eläinperäisiä valkuaisaineita tutkiva Euroopan unionin vertailulaboratorio voi antaa hyödyllisiä neuvoja näistä menetelmistä ja niiden käytöstä. Toimivaltaisia viranomaisia olisi kehotettava hyödyntämään kyseisen laboratorion neuvoja siitä, mitä menetelmiä voidaan käyttää.

| (14) | Toisen toimen olisi koostuttava asianmukaisista tarkastuksista, jotka suoritetaan ihmisravinnoksi tarkoitettua hevosenlihaa käsittelevissä laitoksissa fenyylibutatsonijäämien määrittämiseksi; tarkastukset koskevat myös kolmansista maista peräisin olevia elintarvikkeita. Myös nämä tarkastukset olisi suoritettava edustavien näytteiden pohjalta ottaen huomioon tuotannon ja viennin määrä. Tässä tapauksessa on syytä viitata menetelmiin, joista säädetään neuvoston direktiivin 96/23/EY täytäntöönpanosta määritysmenetelmien suorituskyvyn ja tulosten tulkinnan osalta 12 päivänä elokuuta 2002 annetussa komission päätöksessä 2002/657/EY (7). |
| --- | --- |

(14)

Toisen toimen olisi koostuttava asianmukaisista tarkastuksista, jotka suoritetaan ihmisravinnoksi tarkoitettua hevosenlihaa käsittelevissä laitoksissa fenyylibutatsonijäämien määrittämiseksi; tarkastukset koskevat myös kolmansista maista peräisin olevia elintarvikkeita. Myös nämä tarkastukset olisi suoritettava edustavien näytteiden pohjalta ottaen huomioon tuotannon ja viennin määrä. Tässä tapauksessa on syytä viitata menetelmiin, joista säädetään neuvoston direktiivin 96/23/EY täytäntöönpanosta määritysmenetelmien suorituskyvyn ja tulosten tulkinnan osalta 12 päivänä elokuuta 2002 annetussa komission päätöksessä 2002/657/EY (7).

| (15) | Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava tarkastusten tuloksista komissiolle säännöllisesti, jotta voidaan arvioida tuloksia ja päättää asianmukaisista toimista. |
| --- | --- |

(15)

Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava tarkastusten tuloksista komissiolle säännöllisesti, jotta voidaan arvioida tuloksia ja päättää asianmukaisista toimista.

| (16) | On kuullut elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevää pysyvää komiteaa, |
| --- | --- |

(16)

On kuullut elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevää pysyvää komiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

Jäsenvaltioiden olisi sovellettava tämän suosituksen liitteessä esitettyä koordinoitua valvontasuunnitelmaa, joka koostuu seuraavista toimista:

| a) | viralliset tarkastukset, jotka kohdistuvat loppukuluttajille tai suurtalouksille tarkoitettuihin elintarvikkeisiin, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi; sekä |
| --- | --- |

a)

viralliset tarkastukset, jotka kohdistuvat loppukuluttajille tai suurtalouksille tarkoitettuihin elintarvikkeisiin, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi; sekä

| b) | viralliset tarkastukset, jotka kohdistuvat ihmisravinnoksi tarkoitettuun hevosenlihaan fenyylibutatsonijäämien määrittämiseksi. |
| --- | --- |

b)

viralliset tarkastukset, jotka kohdistuvat ihmisravinnoksi tarkoitettuun hevosenlihaan fenyylibutatsonijäämien määrittämiseksi.

Tehty Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 2013.

Komission puolesta

Tonio BORG

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  EUVL L 109, 6.5.2009, s. 29.

2

(3)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 55.

3

(4)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 206.

4

(5)  EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.

5

(6)  EUVL L 15, 20.1.2010, s. 1.

6

(7)  EYVL L 221, 17.8.2002, s. 8.

7

---

LIITE

Koordinoitu valvontasuunnitelma petollisten käytäntöjen havaitsemiseksi tiettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisessa

I   KOORDINOIDUN VALVONTASUUNNITELMAN TOIMET JA SOVELTAMISALA

Koordinoidun valvontasuunnitelman olisi koostuttava kahdesta toimesta:

TOIMI 1:   Niiden elintarvikkeiden valvonta, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi

A.   Soveltamisalaan kuuluvat tuotteet

| 1. | Elintarvikkeet, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi (esimerkiksi jauheliha, lihavalmisteet ja raakalihavalmisteet) ja jotka kuuluvat seuraaviin luokkiin:






  a) | valmiiksi pakatut elintarvikkeet, jotka on tarkoitettu toimitettaviksi loppukuluttajille tai suurtalouksille ja merkitty naudanlihaa sisältäviksi; |
| --- | --- | --- |

1.

Elintarvikkeet, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi (esimerkiksi jauheliha, lihavalmisteet ja raakalihavalmisteet) ja jotka kuuluvat seuraaviin luokkiin:

a)

valmiiksi pakatut elintarvikkeet, jotka on tarkoitettu toimitettaviksi loppukuluttajille tai suurtalouksille ja merkitty naudanlihaa sisältäviksi;

| b) | elintarvikkeet, joita ei ole pakattu valmiiksi ja jotka tarjotaan myytäväksi loppukuluttajille tai suurtalouksille, ja elintarvikkeet, jotka on pakattu myyntitiloissa kuluttajan pyynnöstä tai pakattu valmiiksi tarkoituksena myydä ne suoraan, ja jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai joiden on muulla tavoin ilmoitettu sisältävän naudanlihaa. |
| --- | --- |

b)

elintarvikkeet, joita ei ole pakattu valmiiksi ja jotka tarjotaan myytäväksi loppukuluttajille tai suurtalouksille, ja elintarvikkeet, jotka on pakattu myyntitiloissa kuluttajan pyynnöstä tai pakattu valmiiksi tarkoituksena myydä ne suoraan, ja jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai joiden on muulla tavoin ilmoitettu sisältävän naudanlihaa.

| 2. | Tässä koordinoidussa valvontasuunnitelmassa sovelletaan direktiivin 2000/13/EY 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädettyä valmiiksi pakatun elintarvikkeen määritelmää. |
| --- | --- |

2.

Tässä koordinoidussa valvontasuunnitelmassa sovelletaan direktiivin 2000/13/EY 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädettyä valmiiksi pakatun elintarvikkeen määritelmää.

| 3. | Tässä koordinoidussa valvontasuunnitelmassa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä I olevassa 1.13 kohdassa olevaa jauhelihan määritelmää, 1.15 kohdassa olevaa raakalihavalmisteen määritelmää ja 7.1 kohdassa olevaa lihavalmisteen määritelmää. |
| --- | --- |

3.

Tässä koordinoidussa valvontasuunnitelmassa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä I olevassa 1.13 kohdassa olevaa jauhelihan määritelmää, 1.15 kohdassa olevaa raakalihavalmisteen määritelmää ja 7.1 kohdassa olevaa lihavalmisteen määritelmää.

B.   Tavoite

Toimivaltaisten viranomaisten olisi unionin ja tarvittaessa kansallisten säännösten mukaisesti suoritettava virallisia tarkastuksia sen todentamiseksi, sisältävätkö A kohdassa tarkoitetut tuotteet hevosenlihaa, jota ei ole asianmukaisesti merkitty pakkaukseen, tai jos on kyse muista kuin valmiiksi pakatuista elintarvikkeista, onko kuluttajien tai suurtalouksien saataville jätetty asettamatta tietoja siitä, että tuotteet sisältävät hevosenlihaa.

C.   Näytteenottopaikat ja -menettely

| 1. | Näytteen olisi oltava asianomaisten tuotteiden osalta edustava ja katettava useita erilaisia tuotteita. |
| --- | --- |

1.

Näytteen olisi oltava asianomaisten tuotteiden osalta edustava ja katettava useita erilaisia tuotteita.

| 2. | Näytteenoton olisi tapahduttava vähittäismyyntitasolla (esimerkiksi supermarketeissa, pienemmissä kaupoissa ja lihakaupoissa), ja se voidaan ulottaa koskemaan myös muita laitoksia (esimerkiksi kylmävarastot). |
| --- | --- |

2.

Näytteenoton olisi tapahduttava vähittäismyyntitasolla (esimerkiksi supermarketeissa, pienemmissä kaupoissa ja lihakaupoissa), ja se voidaan ulottaa koskemaan myös muita laitoksia (esimerkiksi kylmävarastot).

D.   Näytteiden lukumäärä ja ehdot

Jäljempänä olevassa taulukossa on suositus ohjeelliseksi vähimmäismääräksi näytteitä, jotka on otettava II jaksossa säädetyn ajanjakson aikana. Toimivaltaisia viranomaisia pyydetään ottamaan mahdollisuuksien mukaan useampia näytteitä. Näytteiden jäsenvaltioittainen jaottelu perustuu väestön määrään; kussakin jäsenvaltiossa asianomaisista tuotteista on otettava vähintään 10 näytettä kalenterikuukautta kohden, kuten II jaksossa esitetään.

| Elintarvikkeet, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi |
| --- |
| Myyntimaa | Suositus ohjeelliseksi näytemääräksi kuukautta kohden |
| Ranska, Saksa, Italia, Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja ja Puola | 150 |
| Romania, Alankomaat, Belgia, Kreikka, Portugali, Tšekki, Unkari, Ruotsi, Itävalta ja Bulgaria | 100 |
| Liettua, Slovakia, Tanska, Irlanti, Suomi ja Latvia | 50 |
| Slovenia, Viro, Kypros, Luxemburg ja Malta | 10 |

Elintarvikkeet, jotka saatetaan markkinoille naudanlihaa sisältävinä ja/tai jotka on merkitty naudanlihaa sisältäviksi

Myyntimaa

Suositus ohjeelliseksi näytemääräksi kuukautta kohden

Ranska, Saksa, Italia, Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja ja Puola

150

Romania, Alankomaat, Belgia, Kreikka, Portugali, Tšekki, Unkari, Ruotsi, Itävalta ja Bulgaria

100

Liettua, Slovakia, Tanska, Irlanti, Suomi ja Latvia

50

Slovenia, Viro, Kypros, Luxemburg ja Malta

10

E.   Menetelmät

Toimivaltaisten viranomaisten olisi mieluiten käytettävä rehujen eläinperäisiä valkuaisaineita tutkivan Euroopan unionin vertailulaboratorion suosittamaa menetelmää tai suosittamia menetelmiä, ks. http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops.

TOIMI 2:   Ihmisravinnoksi tarkoitetun hevosenlihan valvonta

A.   Soveltamisalaan kuuluvat tuotteet

Hevosen-, aasin-, muulin- tai muuliaasien tuore liha, joka on jäähdytetty tai jäädytetty ja luokiteltu yhdistetyn nimikkeistön koodilla 0205 ja tarkoitettu ihmisravinnoksi.

B.   Tavoite

Toimivaltaisten viranomaisten olisi suoritettava virallisia tarkastuksia, jotta voidaan havaita mahdolliset fenyylibutatsonijäämät A kohdassa tarkoitetuissa tuotteissa.

C.   Näytteenottopaikat ja -menettely

Näytteet olisi otettava tuotteista laitoksissa, jotka käsittelevät A kohdassa tarkoitettuja tuotteita (esimerkiksi teurastamot ja rajatarkastusasemat).

D.   Näytteiden lukumäärä ja ehdot

Suositus vähimmäismääräksi näytteitä, jotka on otettava II jaksossa säädetyn ajanjakson aikana, olisi oltava yksi näyte kutakin 50:tä tonnia A kohdassa tarkoitettua tuotetta kohden, ja kussakin jäsenvaltiossa olisi otettava vähintään viisi näytettä.

E.   Menetelmät

Toimivaltaisten viranomaisten olisi käytettävä päätöksen 2002/657/EY mukaisesti validoituja menetelmiä. Nämä menetelmät ovat saatavilla eläinperäisissä elintarvikkeissa olevia eläinlääkejäämiä ja vierasaineita tutkivan Euroopan vertailulaboratorion verkkosivulla niiden jäämien osalta, jotka luetellaan neuvoston direktiivin 96/23/EY (1) liitteessä I olevassa ryhmässä A olevassa 5 kohdassa ja ryhmässä B olevan 2 kohdan a, b ja e alakohdassa, ks. http://fis-vl.bund.de/Public/irc/fis-vl/Home/main.

II   KOORDINOIDUN VALVONTASUUNNITELMAN KESTO

Koordinoitua valvontasuunnitelmaa olisi toteutettava yhden kuukauden ajan alkaen tämän suosituksen hyväksymispäivästä tai viimeistään 1 päivästä maaliskuuta 2013.

III   TULOSTEN ILMOITTAMINEN

| 1. | Toimivaltaisten viranomaisten olisi tämän liitteen I jaksossa tarkoitetun kummankin toimen osalta toimitettava raportti, joka sisältää tiivistetysti seuraavat tiedot:






  a) | otettujen näytteiden lukumäärä tuoteluokittain; |
| --- | --- | --- |

1.

Toimivaltaisten viranomaisten olisi tämän liitteen I jaksossa tarkoitetun kummankin toimen osalta toimitettava raportti, joka sisältää tiivistetysti seuraavat tiedot:

a)

otettujen näytteiden lukumäärä tuoteluokittain;

| b) | analyysissä käytetty menetelmä / käytetyt menetelmät ja suoritetun analyysin tyyppi; |
| --- | --- |

b)

analyysissä käytetty menetelmä / käytetyt menetelmät ja suoritetun analyysin tyyppi;

| c) | positiivisten tulosten lukumäärä; |
| --- | --- |

c)

positiivisten tulosten lukumäärä;

| d) | seurantatarkastukset, jotka suoritetaan toimeen 1 kuuluvassa A kohdassa tarkoitetuista tuotteista saatujen positiivisten tulosten johdosta, kun hevosenlihaa on havaittu esiintyvän tuotteissa yli yksi prosenttia; |
| --- | --- |

d)

seurantatarkastukset, jotka suoritetaan toimeen 1 kuuluvassa A kohdassa tarkoitetuista tuotteista saatujen positiivisten tulosten johdosta, kun hevosenlihaa on havaittu esiintyvän tuotteissa yli yksi prosenttia;

| e) | seurantatarkastukset, jotka suoritetaan toimeen 2 kuuluvassa A kohdassa tarkoitetuista tuotteista saatujen positiivisten tulosten johdosta; |
| --- | --- |

e)

seurantatarkastukset, jotka suoritetaan toimeen 2 kuuluvassa A kohdassa tarkoitetuista tuotteista saatujen positiivisten tulosten johdosta;

| f) | seurantatarkastusten tulokset; |
| --- | --- |

f)

seurantatarkastusten tulokset;

| g) | kun on kyse toimeen 2 kuuluvassa A kohdassa tarkoitetuista tuotteista saadut positiiviset tulokset, maa, jossa asianomaiselle eläimelle oli annettu todistus teurastusta varten. |
| --- | --- |

g)

kun on kyse toimeen 2 kuuluvassa A kohdassa tarkoitetuista tuotteista saadut positiiviset tulokset, maa, jossa asianomaiselle eläimelle oli annettu todistus teurastusta varten.

Raportti olisi toimitettava komissiolle 15 päivän kuluessa II jaksossa tarkoitetun yhden kuukauden pituisen ajanjakson päättymisestä.

Raportti olisi esitettävä muodossa, jonka komissio vahvistaa.

| 2. | Toimivaltaisten viranomaisten olisi viipymättä ilmoitettava komissiolle kaikista positiivisista tuloksista, jotka havaitaan I jaksossa mainittujen toimien 1 ja 2 osalta suoritettavissa virallisissa tarkastuksissa, elintarvikkeita ja rehuja koskevan nopean hälytysjärjestelmän kautta. |
| --- | --- |

2.

Toimivaltaisten viranomaisten olisi viipymättä ilmoitettava komissiolle kaikista positiivisista tuloksista, jotka havaitaan I jaksossa mainittujen toimien 1 ja 2 osalta suoritettavissa virallisissa tarkastuksissa, elintarvikkeita ja rehuja koskevan nopean hälytysjärjestelmän kautta.

| 3. | Toimivaltaisten viranomaisten olisi ilmoitettava komissiolle myös mahdollisten omien tarkastustensa tuloksista, jos elintarvikealan toiminnanharjoittajat tekevät näitä tarkastuksia niiden pyynnöstä. Tällaisiin tietoihin olisi liitettävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ja nämä tiedot olisi esitettävä muodossa, jonka komissio vahvistaa. |
| --- | --- |

3.

Toimivaltaisten viranomaisten olisi ilmoitettava komissiolle myös mahdollisten omien tarkastustensa tuloksista, jos elintarvikealan toiminnanharjoittajat tekevät näitä tarkastuksia niiden pyynnöstä. Tällaisiin tietoihin olisi liitettävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ja nämä tiedot olisi esitettävä muodossa, jonka komissio vahvistaa.

---

(1)  EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10.

---

III Muut säädökset

EUROOPAN TALOUSALUE

| 21.2.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/33

---

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 90/12/KOL,

annettu 15 päivänä maaliskuuta 2012,

tiettyjen rakennusten myynnistä Haslemoen Leirin keskuslinnoituksessa (Norja)

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN (JÄLJEMPÄNÄ VALVONTAVIRANOMAINEN), joka

Ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’ETA-sopimus’) ja erityisesti sen 61 artiklan ja pöytäkirjan 26,

Ottaa huomioon valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen (jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’) ja erityisesti sen 24 artiklan,

Ottaa huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 (jäljempänä ’pöytäkirja 3’) ja erityisesti sen I osan 1 artiklan 2 kohdan sekä sen II osan 7 artiklan 5 kohdan ja 14 artiklan,

On kehottanut mainittujen säännösten mukaisesti asianomaisia esittämään huomautuksensa (1),

sekä katsoo seuraavaa:

I.   TOSISEIKAT

1.   MENETTELY

| (1) | Vastaanottamansa kantelun ja käydyn kirjeenvaihdon perusteella (tapahtumat nro 427226, 422506, 449988, 428521 ja 458787) valvontaviranomainen ilmoitti Norjan viranomaisille 24 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä aloittaneensa pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, joka liittyy tiettyjen rakennusten myyntiin Haslemoen Leirin keskuslinnoituksessa. |
| --- | --- |

(1)

Vastaanottamansa kantelun ja käydyn kirjeenvaihdon perusteella (tapahtumat nro 427226, 422506, 449988, 428521 ja 458787) valvontaviranomainen ilmoitti Norjan viranomaisille 24 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä aloittaneensa pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, joka liittyy tiettyjen rakennusten myyntiin Haslemoen Leirin keskuslinnoituksessa.

| (2) | Valvontaviranomaisen 24 päivänä maaliskuuta 2010 tekemä menettelyn aloittamista koskeva päätös N:o 96/10/KOL julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (2). Norjan viranomaiset esittivät huomautuksensa 12 päivänä toukokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä sekä 19 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 557187 ja tapahtuma nro 581797). Kolmansilta osapuolilta ei saatu huomautuksia. |
| --- | --- |

(2)

Valvontaviranomaisen 24 päivänä maaliskuuta 2010 tekemä menettelyn aloittamista koskeva päätös N:o 96/10/KOL julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (2). Norjan viranomaiset esittivät huomautuksensa 12 päivänä toukokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä sekä 19 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 557187 ja tapahtuma nro 581797). Kolmansilta osapuolilta ei saatu huomautuksia.

2.   HASLEMOEN LEIR

| (3) | Norjan parlamentti (Stortinget) päätti vuonna 2001, että sotilaskiinteistöt, joita ei enää käytetä sotilaallisiin tarkoituksiin, tulisi myydä markkinahintaan (3). Kunnille, joissa kiinteistöt sijaitsivat, annettiin etuosto-oikeus. |
| --- | --- |

(3)

Norjan parlamentti (Stortinget) päätti vuonna 2001, että sotilaskiinteistöt, joita ei enää käytetä sotilaallisiin tarkoituksiin, tulisi myydä markkinahintaan (3). Kunnille, joissa kiinteistöt sijaitsivat, annettiin etuosto-oikeus.

| (4) | Yksi myytävistä kiinteistöistä oli Haslemoen Leirin varuskunta-alue Vålerin kunnassa Hedmarkin läänissä; sotilaallinen toiminta siellä loppui 30 päivänä kesäkuuta 2003. Norjan valtio käynnisti lokakuussa 2004 myyntiprosessin, jonka seurauksena Vålerin kunta osti koko varuskunta-alueen 16 päivänä huhtikuuta 2005 tehdyllä sopimuksella 46 miljoonan Norjan kruunun hintaan. |
| --- | --- |

(4)

Yksi myytävistä kiinteistöistä oli Haslemoen Leirin varuskunta-alue Vålerin kunnassa Hedmarkin läänissä; sotilaallinen toiminta siellä loppui 30 päivänä kesäkuuta 2003. Norjan valtio käynnisti lokakuussa 2004 myyntiprosessin, jonka seurauksena Vålerin kunta osti koko varuskunta-alueen 16 päivänä huhtikuuta 2005 tehdyllä sopimuksella 46 miljoonan Norjan kruunun hintaan.

| (5) | Haslemoen Leir oli 1950-luvulta lähtien ollut armeijan tukikohta. Se koostuu seuraavista osista: i) metsäalueista, ii) viljellystä alueesta, iii) asuinalueesta (johon viitataan myös nimellä Storskjæret) sekä iv) alueesta, jota kutsutaan keskuslinnoitukseksi. |
| --- | --- |

(5)

Haslemoen Leir oli 1950-luvulta lähtien ollut armeijan tukikohta. Se koostuu seuraavista osista: i) metsäalueista, ii) viljellystä alueesta, iii) asuinalueesta (johon viitataan myös nimellä Storskjæret) sekä iv) alueesta, jota kutsutaan keskuslinnoitukseksi.

| (6) | Koko keskuslinnoituksen pinta-ala on noin 300 000 m2, ja se käsittää 44 rakennusta, (4) joiden pinta-ala on yhteensä yli 42 000 m2. Näihin rakennuksiin kuuluu muun muassa parakkeja ja armeijan huoltorakennuksia, kuten keittotiloja, elokuvateatteri, upseerikerho, koulutiloja, koulutukseen ja liikekannallepanoon tarkoitettuja osia, varastorakennuksia ja autotalleja. Osa vanhoista rakennuksista on kunnostettu, ja sulkemiseensa saakka varuskunta-alue oli hyvässä kunnossa. |
| --- | --- |

(6)

Koko keskuslinnoituksen pinta-ala on noin 300 000 m2, ja se käsittää 44 rakennusta, (4) joiden pinta-ala on yhteensä yli 42 000 m2. Näihin rakennuksiin kuuluu muun muassa parakkeja ja armeijan huoltorakennuksia, kuten keittotiloja, elokuvateatteri, upseerikerho, koulutiloja, koulutukseen ja liikekannallepanoon tarkoitettuja osia, varastorakennuksia ja autotalleja. Osa vanhoista rakennuksista on kunnostettu, ja sulkemiseensa saakka varuskunta-alue oli hyvässä kunnossa.

2.1   Haslemoen Leirin myynti Norjan valtiolta Vålerin kunnalle

| (7) | Kun Haslemoen Leir saatettiin markkinoille myyntiin vuonna 2004, Norjan valtio antoi riippumattomalle arvioijalle, Agdestein Takst & Eiendomsrådgivningille, toimeksiannon määrittää Haslemoen Leirin arvon (5). Joulukuun 22 päivänä 2004 päivätyssä Agdesteinin raportissa (ensimmäinen Agdesteinin raportti) todettiin, että keskuslinnoituksen ”investointiarvo” (6) kaikki 44 rakennusta mukaan lukien oli 39 miljoonaa Norjan kruunua, jos rakennukset myytäisiin erikseen. Jos keskuslinnoitus myytäisiin yhtenä kokonaisuutena, ”investointiarvo” olisi raportin mukaan 29 miljoonaa Norjan kruunua. Raportissa oli määritelty erikseen arvo useimmille kaikkiaan 44 rakennuksesta sekä esitetty lyhyt kuvaus ja tiedot kustakin rakennuksesta ja sen teknisestä kunnosta. |
| --- | --- |

(7)

Kun Haslemoen Leir saatettiin markkinoille myyntiin vuonna 2004, Norjan valtio antoi riippumattomalle arvioijalle, Agdestein Takst & Eiendomsrådgivningille, toimeksiannon määrittää Haslemoen Leirin arvon (5). Joulukuun 22 päivänä 2004 päivätyssä Agdesteinin raportissa (ensimmäinen Agdesteinin raportti) todettiin, että keskuslinnoituksen ”investointiarvo” (6) kaikki 44 rakennusta mukaan lukien oli 39 miljoonaa Norjan kruunua, jos rakennukset myytäisiin erikseen. Jos keskuslinnoitus myytäisiin yhtenä kokonaisuutena, ”investointiarvo” olisi raportin mukaan 29 miljoonaa Norjan kruunua. Raportissa oli määritelty erikseen arvo useimmille kaikkiaan 44 rakennuksesta sekä esitetty lyhyt kuvaus ja tiedot kustakin rakennuksesta ja sen teknisestä kunnosta.

| (8) | Myöhemmissä raporteissa ja kirjeenvaihdossa 10 miljoonan Norjan kruunun hinnanalennukseen viitataan 30 prosentin hinnanalennuksena (tai noin 30 prosentin hinnanalennuksena). Hinnanalennus, joka keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena myönnettiin, oli kuitenkin tosiasiassa lähempänä 25,64:ää prosenttia (10 miljoonan Norjan kruunun alennus 39 miljoonasta Norjan kruunusta = 25,641025 %). |
| --- | --- |

(8)

Myöhemmissä raporteissa ja kirjeenvaihdossa 10 miljoonan Norjan kruunun hinnanalennukseen viitataan 30 prosentin hinnanalennuksena (tai noin 30 prosentin hinnanalennuksena). Hinnanalennus, joka keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena myönnettiin, oli kuitenkin tosiasiassa lähempänä 25,64:ää prosenttia (10 miljoonan Norjan kruunun alennus 39 miljoonasta Norjan kruunusta = 25,641025 %).

| (9) | Ostaja, Vålerin kunta, antoi riippumattomille arvioijille Erik Alhaugille ja Trond Bakkelle keskuslinnoituksen ja Storskjæretiksi kutsutun asuinalueen arvon määrittämistä koskevan toimeksiannon. Heidänkin arvionsa perustui keskuslinnoituksen myyntiin yhtenä kokonaisuutena. He laskivat sen investointiarvon eli rakennuksista saatavaan vuokratuloon perustuvan oletetun markkina-arvon. Raportti oli suhteellisen lyhyt, neljä sivua, eikä se perustunut rakennusten tarkastamiseen vaan ainoastaan olemassa oleviin raportteihin ja arvioihin. Raportissa otettiin huomioon kulut, joita aiheutuisi rakennusten saattamisesta vuokrauskelpoisiksi kohteiksi. Raportissa oletettiin, että rakennusten sijainnin ja Vålerin kunnan väestön pienuuden vuoksi veisi aikaa löytää kaikille rakennuksille vuokralaiset. Osa rakennuksista oli jo annettu vuokralle, mutta vain lyhyeksi ajaksi. Lisäksi raportissa korostettiin, että monet rakennuksista, muun muassa parakit, olisi todettava käyttökelvottomiksi teknisesti heikon kuntonsa vuoksi. Koska monet muistakin rakennuksista edellyttivät huomattavia kunnostustöitä, raportissa todettiin, etteivät todennäköiset tulevat vuokratulot edes kattaisi normaaleja kunnossapito- ja käyttökustannuksia. Näin ollen Alhaugin ja Bakken 18 päivänä tammikuuta 2005 päivätyn raportin (Alhaugin ja Bakken raportti) (7) johtopäätös oli, että jos keskuslinnoitusta arvioitiin yhtenä kokonaisuutena tulevien vuokratulojen perusteella, sen arvo oli 0 (8). |
| --- | --- |

(9)

Ostaja, Vålerin kunta, antoi riippumattomille arvioijille Erik Alhaugille ja Trond Bakkelle keskuslinnoituksen ja Storskjæretiksi kutsutun asuinalueen arvon määrittämistä koskevan toimeksiannon. Heidänkin arvionsa perustui keskuslinnoituksen myyntiin yhtenä kokonaisuutena. He laskivat sen investointiarvon eli rakennuksista saatavaan vuokratuloon perustuvan oletetun markkina-arvon. Raportti oli suhteellisen lyhyt, neljä sivua, eikä se perustunut rakennusten tarkastamiseen vaan ainoastaan olemassa oleviin raportteihin ja arvioihin. Raportissa otettiin huomioon kulut, joita aiheutuisi rakennusten saattamisesta vuokrauskelpoisiksi kohteiksi. Raportissa oletettiin, että rakennusten sijainnin ja Vålerin kunnan väestön pienuuden vuoksi veisi aikaa löytää kaikille rakennuksille vuokralaiset. Osa rakennuksista oli jo annettu vuokralle, mutta vain lyhyeksi ajaksi. Lisäksi raportissa korostettiin, että monet rakennuksista, muun muassa parakit, olisi todettava käyttökelvottomiksi teknisesti heikon kuntonsa vuoksi. Koska monet muistakin rakennuksista edellyttivät huomattavia kunnostustöitä, raportissa todettiin, etteivät todennäköiset tulevat vuokratulot edes kattaisi normaaleja kunnossapito- ja käyttökustannuksia. Näin ollen Alhaugin ja Bakken 18 päivänä tammikuuta 2005 päivätyn raportin (Alhaugin ja Bakken raportti) (7) johtopäätös oli, että jos keskuslinnoitusta arvioitiin yhtenä kokonaisuutena tulevien vuokratulojen perusteella, sen arvo oli 0 (8).

| (10) | Sovittaakseen yhteen ensimmäisen Agdesteinin raportin sekä Alhaugin ja Bakken raportin tulokset ja määrittääkseen oikean markkinahinnan Norjan valtio pyysi Agdestein Takst & Eiendomsrådgivningia laatimaan toisen arviointiraportin kahden toisistaan eroavan arvion perusteella. Tätä uutta arviota koskevassa toimeksiannossa Agdesteinia pyydettiin määrittämään Haslemoen Leirille niin sanottu ”bridge value” -arvo. Maaliskuun 3 päivänä 2005 päivätyssä ”bridge value” -raportissa (toinen Agdesteinin raportti) (9) selitettiin, että tällainen ”bridge value” -arvo on vain yksi monesta lähestymistavasta, joilla arvo voidaan selvittää, ja että vaihtoehtoisesti puolueeton kolmas taho olisi voinut tarkastella olemassa olleissa kahdessa arviossa määritettyjä arvoja. Kun eräät aiempien arvioiden asiavirheet oli korjattu, Haslemoen Leirin markkina-arvoksi määritettiin kahden aiemman arvion summien keskiarvoon perustuvan ”bridge value” -arvon perusteella 58 miljoonaa Norjan kruunua. Raportissa kuitenkin ennakoitiin, että varuskunta-alueen markkina-arvo laskisi vielä 12 miljoonalla Norjan kruunulla, (10) jos koko varuskunta-alue eli kaikki sen neljä eri aluetta myytäisiin yhdessä. |
| --- | --- |

(10)

Sovittaakseen yhteen ensimmäisen Agdesteinin raportin sekä Alhaugin ja Bakken raportin tulokset ja määrittääkseen oikean markkinahinnan Norjan valtio pyysi Agdestein Takst & Eiendomsrådgivningia laatimaan toisen arviointiraportin kahden toisistaan eroavan arvion perusteella. Tätä uutta arviota koskevassa toimeksiannossa Agdesteinia pyydettiin määrittämään Haslemoen Leirille niin sanottu ”bridge value” -arvo. Maaliskuun 3 päivänä 2005 päivätyssä ”bridge value” -raportissa (toinen Agdesteinin raportti) (9) selitettiin, että tällainen ”bridge value” -arvo on vain yksi monesta lähestymistavasta, joilla arvo voidaan selvittää, ja että vaihtoehtoisesti puolueeton kolmas taho olisi voinut tarkastella olemassa olleissa kahdessa arviossa määritettyjä arvoja. Kun eräät aiempien arvioiden asiavirheet oli korjattu, Haslemoen Leirin markkina-arvoksi määritettiin kahden aiemman arvion summien keskiarvoon perustuvan ”bridge value” -arvon perusteella 58 miljoonaa Norjan kruunua. Raportissa kuitenkin ennakoitiin, että varuskunta-alueen markkina-arvo laskisi vielä 12 miljoonalla Norjan kruunulla, (10) jos koko varuskunta-alue eli kaikki sen neljä eri aluetta myytäisiin yhdessä.

| (11) | Keskuslinnoituksen arvon tarkemman määrityksen perusteella ”bridge value” -arvoksi määritettiin aluksi 14,5 miljoonaa (29 miljoonaa Norjan kruunua (11) + 0, jaettuna kahdella). (12) Tätä arvoa tarkistettiin kuitenkin kahden uuden korjauksen perusteella ylöspäin miljoonan Norjan kruunun verran; nämä korjaukset koskivat parakkien arvoa sekä erään sellaisen rakentamattoman maa-alueen arvoa, jonka tulevasta kaavoitussääntelystä ei ollut varmuutta. Näin ollen yhtenä kokonaisuutena myytävän keskuslinnoituksen korjatuksi ”bridge value” -arvoksi saatiin 15,5 miljoonaa Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(11)

Keskuslinnoituksen arvon tarkemman määrityksen perusteella ”bridge value” -arvoksi määritettiin aluksi 14,5 miljoonaa (29 miljoonaa Norjan kruunua (11) + 0, jaettuna kahdella). (12) Tätä arvoa tarkistettiin kuitenkin kahden uuden korjauksen perusteella ylöspäin miljoonan Norjan kruunun verran; nämä korjaukset koskivat parakkien arvoa sekä erään sellaisen rakentamattoman maa-alueen arvoa, jonka tulevasta kaavoitussääntelystä ei ollut varmuutta. Näin ollen yhtenä kokonaisuutena myytävän keskuslinnoituksen korjatuksi ”bridge value” -arvoksi saatiin 15,5 miljoonaa Norjan kruunua.

| (12) | Toisen Agdesteinin raportin perusteella kunta osti 1 päivänä kesäkuuta 2005 Haslemoen Leirin 46 miljoonan Norjan kruunun hintaan. Kunnalle myönnettiin siis molemmat edellä mainitut alennukset, ”noin 30 prosentin alennus” (13) keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena ja lisäksi 20 prosentin ”määräalennus” koko Haslemoen Leirin ostamisesta. |
| --- | --- |

(12)

Toisen Agdesteinin raportin perusteella kunta osti 1 päivänä kesäkuuta 2005 Haslemoen Leirin 46 miljoonan Norjan kruunun hintaan. Kunnalle myönnettiin siis molemmat edellä mainitut alennukset, ”noin 30 prosentin alennus” (13) keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena ja lisäksi 20 prosentin ”määräalennus” koko Haslemoen Leirin ostamisesta.

2.2   Keskuslinnoituksen osien myynti Vålerin kunnalta Haslemoen AS -yhtiölle

| (13) | Vålerin kunta oli tehnyt selväksi, että se myisi Haslemoen Leirin ostajalle, joka kehittäisi aluetta soveltuvalla tavalla ja loisi mahdollisimman monta uutta työpaikkaa. Kunta on selittänyt, että vaikka monet tahot olivat kiinnostuneita joistakin keskuslinnoituksen rakennuksista, se halusi löytää ostajan, joka varmistaisi keskuslinnoituksen yhdenmukaisen kehittämisen ja optimaalisen käytön. |
| --- | --- |

(13)

Vålerin kunta oli tehnyt selväksi, että se myisi Haslemoen Leirin ostajalle, joka kehittäisi aluetta soveltuvalla tavalla ja loisi mahdollisimman monta uutta työpaikkaa. Kunta on selittänyt, että vaikka monet tahot olivat kiinnostuneita joistakin keskuslinnoituksen rakennuksista, se halusi löytää ostajan, joka varmistaisi keskuslinnoituksen yhdenmukaisen kehittämisen ja optimaalisen käytön.

| (14) | Täyttääkseen kunnan asettaman edellytyksen kolme eri tahoa, jotka kaikki olivat ilmaisseet kiinnostuksensa keskuslinnoituksen osiin, perustivat uuden yhtiön, jonka nimeksi tuli Haslemoen AS (14). Yhtiö ilmoitti aikovansa käyttää kiinteistöä majoitustarkoituksiin sekä erilaisiin kulttuuri- ja urheilutapahtumiin. Kohderyhmiä olivat puolustusvoimat, turvallisuuspalvelujen tarjoajat sekä autoteollisuus. |
| --- | --- |

(14)

Täyttääkseen kunnan asettaman edellytyksen kolme eri tahoa, jotka kaikki olivat ilmaisseet kiinnostuksensa keskuslinnoituksen osiin, perustivat uuden yhtiön, jonka nimeksi tuli Haslemoen AS (14). Yhtiö ilmoitti aikovansa käyttää kiinteistöä majoitustarkoituksiin sekä erilaisiin kulttuuri- ja urheilutapahtumiin. Kohderyhmiä olivat puolustusvoimat, turvallisuuspalvelujen tarjoajat sekä autoteollisuus.

| (15) | kunnanvaltuusto (Kommunestyret) hyväksyi 27 päivänä helmikuun 2006 kaupan, jossa keskuslinnoituksen 44:stä rakennuksesta 29 myytiin Haslemoen AS:lle 4 miljoonan Norjan kruunun kokonaishintaan. Kauppaan sisältyneisiin rakennuksiin kuuluu majoitusrakennuksia ja parakkeja, upseerien ja varusmiesten kerhotiloja, keittotiloja, auditorio, elokuvateatteri, koulurakennus, keskuslämmitys, toimistorakennus, sairaala ja useita autotalleja. |
| --- | --- |

(15)

kunnanvaltuusto (Kommunestyret) hyväksyi 27 päivänä helmikuun 2006 kaupan, jossa keskuslinnoituksen 44:stä rakennuksesta 29 myytiin Haslemoen AS:lle 4 miljoonan Norjan kruunun kokonaishintaan. Kauppaan sisältyneisiin rakennuksiin kuuluu majoitusrakennuksia ja parakkeja, upseerien ja varusmiesten kerhotiloja, keittotiloja, auditorio, elokuvateatteri, koulurakennus, keskuslämmitys, toimistorakennus, sairaala ja useita autotalleja.

| (16) | Kunnanvaltuuston 27 päivänä helmikuuta 2006 pidetyn kokouksen valmisteluasiakirjoista käy ilmi, että epäselvyyttä oli kiinteistön arvosta sekä siitä, voitiinko myyntihintaa pitää valtiontukena. Asiakirjoissa viitataan Norjan paikallis- ja alueviranomaisten liiton (KS) juristilta samana päivänä saatuun kirjeeseen. Kirjeessä mainittiin ETA:n valtiontukisäännöt ja todettiin, että markkina-arvon alittava kauppahinta voidaan katsoa valtiontueksi. Lisäksi kirjeessä todettiin, että kahden tarjouksen, joista toinen oli Haslemoen AS:n tarjous ja jotka kattoivat useimmat keskuslinnoituksen rakennuksista, yhteisarvo oli 6 miljoonaa Norjan kruunua. Palautettuaan mieliin valvontaviranomaisen maa-alueita koskevia kauppoja koskevat suuntaviivat sekä niissä kuvatut menettelyt, joita noudatettaessa kyse ei ole valtiontuesta, juristi viittasi toiseen Agdesteinin raporttiin, jossa keskuslinnoituksen arvoksi määritettiin aluksi 14,5 miljoonaa Norjan kruunua. Juristi totesi, että kuuden miljoonan Norjan kruunun tarjoukseen verrattuna saatujen tarjousten hyväksyminen merkitsisi huomattavaa markkina-arvon alittavan kauppahinnan riskiä ja siten valtiontukia koskevien määräysten rikkomista. Tällä perusteella juristi suositteli, että arvo olisi määritettävä uudestaan ja että kunnanvaltuuston tulisi lykätä myyntipäätöksen tekoa, kunnes uusi arviointi olisi tehty. |
| --- | --- |

(16)

Kunnanvaltuuston 27 päivänä helmikuuta 2006 pidetyn kokouksen valmisteluasiakirjoista käy ilmi, että epäselvyyttä oli kiinteistön arvosta sekä siitä, voitiinko myyntihintaa pitää valtiontukena. Asiakirjoissa viitataan Norjan paikallis- ja alueviranomaisten liiton (KS) juristilta samana päivänä saatuun kirjeeseen. Kirjeessä mainittiin ETA:n valtiontukisäännöt ja todettiin, että markkina-arvon alittava kauppahinta voidaan katsoa valtiontueksi. Lisäksi kirjeessä todettiin, että kahden tarjouksen, joista toinen oli Haslemoen AS:n tarjous ja jotka kattoivat useimmat keskuslinnoituksen rakennuksista, yhteisarvo oli 6 miljoonaa Norjan kruunua. Palautettuaan mieliin valvontaviranomaisen maa-alueita koskevia kauppoja koskevat suuntaviivat sekä niissä kuvatut menettelyt, joita noudatettaessa kyse ei ole valtiontuesta, juristi viittasi toiseen Agdesteinin raporttiin, jossa keskuslinnoituksen arvoksi määritettiin aluksi 14,5 miljoonaa Norjan kruunua. Juristi totesi, että kuuden miljoonan Norjan kruunun tarjoukseen verrattuna saatujen tarjousten hyväksyminen merkitsisi huomattavaa markkina-arvon alittavan kauppahinnan riskiä ja siten valtiontukia koskevien määräysten rikkomista. Tällä perusteella juristi suositteli, että arvo olisi määritettävä uudestaan ja että kunnanvaltuuston tulisi lykätä myyntipäätöksen tekoa, kunnes uusi arviointi olisi tehty.

| (17) | Tämän perusteella kunnan hallintojohtaja (Rådmannen) suositteli, että kunnanvaltuusto lykkäisi asian käsittelyä ja odottaisi lisäselvityksiä. Valtuuston enemmistö (13 vastaan 6) hylkäsi ehdotuksen ja hyväksyi kaupan, mutta totesi, että KS:n juristien tulisi laatia mahdollisista kilpailuongelmista asianmukainen riskinarviointi. Lisäksi valtuusto valtuutti kunnanhallituksen (Formannskapet) arvioimaan riskin (15). |
| --- | --- |

(17)

Tämän perusteella kunnan hallintojohtaja (Rådmannen) suositteli, että kunnanvaltuusto lykkäisi asian käsittelyä ja odottaisi lisäselvityksiä. Valtuuston enemmistö (13 vastaan 6) hylkäsi ehdotuksen ja hyväksyi kaupan, mutta totesi, että KS:n juristien tulisi laatia mahdollisista kilpailuongelmista asianmukainen riskinarviointi. Lisäksi valtuusto valtuutti kunnanhallituksen (Formannskapet) arvioimaan riskin (15).

| (18) | Valvontaviranomaiselle ei ole toimitettu näitä valtuuston määräämiä riskinarviointeja. Kunta on kuitenkin selittänyt, että kiinteistön arvioinut Trond Bakke, joka huolehti arvon määrittämisestä kunnalle vuonna 2005, kun kunta osti kiinteistön Norjan valtiolta, auttoi kuntaa myös vuonna 2006 Haslemoen AS:n kanssa tehdyissä kaupoissa. Vaikka 29 rakennuksesta ei laadittu yksityiskohtaista arviota, kunta on esittänyt kaksi Bakken laatimaa myyntihinta-arviota, jotka on molemmat päivätty 2 päivänä toukokuuta 2006. |
| --- | --- |

(18)

Valvontaviranomaiselle ei ole toimitettu näitä valtuuston määräämiä riskinarviointeja. Kunta on kuitenkin selittänyt, että kiinteistön arvioinut Trond Bakke, joka huolehti arvon määrittämisestä kunnalle vuonna 2005, kun kunta osti kiinteistön Norjan valtiolta, auttoi kuntaa myös vuonna 2006 Haslemoen AS:n kanssa tehdyissä kaupoissa. Vaikka 29 rakennuksesta ei laadittu yksityiskohtaista arviota, kunta on esittänyt kaksi Bakken laatimaa myyntihinta-arviota, jotka on molemmat päivätty 2 päivänä toukokuuta 2006.

| (19) | Nämä 2 päivänä toukokuuta 2006 tehdyt laskelmat, joita kuvaillaan tarkemmin jäljempänä, on toimitettu sen osoittamiseksi, että kunta myi kyseiset 29 rakennusta omia hankintakustannuksiaan korkeammalla hinnalla. Valvontaviranomaiselle ei kuitenkaan ole selvää, esitettiinkö nämä laskelmat kunnalle ja ottiko se ne huomioon, ennen kuin sopimus lopulta allekirjoitettiin. Kunnan ja valvontaviranomaisen välillä käydyssä kirjeenvaihdossa kunta on ilmoittanut, että arviot otettiin huomioon, ennen kuin kauppakirja virallisesti hyväksyttiin. Viittauksia kyseisiin arvioihin ei kuitenkaan ole missään kunnanvaltuuston tai kunnanhallituksen (joka, kuten edellä mainittiin, oli valtuutettu arvioimaan mahdollisten kilpailuongelmien riskejä) kokousten valmisteluasiakirjoissa. |
| --- | --- |

(19)

Nämä 2 päivänä toukokuuta 2006 tehdyt laskelmat, joita kuvaillaan tarkemmin jäljempänä, on toimitettu sen osoittamiseksi, että kunta myi kyseiset 29 rakennusta omia hankintakustannuksiaan korkeammalla hinnalla. Valvontaviranomaiselle ei kuitenkaan ole selvää, esitettiinkö nämä laskelmat kunnalle ja ottiko se ne huomioon, ennen kuin sopimus lopulta allekirjoitettiin. Kunnan ja valvontaviranomaisen välillä käydyssä kirjeenvaihdossa kunta on ilmoittanut, että arviot otettiin huomioon, ennen kuin kauppakirja virallisesti hyväksyttiin. Viittauksia kyseisiin arvioihin ei kuitenkaan ole missään kunnanvaltuuston tai kunnanhallituksen (joka, kuten edellä mainittiin, oli valtuutettu arvioimaan mahdollisten kilpailuongelmien riskejä) kokousten valmisteluasiakirjoissa.

| (20) | Kahdessa ensimmäisessä toukokuun 2 päivänä 2006 tehdyssä myyntihinta-arviossa esitettiin arvio, jonka mukaan hinta, jonka kunta alun perin maksoi keskuslinnoituksen ostamisesta vuonna 2005 oli 12,4 miljoonaa Norjan kruunua. Arvioinnin lähtökohtana oli toinen Agdesteinin raportti, jossa keskuslinnoituksen arvoksi arvioitiin 15,5 miljoonaa Norjan kruunua, katso 11 kohta. Tästä määrästä vähennettiin 3,1 miljoonaa Norjan kruunua. Vähennys vastasi noin 20 prosentin hinnanalennusta, joka kunnalle annettiin Haslemoen Leirin ostamisesta yhtenä kokonaisuutena, katso 10 ja 12 kohta. Tämän perusteella arviossa katsottiin, että 12,4 miljoonaa Norjan kruunua oli keskuslinnoituksen ”keskimääräinen” arvo. |
| --- | --- |

(20)

Kahdessa ensimmäisessä toukokuun 2 päivänä 2006 tehdyssä myyntihinta-arviossa esitettiin arvio, jonka mukaan hinta, jonka kunta alun perin maksoi keskuslinnoituksen ostamisesta vuonna 2005 oli 12,4 miljoonaa Norjan kruunua. Arvioinnin lähtökohtana oli toinen Agdesteinin raportti, jossa keskuslinnoituksen arvoksi arvioitiin 15,5 miljoonaa Norjan kruunua, katso 11 kohta. Tästä määrästä vähennettiin 3,1 miljoonaa Norjan kruunua. Vähennys vastasi noin 20 prosentin hinnanalennusta, joka kunnalle annettiin Haslemoen Leirin ostamisesta yhtenä kokonaisuutena, katso 10 ja 12 kohta. Tämän perusteella arviossa katsottiin, että 12,4 miljoonaa Norjan kruunua oli keskuslinnoituksen ”keskimääräinen” arvo.

| (21) | Samaisena 2 päivänä toukokuuta 2006 päivättyyn toiseen arvioon sisältyy laskelma keskuslinnoituksen rakennusten arvosta, Haslemoen AS:n kanssa tehtyyn sopimukseen sisältyvät 29 rakennusta mukaan luettuina. Laskelma ei perustunut rakennusten arvon arviointiin, vaan laskelman lähtökohdaksi otettiin sen sijaan keskuslinnoituksen 12,4 miljoonan Norjan kruunun hankintakustannukset, joista vähennettiin niiden keskuslinnoituksen rakennusten arvioitu arvo, joita ei myyty Haslemoen AS:lle. |
| --- | --- |

(21)

Samaisena 2 päivänä toukokuuta 2006 päivättyyn toiseen arvioon sisältyy laskelma keskuslinnoituksen rakennusten arvosta, Haslemoen AS:n kanssa tehtyyn sopimukseen sisältyvät 29 rakennusta mukaan luettuina. Laskelma ei perustunut rakennusten arvon arviointiin, vaan laskelman lähtökohdaksi otettiin sen sijaan keskuslinnoituksen 12,4 miljoonan Norjan kruunun hankintakustannukset, joista vähennettiin niiden keskuslinnoituksen rakennusten arvioitu arvo, joita ei myyty Haslemoen AS:lle.

| (22) | Laskelmissa arvioitiin ensinnäkin, että Vålerin kunnan omistukseen jäävien viiden rakennuksen (16) arvo oli yhteensä noin 3,67 miljoonaa Norjan kruunua. Tämä arvo perustui osittain ensimmäisessä Agdesteinin raportissa määritettyjen arvojen mukaiseen ”bridge value” -arvoon (eli 50 prosenttiin), katso 11 kohta. Rakennuksista kahden osalta laskelmissa sen sijaan sovellettiin uudempia ja korkeampia yksilöllisiä arvoja. Tämä koski rakennusta nro 3 (liikuntasalirakennus) ja rakennusta nro 45 (rakennus, jossa on varastotiloja, toimistoja ja työpaja). Ensimmäisessä Agdesteinin raportissa rakennuksen nro 45 arvoksi arvioitiin 1,9 miljoonaa Norjan kruunua (17). Niinpä sen ”bridge value” -arvo oli 950 000 Norjan kruunua. Rakennuksen nro 45 uudemmassa arvon määrityksessä, johon laskelmassa viitattiin, sen arvoksi oli kuitenkin arvioitu 3 miljoonaa Norjan kruunua. Muiden neljän kunnan pitämän rakennuksen (rakennukset nro 32, 34, 44 ja 3) arvoksi määritettiin 662 500 Norjan kruunua. Näin ollen kunnan viiden rakennuksen kokonaisarvoksi määritettiin 3 662 500 Norjan kruunua (noin 3,67 miljoonaa). |
| --- | --- |

(22)

Laskelmissa arvioitiin ensinnäkin, että Vålerin kunnan omistukseen jäävien viiden rakennuksen (16) arvo oli yhteensä noin 3,67 miljoonaa Norjan kruunua. Tämä arvo perustui osittain ensimmäisessä Agdesteinin raportissa määritettyjen arvojen mukaiseen ”bridge value” -arvoon (eli 50 prosenttiin), katso 11 kohta. Rakennuksista kahden osalta laskelmissa sen sijaan sovellettiin uudempia ja korkeampia yksilöllisiä arvoja. Tämä koski rakennusta nro 3 (liikuntasalirakennus) ja rakennusta nro 45 (rakennus, jossa on varastotiloja, toimistoja ja työpaja). Ensimmäisessä Agdesteinin raportissa rakennuksen nro 45 arvoksi arvioitiin 1,9 miljoonaa Norjan kruunua (17). Niinpä sen ”bridge value” -arvo oli 950 000 Norjan kruunua. Rakennuksen nro 45 uudemmassa arvon määrityksessä, johon laskelmassa viitattiin, sen arvoksi oli kuitenkin arvioitu 3 miljoonaa Norjan kruunua. Muiden neljän kunnan pitämän rakennuksen (rakennukset nro 32, 34, 44 ja 3) arvoksi määritettiin 662 500 Norjan kruunua. Näin ollen kunnan viiden rakennuksen kokonaisarvoksi määritettiin 3 662 500 Norjan kruunua (noin 3,67 miljoonaa).

| (23) | Seuraava vähennys laskelmassa koski yhtätoista muuta keskuslinnoituksen rakennusta, joiden osalta laskelmassa viitattiin Norsk Trafikksenterin 26 päivänä huhtikuuta 2006 tekemään 5 miljoonan Norjan kruunun tarjoukseen (18). |
| --- | --- |

(23)

Seuraava vähennys laskelmassa koski yhtätoista muuta keskuslinnoituksen rakennusta, joiden osalta laskelmassa viitattiin Norsk Trafikksenterin 26 päivänä huhtikuuta 2006 tekemään 5 miljoonan Norjan kruunun tarjoukseen (18).

| (24) | Lisäämällä tähän Haslemoen AS:n kanssa tehtyyn sopimukseen sisältyneitä 29:ää rakennusta koskevan 4 miljoonan Norjan kruunun sopimushinnan Bakke arvioi keskuslinnoituksen kokonaismyyntihinnaksi 12,67 miljoonaa Norjan kruunua (

  ). |
| --- | --- |

(24)

Formula

| (25) | Kunnan ja Haslemoen AS:n välinen sopimus allekirjoitettiin 22 päivänä toukokuuta 2006. |
| --- | --- |

(25)

Kunnan ja Haslemoen AS:n välinen sopimus allekirjoitettiin 22 päivänä toukokuuta 2006.

3.   NORJAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

| (26) | Menettelyn aloittamisesta 24 päivänä maaliskuuta 2010 tekemässään päätöksessä valvontaviranomainen ilmaisi epäilevänsä, vastasiko Haslemoen AS:n Vålerin kunnalle 29 rakennuksesta maksama 4 miljoonan Norjan kruunun hinta rakennusten markkina-arvoa ja oliko kauppa siis tehty markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti. Norjan viranomaiset vastasivat menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen toimittamalla viranomaiselle kaksi Vålerin kunnan lähettämää kirjettä (19).
  Vålerin kunta on myöntänyt, ettei se soveltanut valvontaviranomaisen maa-alueita koskevia kauppoja koskevissa suuntaviivoissa esitettyjä menetelmiä määrittääkseen markkinahinnan tavalla, jolla valtiontuki olisi vältetty, mutta että tämä ei sellaisenaan merkitse, että kyse olisi ollut valtiontuesta. Kunta on selittänyt tätä seuraavasti: ”Kun rakennukset myytiin, kunta oli innokas käynnistämään uutta toimintaa leirin alueella. Rakennusten hintaa määritettäessä kunta siis kiinnitti enemmän huomiota ostajiin, joilla oli työpaikkoja luovia suunnitelmia, kuin periaatteisiin, joita hinnan määrittämiseen ostettaessa käytettiin” (20). |
| --- | --- |

(26)

Menettelyn aloittamisesta 24 päivänä maaliskuuta 2010 tekemässään päätöksessä valvontaviranomainen ilmaisi epäilevänsä, vastasiko Haslemoen AS:n Vålerin kunnalle 29 rakennuksesta maksama 4 miljoonan Norjan kruunun hinta rakennusten markkina-arvoa ja oliko kauppa siis tehty markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti. Norjan viranomaiset vastasivat menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen toimittamalla viranomaiselle kaksi Vålerin kunnan lähettämää kirjettä (19).

Vålerin kunta on myöntänyt, ettei se soveltanut valvontaviranomaisen maa-alueita koskevia kauppoja koskevissa suuntaviivoissa esitettyjä menetelmiä määrittääkseen markkinahinnan tavalla, jolla valtiontuki olisi vältetty, mutta että tämä ei sellaisenaan merkitse, että kyse olisi ollut valtiontuesta. Kunta on selittänyt tätä seuraavasti: ”Kun rakennukset myytiin, kunta oli innokas käynnistämään uutta toimintaa leirin alueella. Rakennusten hintaa määritettäessä kunta siis kiinnitti enemmän huomiota ostajiin, joilla oli työpaikkoja luovia suunnitelmia, kuin periaatteisiin, joita hinnan määrittämiseen ostettaessa käytettiin” (20).

| (27) | Kunta viittasi lisäksi menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen, jossa valvontaviranomainen ilmoitti, että siltä osin kuin markkina-arvo on määritetty aiemmalla myyntiprosessilla viranomainen voi käyttää hankintakustannuksiaan markkina-arvon osoittajana, ellei hankinnasta ole kulunut huomattavan pitkää aikaa. Kunta totesi, että valvontaviranomainen korosti kyseessä olevaan maa-alueeseen (sijainniltaan syrjäinen entinen varuskunta-alue) liittyvää epävarmuutta. Kunnan mukaan on oltava oikein katsoa, että 46 miljoonan Norjan kruunun kokonaishankintakustannukset, jotka perustuivat hinnanalennuksen käsittäneeseen ”bridge value” -arvon määritykseen, olivat varuskunta-alueen markkina-arvo ja että keskuslinnoituksen 12,4 miljoonan Norjan kruunun ”bridge value” -arvo oli siellä sijaitsevien 44 rakennuksen markkina-arvo. |
| --- | --- |

(27)

Kunta viittasi lisäksi menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen, jossa valvontaviranomainen ilmoitti, että siltä osin kuin markkina-arvo on määritetty aiemmalla myyntiprosessilla viranomainen voi käyttää hankintakustannuksiaan markkina-arvon osoittajana, ellei hankinnasta ole kulunut huomattavan pitkää aikaa. Kunta totesi, että valvontaviranomainen korosti kyseessä olevaan maa-alueeseen (sijainniltaan syrjäinen entinen varuskunta-alue) liittyvää epävarmuutta. Kunnan mukaan on oltava oikein katsoa, että 46 miljoonan Norjan kruunun kokonaishankintakustannukset, jotka perustuivat hinnanalennuksen käsittäneeseen ”bridge value” -arvon määritykseen, olivat varuskunta-alueen markkina-arvo ja että keskuslinnoituksen 12,4 miljoonan Norjan kruunun ”bridge value” -arvo oli siellä sijaitsevien 44 rakennuksen markkina-arvo.

| (28) | Määrittäessään kunnan hankintakustannuksia kyseisten 29 rakennuksen osalta kunta katsoo, että oli oikein vähentää siitä niiden keskuslinnoituksen muiden kiinteistöjen arvo, joita kauppasopimus ei koskenut. Kun siis lähtökohdaksi otetaan 12,4 miljoonan Norjan kruunun hinta, jonka kunta maksoi 44 rakennuksesta vuotta aiemmin, ja siitä vähennetään niiden kiinteistöjen arvo, joita kauppasopimus ei koskenut, kunnan mielestä voidaan päätellä, että kyseisten 29 rakennuksen markkinahinta oli 4 miljoonaa Norjan kruunua. Tämän päätelmän tueksi kunta on viitannut Trond Bakken 2 päivänä toukokuuta 2006 esittämiin laskelmiin, joita esiteltiin edellä. Valvontaviranomaisen kanssa käymässään kirjeenvaihdossa kunta totesi, että ”bridge value” -arvoksi olisi määritettävä 12,4 miljoonaa Norjan kruunua ja että ”sopimuksen piiriin kuulumattomien kiinteistöjen arvo ylittää koko keskuslinnoituksen arvon”. Valvontaviranomainen otaksuu kunnan tarkoittaneen tällä toteamuksellaan sitä, että Bakken laskelmien mukaan kaikkien keskuslinnoituksen eri rakennusten myyntiarvot yhdessä ylittivät kunnan oletetun hankintahinnan eli 12,4 miljoonaa Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(28)

Määrittäessään kunnan hankintakustannuksia kyseisten 29 rakennuksen osalta kunta katsoo, että oli oikein vähentää siitä niiden keskuslinnoituksen muiden kiinteistöjen arvo, joita kauppasopimus ei koskenut. Kun siis lähtökohdaksi otetaan 12,4 miljoonan Norjan kruunun hinta, jonka kunta maksoi 44 rakennuksesta vuotta aiemmin, ja siitä vähennetään niiden kiinteistöjen arvo, joita kauppasopimus ei koskenut, kunnan mielestä voidaan päätellä, että kyseisten 29 rakennuksen markkinahinta oli 4 miljoonaa Norjan kruunua. Tämän päätelmän tueksi kunta on viitannut Trond Bakken 2 päivänä toukokuuta 2006 esittämiin laskelmiin, joita esiteltiin edellä. Valvontaviranomaisen kanssa käymässään kirjeenvaihdossa kunta totesi, että ”bridge value” -arvoksi olisi määritettävä 12,4 miljoonaa Norjan kruunua ja että ”sopimuksen piiriin kuulumattomien kiinteistöjen arvo ylittää koko keskuslinnoituksen arvon”. Valvontaviranomainen otaksuu kunnan tarkoittaneen tällä toteamuksellaan sitä, että Bakken laskelmien mukaan kaikkien keskuslinnoituksen eri rakennusten myyntiarvot yhdessä ylittivät kunnan oletetun hankintahinnan eli 12,4 miljoonaa Norjan kruunua.

| (29) | Mitä tulee niiden keskuslinnoituksen muiden rakennusten arvoon, joita ei myyty Haslemoen AS:lle, kunta toimitti myös Erik Alhaugin 15 päivänä maaliskuuta 2006 laatiman arviointiraportin, joka koski enimmäkseen samoja rakennuksia, joista Norsk Trafikksenter teki tarjouksen (nrot 28, 35, 36, 37, 38, 39, 46, 47, 50 ja 94). Raportissa näiden 10 rakennuksen kokonaisarvoksi määritettiin 5,5 miljoonaa Norjan kruunua, jos ne myytäisiin yhtenä kokonaisuutena, ja 6,65 miljoonaa Norjan kruunua, jos ne myytäisiin erikseen. |
| --- | --- |

(29)

Mitä tulee niiden keskuslinnoituksen muiden rakennusten arvoon, joita ei myyty Haslemoen AS:lle, kunta toimitti myös Erik Alhaugin 15 päivänä maaliskuuta 2006 laatiman arviointiraportin, joka koski enimmäkseen samoja rakennuksia, joista Norsk Trafikksenter teki tarjouksen (nrot 28, 35, 36, 37, 38, 39, 46, 47, 50 ja 94). Raportissa näiden 10 rakennuksen kokonaisarvoksi määritettiin 5,5 miljoonaa Norjan kruunua, jos ne myytäisiin yhtenä kokonaisuutena, ja 6,65 miljoonaa Norjan kruunua, jos ne myytäisiin erikseen.

| (30) | Näiden laskelmien ja arvioiden perusteella kunta on siis esittänyt, että 4 miljoonan Norjan kruunun hinta, jolla 29 rakennusta myytiin Haslemoen AS:lle, vastasi markkina-arvoa. Keskuslinnoituksen kokonaisarvo oli siten seuraava: 3,67 miljoonaa Norjan kruunua (niiden rakennusten arvo, jotka kunta aikoi pitää) plus 5 miljoonaa Norjan kruunua (Norsk Trafikksenterin tarjous tai vaihtoehtoisesti 5,5 miljoonaa Norjan kruunua, kuten arvo oli myöhemmässä arviossa määritetty) + 4 miljoonaa Norjan kruunua (hinta, jolla 29 rakennusta myytiin Haslemoen AS:lle) = 12,67 miljoonaa Norjan kruunua, mikä ylittää kunnan hankintahinnan 12,4 miljoonaa Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(30)

Näiden laskelmien ja arvioiden perusteella kunta on siis esittänyt, että 4 miljoonan Norjan kruunun hinta, jolla 29 rakennusta myytiin Haslemoen AS:lle, vastasi markkina-arvoa. Keskuslinnoituksen kokonaisarvo oli siten seuraava: 3,67 miljoonaa Norjan kruunua (niiden rakennusten arvo, jotka kunta aikoi pitää) plus 5 miljoonaa Norjan kruunua (Norsk Trafikksenterin tarjous tai vaihtoehtoisesti 5,5 miljoonaa Norjan kruunua, kuten arvo oli myöhemmässä arviossa määritetty) + 4 miljoonaa Norjan kruunua (hinta, jolla 29 rakennusta myytiin Haslemoen AS:lle) = 12,67 miljoonaa Norjan kruunua, mikä ylittää kunnan hankintahinnan 12,4 miljoonaa Norjan kruunua.

| (31) | Kunta muistuttaa lisäksi, että Vålerin kunnan ja Haslemoen AS:n välisessä kauppasopimuksessa on seikkoja, jotka vaikuttavat hintaan sitä alentavasti. Kunta viittaa ostajalle asetettuun velvollisuuteen antaa ostamansa koulurakennus ilmaiseksi vuokralle yhden vuoden ajaksi sekä siihen, ettei missään arvioista oteta huomioon mahdollista maaperän saastuneisuutta. |
| --- | --- |

(31)

Kunta muistuttaa lisäksi, että Vålerin kunnan ja Haslemoen AS:n välisessä kauppasopimuksessa on seikkoja, jotka vaikuttavat hintaan sitä alentavasti. Kunta viittaa ostajalle asetettuun velvollisuuteen antaa ostamansa koulurakennus ilmaiseksi vuokralle yhden vuoden ajaksi sekä siihen, ettei missään arvioista oteta huomioon mahdollista maaperän saastuneisuutta.

| (32) | Kunta toteaa myös, että oli oikein siirtää Haslemoen AS:lle molemmat alennukset, jotka kunnalle oli annettu, kun se osti varuskunta-alueen valtiolta. Vaikka kunta ymmärtää tältä osin epäilyt, jotka valvontaviranomainen menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään esitti, se on selittänyt, että vaikka ainoastaan osa keskuslinnoituksen 44 rakennuksesta myytiin, Vålerin kunnan ja Haslemoen AS:n välinen kauppa perustuu kuitenkin olettamukseen, että ostaja kehittää ja käyttää koko keskuslinnoitusta sekä sen ulkopuolisia alueita yhtenä kokonaisuutena yhdessä Vålerin kunnan kanssa. Neljän miljoonan Norjan kruunun myyntihinta Haslemoen AS:lle vastaa tätä olettamusta. Tämä on syynä myös siihen, miksi yhtenä kokonaisuutena myytyä keskuslinnoitusta koskevaa 30 prosentin alennusta sekä koko Haslemoen Leiriä koskevaa 20 prosentin lisäalennusta olisi sovellettava lopullista hintaa määritettäessä. Jälkimmäistä hinnanalennusta ei voida katsoa ”könttäalennukseksi”, jota ei sovelleta, ellei ostaja osta aluetta kokonaan. Kunta on korostanut, että se pyrki hoitamaan kaupan tavalla, joka ei aiheuttaisi ETA:n valtiontukisääntöihin liittyviä ongelmia. |
| --- | --- |

(32)

Kunta toteaa myös, että oli oikein siirtää Haslemoen AS:lle molemmat alennukset, jotka kunnalle oli annettu, kun se osti varuskunta-alueen valtiolta. Vaikka kunta ymmärtää tältä osin epäilyt, jotka valvontaviranomainen menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään esitti, se on selittänyt, että vaikka ainoastaan osa keskuslinnoituksen 44 rakennuksesta myytiin, Vålerin kunnan ja Haslemoen AS:n välinen kauppa perustuu kuitenkin olettamukseen, että ostaja kehittää ja käyttää koko keskuslinnoitusta sekä sen ulkopuolisia alueita yhtenä kokonaisuutena yhdessä Vålerin kunnan kanssa. Neljän miljoonan Norjan kruunun myyntihinta Haslemoen AS:lle vastaa tätä olettamusta. Tämä on syynä myös siihen, miksi yhtenä kokonaisuutena myytyä keskuslinnoitusta koskevaa 30 prosentin alennusta sekä koko Haslemoen Leiriä koskevaa 20 prosentin lisäalennusta olisi sovellettava lopullista hintaa määritettäessä. Jälkimmäistä hinnanalennusta ei voida katsoa ”könttäalennukseksi”, jota ei sovelleta, ellei ostaja osta aluetta kokonaan. Kunta on korostanut, että se pyrki hoitamaan kaupan tavalla, joka ei aiheuttaisi ETA:n valtiontukisääntöihin liittyviä ongelmia.

II.   ARVIOINTI

4.   ONKO KYSE VALTIONTUESTA?

| (33) | ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
  ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.” |
| --- | --- |

(33)

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

| (34) | Jotta kyse olisi ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta, kaupan on annettava edunsaajalle taloudellista etua. Jos kauppa tehtiin markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti, toisin sanoen jos kunta myi maan sen markkina-arvosta ja jos kaupan ehdot olisivat olleet hyväksyttävät siinä tapauksessa, että kyseessä olisi ollut yksityinen myyjä, kyse ei ole valtiontuesta. |
| --- | --- |

(34)

Jotta kyse olisi ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta, kaupan on annettava edunsaajalle taloudellista etua. Jos kauppa tehtiin markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti, toisin sanoen jos kunta myi maan sen markkina-arvosta ja jos kaupan ehdot olisivat olleet hyväksyttävät siinä tapauksessa, että kyseessä olisi ollut yksityinen myyjä, kyse ei ole valtiontuesta.

| (35) | Valvontaviranomaisen valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa julkisten viranomaisten tekemiin maa-alueita ja rakennuksia koskeviin kauppoihin sisältyvistä tuista selitetään, miten valvontaviranomainen soveltaa valtiontukea koskevia sääntöjä arvioidessaan julkisten maa-alueiden ja rakennusten kauppoja. Kappaleessa 2.1 kuvataan myyntiä tarjouskilpailulla, jolle ei aseteta ehtoja. Kappaleessa 2.2 kuvataan riippumattoman asiantuntijan arvioon perustuvaa kauppaa. Näiden kahden menettelyn avulla EFTA-valtiot myydä maa-alueita ja rakennuksia niin, että kyse ei normaalisti ole valtion tuen myöntämisestä. Kuten edellä on todettu, kumpaakaan näistä menettelyistä ei noudatettu, kun Vålerin kunta myi 29 rakennusta Haslemoen AS:lle. |
| --- | --- |

(35)

Valvontaviranomaisen valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa julkisten viranomaisten tekemiin maa-alueita ja rakennuksia koskeviin kauppoihin sisältyvistä tuista selitetään, miten valvontaviranomainen soveltaa valtiontukea koskevia sääntöjä arvioidessaan julkisten maa-alueiden ja rakennusten kauppoja. Kappaleessa 2.1 kuvataan myyntiä tarjouskilpailulla, jolle ei aseteta ehtoja. Kappaleessa 2.2 kuvataan riippumattoman asiantuntijan arvioon perustuvaa kauppaa. Näiden kahden menettelyn avulla EFTA-valtiot myydä maa-alueita ja rakennuksia niin, että kyse ei normaalisti ole valtion tuen myöntämisestä. Kuten edellä on todettu, kumpaakaan näistä menettelyistä ei noudatettu, kun Vålerin kunta myi 29 rakennusta Haslemoen AS:lle.

| (36) | Suuntaviivojen kappaleessa 2.2 d) säädetään, että julkisen viranomaisen maksamat maa-alueiden ja rakennusten hankintakustannukset ovat markkina-arvon osoitin, paitsi jos maa-alueiden ja rakennusten oston ja myynnin välillä on kulunut huomattavasti aikaa. Markkina-arvoa ei tulisi vahvistaa hankintakustannuksia alhaisemmaksi kolmeen vuoteen oston jälkeen. On sanomattakin selvää, että hankintakustannuksia voidaan pitää markkina-arvon osoittimena kolmen seuraavan vuoden ajan ainoastaan silloin, kun maa-alueet tai rakennukset alun perin ostettiin markkinahintaan. |
| --- | --- |

(36)

Suuntaviivojen kappaleessa 2.2 d) säädetään, että julkisen viranomaisen maksamat maa-alueiden ja rakennusten hankintakustannukset ovat markkina-arvon osoitin, paitsi jos maa-alueiden ja rakennusten oston ja myynnin välillä on kulunut huomattavasti aikaa. Markkina-arvoa ei tulisi vahvistaa hankintakustannuksia alhaisemmaksi kolmeen vuoteen oston jälkeen. On sanomattakin selvää, että hankintakustannuksia voidaan pitää markkina-arvon osoittimena kolmen seuraavan vuoden ajan ainoastaan silloin, kun maa-alueet tai rakennukset alun perin ostettiin markkinahintaan.

| (37) | Vaikka siis kyseessä olevat 29 rakennusta myytiin Haslemoen AS:lle alle vuoden kuluttua siitä, kun kunta osti Haslemoen Leirin valtiolta, esiin nousee kaksi kysymystä. Ensinnäkin, tapahtuiko edeltävä Haslemoen Leirin myynti Norjan valtiolta Vålerin kunnalle markkinaehdoilla. Mikäli tapahtui, toinen kysymys on, myikö Vålerin kunta tämän jälkeen keskuslinnoituksen merkitykselliset osat Haslemoen AS:lle hintaan, joka vastasi vähintään sille aiheutuneita hankintakustannuksia. |
| --- | --- |

(37)

Vaikka siis kyseessä olevat 29 rakennusta myytiin Haslemoen AS:lle alle vuoden kuluttua siitä, kun kunta osti Haslemoen Leirin valtiolta, esiin nousee kaksi kysymystä. Ensinnäkin, tapahtuiko edeltävä Haslemoen Leirin myynti Norjan valtiolta Vålerin kunnalle markkinaehdoilla. Mikäli tapahtui, toinen kysymys on, myikö Vålerin kunta tämän jälkeen keskuslinnoituksen merkitykselliset osat Haslemoen AS:lle hintaan, joka vastasi vähintään sille aiheutuneita hankintakustannuksia.

4.1   Ostiko kunta Haslemoen Leirin markkinaehdoilla?

| (38) | Kuten edellä on kuvattu, Haslemoen Leirin markkina-arvosta ja erityisesti keskuslinnoituksen arvosta oli valtion ja Vålerin kunnan välisissä neuvotteluissa huomattavaa epävarmuutta. Ensimmäisessä Agdesteinin raportissa keskuslinnoituksen investointiarvoksi määritettiin 39 miljoonaa Norjan kruunua (tai 29 miljoonaa Norjan kruunua, jos se myytäisiin yhtenä kokonaisuutena) ja käyttöarvoksi 44 miljoonaa Norjan kruunua. Alhaugin ja Bakken arviossa kaikkien siihen kuuluvien rakennusten investointiarvoksi määritettiin nolla Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(38)

Kuten edellä on kuvattu, Haslemoen Leirin markkina-arvosta ja erityisesti keskuslinnoituksen arvosta oli valtion ja Vålerin kunnan välisissä neuvotteluissa huomattavaa epävarmuutta. Ensimmäisessä Agdesteinin raportissa keskuslinnoituksen investointiarvoksi määritettiin 39 miljoonaa Norjan kruunua (tai 29 miljoonaa Norjan kruunua, jos se myytäisiin yhtenä kokonaisuutena) ja käyttöarvoksi 44 miljoonaa Norjan kruunua. Alhaugin ja Bakken arviossa kaikkien siihen kuuluvien rakennusten investointiarvoksi määritettiin nolla Norjan kruunua.

| (39) | Valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan tällaisen maa-alueen – entisen varuskunta-alueen, jolla on vanhoja mutta suhteellisen hyväkuntoisia asuin- ja muita rakennuksia ja joka sijaitsee syrjäisellä alueella – arvon määrittämiseen ennakolta liittyy aina huomattavaa epävarmuutta. Arvioiden välinen suuri ero voi tässä tapauksessa kuitenkin johtua myös erilaisista tulevaa käyttöä koskevista olettamuksista, jotka liittyvät muun muassa siihen, pidetäänkö rakennukset vuokraustarkoituksessa vai myydäänkö ne joko yksittäin tai yhtenä kokonaisuutena. Kuten ensimmäisessä Agdesteinin raportissa todetaan, tällaisilla eroilla voi olla huomattava vaikutus. Valvontaviranomaisen on hieman vaikea ymmärtää, etteivät kaupan osapuolet varmistaneet arvioiden perustana olleiden olettamusten yhdenmukaisuutta paremmin ennen arvioiden loppuun saattamista. |
| --- | --- |

(39)

Valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan tällaisen maa-alueen – entisen varuskunta-alueen, jolla on vanhoja mutta suhteellisen hyväkuntoisia asuin- ja muita rakennuksia ja joka sijaitsee syrjäisellä alueella – arvon määrittämiseen ennakolta liittyy aina huomattavaa epävarmuutta. Arvioiden välinen suuri ero voi tässä tapauksessa kuitenkin johtua myös erilaisista tulevaa käyttöä koskevista olettamuksista, jotka liittyvät muun muassa siihen, pidetäänkö rakennukset vuokraustarkoituksessa vai myydäänkö ne joko yksittäin tai yhtenä kokonaisuutena. Kuten ensimmäisessä Agdesteinin raportissa todetaan, tällaisilla eroilla voi olla huomattava vaikutus. Valvontaviranomaisen on hieman vaikea ymmärtää, etteivät kaupan osapuolet varmistaneet arvioiden perustana olleiden olettamusten yhdenmukaisuutta paremmin ennen arvioiden loppuun saattamista.

| (40) | Näin voidaan sitäkin suuremmalla syyllä todeta, kun otetaan huomioon, että pian sen jälkeen, kun osapuolet olivat huomanneet arvioidensa alueen arvosta poikkeavan toisistaan huomattavasti, ne sopivat sovittavansa erilaiset lähtökohtansa yhteen yksinkertaisesti tulemalla toisiaan puolitiehen vastaan. Kuvatun kaltaisen menetelmän soveltaminen sellaisen valtavan ja erityislaatuisen kiinteistön kuin Haslemoen Leirin todellisen markkina-arvon määrittämiseen vaikuttaa kyseenalaiselta. Valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan asianmukaisempi menettely olisi ollut nimittää uusia asiantuntijoita tai ainakin sovittaa arviot yhteen käyttämällä arvion perustana keskenään vertailukelpoisia varuskunta-alueen tulevia käyttötarkoituksia ja ottamalla tarkemmin huomioon seikat, jotka alun perin johtivat valtavaan eroon arvioiden välillä. Tältä osin valvontaviranomainen huomauttaa, että Norjan parlamentti (Stortinget) oli päättänyt, että entiset varuskunta-alueet tuli myydä markkinahintaan (ks. 3 kohta). |
| --- | --- |

(40)

Näin voidaan sitäkin suuremmalla syyllä todeta, kun otetaan huomioon, että pian sen jälkeen, kun osapuolet olivat huomanneet arvioidensa alueen arvosta poikkeavan toisistaan huomattavasti, ne sopivat sovittavansa erilaiset lähtökohtansa yhteen yksinkertaisesti tulemalla toisiaan puolitiehen vastaan. Kuvatun kaltaisen menetelmän soveltaminen sellaisen valtavan ja erityislaatuisen kiinteistön kuin Haslemoen Leirin todellisen markkina-arvon määrittämiseen vaikuttaa kyseenalaiselta. Valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan asianmukaisempi menettely olisi ollut nimittää uusia asiantuntijoita tai ainakin sovittaa arviot yhteen käyttämällä arvion perustana keskenään vertailukelpoisia varuskunta-alueen tulevia käyttötarkoituksia ja ottamalla tarkemmin huomioon seikat, jotka alun perin johtivat valtavaan eroon arvioiden välillä. Tältä osin valvontaviranomainen huomauttaa, että Norjan parlamentti (Stortinget) oli päättänyt, että entiset varuskunta-alueet tuli myydä markkinahintaan (ks. 3 kohta).

| (41) | Myöhemmät keskuslinnoituksen osien arvoa koskevat arviot, jotka valvontaviranomaisen saataville tutkinnan aikana toimitettiin, näyttävät myös perustuvan korkeampiin keskuslinnoituksen rakennusten arvoihin kuin ne, joihin ”keskiarvosopimuksessa” päädyttiin (ks. 22 ja 29 kohta). |
| --- | --- |

(41)

Myöhemmät keskuslinnoituksen osien arvoa koskevat arviot, jotka valvontaviranomaisen saataville tutkinnan aikana toimitettiin, näyttävät myös perustuvan korkeampiin keskuslinnoituksen rakennusten arvoihin kuin ne, joihin ”keskiarvosopimuksessa” päädyttiin (ks. 22 ja 29 kohta).

| (42) | Jos kauppaa tarkastellaan erillisenä, julkishallinnon elinten välisenä kauppana, menettely ei ehkä aiheuttaisi huolta. Koska ostaja ei kuitenkaan tässä tapauksessa alun perinkään aikonut pitää kiinteistöjä vaan aikoi myydä ne pian eteenpäin yksityisille tahoille, kysymys markkina-arvosta on merkityksellisempi. Näin on etenkin, kun ostaja ei teettänyt uutta arviointia, vaan myi kiinteistön edelleen samaan tai jopa alhaisempaan hintaan ennalta valitulle ostajalle. |
| --- | --- |

(42)

Jos kauppaa tarkastellaan erillisenä, julkishallinnon elinten välisenä kauppana, menettely ei ehkä aiheuttaisi huolta. Koska ostaja ei kuitenkaan tässä tapauksessa alun perinkään aikonut pitää kiinteistöjä vaan aikoi myydä ne pian eteenpäin yksityisille tahoille, kysymys markkina-arvosta on merkityksellisempi. Näin on etenkin, kun ostaja ei teettänyt uutta arviointia, vaan myi kiinteistön edelleen samaan tai jopa alhaisempaan hintaan ennalta valitulle ostajalle.

| (43) | Tosiasia on kuitenkin, että valtio myi varuskunta-alueen Vålerin kunnalle riippumattoman asiantuntija-arvion, nimittäin toisen Agdesteinin raportin, perusteella. Kyseisen arvion perustana olleessa menetelmässä, niin sanotussa ”bridge value” -menetelmässä, ei tosin ollut kyse muusta kuin yksinkertaisesta laskutoimituksesta, jossa kahden aiemman arvion arvot laskettiin yhteen ja jaettiin sitten kahdella. Tällainen menetelmä tuskin edellyttää ulkopuolisen asiantuntijan käyttöä, eikä laskelmaa sinänsä tee vakuuttavammaksi pelkästään se, että sen on tehnyt riippumaton asiantuntija. Raportti on lisäksi melko lyhyt, vain runsaan sivun mittainen, ja erikseen tarkasteltuna se vaikuttaa melko ylimalkaiselta. |
| --- | --- |

(43)

Tosiasia on kuitenkin, että valtio myi varuskunta-alueen Vålerin kunnalle riippumattoman asiantuntija-arvion, nimittäin toisen Agdesteinin raportin, perusteella. Kyseisen arvion perustana olleessa menetelmässä, niin sanotussa ”bridge value” -menetelmässä, ei tosin ollut kyse muusta kuin yksinkertaisesta laskutoimituksesta, jossa kahden aiemman arvion arvot laskettiin yhteen ja jaettiin sitten kahdella. Tällainen menetelmä tuskin edellyttää ulkopuolisen asiantuntijan käyttöä, eikä laskelmaa sinänsä tee vakuuttavammaksi pelkästään se, että sen on tehnyt riippumaton asiantuntija. Raportti on lisäksi melko lyhyt, vain runsaan sivun mittainen, ja erikseen tarkasteltuna se vaikuttaa melko ylimalkaiselta.

| (44) | Raporttia on kuitenkin tarkasteltava ottamalla huomioon kaksi aiempaa arviota, jotka ovat yksityiskohtaisempia ja perusteellisempia, etenkin ensimmäinen Agdesteinin raportti, joka käsitti erillisen arvion jokaisesta keskuslinnoituksen rakennuksesta. Valvontaviranomainen on lisäksi todennut, että myös toisessa Agdesteinin raportissa aiempiin arvioihin oli tehty tiettyjä korjauksia ja tarkistuksia. Tämä osoittaa, että uusi arvio oli luonteeltaan hieman pelkkää keskiarvon laskentaa yksityiskohtaisempi. Valvontaviranomainen toteaa myös, että vaikka raportissa todettiin, että arvon määrittämiseen on olemassa muitakin menetelmiä, siinä ei kyseenalaistettu sitä, edustaako ”bridge value” markkina-arvoa. |
| --- | --- |

(44)

Raporttia on kuitenkin tarkasteltava ottamalla huomioon kaksi aiempaa arviota, jotka ovat yksityiskohtaisempia ja perusteellisempia, etenkin ensimmäinen Agdesteinin raportti, joka käsitti erillisen arvion jokaisesta keskuslinnoituksen rakennuksesta. Valvontaviranomainen on lisäksi todennut, että myös toisessa Agdesteinin raportissa aiempiin arvioihin oli tehty tiettyjä korjauksia ja tarkistuksia. Tämä osoittaa, että uusi arvio oli luonteeltaan hieman pelkkää keskiarvon laskentaa yksityiskohtaisempi. Valvontaviranomainen toteaa myös, että vaikka raportissa todettiin, että arvon määrittämiseen on olemassa muitakin menetelmiä, siinä ei kyseenalaistettu sitä, edustaako ”bridge value” markkina-arvoa.

| (45) | Kun siis otetaan huomioon se huomattava epävarmuus, joka useista alueista ja erilaisista rakennuksista koostuvan, melko harvaan asutulla syrjäseudulla sijaitsevan entisen varuskunta-alueen arvon arviointiin liittyy, valvontaviranomainen päätyy epäselvässä tilanteessa toteamaan, että valtio myi Haslemoen Leirin Vålerin kunnalle markkina-arvon mukaiseen hintaan. |
| --- | --- |

(45)

Kun siis otetaan huomioon se huomattava epävarmuus, joka useista alueista ja erilaisista rakennuksista koostuvan, melko harvaan asutulla syrjäseudulla sijaitsevan entisen varuskunta-alueen arvon arviointiin liittyy, valvontaviranomainen päätyy epäselvässä tilanteessa toteamaan, että valtio myi Haslemoen Leirin Vålerin kunnalle markkina-arvon mukaiseen hintaan.

| (46) | Seuraava kysymys on näin ollen se, myikö kunta tämän jälkeen keskuslinnoituksen osat Haslemoen AS:lle hinnalla, joka vastasi vähintään sille aiheutuneita hankintakustannuksia. |
| --- | --- |

(46)

Seuraava kysymys on näin ollen se, myikö kunta tämän jälkeen keskuslinnoituksen osat Haslemoen AS:lle hinnalla, joka vastasi vähintään sille aiheutuneita hankintakustannuksia.

4.2.   Vastasiko 29 rakennuksen hinta hankintakustannuksia?

| (47) | On hankalaa arvioida, vastasiko 29 rakennuksen myyntihinta hankintakustannuksia, koska valtion ja kunnan välisessä sopimuksessa ei missään kohdassa nimenomaisesti selvitetty, paljonko kunta keskuslinnoituksen eri rakennuksista maksoi. Sen sijaan kunta maksoi kiinteän 15,5 miljoonan Norjan kruunun summan, johon sisältyi ”noin 30 prosentin” (21) hinnanalennus koko keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena. Kunta sai lopulta lisäksi vielä 20 prosentin alennuksen siitä, että se osti kaikki varuskunta-alueen neljä aluetta. |
| --- | --- |

(47)

On hankalaa arvioida, vastasiko 29 rakennuksen myyntihinta hankintakustannuksia, koska valtion ja kunnan välisessä sopimuksessa ei missään kohdassa nimenomaisesti selvitetty, paljonko kunta keskuslinnoituksen eri rakennuksista maksoi. Sen sijaan kunta maksoi kiinteän 15,5 miljoonan Norjan kruunun summan, johon sisältyi ”noin 30 prosentin” (21) hinnanalennus koko keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena. Kunta sai lopulta lisäksi vielä 20 prosentin alennuksen siitä, että se osti kaikki varuskunta-alueen neljä aluetta.

| (48) | Voidaan ajatella erilaisia menetelmiä, joilla voidaan pyrkiä määrittämään, paljonko kunta todellisuudessa maksoi kyseisistä keskuslinnoituksen 29 rakennuksesta: nämä voivat perustua esimerkiksi rakennusten lukumäärään tai arvoon, kun niitä verrataan rakennusten kokonaismäärään tai -arvoon. Kuten edellä on esitetty, valvontaviranomaiselle ei kuitenkaan ole selvää, tekikö kunta mitään tämän kaltaisia laskelmia määrittääkseen kyseisten 29 rakennuksen hankinta-hinnan, ennen kuin se myi ne Haslemoen AS:lle. Valvontaviranomainen ei ole saanut kyseisenä ajankohtana laadittuja asiakirjoja, jotka osoittaisivat, että tällaisia laskelmia tehtiin neuvottelujen kuluessa tai myöhemmin, kun kauppa saatettiin kunnanvaltuuston hyväksyttäväksi. |
| --- | --- |

(48)

Voidaan ajatella erilaisia menetelmiä, joilla voidaan pyrkiä määrittämään, paljonko kunta todellisuudessa maksoi kyseisistä keskuslinnoituksen 29 rakennuksesta: nämä voivat perustua esimerkiksi rakennusten lukumäärään tai arvoon, kun niitä verrataan rakennusten kokonaismäärään tai -arvoon. Kuten edellä on esitetty, valvontaviranomaiselle ei kuitenkaan ole selvää, tekikö kunta mitään tämän kaltaisia laskelmia määrittääkseen kyseisten 29 rakennuksen hankinta-hinnan, ennen kuin se myi ne Haslemoen AS:lle. Valvontaviranomainen ei ole saanut kyseisenä ajankohtana laadittuja asiakirjoja, jotka osoittaisivat, että tällaisia laskelmia tehtiin neuvottelujen kuluessa tai myöhemmin, kun kauppa saatettiin kunnanvaltuuston hyväksyttäväksi.

| (49) | Hallinnollisen menettelyn yhteydessä kunta viittasi erilaisiin seikkoihin ja tavoitteisiin, kuten uusien työpaikkojen luomiseen ja keskuslinnoituksen tulevaan kehittämiseen kokonaisuutena paikallisyhteisön hyväksi. Vaikka tällaiset seikat eivät välttämättä ole ristiriidassa markkinahintaan tapahtuvan myynnin kanssa, ne eivät myöskään sellaisenaan tue sitä, että peruslähtökohtana olisi ollut kauppa, johon ei sisälly valtiontukea. Vastauksena valvontaviranomaisen nimenomaiseen kysymykseen kunta on lisäksi myöntänyt, ettei se enää pysty näyttämään toteen, mikä kyseisten kiinteistöjen todellinen arvo oli silloin, kun ne myytiin. |
| --- | --- |

(49)

Hallinnollisen menettelyn yhteydessä kunta viittasi erilaisiin seikkoihin ja tavoitteisiin, kuten uusien työpaikkojen luomiseen ja keskuslinnoituksen tulevaan kehittämiseen kokonaisuutena paikallisyhteisön hyväksi. Vaikka tällaiset seikat eivät välttämättä ole ristiriidassa markkinahintaan tapahtuvan myynnin kanssa, ne eivät myöskään sellaisenaan tue sitä, että peruslähtökohtana olisi ollut kauppa, johon ei sisälly valtiontukea. Vastauksena valvontaviranomaisen nimenomaiseen kysymykseen kunta on lisäksi myöntänyt, ettei se enää pysty näyttämään toteen, mikä kyseisten kiinteistöjen todellinen arvo oli silloin, kun ne myytiin.

| (50) | Tapa, jolla kunnanvaltuusto kaupan hoiti, lisää myös osaltaan valtiontuen mahdollisuuteen liittyvää epävarmuutta. Kuten edellä todettiin, kunta ei järjestänyt avointa tarjouskilpailua eikä järjestänyt riippumatonta asiantuntijaa arvioimaan myytäviä rakennuksia. Myöhemmin, kun kunta sai ulkopuoliselta KS:n oikeudelliselta neuvonantajalta sekä omalta hallintojohtajaltaan ohjeet lykätä kauppaa ja selvittää rakennusten arvo, näitä ohjeita ei noudatettu. Vaikka valtuusto hyväksyi kaupan sillä edellytyksellä, että KS suorittaisi mahdollisia kilpailuongelmia koskevan riskinarvioinnin ja toimittaisi sen kunnanhallitukselle, valvontaviranomainen ei ole saanut lisätietoja tällaisista myöhemmistä riskinarvioinneista. |
| --- | --- |

(50)

Tapa, jolla kunnanvaltuusto kaupan hoiti, lisää myös osaltaan valtiontuen mahdollisuuteen liittyvää epävarmuutta. Kuten edellä todettiin, kunta ei järjestänyt avointa tarjouskilpailua eikä järjestänyt riippumatonta asiantuntijaa arvioimaan myytäviä rakennuksia. Myöhemmin, kun kunta sai ulkopuoliselta KS:n oikeudelliselta neuvonantajalta sekä omalta hallintojohtajaltaan ohjeet lykätä kauppaa ja selvittää rakennusten arvo, näitä ohjeita ei noudatettu. Vaikka valtuusto hyväksyi kaupan sillä edellytyksellä, että KS suorittaisi mahdollisia kilpailuongelmia koskevan riskinarvioinnin ja toimittaisi sen kunnanhallitukselle, valvontaviranomainen ei ole saanut lisätietoja tällaisista myöhemmistä riskinarvioinneista.

| (51) | Kunta on esittänyt kaksi kunnan ulkopuolisen kiinteistöarvioijan 2 päivänä toukokuuta 2006 päivättyä laskelmaa, jotka on kuvattu 20 ja 21 kohdassa. Kunta on esittänyt ensimmäisen arvion osoittavan, että keskuslinnoituksen hankintakustannukset kunnalle olivat 12,4 miljoonaa Norjan kruunua. Toisen on sanottu osoittavan, että keskuslinnoituksen muiden rakennusten, joita ei myyty Haslemoen AS:lle, arvioitu arvo oli noin 3,67 miljoonaa ja 5 miljoonaa Norjan kruunua. Kun nämä arviot vähennetään 12,4 miljoonan kruunun hankintahinnasta, ne osoittavat kunnan mukaan, että kyseisten 29 rakennuksen hankintakustannukset olivat enintään 4 miljoonaa Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(51)

Kunta on esittänyt kaksi kunnan ulkopuolisen kiinteistöarvioijan 2 päivänä toukokuuta 2006 päivättyä laskelmaa, jotka on kuvattu 20 ja 21 kohdassa. Kunta on esittänyt ensimmäisen arvion osoittavan, että keskuslinnoituksen hankintakustannukset kunnalle olivat 12,4 miljoonaa Norjan kruunua. Toisen on sanottu osoittavan, että keskuslinnoituksen muiden rakennusten, joita ei myyty Haslemoen AS:lle, arvioitu arvo oli noin 3,67 miljoonaa ja 5 miljoonaa Norjan kruunua. Kun nämä arviot vähennetään 12,4 miljoonan kruunun hankintahinnasta, ne osoittavat kunnan mukaan, että kyseisten 29 rakennuksen hankintakustannukset olivat enintään 4 miljoonaa Norjan kruunua.

| (52) | Valvontaviranomainen ei ole samaa mieltä siitä, että nämä laskelmat osoittaisivat, että kyseiset rakennukset myytiin markkina-arvon mukaiseen hintaan. Se kyseenalaistaa sekä lähtökohdan eli keskuslinnoituksen hankintakustannukset että menetelmän, jolla muiden rakennusten oletettu arvo vähennetään ”jäljelle jäävien” hankintakustannusten määrittämiseksi. |
| --- | --- |

(52)

Valvontaviranomainen ei ole samaa mieltä siitä, että nämä laskelmat osoittaisivat, että kyseiset rakennukset myytiin markkina-arvon mukaiseen hintaan. Se kyseenalaistaa sekä lähtökohdan eli keskuslinnoituksen hankintakustannukset että menetelmän, jolla muiden rakennusten oletettu arvo vähennetään ”jäljelle jäävien” hankintakustannusten määrittämiseksi.

| (53) | Mitä lähtökohtaan tulee, laskelmassa keskuslinnoituksen arvoksi katsotaan toisessa Agdesteinin raportissa määritetty 15,5 miljoonaa Norjan kruunua. Tämän jälkeen summasta vähennettiin 20 prosentin alennus, joka kunnalle myönnettiin siitä, että se osti varuskunta-alueen kokonaisuudessaan, niin että keskuslinnoituksen arvoksi tuli 12,4 miljoonaa Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(53)

Mitä lähtökohtaan tulee, laskelmassa keskuslinnoituksen arvoksi katsotaan toisessa Agdesteinin raportissa määritetty 15,5 miljoonaa Norjan kruunua. Tämän jälkeen summasta vähennettiin 20 prosentin alennus, joka kunnalle myönnettiin siitä, että se osti varuskunta-alueen kokonaisuudessaan, niin että keskuslinnoituksen arvoksi tuli 12,4 miljoonaa Norjan kruunua.

| (54) | Tämän alennuksen perusteet selitetään toisessa Agdesteinin raportissa seuraavasti:
  ”Uskomme, että neljän näin erilaisen alueen yhteiseen hankintaan liittyisi markkinoilla hinnanalennus muun muassa riskien ja korkeampien toimintakustannusten vuoksi. Ostajalla olisi kuitenkin mahdollisuus muuttaa mieltään nopeasti kaupan jälkeen ja myydä esimerkiksi viljelysmaat tai metsäalue erikseen, mikä taas vaikuttaa vastakkaisella tavalla. Sekä asuinalueen että keskuslinnoituksen alueen arvoon sisältyy jo noin 30 prosentin ’määräalennus’, jos kumpikin näistä kohteista myydään yhtenä kokonaisuutena. Uskomme, että alueen arvoa olisi tämän lisäksi laskettava 20 prosenttia (12 miljoonaa Norjan kruunua) siinä tapauksessa, että koko varuskunta-alue myytäisiin yhdellä kertaa, toisin sanoen 58 miljoonasta Norjan kruunusta 46 miljoonaan Norjan kruunuun.” (22) |
| --- | --- |

(54)

Tämän alennuksen perusteet selitetään toisessa Agdesteinin raportissa seuraavasti:

”Uskomme, että neljän näin erilaisen alueen yhteiseen hankintaan liittyisi markkinoilla hinnanalennus muun muassa riskien ja korkeampien toimintakustannusten vuoksi. Ostajalla olisi kuitenkin mahdollisuus muuttaa mieltään nopeasti kaupan jälkeen ja myydä esimerkiksi viljelysmaat tai metsäalue erikseen, mikä taas vaikuttaa vastakkaisella tavalla. Sekä asuinalueen että keskuslinnoituksen alueen arvoon sisältyy jo noin 30 prosentin ’määräalennus’, jos kumpikin näistä kohteista myydään yhtenä kokonaisuutena. Uskomme, että alueen arvoa olisi tämän lisäksi laskettava 20 prosenttia (12 miljoonaa Norjan kruunua) siinä tapauksessa, että koko varuskunta-alue myytäisiin yhdellä kertaa, toisin sanoen 58 miljoonasta Norjan kruunusta 46 miljoonaan Norjan kruunuun.” (22)

| (55) | Näin ollen 20 prosentin alennus liittyi nimenomaisesti siihen, että kunta osti koko varuskunta-alueen, toisin sanoen kaikki 5 kohdassa mainitut neljä aluetta. |
| --- | --- |

(55)

Näin ollen 20 prosentin alennus liittyi nimenomaisesti siihen, että kunta osti koko varuskunta-alueen, toisin sanoen kaikki 5 kohdassa mainitut neljä aluetta.

| (56) | Mainittuun 2 päivänä toukokuuta 2006 päivättyyn arvioon ei sisälly perusteluja sille, miksi markkinoilla edellytettäisiin tällaista alennusta siinä tapauksessa, että osa jostakin näistä neljästä alueesta olisi kaupan. Perustellakseen Haslemoen AS:lle annetut alennukset kunta totesi, että Vålerin kunnan ja Haslemoen AS:n välinen kauppa perustui olettamukseen, jonka mukaan ostaja kehittäisi ja käyttäisi koko keskuslinnoitusta ja sitä ympäröiviä alueita yhtenä kokonaisuutena yhdessä Vålerin kunnan kanssa. Kunnan mukaan tämä oli syynä siihen, että molemmat alennukset – yhtenä kokonaisuutena myytyä keskuslinnoitusta koskeva 30 prosentin alennus ja sen lisäksi koko Haslemoen Leiriä koskeva 20 prosentin alennus – annettiin Haslemoen AS:lle. |
| --- | --- |

(56)

Mainittuun 2 päivänä toukokuuta 2006 päivättyyn arvioon ei sisälly perusteluja sille, miksi markkinoilla edellytettäisiin tällaista alennusta siinä tapauksessa, että osa jostakin näistä neljästä alueesta olisi kaupan. Perustellakseen Haslemoen AS:lle annetut alennukset kunta totesi, että Vålerin kunnan ja Haslemoen AS:n välinen kauppa perustui olettamukseen, jonka mukaan ostaja kehittäisi ja käyttäisi koko keskuslinnoitusta ja sitä ympäröiviä alueita yhtenä kokonaisuutena yhdessä Vålerin kunnan kanssa. Kunnan mukaan tämä oli syynä siihen, että molemmat alennukset – yhtenä kokonaisuutena myytyä keskuslinnoitusta koskeva 30 prosentin alennus ja sen lisäksi koko Haslemoen Leiriä koskeva 20 prosentin alennus – annettiin Haslemoen AS:lle.

| (57) | Vaikka kiinteistön tulevaa käyttöä koskevat rajoitukset voivat olla arvoa laskeva tekijä, valvontaviranomainen ei ole tässä tapauksessa tietoinen mistään sellaisista rajoituksista, jotka selittäisivät näin huomattavat alennukset. Kauppakirjassa tai missään muussa valvontaviranomaiselle toimitetussa samana ajankohtana laaditussa asiakirjassa ei näytä olevan määräyksiä, jotka viittaisivat tällaisiin tai muihin erityisiin ostajan velvollisuuksiin hallinnoida kiinteistöä yhteistyössä kunnan kanssa. |
| --- | --- |

(57)

Vaikka kiinteistön tulevaa käyttöä koskevat rajoitukset voivat olla arvoa laskeva tekijä, valvontaviranomainen ei ole tässä tapauksessa tietoinen mistään sellaisista rajoituksista, jotka selittäisivät näin huomattavat alennukset. Kauppakirjassa tai missään muussa valvontaviranomaiselle toimitetussa samana ajankohtana laaditussa asiakirjassa ei näytä olevan määräyksiä, jotka viittaisivat tällaisiin tai muihin erityisiin ostajan velvollisuuksiin hallinnoida kiinteistöä yhteistyössä kunnan kanssa.

| (58) | Kuten edellä on todettu, jälleenmyynti vähintään hankintahinnalla voi sulkea valtiontuen pois sillä edellytyksellä, että maa-alue tai rakennukset oli alun perin ostettu markkina-arvon mukaisella hinnalla. Kun viranomainen on ostanut enemmän kuin pelkästään myymänsä kiinteistön, kuten tässä tapauksessa, ja saanut tässä yhteydessä huomattavia määräalennuksia, ei voida automaattisesti olettaa, että samat alennukset myönnetään myös jälleenmyynnin yhteydessä. Tätä varten on sen sijaan määritettävä, olisiko markkinoilla myönnetty samat alennukset myös tälle toiselle, suppeammalle kaupalle. |
| --- | --- |

(58)

Kuten edellä on todettu, jälleenmyynti vähintään hankintahinnalla voi sulkea valtiontuen pois sillä edellytyksellä, että maa-alue tai rakennukset oli alun perin ostettu markkina-arvon mukaisella hinnalla. Kun viranomainen on ostanut enemmän kuin pelkästään myymänsä kiinteistön, kuten tässä tapauksessa, ja saanut tässä yhteydessä huomattavia määräalennuksia, ei voida automaattisesti olettaa, että samat alennukset myönnetään myös jälleenmyynnin yhteydessä. Tätä varten on sen sijaan määritettävä, olisiko markkinoilla myönnetty samat alennukset myös tälle toiselle, suppeammalle kaupalle.

| (59) | Tässä tapauksessa se vaikuttaa epätodennäköiseltä jo siksi, että molemmat alennukset annettiin määräalennuksina, jotka perustuivat nimenomaan siihen, että ostaja osti koko kyseessä olevan alueen. Tällaiset kaksoisalennukset tuntuvatkin tässä tapauksessa poissuljetuilta jo siksi, että niin sanottu 30 prosentin alennus myönnettiin keskuslinnoituksen ostamisesta sellaisenaan. Niinpä siihen lisätyn 20 prosentin alennuksen täytyy liittyä siihen, että ostaja (eli kunta) osti lisäksi muitakin alueita. Tämä näyttää myös olevan perusteena alennukselle sellaisena kuin se on esitetty edellä lainatussa toisessa Agdesteinin raportissa. Tällä perusteella, ja koska samalta ajalta ei ole esitetty vastakkaisia arvioita, valvontaviranomaisen on todettava, ettei ollut perusteita olettaa, että markkinat olisivat sisällyttäneet hintaan 20 prosentin lisäalennuksen, kun kaupan kohteena oli vain osia keskuslinnoituksesta. |
| --- | --- |

(59)

Tässä tapauksessa se vaikuttaa epätodennäköiseltä jo siksi, että molemmat alennukset annettiin määräalennuksina, jotka perustuivat nimenomaan siihen, että ostaja osti koko kyseessä olevan alueen. Tällaiset kaksoisalennukset tuntuvatkin tässä tapauksessa poissuljetuilta jo siksi, että niin sanottu 30 prosentin alennus myönnettiin keskuslinnoituksen ostamisesta sellaisenaan. Niinpä siihen lisätyn 20 prosentin alennuksen täytyy liittyä siihen, että ostaja (eli kunta) osti lisäksi muitakin alueita. Tämä näyttää myös olevan perusteena alennukselle sellaisena kuin se on esitetty edellä lainatussa toisessa Agdesteinin raportissa. Tällä perusteella, ja koska samalta ajalta ei ole esitetty vastakkaisia arvioita, valvontaviranomaisen on todettava, ettei ollut perusteita olettaa, että markkinat olisivat sisällyttäneet hintaan 20 prosentin lisäalennuksen, kun kaupan kohteena oli vain osia keskuslinnoituksesta.

| (60) | Niin sanotun 30 prosentin alennuksen osalta valvontaviranomainen muistuttaa, että toisessa Agdesteinin raportissa tehtiin selväksi, että keskuslinnoituksen 15,5 miljoonan Norjan kruunun arvoon sisältyi 10 miljoonan Norjan kruunun alennus ja että kyseessä oli arvio hinnasta, jota markkinoilla edellytettäisiin keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena (kaikki 44 rakennusta). Siksi on välttämätöntä arvioida, saiko kunta myöntää samanlaisen alennuksen Haslemoen AS:lle, kun tämä osti osia keskuslinnoituksesta. |
| --- | --- |

(60)

Niin sanotun 30 prosentin alennuksen osalta valvontaviranomainen muistuttaa, että toisessa Agdesteinin raportissa tehtiin selväksi, että keskuslinnoituksen 15,5 miljoonan Norjan kruunun arvoon sisältyi 10 miljoonan Norjan kruunun alennus ja että kyseessä oli arvio hinnasta, jota markkinoilla edellytettäisiin keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena (kaikki 44 rakennusta). Siksi on välttämätöntä arvioida, saiko kunta myöntää samanlaisen alennuksen Haslemoen AS:lle, kun tämä osti osia keskuslinnoituksesta.

| (61) | Rakennusten määrän mukaisesti mitattuna kauppa käsitti 44 rakennuksesta 29 (24), eli noin 2/3 rakennuksista. Tämä voisi antaa aihetta määräalennukseen. Arvon mukaisesti mitattuna kunnan omat laskelmat antavat ymmärtää, että kyseiset 29 rakennusta edustavat huomattavasti pienempää osuutta keskuslinnoituksen kokonaisarvosta kuin jäljelle jäävät rakennukset. Kyseisille 29 rakennukselle määritetty 4 miljoonan Norjan kruunun arvo edustaa vain alle yhtä kolmasosaa kokonaisarvosta kunnan pitämien rakennusten 3,67 miljoonan Norjan kruunun ja jäljelle jääneille 11 rakennukselle määritettyyn 5 miljoonan Norjan kruunun arvoon verrattuna. |
| --- | --- |

(61)

Rakennusten määrän mukaisesti mitattuna kauppa käsitti 44 rakennuksesta 29 (24), eli noin 2/3 rakennuksista. Tämä voisi antaa aihetta määräalennukseen. Arvon mukaisesti mitattuna kunnan omat laskelmat antavat ymmärtää, että kyseiset 29 rakennusta edustavat huomattavasti pienempää osuutta keskuslinnoituksen kokonaisarvosta kuin jäljelle jäävät rakennukset. Kyseisille 29 rakennukselle määritetty 4 miljoonan Norjan kruunun arvo edustaa vain alle yhtä kolmasosaa kokonaisarvosta kunnan pitämien rakennusten 3,67 miljoonan Norjan kruunun ja jäljelle jääneille 11 rakennukselle määritettyyn 5 miljoonan Norjan kruunun arvoon verrattuna.

| (62) | Tämän tapauksen yhteydessä esitetyissä arviointiraporteissa, jotka on mainittu 7 ja 10 kohdassa, todetaan, että useiden rakennusten myyminen yhtenä kokonaisuutena vaikuttaa hintaan sitä alentavasti. Kahden Agdesteinin raportin lisäksi myös keskuslinnoituksen kymmentä rakennusta koskeneessa 15 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyssä arviossa (joka on mainittu 29 kohdassa) todettiin, että hintaan tulisi soveltaa ”15–20 prosentin” alennusta, jos kyseiset 10 rakennusta myytäisiin yhtenä kokonaisuutena. |
| --- | --- |

(62)

Tämän tapauksen yhteydessä esitetyissä arviointiraporteissa, jotka on mainittu 7 ja 10 kohdassa, todetaan, että useiden rakennusten myyminen yhtenä kokonaisuutena vaikuttaa hintaan sitä alentavasti. Kahden Agdesteinin raportin lisäksi myös keskuslinnoituksen kymmentä rakennusta koskeneessa 15 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyssä arviossa (joka on mainittu 29 kohdassa) todettiin, että hintaan tulisi soveltaa ”15–20 prosentin” alennusta, jos kyseiset 10 rakennusta myytäisiin yhtenä kokonaisuutena.

| (63) | Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että jonkinlainen määräalennus olisi ollut markkinaehtojen mukainen. Tässä tapauksessa on vaikeaa määrittää, olisiko alennus ollut 15, 20 vai 25 prosenttia, koska samana ajankohtana laadittuja arvioita ja dokumentteja ei ole. Kun kaikki seikat otetaan huomioon ja kun vertailukohtana pidetään edellä mainittua keskuslinnoituksen kymmentä muuta rakennusta koskenutta arviota ja 15–20 prosentin todennäköistä määräalennusta, valvontaviranomainen katsoo epäselvässä tilanteessa, että suunnilleen samanlainen määräalennus kuin se, joka kunnalle myönnettiin (25,64 %), olisi voitu antaa jollekulle, joka olisi ostanut keskuslinnoituksen 44 rakennuksesta peräti 29. |
| --- | --- |

(63)

Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että jonkinlainen määräalennus olisi ollut markkinaehtojen mukainen. Tässä tapauksessa on vaikeaa määrittää, olisiko alennus ollut 15, 20 vai 25 prosenttia, koska samana ajankohtana laadittuja arvioita ja dokumentteja ei ole. Kun kaikki seikat otetaan huomioon ja kun vertailukohtana pidetään edellä mainittua keskuslinnoituksen kymmentä muuta rakennusta koskenutta arviota ja 15–20 prosentin todennäköistä määräalennusta, valvontaviranomainen katsoo epäselvässä tilanteessa, että suunnilleen samanlainen määräalennus kuin se, joka kunnalle myönnettiin (25,64 %), olisi voitu antaa jollekulle, joka olisi ostanut keskuslinnoituksen 44 rakennuksesta peräti 29.

| (64) | Seuraava kysymys on se, voidaanko 29 rakennuksen hankintakustannukset määrittää vähentämällä keskuslinnoituksen arvosta niiden rakennusten arvo, joita Haslemoen AS:lle ei myyty. |
| --- | --- |

(64)

Seuraava kysymys on se, voidaanko 29 rakennuksen hankintakustannukset määrittää vähentämällä keskuslinnoituksen arvosta niiden rakennusten arvo, joita Haslemoen AS:lle ei myyty.

| (65) | Kuvatusta menetelmästä seurasi käytännössä, ettei kyseisistä 29 rakennuksesta tehty yksityiskohtaista arviota, koska oli olemassa viitteitä siitä, että muiden keskuslinnoituksen osien arvo oli riittävän korkea takaamaan, että kokonaisarvo vastasi kunnalle keskuslinnoituksesta oletetusti aiheutuneita hankintakustannuksia. Menetelmä vaikuttaa epävarmalta ja satunnaiselta siksi, että kaikki kolme erilaista rakennusryhmää arvioitiin erilaisilla menetelmillä. Lyhyesti sanottuna lähtökohta eli koko keskuslinnoituksen 12,4 miljoonan Norjan kruunun hankintakustannusten arvo määritettiin ”bridge value” -raportin perusteella. Seuraavassa arvioinnissa, joka koski kolmea erilaista rakennusryhmää, kyseisille 29 rakennukselle määritettiin huomattavasti ”bridge value” -arvoa matalampi arvo; sekä niille rakennuksille, jotka kunta piti, että niille yhdelletoista muulle rakennukselle, joista se myöhemmin sai tarjouksen, määritettiin korkeampi arvo. Matalampi arvo määritettiin Haslemoen AS:n kanssa neuvotellun hinnan perusteella, kun taas molemmat korkeammat arvot määritettiin arviointien ja saadun tarjouksen myötä saatujen myöhempien ja uudempien tietojen perusteella. |
| --- | --- |

(65)

Kuvatusta menetelmästä seurasi käytännössä, ettei kyseisistä 29 rakennuksesta tehty yksityiskohtaista arviota, koska oli olemassa viitteitä siitä, että muiden keskuslinnoituksen osien arvo oli riittävän korkea takaamaan, että kokonaisarvo vastasi kunnalle keskuslinnoituksesta oletetusti aiheutuneita hankintakustannuksia. Menetelmä vaikuttaa epävarmalta ja satunnaiselta siksi, että kaikki kolme erilaista rakennusryhmää arvioitiin erilaisilla menetelmillä. Lyhyesti sanottuna lähtökohta eli koko keskuslinnoituksen 12,4 miljoonan Norjan kruunun hankintakustannusten arvo määritettiin ”bridge value” -raportin perusteella. Seuraavassa arvioinnissa, joka koski kolmea erilaista rakennusryhmää, kyseisille 29 rakennukselle määritettiin huomattavasti ”bridge value” -arvoa matalampi arvo; sekä niille rakennuksille, jotka kunta piti, että niille yhdelletoista muulle rakennukselle, joista se myöhemmin sai tarjouksen, määritettiin korkeampi arvo. Matalampi arvo määritettiin Haslemoen AS:n kanssa neuvotellun hinnan perusteella, kun taas molemmat korkeammat arvot määritettiin arviointien ja saadun tarjouksen myötä saatujen myöhempien ja uudempien tietojen perusteella.

| (66) | Tähän liittyi valvontaviranomaisen mielestä se ilmeinen riski, että vaikka keskuslinnoituksen arvon lähtökohta sinänsä olisi ollut oikea (mitä se ei ollut, ks. edellä), kyseisten 29 rakennuksen hinta saattoi olla liian matala, koska muiden alueiden myöhemmissä arvioinneissa oli määritetty korkeampia arvoja. Jos myöhemmät ja korkeammat arviot tässä tapauksessa jotakin ilmaisevat niin lähinnä sen, että 12,4 miljoonan Norjan kruunun lähtökohta oli liian alhainen. |
| --- | --- |

(66)

Tähän liittyi valvontaviranomaisen mielestä se ilmeinen riski, että vaikka keskuslinnoituksen arvon lähtökohta sinänsä olisi ollut oikea (mitä se ei ollut, ks. edellä), kyseisten 29 rakennuksen hinta saattoi olla liian matala, koska muiden alueiden myöhemmissä arvioinneissa oli määritetty korkeampia arvoja. Jos myöhemmät ja korkeammat arviot tässä tapauksessa jotakin ilmaisevat niin lähinnä sen, että 12,4 miljoonan Norjan kruunun lähtökohta oli liian alhainen.

| (67) | Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, ettei menetelmä, johon 2 päivänä toukokuuta 2006 päivätyssä arvioinnissa viitataan, sovellu hankintakustannusten määrittämiseen eikä siten myöskään kyseisten 29 rakennuksen markkina-arvon määrittämiseen. |
| --- | --- |

(67)

Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, ettei menetelmä, johon 2 päivänä toukokuuta 2006 päivätyssä arvioinnissa viitataan, sovellu hankintakustannusten määrittämiseen eikä siten myöskään kyseisten 29 rakennuksen markkina-arvon määrittämiseen.

| (68) | Kuten edellä mainittiin, kyseisten 29 rakennuksen hankintakustannusten arviointi on ongelmallista, koska valtion ja kunnan välisessä sopimuksessa ei täsmennetty, kuinka paljon kunta keskuslinnoituksen eri rakennuksista maksoi. Sen sijaan se maksoi koko keskuslinnoituksesta 15,5 miljoonan Norjan kruunun kiinteän summan, joka käsitti edellä mainitun niin sanotun 30 prosentin alennuksen. Kyseinen ”bridge value” -arvo perustui kuitenkin kahteen aiempaan arvioon. |
| --- | --- |

(68)

Kuten edellä mainittiin, kyseisten 29 rakennuksen hankintakustannusten arviointi on ongelmallista, koska valtion ja kunnan välisessä sopimuksessa ei täsmennetty, kuinka paljon kunta keskuslinnoituksen eri rakennuksista maksoi. Sen sijaan se maksoi koko keskuslinnoituksesta 15,5 miljoonan Norjan kruunun kiinteän summan, joka käsitti edellä mainitun niin sanotun 30 prosentin alennuksen. Kyseinen ”bridge value” -arvo perustui kuitenkin kahteen aiempaan arvioon.

| (69) | Ensimmäinen Agdesteinin raportti perustui yksittäisten rakennusten arviointiin, ja se on itse asiassa ainoa asiaa koskeva arvio samalta ajalta. Koska tätä arviota käytettiin pohjana ”bridge value” -arvolle, joka puolestaan oli kunnan todellisuudessa maksaman hinnan perusta, valvontaviranomainen katsoo, että ensimmäinen Agdesteinin raportti tarjoaa kyseisten 29 rakennuksen hankintakustannusten määrittämiseen tarvittavat yksittäiset arvot. |
| --- | --- |

(69)

Ensimmäinen Agdesteinin raportti perustui yksittäisten rakennusten arviointiin, ja se on itse asiassa ainoa asiaa koskeva arvio samalta ajalta. Koska tätä arviota käytettiin pohjana ”bridge value” -arvolle, joka puolestaan oli kunnan todellisuudessa maksaman hinnan perusta, valvontaviranomainen katsoo, että ensimmäinen Agdesteinin raportti tarjoaa kyseisten 29 rakennuksen hankintakustannusten määrittämiseen tarvittavat yksittäiset arvot.

| (70) | Kyseinen kauppasopimus käsittää seuraavat keskuslinnoituksen 29 rakennusta (25): rakennukset nro 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, (31,) 33, 92 ja 16. Ensimmäisen Agdesteinin raportin mukaisesti näiden rakennusten investointiarvot ovat seuraavat:













  1. | Vartiokoju: |
| --- | --- | --- |

(70)

Kyseinen kauppasopimus käsittää seuraavat keskuslinnoituksen 29 rakennusta (25): rakennukset nro 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, (31,) 33, 92 ja 16. Ensimmäisen Agdesteinin raportin mukaisesti näiden rakennusten investointiarvot ovat seuraavat:

1.

Vartiokoju:

NOK

180 000

| 2. | Rakennus, jossa on mm. toimistoja, ruokala, elokuvateatteri ja kappeli |
| --- | --- |

2.

Rakennus, jossa on mm. toimistoja, ruokala, elokuvateatteri ja kappeli

NOK

4 200 000

| 4. | Hallintorakennus |
| --- | --- |

4.

Hallintorakennus

NOK

160 000

| 5. | Harjoitusrakennus |
| --- | --- |

5.

Harjoitusrakennus

NOK

400 000

| 6. | Autotalli |
| --- | --- |

6.

Autotalli

| 7. | Hallintorakennus |
| --- | --- |

7.

Hallintorakennus

NOK

2 000 000

| 8. | Autotalli |
| --- | --- |

8.

Autotalli

| 9. | Sairaalarakennus |
| --- | --- |

9.

Sairaalarakennus

NOK

1 200 000

| 10. | Sotilashenkilökunnan keittiö- ja kanttiinirakennus |
| --- | --- |

10.

Sotilashenkilökunnan keittiö- ja kanttiinirakennus

NOK

1 600 000

| 11. | Upseerien keittiö- ja kanttiinirakennus |
| --- | --- |

11.

Upseerien keittiö- ja kanttiinirakennus

NOK

4 300 000

| 12. | Parakki |
| --- | --- |

12.

Parakki

| 13. | Parakki, rakennukset nro 12 ja 13 arvioidaan yhdessä |
| --- | --- |

13.

Parakki, rakennukset nro 12 ja 13 arvioidaan yhdessä

NOK

2 000 000

| 14. | Parakki |
| --- | --- |

14.

Parakki

| 15. | Parakki, rakennukset nro 14 ja 15 arvioidaan yhdessä |
| --- | --- |

15.

Parakki, rakennukset nro 14 ja 15 arvioidaan yhdessä

NOK

2 000 000

| 18. | Autotalli |
| --- | --- |

18.

Autotalli

NOK

150 000

| 19. | Autotalli |
| --- | --- |

19.

Autotalli

| 20. | Autotalli |
| --- | --- |

20.

Autotalli

| 21. | Huoltohalli |
| --- | --- |

21.

Huoltohalli

| 22. | Huoltohalli |
| --- | --- |

22.

Huoltohalli

| 23. | Autotalli |
| --- | --- |

23.

Autotalli

| 24. | Polttoaineasema |
| --- | --- |

24.

Polttoaineasema

| 25. | Autotalli |
| --- | --- |

25.

Autotalli

| 26. | Autotalli |
| --- | --- |

26.

Autotalli

| 27. | Autotallit nro 19, 20, 21, 22, 25, 26 ja 27 arvioidaan yhdessä |
| --- | --- |

27.

Autotallit nro 19, 20, 21, 22, 25, 26 ja 27 arvioidaan yhdessä

NOK

2 700 000

| 29. | Rykmenttirakennus ja koulutustila |
| --- | --- |

29.

Rykmenttirakennus ja koulutustila

| 92. | Postitoimisto, rakennukset nro 29 ja 92 arvioidaan yhdessä |
| --- | --- |

92.

Postitoimisto, rakennukset nro 29 ja 92 arvioidaan yhdessä

NOK

450 000

| 30. | Koulurakennus |
| --- | --- |

30.

Koulurakennus

NOK

1 400 000

| 31. | (Vaja) |
| --- | --- |

31.

(Vaja)

| 33. | KO-rakennus, koulurakennus |
| --- | --- |

33.

KO-rakennus, koulurakennus

NOK

400 000

| 16. | Palo- ja lämmityskeskus |
| --- | --- |

16.

Palo- ja lämmityskeskus

NOK

700 000

Yhteensä

NOK

23 840 000

| (71) | Raportissa ei erikseen arvioitu rakennusten nro 6 ja 8 arvoa (autotalleja). Sen sijaan niiden yhteiseksi arvoksi yhdessä rakennuksen nro 45 kanssa (hallintorakennus, johon on yhdistetty varastotiloja, toimistoja ja työpaja; tämä rakennus ei sisältynyt Haslemoen AS:n kanssa tehtyyn sopimukseen) arvioitiin kaikkiaan 1,9 miljoonaa Norjan kruunua. Rakennukset nro 23 ja 24 (autotalli ja polttoaineasema) arvioitiin samalla tavalla yhdessä rakennuksen nro 34 kanssa (varuskunnan toimistorakennus, joka ei sisältynyt Haslemoen AS:n kanssa tehtyyn sopimukseen), ja niiden arvoksi laskettiin kaikkiaan 800 000 Norjan kruunua. On siis kysyttävä, tulisiko osa näille yhteisesti arvioiduille rakennuksille määritetystä arvosta kohdentaa Haslemoen AS:n ostamiin rakennuksiin, nimittäin autotalleihin nro 6, 8, 23 ja 24. Kysymys nostettiin esiin edellä mainitussa valvontaviranomaisen menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, jossa valvontaviranomainen sovelsi suotuisinta skenaariota jättämällä nämä rakennukset huomiotta. |
| --- | --- |

(71)

Raportissa ei erikseen arvioitu rakennusten nro 6 ja 8 arvoa (autotalleja). Sen sijaan niiden yhteiseksi arvoksi yhdessä rakennuksen nro 45 kanssa (hallintorakennus, johon on yhdistetty varastotiloja, toimistoja ja työpaja; tämä rakennus ei sisältynyt Haslemoen AS:n kanssa tehtyyn sopimukseen) arvioitiin kaikkiaan 1,9 miljoonaa Norjan kruunua. Rakennukset nro 23 ja 24 (autotalli ja polttoaineasema) arvioitiin samalla tavalla yhdessä rakennuksen nro 34 kanssa (varuskunnan toimistorakennus, joka ei sisältynyt Haslemoen AS:n kanssa tehtyyn sopimukseen), ja niiden arvoksi laskettiin kaikkiaan 800 000 Norjan kruunua. On siis kysyttävä, tulisiko osa näille yhteisesti arvioiduille rakennuksille määritetystä arvosta kohdentaa Haslemoen AS:n ostamiin rakennuksiin, nimittäin autotalleihin nro 6, 8, 23 ja 24. Kysymys nostettiin esiin edellä mainitussa valvontaviranomaisen menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, jossa valvontaviranomainen sovelsi suotuisinta skenaariota jättämällä nämä rakennukset huomiotta.

| (72) | Vaikka valvontaviranomaiselle ei ole esitetty asiakirjoja sen tueksi, että mainitut neljä autotallia olisivat arvottomia, se olettaa, että niiden arvo on vähäinen, koska ensimmäisessä Agdesteinin raportissa niiden mahdollinen arvo päätettiin sisällyttää muita rakennuksia koskeviin arvioihin. Koska samalta ajalta ei ole päinvastaista näyttöä sisältäviä asiakirjoja ja kun oletetaan, että arvo on joka tapauksessa vähäinen, valvontaviranomainen ei laske näille neljälle rakennukselle erityistä arvoa arvioidessaan keskuslinnoituksen merkityksellistä osaa. |
| --- | --- |

(72)

Vaikka valvontaviranomaiselle ei ole esitetty asiakirjoja sen tueksi, että mainitut neljä autotallia olisivat arvottomia, se olettaa, että niiden arvo on vähäinen, koska ensimmäisessä Agdesteinin raportissa niiden mahdollinen arvo päätettiin sisällyttää muita rakennuksia koskeviin arvioihin. Koska samalta ajalta ei ole päinvastaista näyttöä sisältäviä asiakirjoja ja kun oletetaan, että arvo on joka tapauksessa vähäinen, valvontaviranomainen ei laske näille neljälle rakennukselle erityistä arvoa arvioidessaan keskuslinnoituksen merkityksellistä osaa.

| (73) | Kyseisten 29 rakennuksen kokonaisarvo, sellaisena kuin se on ensimmäisen Agdesteinin raportin arvion mukaan, nousee 23 840 000 Norjan kruunuun. Kuten edellä mainittiin, kunnalle myönnettiin ensimmäisessä Agdesteinin raportissa niin sanottu 30 prosentin alennus (26) keskuslinnoituksen arvosta. Koska valvontaviranomainen katsoo tämän tapauksen yhteydessä, että vastaavan alennuksen myöntäminen Haslemoen AS:lle oli perusteltua, raportin mukainen kyseisten 29 rakennuksen mukautettu arvo on

  17 727 424 Norjan kruunua. ”Bridge value” -menetelmän perusteella kunnalle kyseisistä 29 rakennuksesta aiheutuneet hankintakustannukset olivat 8 863 712 Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(73)

Formula

| (74) | Kun otetaan huomioon, että valvontaviranomainen on katsonut, että valtio myi Haslemoen Leirin Vålerin kunnalle markkina-arvoa vastaavaan hintaan, se katsoo, että 8 863 712 Norjan kruunun summa oli kunnan hankintakustannukset näistä rakennuksista ja että tämä oli välttämätön markkina-arvon osoittaja. |
| --- | --- |

(74)

Kun otetaan huomioon, että valvontaviranomainen on katsonut, että valtio myi Haslemoen Leirin Vålerin kunnalle markkina-arvoa vastaavaan hintaan, se katsoo, että 8 863 712 Norjan kruunun summa oli kunnan hankintakustannukset näistä rakennuksista ja että tämä oli välttämätön markkina-arvon osoittaja.

| (75) | Tällä perusteella valvontaviranomainen katsoo, että Haslemoen AS:n myyminen neljällä miljoonalla Norjan kruunulla merkitsi

  4 863 712 Norjan kruunun suuruista valtiontukea. |
| --- | --- |

(75)

Formula

| (76) | Kunta on myös esittänyt, että valvontaviranomaisen tulisi ottaa huomioon hinnan aleneminen, joka johtuu maaperän mahdollisesta saastuneisuudesta ja Haslemoen AS:n velvollisuudesta sallia koulurakennuksen ilmainen käyttö vuoden ajan. Valvontaviranomaiselle ei kuitenkaan ole toimitettu mitään erityisiä samalta ajalta peräisin olevia tai myöhemmin laadittuja asiakirjoja, jotka koskisivat näitä väitettyjä hintaa alentavia seikkoja ja niiden väitettyä vaikutusta hintaan. |
| --- | --- |

(76)

Kunta on myös esittänyt, että valvontaviranomaisen tulisi ottaa huomioon hinnan aleneminen, joka johtuu maaperän mahdollisesta saastuneisuudesta ja Haslemoen AS:n velvollisuudesta sallia koulurakennuksen ilmainen käyttö vuoden ajan. Valvontaviranomaiselle ei kuitenkaan ole toimitettu mitään erityisiä samalta ajalta peräisin olevia tai myöhemmin laadittuja asiakirjoja, jotka koskisivat näitä väitettyjä hintaa alentavia seikkoja ja niiden väitettyä vaikutusta hintaan.

| (77) | Mitä maaperän saastuneisuuteen tulee, valvontaviranomainen on samaa mieltä siitä, että tämä mahdollisuus on melko ilmeinen, kun otetaan huomioon, että aluetta on käytetty sotilaallisiin tarkoituksiin 1950-luvulta lähtien. |
| --- | --- |

(77)

Mitä maaperän saastuneisuuteen tulee, valvontaviranomainen on samaa mieltä siitä, että tämä mahdollisuus on melko ilmeinen, kun otetaan huomioon, että aluetta on käytetty sotilaallisiin tarkoituksiin 1950-luvulta lähtien.

| (78) | Tältä osin valvontaviranomainen on todennut, että ensimmäisessä Agdesteinin raportissa nimenomaisesti mainittiin maan alla olleisiin polttoaine- ja öljysäiliöihin liittyvä keskuslinnoituksen maaperän mahdollinen saastuminen. Tätä ei kuitenkaan otettu huomioon arvoa arvioitaessa. Alhaugin ja Bakken arviossa, jossa keskuslinnoituksen arvoksi arvioitiin 0 Norjan kruunua, mainittiin sekä maaperän saastuneisuuden mahdollisuus että rakennusten mahdolliset asbestiongelmat, mutta mahdollisia tähän liittyviä kustannuksia ei pyritty erittelemään. |
| --- | --- |

(78)

Tältä osin valvontaviranomainen on todennut, että ensimmäisessä Agdesteinin raportissa nimenomaisesti mainittiin maan alla olleisiin polttoaine- ja öljysäiliöihin liittyvä keskuslinnoituksen maaperän mahdollinen saastuminen. Tätä ei kuitenkaan otettu huomioon arvoa arvioitaessa. Alhaugin ja Bakken arviossa, jossa keskuslinnoituksen arvoksi arvioitiin 0 Norjan kruunua, mainittiin sekä maaperän saastuneisuuden mahdollisuus että rakennusten mahdolliset asbestiongelmat, mutta mahdollisia tähän liittyviä kustannuksia ei pyritty erittelemään.

| (79) | Valvontaviranomainen muistuttaa kuitenkin, että raportteja käytettiin ”keskiarvoratkaisun” perustana. Näin ollen on oletettava, että mahdolliset hintaa alentavat tai kielteiset seikat raportissa on otettu myöhemmässä ”keskiarvosopimuksessa” huomioon. Valvontaviranomainen ei katso ylimääräiselle hinnanalennukselle olevan perusteita minkään sellaisen seikan tai olosuhteen vuoksi, joka oli ensimmäisen kaupan osapuolten tiedossa. Tämä perustuu siihen, että on oletettavaa, että tällaisten toimenpiteiden vaikutus on otettu huomioon ”bridge value” -myyntihinnassa. On oletettavaa, että hankintakustannusten mukaisessa jälleenmyynnissä on huomioitu samat hintaa alentavat seikat. |
| --- | --- |

(79)

Valvontaviranomainen muistuttaa kuitenkin, että raportteja käytettiin ”keskiarvoratkaisun” perustana. Näin ollen on oletettava, että mahdolliset hintaa alentavat tai kielteiset seikat raportissa on otettu myöhemmässä ”keskiarvosopimuksessa” huomioon. Valvontaviranomainen ei katso ylimääräiselle hinnanalennukselle olevan perusteita minkään sellaisen seikan tai olosuhteen vuoksi, joka oli ensimmäisen kaupan osapuolten tiedossa. Tämä perustuu siihen, että on oletettavaa, että tällaisten toimenpiteiden vaikutus on otettu huomioon ”bridge value” -myyntihinnassa. On oletettavaa, että hankintakustannusten mukaisessa jälleenmyynnissä on huomioitu samat hintaa alentavat seikat.

| (80) | Valtion ja kunnan välisessä sopimuksessa sitä paitsi nimenomaisesti viitataan maaperän saastuneisuuden mahdollisuuteen sekä Norjan lainsäädännön mukaiseen saastuttaja maksaa -periaatteeseen. Myöhemmässä kunnan ja Haslemoen AS:n välisessä sopimuksessa nimenomaisesti viitattiin tähän velvollisuuteen ja siihen, että myyjä (eli Norjan valtio) oli vastuussa sotilaalliseen toimintaan liittyvästä maaperän saastumisesta. Näistä syistä valvontaviranomainen ei katso, että mahdollinen saastuneisuus antaa aihetta ylimääräiseen hinnanalennukseen. |
| --- | --- |

(80)

Valtion ja kunnan välisessä sopimuksessa sitä paitsi nimenomaisesti viitataan maaperän saastuneisuuden mahdollisuuteen sekä Norjan lainsäädännön mukaiseen saastuttaja maksaa -periaatteeseen. Myöhemmässä kunnan ja Haslemoen AS:n välisessä sopimuksessa nimenomaisesti viitattiin tähän velvollisuuteen ja siihen, että myyjä (eli Norjan valtio) oli vastuussa sotilaalliseen toimintaan liittyvästä maaperän saastumisesta. Näistä syistä valvontaviranomainen ei katso, että mahdollinen saastuneisuus antaa aihetta ylimääräiseen hinnanalennukseen.

| (81) | Mitä tulee kunnan oikeuteen käyttää koulurakennusta ilmaiseksi vuoden ajan, valvontaviranomainen toteaa, että kyseessä oli ostajalle asetettu uusi velvollisuus siinä mielessä, ettei valtio ollut aiemmin asettanut vastaavaa velvollisuutta kunnalle. Niinpä sen ei voida sellaisenaan katsoa sisältyvän ”bridge value” -hintaan. Koska tämän velvollisuuden taloudellisista vaikutuksista (toisin sanoen Haslemoen AS:n mahdollisista tappioista, kun se ei voinut antaa rakennusta vuokralle vuoteen) ei kuitenkaan ole mitään asiakirja-aineistoa, valvontaviranomainen ei voi vahvistaa, että sillä sellaisenaan olisi hintaa alentava vaikutus. |
| --- | --- |

(81)

Mitä tulee kunnan oikeuteen käyttää koulurakennusta ilmaiseksi vuoden ajan, valvontaviranomainen toteaa, että kyseessä oli ostajalle asetettu uusi velvollisuus siinä mielessä, ettei valtio ollut aiemmin asettanut vastaavaa velvollisuutta kunnalle. Niinpä sen ei voida sellaisenaan katsoa sisältyvän ”bridge value” -hintaan. Koska tämän velvollisuuden taloudellisista vaikutuksista (toisin sanoen Haslemoen AS:n mahdollisista tappioista, kun se ei voinut antaa rakennusta vuokralle vuoteen) ei kuitenkaan ole mitään asiakirja-aineistoa, valvontaviranomainen ei voi vahvistaa, että sillä sellaisenaan olisi hintaa alentava vaikutus.

| (82) | Velvollisuus koski rakennuksista ainoastaan yhtä, ja hinnassa oli jo otettu huomioon, että olisi vaikeaa löytää heti vuokralaisia kaikkiin kiinteistöihin, koska alueella oli jo ylitarjontaa vuokrattavista kohteista. Tätä korostettiin molemmissa arvioinneissa. Lisäksi kunta sitoutui kattamaan rakennuksen kiinteiden kulujen ja lämmityskulujen osuuden kyseiseltä ajalta. Valvontaviranomainen viittaa myös edellä olevaan arvioonsa, jossa se totesi, että kunta antoi Haslemoen AS:lle saman määräalennuksen, jonka se itse sai ostaessaan keskuslinnoituksen kokonaisuudessaan. Valvontaviranomainen ei myöskään laskenut erillistä arvoa Haslemoen AS:lle myydyille neljälle autotallille, jotka arvioitiin yhdessä niiden keskuslinnoituksen muiden rakennusten kanssa, joita Haslemoen AS ei ostanut. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että mahdollisten tappioiden, jotka aiheutuivat siitä, ettei koulua voinut antaa vuokralle vuoteen kaupanteon jälkeen, on katsottava korvautuvan näillä Haslemoen AS:lle myönteisillä seikoilla. |
| --- | --- |

(82)

Velvollisuus koski rakennuksista ainoastaan yhtä, ja hinnassa oli jo otettu huomioon, että olisi vaikeaa löytää heti vuokralaisia kaikkiin kiinteistöihin, koska alueella oli jo ylitarjontaa vuokrattavista kohteista. Tätä korostettiin molemmissa arvioinneissa. Lisäksi kunta sitoutui kattamaan rakennuksen kiinteiden kulujen ja lämmityskulujen osuuden kyseiseltä ajalta. Valvontaviranomainen viittaa myös edellä olevaan arvioonsa, jossa se totesi, että kunta antoi Haslemoen AS:lle saman määräalennuksen, jonka se itse sai ostaessaan keskuslinnoituksen kokonaisuudessaan. Valvontaviranomainen ei myöskään laskenut erillistä arvoa Haslemoen AS:lle myydyille neljälle autotallille, jotka arvioitiin yhdessä niiden keskuslinnoituksen muiden rakennusten kanssa, joita Haslemoen AS ei ostanut. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että mahdollisten tappioiden, jotka aiheutuivat siitä, ettei koulua voinut antaa vuokralle vuoteen kaupanteon jälkeen, on katsottava korvautuvan näillä Haslemoen AS:lle myönteisillä seikoilla.

| (83) | Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomaisen päätelmä on, ettei kyseisten 29 rakennuksen myyntiä Haslemoen AS:lle toteutettu markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti. Rakennukset myytiin markkina-arvoa alhaisemmalla hinnalla, johon sisältyi 4 863 712 Norjan kruunua valtiontukea. Siksi valvontaviranomainen arvioi seuraavassa, täyttääkö rakennusten myynti muut ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan kriteerit. |
| --- | --- |

(83)

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomaisen päätelmä on, ettei kyseisten 29 rakennuksen myyntiä Haslemoen AS:lle toteutettu markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti. Rakennukset myytiin markkina-arvoa alhaisemmalla hinnalla, johon sisältyi 4 863 712 Norjan kruunua valtiontukea. Siksi valvontaviranomainen arvioi seuraavassa, täyttääkö rakennusten myynti muut ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan kriteerit.

4.3   Valtion varat ja valikoiva etu

| (84) | Jotta toimenpide katsotaan valtiontueksi, sen on oltava valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty. Käsitteen piiriin luetaan kaikki valtion tasot, myös kunnat. Kuten edellä on osoitettu, kyse oli valtion varoista, koska Vålerin kunta myi keskuslinnoituksen 29 rakennusta huomattavasti markkinahintaa alhaisempaan hintaan. Kauppa antoi Haslemoen AS:lle valikoivaa etua, koska etu saatiin sellaisen sopimuksen perusteella, jonka ainoa edunsaaja Haslemoen AS oli. |
| --- | --- |

(84)

Jotta toimenpide katsotaan valtiontueksi, sen on oltava valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty. Käsitteen piiriin luetaan kaikki valtion tasot, myös kunnat. Kuten edellä on osoitettu, kyse oli valtion varoista, koska Vålerin kunta myi keskuslinnoituksen 29 rakennusta huomattavasti markkinahintaa alhaisempaan hintaan. Kauppa antoi Haslemoen AS:lle valikoivaa etua, koska etu saatiin sellaisen sopimuksen perusteella, jonka ainoa edunsaaja Haslemoen AS oli.

4.4   Kilpailun vääristyminen ja vaikutus sopimuspuolten väliseen kauppaan

| (85) | Näitä määräyksiä koskevasta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä (27) seuraa, että jo pelkästään se, että tuki lujittaa yrityksen asemaa suhteessa kilpaileviin yrityksiin ETA-alueen sisäisessä kaupassa, riittää perusteeksi sille, että tuen katsotaan vaikuttavan ETA-alueen sisäiseen kauppaan. Valvontaviranomainen muistuttaa, että kyseiset rakennukset arvioitiin ja ostettiin niiden investointiarvon perusteella eli tulevaan vuokratuloon perustuvan arvon perusteella. Sellaista sijoittamista kiinteistöihin, jossa tarkoituksena on vuokrata kiinteistöt edelleen yrityksille, on jo itsessään pidettävä ETA:n laajuisena taloudellisena toimintana, johon Norjassa osallistuu toimijoita monista ETA-valtioista. Norjan yritysrekisterin (28) mukaan kyseinen tuensaaja, Haslemoen AS, harjoittaa liiketoimintaa, joka käsittää hotelleja, motelleja ja ravintoloita (29). Se johtaa keskuslinnoituksessa sijaitsevaa Haslemoen Hotellia ja vuokraa rakennuksia Norjan valtiolle pakolaiskeskusta varten. Kaiken tämän toiminnan vuoksi Haslemoen AS:n on katsottava kilpailevan vastaavien yritysten kanssa Norjassa ja muissa ETA-valtioissa. Näin ollen toimenpiteellä on kilpailua vääristävä vaikutus ja se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

(85)

Näitä määräyksiä koskevasta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä (27) seuraa, että jo pelkästään se, että tuki lujittaa yrityksen asemaa suhteessa kilpaileviin yrityksiin ETA-alueen sisäisessä kaupassa, riittää perusteeksi sille, että tuen katsotaan vaikuttavan ETA-alueen sisäiseen kauppaan. Valvontaviranomainen muistuttaa, että kyseiset rakennukset arvioitiin ja ostettiin niiden investointiarvon perusteella eli tulevaan vuokratuloon perustuvan arvon perusteella. Sellaista sijoittamista kiinteistöihin, jossa tarkoituksena on vuokrata kiinteistöt edelleen yrityksille, on jo itsessään pidettävä ETA:n laajuisena taloudellisena toimintana, johon Norjassa osallistuu toimijoita monista ETA-valtioista. Norjan yritysrekisterin (28) mukaan kyseinen tuensaaja, Haslemoen AS, harjoittaa liiketoimintaa, joka käsittää hotelleja, motelleja ja ravintoloita (29). Se johtaa keskuslinnoituksessa sijaitsevaa Haslemoen Hotellia ja vuokraa rakennuksia Norjan valtiolle pakolaiskeskusta varten. Kaiken tämän toiminnan vuoksi Haslemoen AS:n on katsottava kilpailevan vastaavien yritysten kanssa Norjassa ja muissa ETA-valtioissa. Näin ollen toimenpiteellä on kilpailua vääristävä vaikutus ja se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.

4.5   Valtiontukea koskeva päätelmä

| (86) | Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että 29 rakennuksen myyntiin Haslemoen AS:lle sisältyi 4 863 713 Norjan kruunua valtiontukea. |
| --- | --- |

(86)

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että 29 rakennuksen myyntiin Haslemoen AS:lle sisältyi 4 863 713 Norjan kruunua valtiontukea.

5.   MENETTELYVAATIMUKSET

| (87) | Pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomaiselle on annettava tieto tuen myöntämistä koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa. Valtio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös. Norjan viranomaiset eivät ilmoittaneet valvontaviranomaiselle 29 rakennuksen myynnistä Vålerin kunnalta Haslemoen AS:lle. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, etteivät Norjan viranomaiset ole noudattaneet pöytäkirjassa olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan. |
| --- | --- |

(87)

Pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomaiselle on annettava tieto tuen myöntämistä koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa. Valtio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös. Norjan viranomaiset eivät ilmoittaneet valvontaviranomaiselle 29 rakennuksen myynnistä Vålerin kunnalta Haslemoen AS:lle. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, etteivät Norjan viranomaiset ole noudattaneet pöytäkirjassa olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan.

6.   TUEN SOPIMUKSENMUKAISUUS

| (88) | Norjan viranomaiset eivät ole esittäneet väitteitä, joiden mukaan kauppaan sisältynyttä valtiontukea voitaisiin pitää sopimuksenmukaisena valtiontukena. |
| --- | --- |

(88)

Norjan viranomaiset eivät ole esittäneet väitteitä, joiden mukaan kauppaan sisältynyttä valtiontukea voitaisiin pitää sopimuksenmukaisena valtiontukena.

| (89) | Tukitoimenpiteet, joihin sovelletaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohtaa, eivät yleensä sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, ellei niihin voida soveltaa jotakin ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 tai 3 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista. |
| --- | --- |

(89)

Tukitoimenpiteet, joihin sovelletaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohtaa, eivät yleensä sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, ellei niihin voida soveltaa jotakin ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 tai 3 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista.

| (90) | Sopimuksen 61 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua poikkeusta ei voida soveltaa kyseiseen tukeen, koska sitä ei ole tarkoitettu kyseisessä kohdassa lueteltuihin poikkeuksiin. Myöskään ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohtaa tai 61 artiklan 3 kohdan b alakohtaa ei voida soveltaa nyt käsiteltävään asiaan. Alue, jolla kiinteistö sijaitsee, ei myöskään voi saada ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua alueellista tukea. |
| --- | --- |

(90)

Sopimuksen 61 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua poikkeusta ei voida soveltaa kyseiseen tukeen, koska sitä ei ole tarkoitettu kyseisessä kohdassa lueteltuihin poikkeuksiin. Myöskään ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohtaa tai 61 artiklan 3 kohdan b alakohtaa ei voida soveltaa nyt käsiteltävään asiaan. Alue, jolla kiinteistö sijaitsee, ei myöskään voi saada ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua alueellista tukea.

| (91) | Näin ollen viranomainen katsoo, ettei arvioinnin kohteena olevaa kauppaa voida perustella ETA-sopimuksen valtiontukea koskevien määräysten mukaisesti. |
| --- | --- |

(91)

Näin ollen viranomainen katsoo, ettei arvioinnin kohteena olevaa kauppaa voida perustella ETA-sopimuksen valtiontukea koskevien määräysten mukaisesti.

7.   TAKAISINPERINTÄ

| (92) | Koska Haslemoen AS:lle myönnettiin 4 863 713 Norjan kruunua valtiontukea ilmoittamatta tuesta valvontaviranomaiselle, kyse on valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan f kohdassa tarkoitetusta sääntöjenvastaisesta tuesta. Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklasta seuraa, että valvontaviranomainen tekee päätöksen, jonka mukaan ETA-sopimuksessa vahvistettujen valtiontukisääntöjen kanssa yhteensopimaton sääntöjenvastainen tuki on perittävä takaisin tuensaajilta. |
| --- | --- |

(92)

Koska Haslemoen AS:lle myönnettiin 4 863 713 Norjan kruunua valtiontukea ilmoittamatta tuesta valvontaviranomaiselle, kyse on valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan f kohdassa tarkoitetusta sääntöjenvastaisesta tuesta. Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklasta seuraa, että valvontaviranomainen tekee päätöksen, jonka mukaan ETA-sopimuksessa vahvistettujen valtiontukisääntöjen kanssa yhteensopimaton sääntöjenvastainen tuki on perittävä takaisin tuensaajilta.

| (93) | Valvontaviranomainen katsoo, ettei mikään yleinen periaate estä takaisinmaksua käsiteltävässä asiassa. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan lainvastaisen tuen poistaminen siten, että tuki palautetaan, on johdonmukainen seuraus siitä, että tuki on todettu lainvastaiseksi. Tästä seuraa, että aikaisemman tilanteen ennalleenpalauttamiseksi suoritettua lainvastaisesti myönnetyn valtiontuen palauttamista ei periaatteessa voida pitää suhteettomana toimenpiteenä ETA-sopimuksessa olevien valtiontukia koskevien määräysten tavoitteet huomioon ottaen. |
| --- | --- |

(93)

Valvontaviranomainen katsoo, ettei mikään yleinen periaate estä takaisinmaksua käsiteltävässä asiassa. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan lainvastaisen tuen poistaminen siten, että tuki palautetaan, on johdonmukainen seuraus siitä, että tuki on todettu lainvastaiseksi. Tästä seuraa, että aikaisemman tilanteen ennalleenpalauttamiseksi suoritettua lainvastaisesti myönnetyn valtiontuen palauttamista ei periaatteessa voida pitää suhteettomana toimenpiteenä ETA-sopimuksessa olevien valtiontukia koskevien määräysten tavoitteet huomioon ottaen.

| (94) | Maksamalla tuen takaisin tuensaaja menettää edun, jonka se sai markkinoilla kilpailijoihinsa verrattuna, ja ennen tuen maksua vallinnut tilanne palautuu ennalleen (30). Tästä takaisin maksamisen tarkoituksesta seuraa myös, että lähtökohtaisesti valvontaviranomainen ei ylitä harkintavaltansa rajoja muuta kuin poikkeustapauksissa, jos se määrää kyseisen EFTA-valtion perimään takaisin lainvastaisena tukena myönnetyt määrät, sillä näin se ainoastaan palauttaa tilanteen ennalleen (31). Tuensaajayrityksille voi sitä paitsi, valvontaviranomaisen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 perusteella harjoittaman valtiontukia koskevan valvonnan pakottava luonne huomioon ottaen, periaatteessa syntyä tuen lainmukaisuutta koskeva perusteltu luottamus vain siinä tapauksessa, että tuki on myönnetty mainitussa pöytäkirjassa määrättyä menettelyä noudattaen (32). Tässä tapauksessa ei ole nähtävissä poikkeuksellisia olosuhteita, jotka olisivat antaneet tuensaajille aihetta tuen lainmukaisuutta koskevaan luottamukseen. |
| --- | --- |

(94)

Maksamalla tuen takaisin tuensaaja menettää edun, jonka se sai markkinoilla kilpailijoihinsa verrattuna, ja ennen tuen maksua vallinnut tilanne palautuu ennalleen (30). Tästä takaisin maksamisen tarkoituksesta seuraa myös, että lähtökohtaisesti valvontaviranomainen ei ylitä harkintavaltansa rajoja muuta kuin poikkeustapauksissa, jos se määrää kyseisen EFTA-valtion perimään takaisin lainvastaisena tukena myönnetyt määrät, sillä näin se ainoastaan palauttaa tilanteen ennalleen (31). Tuensaajayrityksille voi sitä paitsi, valvontaviranomaisen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 perusteella harjoittaman valtiontukia koskevan valvonnan pakottava luonne huomioon ottaen, periaatteessa syntyä tuen lainmukaisuutta koskeva perusteltu luottamus vain siinä tapauksessa, että tuki on myönnetty mainitussa pöytäkirjassa määrättyä menettelyä noudattaen (32). Tässä tapauksessa ei ole nähtävissä poikkeuksellisia olosuhteita, jotka olisivat antaneet tuensaajille aihetta tuen lainmukaisuutta koskevaan luottamukseen.

| (95) | Takaisin perittävään sääntöjenvastaiseen 4 863 713 Norjan kruunun suuruiseen tukeen tulee valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 2 kohdan ja valvontaviranomaisen 14 päivänä heinäkuuta 2004 tekemän päätöksen 195/04/KOL 9 ja 11 artiklan mukaisesti lisätä kertyneet korot. |
| --- | --- |

(95)

Takaisin perittävään sääntöjenvastaiseen 4 863 713 Norjan kruunun suuruiseen tukeen tulee valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 2 kohdan ja valvontaviranomaisen 14 päivänä heinäkuuta 2004 tekemän päätöksen 195/04/KOL 9 ja 11 artiklan mukaisesti lisätä kertyneet korot.

8.   PÄÄTELMÄ

| (96) | Valvontaviranomainen katsoo, että Norjan viranomaiset ovat kyseisellä toimenpiteellä myöntäneet tukea sääntöjenvastaisesti ja näin rikkoneet pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan määräyksiä. |
| --- | --- |

(96)

Valvontaviranomainen katsoo, että Norjan viranomaiset ovat kyseisellä toimenpiteellä myöntäneet tukea sääntöjenvastaisesti ja näin rikkoneet pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan määräyksiä.

| (97) | Haslemoen Leirin keskuslinnoituksen 29 rakennuksen myyntiin sisältyvä valtiontuki ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan edellä esitetyistä syistä, ja se tulee periä takaisin 22 päivänä toukokuuta 2006 tehdystä kauppasopimuksesta lähtien. |
| --- | --- |

(97)

Haslemoen Leirin keskuslinnoituksen 29 rakennuksen myyntiin sisältyvä valtiontuki ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan edellä esitetyistä syistä, ja se tulee periä takaisin 22 päivänä toukokuuta 2006 tehdystä kauppasopimuksesta lähtien.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Haslemoen Leirin keskuslinnoituksen 29 rakennuksen myyntiin Haslemoen AS:lle sisältyi 4 863 713 Norjan kruunua valtiontukea, joka ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

2 artikla

Norjan viranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta.

3 artikla

Takaisinperiminen on toteutettava viipymättä ja joka tapauksessa neljän kuukauden kuluessa tämän päätöksen antamisesta kansallisen lainsäädännön menettelyjen mukaisesti edellyttäen, että kyseiset menettelyt mahdollistavat päätöksen välittömän ja tehokkaan täytäntöönpanon. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko ja koronkorot, jotka lasketaan siitä päivästä, jona tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, siihen päivään, jona tuki peritään takaisin. Korko on laskettava EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen 195/04/KOL 9 artiklan mukaisesti.

4 artikla

Norjan viranomaisten on 15 päivään toukokuuta 2012 mennessä ilmoitettava valvontaviranomaiselle tuensaajalta takaisinperittävä kokonaissumma (tuki ja siitä perittävä korko) sekä tuen takaisinperimiseksi suunnitellut tai toteutetut toimenpiteet.

Norjan on heinäkuun 15 päivään 2012 mennessä täytynyt panna valvontaviranomaisen päätös täytäntöön ja periä tuki kokonaisuudessaan takaisin.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

6 artikla

Ainoastaan tämän päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 15 päivänä maaliskuuta 2012.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Oda Helen SLETNES

Puheenjohtaja

Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

Kollegion jäsen

---

(1)  Päätös N:o 96/10/KOL tiettyjen rakennusten myynnistä Haslemoen Leirin keskuslinnoituksessa, EUVL C 325, 2.12.2010, s. 12, ja ETA-täydennysosa N:o 66, 2.12.2010, s. 1.

1

(2)  Ks. alaviite 1.

2

(3)  http://www.stortinget.no/no/Saker-og-publikasjoner/Saker/Sak/?p=21519. Ks. myös 19.12.1997 tehty kuninkaan päätös (”Avhendingsinstruksen”).

3

(4)  Tapahtumat nro 428521 ja 557187.

4

(5)  Tapahtumat nro 458897, 458902 ja 458903 (ensimmäinen Agdesteinin raportti).

5

(6)  Raportin mukaan ”investointiarvo” on oletettu markkina-arvo sellaisen sijoittajan näkökulmasta, joka aikoo antaa rakennukset vastikkeellisesti vuokralle. ”Investointiarvo” on myös pienempi kuin ”käyttöarvo”, joka on markkina-arvo sellaisen ostajan näkökulmasta, joka aikoo käyttää rakennuksia omiin tarkoituksiinsa. Raportissa esitetään molemmat arvot.

6

(7)  Tapahtuma nro 428521, liite 16 (Alhaugin ja Bakken raportti).

7

(8)  Storskjæretin alueen arvoksi määritettiin 12 miljoonaa Norjan kruunua.

8

(9)  Tapahtuma nro 428521, liite 3 (toinen Agdesteinin raportti).

9

(10)  20 prosentin hinnanalennus.

10

(11)  Ensimmäisen Agdesteinin raportin mukaan keskuslinnoituksen arvo oli 29 miljoonaa Norjan kruunua; siihen sisältyi 10 miljoonan Norjan kruunun hinnanalennus siinä tapauksessa, että keskuslinnoitus myytäisiin yhtenä kokonaisuutena.

11

(12)  Sen lisäksi, että keskuslinnoituksen ”bridge value” -arvoksi määritettiin 14,5 miljoonaa, ”bridge value” -arvoksi määritettiin Storskjæretin osalta 13,5 miljoonaa Norjan kruunua, viljellyn alueen osalta 8,3 miljoonaa Norjan kruunua ja metsäalueen osalta 25,2 miljoonaa Norjan kruunua. Aiemmissa arvioissa olleiden virheiden vuoksi Haslemoen Leirin kokonaisarvoksi määritettyä 61,5 miljoonan Norjan kruunun summaa tarkistettiin 58 miljoonaan Norjan kruunuun, jossa on huomioitu hinnanalennus keskuslinnoituksen ostamisesta yhtenä kokonaisuutena.

12

(13)  Ks. 8 kohta.

13

(14)  Yhtiön osakkeenomistajat olivat International Training Centre (48 %), Haslemoen Kultur og Aktivitetssenter (48 %) ja Norsk Trafikksenter (4 %).

14

(15)  Sen tuli erityisesti arvioida, oliko riski ”kohtuullinen”.

15

(16)  Rakennukset nro 3, 32, 34, 44 ja 45.

16

(17)  Ensimmäisen Agdesteinin raportin 1,9 miljoonaan Norjan kruunuun sisältyi myös kaksi autotallia, rakennukset nro 6 ja 8.

17

(18)  Valvontaviranomaiselle ei ole toimitettu kyseistä tarjousta koskevia asiakirjoja. Kunta on kuitenkin selittänyt, että kyseessä oli suullinen 5 miljoonan Norjan kruunun tarjous yhdestätoista keskuslinnoituksen rakennuksesta (rakennukset nro 28, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 46, 47, 50 ja 93). Samojen rakennusten arvo olisi ”bridge value” -arvion mukaan 3,7 miljoonaa Norjan kruunua.

18

(19)  Kolmansilta osapuolilta ei saatu huomautuksia.

19

(20)  Tapahtuma nro 581797.

20

(21)  Ks. 8 kohta.

21

(22)  ”Vi tror at markedet ved et samlet kjøp av fire forsåvidt ulike virksomhetsområder vil legge inn en prisreduksjon for bl.a risiko og høyere driftskostnader. Imidlertid vil kjøper fort kunne ”snu seg rundt” etter kjøpet og selge f.eks. jorda eller skogen videre enkeltvis, som taler motsatt vei. Det ligger allerede inne ca. 30% ”kvantumsrabatt” i takstene for både bolig og leirområdet, pga samlet salg av hver av disse takstobjekt. Vi tror på en ytterligere verdireduksjon på 20% (- kr12 mill) ved samlet salg av hele leiren under ett, dvs fra kr 58 mill til 46 mill.”

22

Vi tror at markedet ved et samlet kjøp av fire forsåvidt ulike virksomhetsområder vil legge inn en prisreduksjon for bl.a risiko og høyere driftskostnader. Imidlertid vil kjøper fort kunne ”snu seg rundt” etter kjøpet og selge f.eks. jorda eller skogen videre enkeltvis, som taler motsatt vei. Det ligger allerede inne ca. 30% ”kvantumsrabatt” i takstene for både bolig og leirområdet, pga samlet salg av hver av disse takstobjekt. Vi tror på en ytterligere verdireduksjon på 20% (- kr12 mill) ved samlet salg av hele leiren under ett, dvs fra kr 58 mill til 46 mill

(23)  Ks. 8 kohta.

23

(24)  Ks. alaviite 4.

24

(25)  Valvontaviranomainen huomauttaa, etteivät Norjan viranomaiset ole selittäneet sitä, että sopimuksessa lueteltujen rakennusten lukumäärä on 30 eikä 29, kuten Norjan viranomaiset johdonmukaisesti ilmoittavat. Kauppakirjan rakennuksista vain 29 on kuitenkin sisällytetty Agdesteinin arvioon, koska rakennus nro 31 (vaja) puuttuu. Seuraavassa kyseistä rakennusta ei huomioida.

25

(26)  Ks. 8 kohta.

26

(27)  Ks. esim. asia 730/79, Phillip Morris Holland BV v. komissio, Kok. 1980, s. 2671, 11 kohta.

27

(28)  http://www.brreg.no.

28

(29)  ”Drift av hoteller, pensjonater og moteller med restaurant” (Org nr. 989636073).

29

(30)  Asia C-350/93, komissio v. Italia, Kok. 1995, s. I-699, 22 kohta).

30

(31)  Asia C-75/97, Belgia v. komissio, Kok. 1999, s. I-3671, 66 kohta, ja asia C-310/99, Italia v. komissio, Kok. 2002, s. I-2289, 99 kohta.

31

(32)  Asia C-169/95, Espanja v. komissio, Kok. 1997, s. I-135, 51 kohta).

32

---